tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jacques Borlée

Jacques Borlée (s. 27. syyskuuta 1957 Kisangani, Kongon demokraattinen tasavalta) on belgialainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän on valmentanut lapsiaan Jonathania, Keviniä, Dylania ja Oliviaa. Jacques osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1980. Tuolloin hän selvisi puolivälieriin saakka 400 metrin juoksussa. Borlée voitti arvokisoissa yhden mitalin, hopeaa 200 metriltä sisäratojen EM-kisoissa 1983. Hän voitti maansa mestaruuden yhteensä kahdeksan kertaa vuosina 1977–1984. Mestaruuksista kaksi tuli 100 metriltä, neljä 200 metriltä, yksi 400 metriltä ja yksi 400 metrin aitajuoksusta.
Walter McFadden

Walter McFadden, Jr. (s. 21. tammikuuta 1987 Hollywood, Florida) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan kulmapuolustaja. McFadden pelasi neljä ottelua NFL-liigassa Oakland Raidersin joukkueessa kaudella 2010.
McFaddenin vanhemmat ovat Ella ja Walter McFadden. Hänen nuorempi veljensä Bryant McFadden on myös pelannut NFL:ssä.
Oakland Raiders varasi McFaddenin vuonna 2010 varausnumerolla 138. Tätä ennen hän pelasi Auburnin yliopiston joukkueessa. McFadden pelasi neljä ottelua Oaklandissa kaudella 2010. Kauden 2011 alussa hänen sopimuksensa purettiin. Tämän jälkeen hän kävi kokeilemassa Jacksonville Jaguarsissa, Cincinnati Bengalsissa ja Pittsburgh Steelersissä vuosina 2011 ja 2012 mahtumatta kuitenkaan yhdenkään joukkueen kokoonpanoon.
Mellilän kirkko

Mellilän kirkko on Loimaan seurakunnan kirkko Mellilässä Loimaalla. Se sijaitsee Niinijoen varressa pari kilometriä Mellilän taajamasta ylävirtaan päin. Kirkko on rakennettu vuosina 1824–1825. Tyypiltään kirkko on puinen, päätytornillinen ristikirkko. Alttaritaulun on maalannut Edwin Lydén vuonna 1912.
Mellilän kirkon sankaripatsas on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen käsialaa vuodelta 1951.
James Stinson

James Stinson on australialainen metallimuusikko, joka on toiminut mm. yhtyeiden Dimmu Borgir ja The Kovenant kitaristina.
Hänen taiteilijanimensä Astennu on otettu egyptiläisen mytologian olennosta.
Diskografia.
Lord Kaos
Dimmu Borgir
The Kovenant
Nocturnal Breed 
Carpe Tenebrum
Teemu Metso

Teemu Metso (s. 23. elokuuta 1985 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän oli kahden suunnan puolustaja, jonka vahvuuksiin kuului laukaus, ylivoimapelaaminen ja johtajuus. Metso pelasi kaudella 2010–2011 Oulun Kärpissä 14 SM-liigaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja keräten kymmenen jäähyminuuttia. Suurimman osan urastaan hän pelasi kuitenkin Mestiksessä ja Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Ura.
Metso oli Oulun Kärppien kasvatti. Hän teki lokakuussa 2005 kaksivuotisen sopimuksen heidän SM-liigajoukkueensa kanssa. Metso ei kuitenkaan tehnyt sopimuksensa aikana liigadebyyttiään. Kauden 2005–2006 hän pelasi kokonaan A-nuorissa, jotka voittivat SM-hopeaa keväällä 2006. Kauden 2006–2007 Metso puolestaan pelasi Mestistä Kajaanin Hokissa. Hän siirtyi joukkueeseen syyskuussa 2006 aluksi toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella. Metso pelasi joukkueessa kauden loppuun ja teki runkosarjan 42 ottelussa tehot 0+4=4. Hän voitti Mestiksen-mestaruuden keväällä 2007.
Kesäkuussa 2007 Metso teki sopimuksen Mikkelin Jukureiden kanssa. Hän voitti kauden 2007–2008 päätteeksi Mestis-pronssia ja teki jatkosopimuksen joukkueen kanssa huhtikuussa 2008. Kausi 2008–2009 oli Metsolle kolmas Mestiksessä, mutta hän teki ensimmäisen Mestis-maalinsa vasta silloin. Metsolla oli ennen Mestis-uransa avausmaalia takanaan 83 runkosarja- ja 16 playoff-ottelua. Hänen avausmaalinsa jäi kuitenkin kauden ainoaksi ja runkosarjassa syntyivät yhteensä tehot 1+5=6. Metson tehomerkintä +10 oli Jukureiden paras. Huhtikuussa 2009 hän teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Vaikka Metso pelasi kaudella 2009–2010 vain 25 runkosarjaottelua, hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+5=10.
Kaudeksi 2010–2011 Metso palasi Ouluun ja siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Laserin riveihin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Metso teki SM-liigadebyyttinsä 23. syyskuuta 2010 Pelicansia vastaan. Hän keräsi debyyttiottelussaan kaksi jäähyminuuttia ja sai jääaikaa 13.47 minuuttia. Yhteensä Metso pelasi Kärpissä 14 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Metso teki keväällä 2011 vuoden sopimuksen Ruotsin I-divisioonassa pelanneen Asplöven HC:n kanssa. Joukkue ei noussut Kvalserienin päätteeksi HockeyAllsvenskaniin, mutta sai sarjapaikan kaudeksi 2013–2014, kun Borås HC joutui väistymään sarjasta taloudellisista syistä. Metso jatkoi joukkueessa myös Allsvenskanissa, mutta hänellä oli vaikeuksia saada peliaikaa. Asplöven myikin hänet tammikuussa 2013 sarjatasoa alemmas I-divisioonan Kiruna IF:ään. Saman vuoden elokuussa Metso kertoi Twitterissä lopettavansa pelaajauransa 27-vuotiaana.
Kicking Bird

Kicking Bird oli kiowa-intiaanien päällikkö. Hän nousi 1860-luvulla kiowien eri ryhmien ylimmäksi päälliköksi vuosikymmeniä virkaa hoitaneen Dohasanin kuoleman jälkeen. Kicking Bird tunnettiin lähinnä rauhanasioiden puolestapuhujana, ja hän jakoi ylipäällikön paikan yhdessä Lone-Wolfin kanssa, joka hoiti tehtävää sotapäällikön ominaisuudessa.
Kicking Bird ei ollut puhdasverinen kiowa. Hänen isoisänsä oli jo poikana siepattu heimoon ja adoptoitu kiowiin. Kicking Birdin omakielinen nimi oli "Tené-angópte", ja hänet tunnettiin myös nimiellä Striking Eagle. Hän ansaitsi mainetta nuorena soturina, mutta siirtyi varttuneempana hoitamaan yhä enemmän rauhanasioita kiowien ja liittovaltion hallituksen virkamiesten välillä. 
Vuonna 1870 Kicking Birdin hyvät välit Yhdysvaltoihin aiheuttivat tyytymättömyyttä hänen kansassaan. Nuoret uhmakkaat soturit tuomitsivat hänet pelkuriksi. Näyttääkseen väitteet valheellisiksi Kicking Bird keräsi sadan soturin ryhmän ja haastoi Red Riverin takana olevan linnakkeen sotilaat mukaan taisteluihin. Osoitettuaan kykynsä sodanjohtajana Kicking Bird sotureineen palasi takaisin reservaattiinsa. Myöhemmin hän hyvitti tätä tekoaan, ja pyrki rakentamaan uudelleen hyvät suhteet amerikkalaisiin.
Vuonna 1874 käyty Red Riverin sota jäi kiowien viimeiseksi suureksi kapinaksi Yhdysvaltoja vastaan. Kicking Bird onnistui vaikutusvaltansa avulla vetämään taisteluista pois osan kansastaan, osan jatkaessa sotatoimia Lone-Wofin ja "pahaksi päälliköksi" mainitun Maman-tin johtamina. Kun kiowat Lone-Wolfin johdolla antautuivat seuraavan vuoden helmikuussa, sai Kicking Bird Yhdysvalloilta suuren kunnian. Hänet valittiinWashingtonissa kaikkien kiowien ylipäälliköksi ja tässä ominaisuudessa hän sai valita Floridaan Fort Marionin vankilaan lähtevät sotarikolliset. Niin Lone-Wolf kuin Maman-tikin kuuluivat tähän vankeuteen lähtevien listaan, jossa muutamien alipäälliköiden lisäksi oli edustettuna joitakin sotureita ja meksikolaisia vankeja. Hieman myöhemmin Kicking Bird ratsasti 26 kahlitun kiowa-vangin eteen.
Huhtikuun lopulla kahlittuna vankkureihin työnnetty ja noitamiehen yliluonnollisista kyvyistään tunnettu Maman-ti jätti Kicking Birdille pahaenteiset jäähyväiset: "Et elä enää kauan. Tulet näkemään sen!" Mamantin ennustus kävi toteen noin viikkoa myöhemmin, sillä 
4. toukokuuta 1875 Kicking Bird lyyhistyi maahan juotuaan kupillisen kahvia. Lääkärintutkimuksessa hänen elimistöstään löytyi tappavaa myrkkyä, strykniiniä, mutta kiowat uskoivat, että Kicking Bird noiduttiin kuoliaaksi. Teon tekijänä pidettiin Maman-tia, joka kuoli muutama kuukausi tämän tapauksen jälkeen.
Yläneen kirkko

Yläneen kirkko (ruots. "Yläne kyrka") on Pöytyän seurakunnan kirkko Yläneellä Pöytyällä. Vuonna 1782 valmistuneen kirkon on suunnitellut Mikael Piimänen. Kirkko on pyhitetty Pyhälle Olaville. Tyypiltään se on puinen pitkäkirkko, jonka seinät ovat korkeat ja katto keskiaikaisten kirkkojen kattoja tyyliltään muistuttava jyrkkä paanukatto. Kellotapuli on kirkon yhteydessä sen läntisenä tornina. Tornin päätteenä oleva kellohuone on kahdeksankulmainen ja varustettu sipulikupolilla. Kirkon seinät on maalattu punamullalla.
Kirkko ja siihen liittyvät korkea kiviaita ja lehtevä kirkkotarha hallitsevat ympäröivää maisemaa. Vaikka kirkkosali on useaan otteeseen uudistettu, ulkoa kirkko on säilynyt rakennusajankohtansa asussa. Kirkosta muutaman sadan metrin päässä sijaitsee vuonna 1877 rakennettu pappila, jossa on asunut muun muassa kirjailija Martti Haavio.
Kirkosta, kirkkomaasta ja pappilasta rakennuksineen muodostuva kokonaisuus on Museoviraston vuonna 2009 julkistamassa inventoinnissa määritelty yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Lee Ryan

Lee Ryan (s. 17. kesäkuuta 1983 Chatham, Kent) on englantilainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja brittiläisen poikabändi Bluen jäsen.
Elämäkerta.
Nuoruus.
Ryan syntyi Chathamissa, Kentin kreivikunnassa Englannissa. Hänen vanhempansa erosivat kun hän oli viisivuotias. Ryan asui enimmäkseen äitinsä, siskonsa Gemman ja isoäitinsä kanssa. Viisivuotiaana Ryanilla todettiin lukihäiriö. Hän kävi Chatham Grammar School for Boys –koulua, jonka jälkeen hän siirtyi taidekouluihin kuten Sylvia Young Theatre School ja Italia Conti Academy of Theatre Arts -kouluja.
Blue.
Ryan on poikabändi Bluen jäsen. Elokuussa 2005 Blue hajosi Sir Elton Johnin ehdottamia soolouria varten. Bluen jäsenet palasivat yhteen 28. huhtikuuta 2009. 
2005: Sooloura.
Ryan julkaisi ensimmäisen singlensä ”Army of Lovers” 18. heinäkuuta 2005. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Lee Ryan" 1. elokuuta 2005 ja saman vuoden lokakuussa hän julkaisi toisen singlensä ”Turn Your Car Around”. Tammikuussa 2006 Ryan julkaisi kolmannen singlensä ”When I Think of You”. Myöhemmin hän julkaisi vielä kaksi muuta kappaletta, joista ”Real Love” kuullaan elokuvan "Ice Age 2 - Jäätikkö sulaa" lopputeksteissä. Ryan myös lainasi äänensä hirvelle elokuvan brittiversiossa. ”How Do I” julkaistiin Ryanin Internet-sivulla hänen ohjaamansa videon muodossa.
SA-3 (kytkin)

SA-3 on rautatiekalustossa käytettävä automaattikytkin. Kytkin pohjautuu amerikkalaiseen Willison-kytkimeen ja on yhteensopiva sen kanssa. Se otettiin käyttöön alun perin Neuvostoliitossa vuonna 1957. Kytkin onkin laajassa käytössä pääosin entisen Neuvostoliiton alueella. Myös Pohjoismaissa sekä Keski-Euroopassa kytkintä käytetään jonkin verran raskaissa tavarajunissa.
SA-3 -kytkimen etuna on sen hyvä vetovoiman kesto. Junapainot eivät käytännössä rajoita sen käyttöä. Matkustajaliikenteessä sen haittana kuitenkin on, että sen kytkentä ei ole välyksetön jolloin vaunujen välit jäävät löysiksi. Sillä on merkitystä matkustajamukavuuden kannalta.
Suomessa SA-3 -kytkimellä on 1990-luvulta alkaen varustettu pääasiassa vetokalusto. Vaunuissa käytetään ruuvikytkimiä, jotka mahdollistavat välyksettömän kytkennän. SA-3 on mahdollista kytkeä ruuvikytkimeen erityisen "ystävyyssiteen" avulla. Lisäksi Sr2- ja Sr3-sarjan vetureissa on käytössä Unilink-kytkin, jossa on yhdistetty sekä SA-3- että ruuvikytkin.
Surrender (Cristal Snow’n kappale)

Surrender on Cristal Snow’n kappale ja neljäs single toukokuussa 2010 julkaistulta albumilta "God You Made Me Wicked". ”Surrender” on Cristal Snow’n, Jukka Kosusen, Heikki Liimataisen ja Jimi Constantinen käsialaa. Sen ovat tuottaneet Heikki Liimatainen ja Jukka Kosunen.
Julkaisu.
”Surrender” lähetettiin radioille lokakuussa 2010. NRJ:llä single otettiin lämpimpästi vastaan, ja se on viihtynyt myös Top10-toivelistalla.
Single julkaistaan digitaalisesti 15. marraskuuta 2010 ja fyysisesti viikolla 48/2010. EP-levy sisältää ”Surrenderin” lisäksi remixversiot ”Wickedistä”.
Musiikkivideo.
Singlelle kuvattiin musiikkivideo 10. lokakuuta 2010. Musiikkivideo on zombiaiheinen, ja siinä tekee vauhdikkaan cameoroolin poplaulaja Kristiina Wheeler. Videolla vilahtaa myös muun muassa drag-artisti NikoLa sekä "Big Brother" -sarjan voittanut Sauli Koskinen. Video julkaistiin 29. lokakuuta 2010 suosikki.fi-sivustolla. Musiikkivideon kuvasi Cristalin ystävä Laura Haimila.
The Dead and Dreaming

The Dead and Dreaming on nu metal -yhtye Dry Kill Logicin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2004. Maailmanlaajuisen version julkaisi SPV Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltäneet Arcuri, Bozzi ja Rigano, ellei toisin mainittu.
Vuorisara

Vuorisara ("Carex montana") on patjamaisia kasvustoja muodostava, Euroopassa kasvava sarakasvi. Suomesta laji on löydetty viimeksi 1800-luvulla.
Ulkonäkö ja koko.
Vuorisara on mätästävä, lyhytrönsyinen ja kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Sen varret ovat usein alaskaartuvia ja varsien tyvitupet tavallisesti viininpunaisia, myöhemmin säikeiksi hajoavia. Harmahtavanvihreät lehdet ovat 2 mm leveitä ja varren pituisia. Kuolleet lehdet säilyvät pitkään vaaleaksi kulottuneina. Alimman tähkän tukilehti on kalvomainen ja tupeton. Hedetähkä on tavallisesti perätön. Emitähkiä on 1–3 kappaletta ja ne ovat soikeita, 6–15 mm pitkiä ja lähekkäin. Tähkäsuomut ovat tylpähköjä, tummanpunaruskeita, vain kapealti kalvolaitaisia ja kärkiosaltaan risalaitaisia. Pullakot ovat vihertävänruskeita, kapean päärynänmuotoisia, suonettomia ja tiheään lyhytkarvaisia, Pullakoiden suuodat ovat lyhyitä. Vuorisara kukkii kesäkuussa.
Vuorisara muistuttaa läheisesti kanervisaraa ("C. ericetorum") ja virnasaraa ("C. pilulifera").
Levinneisyys.
Vuorisaraa tavataan Pyreneiltä itään läpi Keski- ja Itä-Euroopan Keski-Venäjälle saakka. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Italiaan ja Balkanin niemimaalle, pohjoisessa Britteinsaarille, Tanskaan, Etelä-Ruotsiin ja Baltiaan. Lisäksi Tyynenmeren rannikolla Mantšuriassa kasvaa lajin toista muunnosta: "C. montana" var. "manshuriensis". Suomessa vuorisaran tiedetään kasvaneen 1850-luvulla Ahvenanmaalla ainakin Hammarlandissa. Epävarmoja havaintoja on myös Turusta, viimeisin vuodelta 1883.
Elinympäristö.
Vuorisara kasvaa kuivilla rinneniityillä, metsänreunoissa ja valoisissa lehtometsissä.
Dark Carnival

Dark Carnival on Ray Bradburyn vuonna 1947 ilmestynyt ensimmäinen novellikokoelma. Kokoelman 27 novellista 15 julkaistiin myöhemmin kokoelmassa "Lokakuun maa", osin uudelleenkirjoitettuina.
"Lokakuun maa" -kokoelmassa julkaistiin novellit ”Jonon seuraava”, ”Luuranko”, ”Purkki”, ”Järvi”, ”Sanantuoja”, ”Pikku salamurhaaja”, ”Väkijoukko”, ”Vieteriukko”, ”Viikate”, ”Einar-setä”, ”Tuuli”, ”Yläkerran mies”, ”Oli kerran eukko”, ”Viemäri” ja ”Kotiinpaluu”.
"Varhaiset varjot" -kokoelmassa ovat ilmestyneet suomeksi novellit ”Hautakivi” (The Tombstone, 1945), ”Kuollut mies” (The Dead Man, 1945), ”Matkaaja” (The Traveler, 1946), ”Hymyileviä ihmisiä” (The Smiling People, 1946), ”Leikitään 'myrkkyä'” (Let's Play 'Poison', 1946), ”Yö” (The Night, 1946), ”Arkku” (The Coffin, 1947) ja ”Kuumeuni” (Fever Dream, 1948). Novelli ”Urakoitsija” (The Handler, 1947) on julkaistu suomeksi teoksessa "Outoja tarinoita 1".
10cc (albumi)

10cc on englantilaisen rockyhtye 10cc:n ensimmäinen albumi. Se äänitettiin Stockportissa Strawberry Studiolla, jonka osa-omistaja kitaristi Eric Stewart oli. Levy julkaistiin Jonathan Kingin omistamalla UK Records -levymerkillä heinäkuussa 1973. Albumi oli Britti-listan nro 36 syyskuussa 1973, listoilla yhteensä 5 viikkoa.
Levyltä löytyy mm. UK-ykköshitti "Rubber Bullets". Joissakin julkaistuissa LP/CD -versioissa on eri kappalejärjestys. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Varhaiset varjot

Varhaiset varjot on suomalainen valikoima Ray Bradburyn varhaisia kauhunovelleja muita vuosilta 1944–1951. Bradburyn kauhutarinoita ilmestyi 1940-luvulla etenkin "Weird Tales" -lehdessä. Bradbury kokosi näitä novelleja esikoisteokseensa "Dark Carnival", jonka julkaisi Arkham Housen vuonna 1947. Bradbury ei ole sallinut "Dark Carnivalista" uusintapainosta lukuun ottamatta yhtä rajoitetun painoksen erikoisjulkaisua, koska kirjoitti novellit osin uudelleen. Suurin osa "Dark Carnivalin" novelleista ilmestyi osin uudelleenkirjoitettuna kokoelmassa "Lokakuun maa" ja eräissä myöhemmissä alkukielisissä kokoelmissa. 
"Varhaiset varjot" -kokoelman rikosnovellit "Vihani polttaa!" (1944) ja "Sokerikallo" (1948) ilmestyivät alkukielellä rikoslukemistoissa, minkä jälkeen ne on julkaistu kokoelmassa "A Memory of Murder" vuonna 1984. Novellin "Yö" (1946) Bradbury julkaisi osana vuonna 1957 ilmestynyttä romaania "Dandelion Wine".
"Varhaiset varjot" on toimittanut Markku Sadelehto ja kokoelman novellit ovat suomentaneet Sari Kallioinen ja Anita Puumalainen. Kirjan nimi on Bradburyn itsensä ehdottama. Teos ilmestyi WSOY:n Fan-sarjassa, jossa julkaistiin genrekirjallisuutta pehmeäkantisina niteinä. Toinen Bradburyn kokoelma sarjassa oli tieteisnovelleja sisältävä "Toiset taivaat".
National League Championship Series

National League Championship Series on ammattilaisbaseball-sarjan National Leaguen loppuottelusarja, joka on vuodesta 1969 lähtien ratkaissut ns. Liiga "pennantin" eli mestaruuden ja pääsyn World Seriesiin American Leaguen voittajaa vastaan. Aiemmin mestaruus ratkesi suoraan sarjaotteluiden perusteella. Vuoteen 1984 saakka voittaja ratkaistiin paras viidestä ja kaudesta 1985 lähtien paras seitsemästä -menetelmällä. Vuonna 1994 sarja jäi pelaamatta pelaajien lakon vuoksi.
Ensimmäisen kerran liigan mestaruusottelu järjestettiin jo 1892. Tällöin American Association oli sulautunut National Leagueen ja liigojen välinen World Series -sarja korvattiin kausipuolikkaiden voittajien välisellä loppuottelusarjalla. Boston Beaneaters voitti Cleveland Spidersin puhtaasti voitoin 5–0 ensimmäisen kamppailun päätyttyä 0–0-tasapeliin. Puolitetun kauden järjestelmästä päätettiin kuitenkin luopua jo seuraavalla kaudella. Myös kausilla 1876 (Championship of West), 1894–1897 (Temple Cup) ja 1900 (Chronicle-Telegraph Cup) NL:n kaksi parasta joukkuetta kohtasivat niin sanotussa "postseasonissa". Näitä ei kuitenkaan pidetä liigan mestaruusotteluina vaan erillisinä kilpailuina.
Iván González

Iván González López (s. 15. helmikuuta 1988 Torremolinos, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Real Madrid Castillaa ja on pelipaikaltaan laita- tai keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
González on kotikaupunkinsa Málagan kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 22. marraskuuta 2009 ottelussa Zaragozaa vastaan. Samaisessa ottelussa hän teki myös ensimmäisen maalinsa joukkueessa.
Kauden 2009–2010 edetessä hän nousi joukkueensa puolustuspään luottopelaajaksi ja herätti kiinnostusta muun muassa Real Madridissa, Atlético Madridissa, Liverpoolissa ja Hull Cityssä.
NaN

NaN (Not a Number, suoraan suomennettuna ’ei-numero’, vakiintumaton suomennos ’epäluku’) on määrittelemätön lukuarvo, jota käytetään esimerkiksi tietojenkäsittelyssä. NaN-lukujen käyttö on esitelty IEEE 754 -liukulukustandardissa.
Laskutoimituksia, joiden tuloksena on NaN:
Johdatus metafysiikkaan

Johdatus metafysiikkaan on Riku Jutin vuonna 2001 ilmestynyt metafysiikan oppikirja. Gaudeamuksen kustantama teos keskittyy ontologiaan eli niin sanottuun yleiseen metafysiikkaan. Muun muassa mielen filosofia, filosofinen kosmologia ja filosofinen teologia on rajattu pois.
Vastaanotto.
Sami Pihlströmin mukaan etenkin logiikan alkeiden osaaminen auttaa teoksen ymmärtämisessä, koska Juti korostaa logiikan ja ontologian yhteyttä. Ontologian ja tietoteorian välinen suhde voi Pihlströmin mukaan olla keskeisempi kuin mitä Juti esittää. Ontologisen identiteetin eli samuuden käsitteen Juti kääntää 'tunnistettavuudeksi', mikä voi olla harhaanjohtavaa. Ontologisen realismin ja idealismin välisen vastakkainasettelun käsittely jää vähälle huomiolle.
Craig Thomson (jalkapallotuomari)

Craig Alexander Thomson (s. 20. kesäkuuta 1972 Paisley, Skotlanti) on skotlantilainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2003. Erotuomariuran ohella hän toimii asianajajana.
Hän tuomitsi uransa ensimmäisen ottelun Skotlannin valioliigassa 12. toukokuuta 2002 St. Johnstonen ja Hibernianin välillä.
Ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa hän tuomitsi 18. kesäkuuta 2004. Siinä kohtasivat Pohjois-Irlanti ja Norja.
Recep İvedik

Recep İvedik on vuonna 2008 ilmestynyt turkkilainen komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Togan Gökbakar ja pääosassa näyttelee Şahan Gökbakar. "Recep İvedik" on ollut Turkin katsotuimpia elokuvia, mutta "Recep İvedik" "3" oli myydyimpiä elokuvia Turkissa.
Juoni.
Recep İvedik on kaupungilla, kun huomaa miehen pudottavan lompakkonsa. Recep ottaa lompakon mukaansa ja menee kotiin. Kun Recep avaa television, hän näkee lompakon pudottaneen miehen. Mies on kuuluisan hotellin omistaja, ja Recep päättää viedä lompakon hänelle. Kun hän saapuu hotellille, hän näkee lapsuuden ihastuksensa. Hotellin omistaja tarjoaa Recepille lompakosta rahaa, mutta Recep haluaa vain huoneen hotellista, jotta hän pääsisi olemaan lapsuuden ihastuksensa kanssa.
Biaggio Quattrociocche

Biaggio Quattrociocche (24. elokuuta 1882 Giuliano di Roma, Italia - 16. heinäkuuta 1955 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen harmonikka-alan musiikkijulkaisija ja opettaja. Hän oli Yhdysvaltojen ensimmäinen painettua harmonikkamusiikkia julkaissut nuottikustantaja ja eräs ensimmäisistä yhdysvaltalaisista pianoharmonikansoiton opettajista vuonna 1907.
Tausta.
Biaggio Quattrociocche syntyi Giuliano di Romassa Guiseppe Quattrociocchen ja Angela Latinin musikaaliseen perheeseen ja sukuun. Biaggio muutti Yhdysvaltoihin 19-vuotiaana vuonna 1901, alkaen työskennellä New Yorkin musiikkiliikkeissä. Hän työskenteli jonkin aikaa myös pianonrakentajana.
Ura ja elämä.
Vuonna 1907 valtaosa Quattrociochen perheestä ja lähisuvusta muutti New Yorkiin ja Biaggio alkoi työskennellä serkkunsa Augusto Iorion avaamassa italialais-amerikkalaisessa harmonikkatehtaassa, "Iorio Accordion Factoryssa" opettajana ja säveltäjänä. Biaggion opetusinstrumentteja olivat piano, viulu, kornetti sekä, hänen omien sanojensa mukaan, myös pianoharmonikka.
Biaggio avioitui Letizia Iorion kanssa huhtikuussa 1911 ja vuonna 1913 perhe muutti Ohion Steubenvilleen, jossa hän perusti julkaisuyhtiön nimeltä "B. Quattrociocche Publishing Company" vuonna 1916. Quattrociochen omien muistelujen mukaan hänen kustantamonsa oli ensimmäinen harmonikkamusiikkia julkaissut kustantamo vuonna 1916, huolimatta esimerkiksi Pietro Deiron myöhemmistä väitteistä, jonka mukaan hänen Octave Paganin kanssa julkaisemansa nuotit olisivat olleet ensimmäistä julkaistua harmonikkamusiikkia. Ensimmäinen nuottijulkaisu oli Quattrociocchen itsensä säveltämä marssi nimeltä "Fior di siepe", jota myytiin 0,25 dollarin kappalehintaan. Quattrocioche on kertonut jopa auttaneensa Pietro Deiroa julkaisutoiminnan alkuun antaen heidän käyttöönsä hänen käyttämänsä julkaisutyylin ilmaiseksi. Hän myi yrityksensä Zampiceni Publications -yhtiölle vähän ennen kuolemaansa 1955.
Epitaph of Christ

Epitaph of Christ on puolalaisen black metal -yhtyeen Christ Agonyn toinen demo, joka on julkaistu vuonna 1992.
Demo julkaistiin yhtyeen omakustanteena mutta myös Carnage Recordsin kautta. Demon julkaisi uudelleen vuonna 1995 nauhalla Baron Records, jolloin levy sisälsi yhtyeen aiemmin julkaiseman demon Sacronocturnin nimellä "Faithless".
Sacronocturn

Sacronocturn on puolalaisen black metal -yhtyeen Christ Agonyn esikoisdemo, joka on julkaistu vuonna 1990. Demosta on olemassa kolme eri versiota.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Vuoden 1990 albumit]]
[[Luokka:Christ Agonyn albumit]]
Piha

Piha on rakennukseen liittyvä alue, joka rajautuu erilleen muusta ympäristöstä. Pihan voi rajata ympäristöstä esimerkiksi aita, tontin raja tai erilainen maankäyttö. Yksityisen talon piha on myös yksityistä aluetta. Jokamiehenoikeudet eivät päde yksityisellä pihalla eli pihapiirissä.
Sana piha on erään teorian mukaan sukua sanalle pyhä. Pyhä tarkoitti kiellettyä.
Teinipop

Teinipop () on yleisnimitys populaarimusiikille, joka on tehty nuorelle kohdeyleisölle ja jota tietoisesti markkinoidaan erityisesti teini-ikäisille. Useimmiten teinipoppia esittävät yhtyeet ja artistit ovat itsekin joko teini-ikäisiä tai nuoria aikuisia. Teini-pop ei välttämättä aina ole popmusiikkia, vaan se voi olla myös rock-, dance-, R&amp;B-, hip hop- ja countrymusiikkia.
Historia.
Teinipopin juuret ulottuvat aina 1940-luvulle asti, jolloin useat swing-muusikot nousivat teini-ikäisten idoleiksi ja suosikeiksi. Varsinaisesti teini-popin katsotaan alkaneen 1960-luvulla muun muassa Paul Ankan ja Fabianin myötä, sen jälkeen kun rock and roll oli 1950- ja 1960-lukujen taitteessa tullut suosiossa suvantovaiheeseen, ja suuret levy-yhtiöt olivat ryhtyneet tuottamaan teinipoppia. Monissa tapauksissa teinipop oli kuukausipalkkaisten ja ammattimaisten lauluntekijöiden tekemää nuorekasta iskelmämusiikkia, jossa oli mausteena ripaus rockia. Tunnettuja 1960- ja 1970-luvun teinipopyhtyeitä olivat muun muassa The Osmonds ja Bay City Rollers. 1980-luvulla muun muassa New Kids on the Block yhdistettiin monesti teinipopyhtyeeksi, samoin kuin Backstreet Boys, Take That ja NSYNC 1990-luvulla.1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa suosittuja teinipoppia esittäviä naisartisteja olivat mm. Britney Spears, Christina Aguilera ja Jessica Simpson. 2000-luvulla teini-popiksi luokiteltujen yhtyeiden ja artistien määrä on ollut jatkuvassa kasvussa. Nykyisin muun muassa One Direction, Jonas Brothersin, Tokio Hotelin, Miley Cyruksen, Justin Bieberin ja Jesse McCartneyn tyyliset yhtyeet ja artistit luokitellaan useasti teini-popiksi. Myös pop-punkin, vaihtoehtorockin, metalcoren sekä modernin hip hopin puolella on useita teini-popiksi luokiteltuja artisteja.
Take the Heat off Me

Take the Heat off Me on saksalaiseksi luokiteltavan Boney M. -yhtyeen kesäkuussa 1976 julkaistu esikoisalbumi. Sillä on muun muassa yhtyeen ensimmäiset suuret hitit ”Daddy Cool” ja ”Sunny”.
Albumi nousi Suomessa listaykköseksi kahdeksan viikon ajaksi. Sitä myytiin samalla kultalevyyn oikeuttava määrä. Myös Ruotsissa levystä tuli listaykkönen – kolmen viikon ajaksi.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Aleksander Casso

Aleksander Casso, oikealta nimeltään Johannes (Hannes) Hyvärinen (2. kesäkuuta 1933 Polvijärvi – 13. marraskuuta 1976 Pyhäselkä) oli suomalainen taikuri. 
Martonvaaran kylässä syntynyt Hyvärinen aloitti viihdetaiteilijan uransa 17-vuotiaana Arvo Kangasniemen Sirkus Panakoksessa vuonna 1950. Sitä ennen hän teki töitä metsätyömiehenä. Hänen ensimmäinen taiteilijanimensä oli Carambo, ja hän teki fakiiritemppuja, muun muassa 63-senttisen miekan nielemisen. Hän työskenteli myös Sirkus Magyarissa ja Sirkus Huhtalassa. Hyvärisestä mainitaan, että hänellä oli erikoisen notkeat sormet ja kädet sekä taipuisa ranne ja ”pohjoiskarjalaisena verenperintönä luonnonväärät leuat”.
1950-luvulla Hyvärinen alkoi keskittyä taikatemppuihin ja otti nimekseen Aleksander Casso. Hän kiersi yksin muun muassa Itä- ja Pohjois-Suomessa seurojentaloilla ja markkinoilla. Varsinainen menestys alkoi, kun hän liittyi taikurina Take Lehdon ja Arvo Anttosen musiikkiryhmään, joka kiersi eri tilaisuuksissa. Hän esiintyi myös ulkomailla.
Aleksander Casso saavutti suurimman menestyksen Linnanmäen Teatterihallissa, jonka Peacock-varieteen esiintyjä hän oli toukokuusta syyskuuhun 1966. Eero Taivalsaaren mukaan Casso oli ”kansainvälisen tason taikuri niin illuusio- kuin manipulaationumeroissaan”.
Hänen savukenumeronsa, jossa hän hävitti ja loihti esiin savuavia tupakoita, olivat ruotsalaisasiantuntijoiden mukaan maailman huippua. Elämäntavoiltaan hän oli boheemi ja vuosien myötä hän alkoholisoitui.
Karinaisten kirkko

Karinaisten kirkko on Pöytyän seurakunnan kirkko entisen Karinaisten kunnan kirkonkylässä nykyisellä Pöytyällä. Puurakenteinen kirkko on muodoltaan päätytornillinen, korkeilla kylkiäisillä varustettu pitkäkirkko, tyypillistä lounaissuomalaista tyyliä. Tornissa on sipulikupoli ja ikkunat ovat pyörökaariset. Kirkon rakensi Johan Sahlbom. Vuonna 1835 valmistuneessa kirkossa on noin 450 istumapaikkaa. Kirkon pohjoispuolella on Karinaisten ”uusi” hautausmaa, jota on käytetty 1980-luvulta lähtien.
Alttaritaulun on maalannut karinaislaissyntyinen kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen vuonna 1935.
Erillinen kellotapuli on peräisin aikaisemmasta kirkosta, joka valmistui 1764. Kaksinivelisen tapulin ulkomuoto on 1880-luvulta. Tapuli on eri puolella Kyröntietä eli yhdystietä 2250 kuin kirkko, hirsiaidan reunustaman 1700-luvulta olevan ”vanhan” hautausmaan kyljessä. Kirkkoympäristössä on vielä kolmas eli ”keskimmäinen” hautausmaa, joka on 1920-luvulta ja sijaitsee pari sataa metriä kirkosta etelään. Karinaisten sankarihaudat ovat kiviaidan reunustamalla keskimmäisellä hautausmaalla, sankaripatsas on Wäinö Aaltosen "Suru".
Aikaisemmat kirkot.
Nykyinen kirkko on Karinaisten kolmas kirkko. Ensimmäinen kirkko oli Kyrön kylässä, se oli valmistunut noin vuonna 1620. Toisen kirkon rakensi Antti Piimänen, se valmistui 1764. Tämän kirkon tapuli on säilynyt nykypäivään.
Zemettšinon piiri

Zemettšinon piiri (ven. Земетчинский район) sijaitsee Penzan alueella Venäjällä. Piirin pinta-ala on 2103,2 neliökilometriä, josta 1/3 on metsää. Asukkaita on 26 000 henkeä(vuonna 2010). Heistä 99 % on venäläisiä. Piiri on perustettu vuonna 1928. Vuodesta 1939 lähtien se on kuulunut Penzan alueeseen.
Piiri sijaitsee Penzan alueen luoteisosassa. Sillä on yhteistä rajaa Tambovin ja Rjazanin alueiden kanssa sekä Mordvan tasavallan kanssa. Zemettšinon piirin alueella virtaa Vyšajoki ja sen sivujokia. Piirissä on 63 asutuskeskusta. Sen keskuspaikka on Zemettšinon kaupunkimainen taajama, jossa asuu 11 100 ihmistä. Zemettšinosta Penzaan on matkaa noin 153 kilometriä ja paikkojen välillä on rautatieyhteys.
Piirin pääelinkeinot ovat teollisuus ja maatalous. Alueella toimii mm. sokeritehdas ja Penzan radiotehtaan verstas. Viime vuosina pienyritysten määrä on lisääntynyt piirin alueella huomattavasti. 
Alueella toimii yhteensä 29 koulua, urheilukoulu ja lasten luomistyön keskus. Nähtävyyksiin kuuluvat mm. ruhtinas Dolgorukin kartano, ohjaaja Ivan Platonin patsas ja vuonna 1849 rakennettu sokeritehtaan rakennus.
Kolyšlein piiri

Kolyšlein piiri (ven. Колышлейский район) on kunnallinen itsehallintoalue Penzan alueella Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 1 684,7 km². Asukkaita on 26 400 henkeä. Heistä 90% on venäläisiä. Lisäksi piirissä asuu mm. mordvalaisia, tataareja ja ukrainalaisia. 
Kolyšlein piiri sijaitsee Penzan alueen eteläisessä osassa. Etelässä se rajoittuu Saratovin alueeseen, lounaassa Serdobskin piiriin, luoteessa Kamenskin piiriin, idässä Penzan piiriin ja kaakossa Maloserdobinskin piiriin. Kolyšlein piirin pinnanmuodostus on alankoa. Alueen läpi virtaavat Hopjor ja Kolyšlen -joet. 
Piiriin kuuluu Kolyšlein taajama (kaupunkikunta) ja 17 maalaiskuntaa. Hallinnollinen keskus on Kolyšlein taajama, josta on 71 km alueen pääkaupunkiin Penzaan. 
Seudun pääelinkeinoja ovat maatalous ja teollisuus. Alueen kolme tehdasta tuottavat kulutustavaroita, kuten tarvikkeita ruostumattomasta teräksestä ja nahkatuotteita. Teollisuustuotteiden tuotanto muodostaa 75,3 miljoonaa ruplaa. Alueella on myös paljon pk-yrityksiä. Kolyšlein piirin läpi kulkee maantie sekä rautatie. 
Kolyšlein piirissä toimii 6 esikoulua, 21 yleissivistävää koulua (12 keskikoulua ja 9 peruskoulua) ja kaksi täydennyskoulutuskeskusta. Piirissä on myös kulttuurin ja taiteen laitoksia, kuten museo, kirjasto sekä lasten taidekoulu. Alueella on 26 arkeologista, kulttuurista sekä historiallista muistomerkkiä, joista yksi on omistettu suuressa isänmaallisessa sodassa kuolleille, sekä entinen 1800-luvun lopulla perustettu Skrjabinski-Voznesenskin nunnaluostari.
Bekovon piiri

Bekovon piiri on Venäjällä Penzan alueen eteläosassa sijaitseva hallinnollinen alue, joka on perustettu vuonna 1928. Piiri rajoittuu pohjoisessa Belinskin, lännessä Tamalinskin, idässä Serdobskin piireihin ja etelässä Saratovin alueeseen. Piirihallinnon keskus on Bekovossa. Piiriin kuuluu 11 kuntaa ja piirissä on 34 asutuskeskusta. Pinta-ala on 1 016 neliökilometriä. Suurin joki on Hopjor, josta haarautuu lukuisia pienempiä jokia. 
Väestö.
Asukasluku on 16 800, joista 6 600 asuu kaupungeissa. Asukastiheys on 18 asukasta neliökilometriä kohti. Asukkaista 95,3 % on venäläisiä. Muita kansallisuuksia ovat mordvalaiset (1,4 %), ukrainalaiset (0,9 %), tataarit (0,3 %), valkovenäläiset (0,2 %), tsuvassit (0,1 %) ja muita (1,8 %).
Liikenneyhteydet.
Maantieliikennettä pitkin Bekovosta Penzan kaupunkiin (Bekovo-Nikolskoe-Penza) on 154 km. Piiristä on rautatieyhteys Saratov-Tambov-Moskova-radalle, josta haarautuu rautatie Bekovoon. 
Elinkeinoelämä.
Piirin pääelinkeinot ovat teollisuus ja maatalous. Piirissä on mm. sokeritehdas, useita leipomoita, marmeladitehdas. Suurin yritys on Bekovon sokeritehdas, jossa työskentelee n. 750 ihmistä. Sen tuotteiden kysyntää on koko Venäjällä. Maatalouden kokonaistuotanto (v. 2009) oli 665,7 milj. ruplaa. Tärkein tuotanto: maito, liha, vilja ja sokerijuurikas. Karjatuotanto: naudat, siat, lampaat, linnut ja vuohet.
Piirissä on noin 153 myyntipistettä. Pienyrityksiä on yli 100 ja noin 300 muuta yksityisyritystä. Näistä suurin osa on maatalousyrityksiä. Viime vuosien aikana etenkin pienyritysten määrä on kasvanut. Piirissä on meneillään vuoteen 2011 saakka kunnallinen ohjelma pienten ja keskisuurten yritysten kehittämiseksi ja tukemiseksi. 
Koulutus.
Perusasteen oppilaitoksia on 24, joissa on noin 1640 koululaista. Lisäksi on neljä esikoulua, joissa noin 350 lasta. Opetushenkilökuntaa on noin 415 henkilöä. Muita oppilaitoksia ovat Serdobskin ammattikorkeakoulun Bekovon osasto, musiikkikoulu, lasten urheilukoulu, lasten taidekoulu.
Nähtävyydet.
Lukuisia patsaita 1800-luvulta, Ustinovin kartano, Makarovin kartano, Vvedenskin kirkko, Bekovon piirimuseo
Lentue

Lentue on ilmavoimien perusyksikkö. Kolme tai neljä lentuetta muodostaa laivueen. 
Lentue voi olla joko operatiivinen tai ei-operatiivinen. 
Lentue Suomessa.
Vuonna 2017 Suomessa oli kolmetoista lentuetta. Lentueilla on erilaisia tehtäviä. Ne vastaavat operatiivisesta lentotoiminnasta, kaluston kehitys- projekteista ja eri konetyyppien lentäjien koulutuksesta.
Kapteeni Hans Windin luentojen sekä Torsti Tallgrenin muistiinpanojen mukaan Suomen ilmavoimien lentue koostui toisen maailmansodan aikaan 8-12 lentokoneesta eli kahdesta tai kolmesta parvesta, joka taas koostui neljästä lentokoneesta:
Tukilentolaivueen ja Hävittäjälentolaivue 41:n kolme lentuetta ovat esimerkki lentueista. Myös Rajavartiolaitoksen Vartiolentolaivue jakautui ennen 2010-luvun organisaatiouudistusta kolmeen vartiolentueeseen. Nyttemmin lakkautettuun Kuljetuslentolaivueeseen kuului Helikopterilentue (HekoLtue).
Lentue voi jakautua toiminnallisesti jaoksiin kuten käyttöjaos.
Lentue lyhennettään "ltue".
Saattoporan kaivos

Saattoporan kultakaivos toimi Kittilässä vuosina 1988–1995. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 2,14 miljoonaa tonnia malmia. Tonni malmia sisälsi keskimäärin 3,25 grammaa kultaa ja sen kuparipitoisuus oli 0.26 %. Kaivos tuotti yhteensä 6 279 kiloa kultaa ja 5 177 tonnia kuparia. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy.
Pahtavuoman kaivos

Pahtavuoman kuparikaivos toimi Kittilässä vuosina 1974–1993. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 0,294 miljoonaa tonnia malmia. Malmin kuparipitoisuus oli keskimäärin 1.07 %. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy.
Pahtavuoman kaivosta louhittiin kahdessa vaiheessa 1974–1976 ja 1989–1993.
Elohopea(II)nitraatti

Elohopea(II)nitraatti eli merkurinitraatti tai elohopeadinitraatti (Hg(NO3)2) on elohopea- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Elohopea(II)nitraattia käytetään orgaanisessa ja epäorgaanisessa kemiallisessa synteesissä. 
Ominaisuudet.
Elohopea(II)nitraatti on huoneenlämpötilassa kiinteä kiteinen aine. Se esiintyy useissa eri kidevedellisissä muodoissa, joita ovat muun muassa Hg(NO3)2·½H2O, Hg(NO3)2·H2O ja Hg(NO3)2·8H2O. Oktahydraatti on kiderakenteeltaan rombinen.
Laimennettaessa elohopea(II)nitraattiliuosta muodostuu yhdisteitä, joissa on mukana elohopeaoksidia. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa Hg(NO3)2·HgO·3H2O ja Hg(NO3)2·2HgO·H2O ja ne ovat tyypillisesti emäksisiä ja liukenevat veteen erittäin huonosti.
Valmistus.
Elohopea(II)nitraattia tuotetaan metallisen elohopean ja väkevän kuumennetun typpihappoliuoksen välisellä reaktiolla. Jos happo on laimeaa muodostuu tuotteena elohopea(I)nitraattia. Yhdiste kiteytyy, kun liuosta jäähdytetään ja voidaan erottaa haihduttamalla vesi pois.
Käyttö.
Elohopea(II)nitraattia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden nitraukseen ja hapetukseen. Siitä tuotetaan myös monia eri elohopea(II)yhdisteitä. Huopahattujen valmistuksessa käytettiin aikaisemmin elohopea(II)nitraattia. Huovan valmistuksessa käytettiin kamelin ja myöhemmin 1700-luvulla ihmisten virtsaa. Elohopeapitoisen virtsan huomattiin tuottavan parempilaatuista huopaa ja niinpä hatuntekijät lisäsivät virtsaan elohopeanitraattia. Yhdisteen käyttö johti hattujen valmistajilla elohopeamyrkytykseen, mistä on peräisin sanonta ”hullu kuin hatuntekijä”.
Brian Downey

Brian Michael Downey (s. 27. tammikuuta 1951 Dublin, Irlanti) on irlantilainen Thin Lizzy -yhtyeen rumpali ja perustajajäsen.
Ennen Thin Lizzyn perustamista Downey soitti monissa kouluyhtyeissä yhdessä basisti-laulaja Phil Lynottin kanssa. Thin Lizzy perustettiin vuonna 1969 kun tuolloin Orphanage-yhtyeessä soittaneet Downey ja Lynott tapasivat kitaristi Eric Bellin ja kosketinsoittaja Eric Wrixonin. 
Downey pysyi yhtyeessä koko sen ensimmäisen toimintakauden (1969–1983) ja oli mukana myös Phil Lynotin soololevyillä. Vuonna 1996 hän liittyi lyhyeksi aikaa John Sykesin uudelleenkokoamaan Thin Lizzyyn. 2000-luvulla Downey oli mukana myös entisen Thin Lizzy-kitaristin Gary Mooren yhtyeessä. Toukokuussa 2010 hän liittyi uudelleen Thin Lizzyyn.
Ruostesuon kaivos

Ruostesuon sinkkikaivos toimi Kiuruvedellä vuosina 1988–1990. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 0,238 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 2,63 % sinkkiä, 0,30 % kuparia ja 31,09 % rikkiä. Tonnissa malmia oli 0,34 grammaa kultaa. Malmikivi vietiin Pyhäsalmen kaivoksen rikastamolle rikastettavaksi ja rikastushiekka sijoitettiin Pyhäsalmen rikastushiekka-alueelle. Sivukivi käytettiin kaivoksen toiminnan päätyttyä kaivoksen avolouhoksen täyttämiseen. Avolouhoksen länsipuolella sijaitsevat kuivatusvesien laskeutussaltaat.
Kaivos oli avolouhos.
Vuorokkaan kaivos

Vuorokkaan rautakaivos toimi Vuolijoella vuosina 1965–1985. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 1,348 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 34 % rautaa, 7,5 % titaania ja 0,2 % vanadiinia.
Masan arkki

Masan arkki () on Mort Walkerin luoma sarjakuva. Sarja kertoo eläimistä, jotka joutuvat laivalle vedenpaisumuksen takia, ja viettävät elämäänsä siellä. Laivan kapteenina toimii Masa.
Helsingin Sanomat alkoi julkaista Masan arkkia vuonna 1968 eli samana vuonna kuin se ilmestyi ensimmäisen kerran Yhdysvalloissakin.
Leningrad Cowboys Go America

 
Leningrad Cowboys Go America on Aki Kaurismäen ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1989. Elokuvan tarinan ovat luoneet Sakke Järvenpää, Mato Valtonen ja Kaurismäki. Se kertoo Leningrad Cowboys -yhtyeen matkasta Yhdysvaltojen kautta Meksikoon managerinsa Vladimirin (Matti Pellonpää) johdolla. "Leningrad Cowboys Go America" oli ensimmäinen Kaurismäen elokuva, joka kuvattiin suurimmaksi osaksi ulkomailla. Elokuva menestyi ulkomailla paremmin kuin Suomessa: Saksassa se sai yli 200 000 katsojaa ja muodostui siellä suoranaiseksi kulttielokuvaksi. Elokuvan myötä myös Leningrad Cowboys -yhtye sai mainetta nimenomaan Saksassa. Elokuvan soundtrack-albumi julkaistiin vuonna 1989. Suomessa elokuvan näki 26 426 maksanutta katsojaa. Saksan lisäksi elokuva myytiin ulkomaille Ruotsiin, Britanniaan, Ranskaan ja Japaniin.
Tutkija Silja Partasen mukaan "Leningrad Cowboys Go America" on Aki Kaurismäelle tyypillinen road movie -elokuva, jossa autolla ja sillä matkustamisella on keskeinen osa.
Aki Kaurismäen tuotannossa "Leningrad Cowboys Go America" aloitti "Leningrad Cowboys -trilogian", joka jatkui Leningrad Cowboys -yhtyeen Helsingin Senaatintorilla syksyllä 1993 järjestämän suurkonsertin taltioinnilla ("Total Balalaika Show") ja vuonna 1994 "Leningrad Cowboys Meet Moses" -elokuvalla.
Arvioita.
Elokuvakriitikko Helena Ylänen kirjoitti "Helsingin Sanomissa", että "Leningrad Cowboys Go America" oli "Aki Kaurismäen hyvin omalaatuinen elokuva ja kaikista hänen filmeistään puhtaimmin vain sitä miltä näyttää, eikä mitään muuta". Yläsen mielestä elokuva oli kunnianosoitus Kaurismäen ja hänen luottokuvaajansa Timo Salmisen yhteistyölle. "Kalevan" Sauli Pesonen piti Kaurismäen uutuutta täysin sisäpiirin elokuvana: "Pieneen Suomenmaahamme mahtuu monia ihmeellisyyksiä, elokuvamaailmaankin. Yksi niistä on Kaurismäen veljesten nauttima suunnaton arvostus: tekevät veljekset miten huonoja elokuvia hyvänsä, aina niille löytyy ymmärtäjänsä. Kaurismäkien ymmärtämisestä ja ihailemisesta on tullut muoti-ilmiö."
Aki Kaurismäki sai "Leningrad Cowboys Go America"- ja "Tulitikkutehtaan tyttö" -elokuvista yhteisesti 400 000 markan arvoisen elokuvatuotannon laatutukipalkinnon.
Yasser Al-Habib

Yasser Al-Habib (s. 1979 Kuwait) on merkittävä kuwaitilainen shiiojen uskonnollinen johtaja. Hän muutti Englantiin vuonna 2004. 
Al-Habib pidätettiin marraskuussa 2003 hänen kritisoituaan islamin historian henkilöitä Abu Bakria, Umaria ja Aishaa. Kolmen kuukauden kuluttua hänet vapautettiin ja hän siirtyi Irakiin ja sitten Iraniin. Sitten hän lähti Iranista Englantiin, missä hän asuu nyt. 
Hän äänitti kaksi luentoa englanniksi:
Paratiisi (vuoden 2010 sarja)

Paratiisi on suomalainen kaksiosainen televisiodraamasarja, joka esitettiin Yle TV1 -kanavalla syksyllä 2010. Sarjaa kuvattiin muun muassa Helsingin Itäkeskuksessa.
Vyndin Ostrov

Vyndin Ostrov () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Olhavan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavajoen länsirannalla 15 kilometriä Olhavan kaupungista etelään. Kunnan pinta-ala on 330 neliökilometriä. Asukkaita on 1 700 henkeä (vuonna 2009).
Kunta rajoittuu koillisessa Olhavan kaupunkiin, kaakossa Berežkin kuntaan, lännessä Kirišin piiriin ja luoteessa Kiselnjan kuntaan. Sen kautta kulkee Uuden Laatokan ja Zujevon välinen maantie sekä Olhavan ja Tšudovon välinen rautatie. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 16 kylää: Bolotovo, Bor, Borgino, Boronitševo, Gostinopolje, Hotovo, Kozarevo, Morozovo, Moršagino, Plotitšnoje, Pomjalovo, Terebotševo, Tšažešno, Volkovo, Zadnevo ja Zalesje.
Seudulla on maidon tuotantoon erikoistunut maatalousyritys. Suuri osa väestöstä työskentelee rautatieliikenteen palveluksessa. Palveluihin kuuluvat koulu, lastentarha, ensiapuasema, posti ja pankki.
World Police and Fire Games

World Police and Fire Games (WPFG) on olympialaisia muistuttava kansainvälinen urheilukilpailu, johon voivat osallistua kaikki maailman poliisit, palomiehet, vanginvartijat, tulliviranomaiset ja ensihoitajat, joilla on vähintään kaksi vuotta työkokemusta alaltaan. Kilpailu järjestetään kahden vuoden välein eri isäntäkaupungeissa, ja siihen osallistuu keskimäärin 7500 urheilijaa. Vuoden 2011 kilpailu järjestettiin New Yorkissa elo-syyskuussa 2011. Vuoden 2009 kilpailu oliVancouverissa Kanadassa.
Osallistujat kilpailevat valitsemassaan urheilulajissa. Vuoden 2025 kilpailuissa oli 78 eri lajia.
Marco Motta

Marco Motta (s. 14. toukokuuta 1986 Merate, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka on pelannut kotimaansa lisäksi Englannissa, Espanjassa ja viimeksi Kyproksella.
Ura.
Seuraura.
Motta aloitti seurauransa Serie B:ssä pelaavassa Atalantassa, jossa hän pelasi 19 ottelua. Kaudet 2005-2009 hän pelasi Udinesessa, ja oli vuonna 2007-2008 lainalla Torinon joukkueessa. Vuonna 2009 hän siirtyi AS Romaan ja sieltä takaisin Udineseen. Vuonna 2011 Juventus osti hänet seuraan pysyvällä siirrolla. Kauden 2012 Motta pelasi lainalla Cataniassa.
Maajoukkueura.
Vuosina 2005–2009 Motta pelasi Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Pekingin olympialaisissa hän pelasi kuudessa ottelussa. Italian maajoukkueessa Motta pelasi ensimmäisen ottelunsa elokuussa 2010.
Naisten 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailu ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Naisten 50 metrin pienoiskiväärin asentojen maailmanmestaruudesta ammuttiin 5.-6. heinäkuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Saksan Barbara Lechner tuloksella 687,7 (589+98,7) ja joukkuekilpailun Yhdysvallat tuloksella 1758, joka on uusi maailmanennätys.
Ennätykset.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Oravala (Kouvola)

Oravala on Kouvolan kaupunginosa ja kylä, Valkealan suuralueella. Se sijaitsee Pyhäjärven eteläpuolella Kymijoen rannalla. Kylän läpi kulkee kantatie 46 Kouvolasta Heinolaan. Vuoteen 2009 asti Oravala kuului Valkealan kuntaan. Oravalan postinumeroalueen (45940 Oravala) väkiluku oli 268 vuonna 2020.
Kylässä sijaitsee Oravalan kartano, joka on perimätiedon mukaan saanut nimensä paikalla 1300-luvulla asuneelta Matti Oravalta. Kartano rakennettiin vuonna 1671 säteritilaksi, ja 1680-luvulta 1740-luvulle se toimi Karjalan ratsuväkirykmentin virkatalona. Vuodesta 1753 lähtien kartano on ollut yksityisomistuksessa. Hornborgin suku on omistanut sen vuodesta 1869 lähtien. Kartano kuuluu Kymijoen yläjuoksun kartanoalueeseen.
Kylässä on toiminut Oravalan koulu, jossa annettiin 1.–6. luokan perusopetusta. Koulu lopetettiin vuonna 2012. Kyläläisten etujärjestö Oravalan kyläyhdistys ry järjestää talkoita ja harrastus- ja kulttuuritoimintaa. Harrastus- ja kulttuuritoimintaa sekä retkiä järjestävät myös Oravalan Martat sekä Oravalan Osakaskunta, johon Oravalan Kalastuskunta yhdistettiin vuonna 2007.
Elasmotherium

Siperiansarvikuono ("Elasmotherium sibiricum") oli Elster-jääkaudella ja Cromer-kompleksin aikana elänyt sarvikuonolaji.
Koko ja ulkonäkö.
"Elasmotherium" oli keskimäärin 2,7 metriä korkea ja kuusi metriä pitkä. Sillä oli kaksi metriä pitkä sarvi otsassa. Se oli jopa seitsemän tonnia painava. Sen jalat olivat pidemmät kuin nykyisillä sarvikuonoilla, ja ne soveltuivat hyvin laukkaamiseen. Se oli luultavasti nopea juoksija, huolimatta suuresta koostaan. Sen hampaat olivat samanlaisia kuin hevosilla, ja se todennäköisesti söi ruohovartisia kasveja ja puiden lehtiä.
Miesten skeet ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Miesten skeetin maailmanmestaruuskilpailut käytiin 9.–10. elokuuta 2010 Saksan Münchenissä. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Venäjän Valeri Shomin tuloksella 149 (124+25) ja joukkuekilpailun Kypros tuloksella 364.
Ennätykset.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Ruuvikytkin

Ruuvikytkin on eurooppalainen rautatiekaluston standardikytkin. Se on manuaalinen, eli se pitää kytkeä ja irrottaa käsin. Kytkin on laajassa käytössä kaikkialla Euroopassa, myös Suomessa. 
Ruuvikytkin käsittää vetokoukun, siinä kiinni olevan vetotangon ja vetotangon päässä olevan lenkin. Kytkettäessä toisen kytkimen lenkki kiinnitetään vastakkaisen kytkimen vetokoukkuun. Jommankumman kytkimen lenkki roikkuu siten aina vapaana. Kytkentä voidaan kiristää tiukaksi vetotangossa olevan kiristysruuvin avulla. Irrotettaessa kytkentää eli poistettaessa lenkki vetokoukusta, täytyy kytkin löysätä. Usein esimerkiksi vaihtotöissä kytkintä ei kiristetä ollenkaan, jolloin se on valmiiksi löysä ja irrottaminen on nopeampaa.
Ruuvikytkin on mahdollista kytkeä SA-3-kytkimeen niin sanotun "ystävyyssiteen" avulla, mutta tällainen kytkentä jää hieman löysäksi. Ruuvikytkimen etu onkin se, että niillä on mahdollista tehdä matkustusmukavuuden kannalta parempi välyksetön kytkentä. Ruuvikytkin ei kuitenkaan ole kovin kestävä, ja niille on täytynyt asettaa junapainorajoituksia. Suomessa ruuvikytkimillä suurin sallittu junapaino on 3 100 tonnia, kun radan suurin nousu on 7,5 promillea.