tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Toukonirkko

Toukonirkko ("Odontosia carmelita") on yleinen kevään ja alkukesän yöperhonen. Vanhemmassa kirjallisuudessa se esiintyy toukonirhasiipenä.
Koko ja ulkonäkö.
Toukonirkko on perusväriltään harmaanruskea perhonen, jonka siivissä on yleensä selvä violetti sävy. Siivet ovat läpikuultavat ja melko yksiväriset. Etusiiven etureunassa on kellanvalkoinen, kolmionmuotoinen laikku. Siiven takareunassa on muusta siivestä selvästi erottuva tumma suomutupsu. Takasiivet ovat etusiipien väriset, ja niiden poikki kulkee vaalea viiru. Takasiiven takakulma on yleensä muuta siipeä tummempi. Sekä etu- että takasiiven ulkosyrjät ovat kontrastisen mustavalkoiset. Keskiruumis on mustanruskea, takaruumis vaaleamman ruskea. Naaras on selvästi koirasta kookkaampi. Siipiväli on koiraalla 38–43 mm ja naaraalla 41–48 mm.
Toukka on selkäpuolelta vaaleanvihreä, vatsapuolelta sinivihreä, ja sen sivuilla on vaaleat pitkittäisjuovat, joihin liittyy punertavia täpliä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Toukonirkko on yleinen perhoslaji, jota tavataan Pyreneiltä Mongoliaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa toukonirkkoa on tavattu Inarin korkeudelle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena huhtikuun lopulta kesäkuun alkuun huipun ollessa toukokuun lopulla.
Elinympäristö ja elintavat.
Toukonirkko viihtyy koivikoissa sekä koivua kasvavissa sekametsissä. Koiraat lentävät melko hidasta ja heittelehtivää lentoa muutamien metrien korkeudella, ja naaraat ilmeisesti pysyttelevät enimmäkseen puiden latvustoissa. Lento ajoittuu hämärän laskeutumisesta keskiyöhön, mutta voi lämpiminä öinä jatkua aamun puolelle. Koiraat lentävät valolle, naaraat erittäin harvoin. Päivisin perhosia voi tavata lepäämästä koivujen rungoilta.
Naaras munii 100–300 munaa lehtien alapinnoille. Toukkia tavataan harvoin, sillä ne pysyttelevät korkealla latvustoissa, mutta laskeutuvat kuitenkin kesä-heinäkuun vaihteessa koteloitumaan maahan. Kotelo talvehtii, joskus jopa kolme kertaa.
Ravintokasvi.
Toukka syö koivujen ("Betula") lehtiä.
Fist of Legend

Fist of Legend () on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut hongkongilainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Gordon Chan ja myös käsikirjoittanut Chen yhdessä Lan Kay-toan ja Kwong Kim-yipin kanssa. Pääosassa esiintyy Jet Li. Elokuva sijoittuu Kiinan-Japanin sodan alkuvuosiin.
Elokuva on uusioversio Bruce Leen tähdittämästä "Vihan nyrkki" -elokuvasta.
Juoni.
Chen Zhen on kiinalainen opiskelija shangaista, joka käy koulua Kyoton yliopistossa. Hän saa kuulla koulussa kungfu-mestarinsa Hou Ting-An kuolleen kaksintaistelussa. Zhen päättää palata takaisin Kiinaan ottamaan selvää mitä todella tapahtui. Zhen päättää haastaa mestarinsa voittajan, karate mestarin Ryuichi Akutagawan. Voitettuaan helposti Akutagawan, Zhen epäilee mestarinsa joutuneen myrkytyksen uhriksi. Saatuaan selville epäilyksensä olevan oikeassa tieto leviää myös poliiseille. Zhen joutuu pian japanilaisten silmätikuksi ja he yrittävät päästä hänestä eroon eri keinoilla.
Ruonalan urheiluhalli

Ruonalan urheiluhalli tai Kotkan urheiluhalli on Kotkassa Ruonalan kaupunginosassa sijaitseva urheiluhalli. Halli on myös loka-marraskuussa järjestettävien Kymen Suurmarkkinoiden tapahtumapaikka.
Varustus.
Hallissa on 51 × 90 metrin kokoinen jalkapallokenttä, pesäpallokenttä, noin 120 metrin pituinen juoksusuora, hyppy- ja heittoalue, pesäpallokenttä, 3 kpl sulkapallokenttiä ja voimailupiste.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 2011–2012

Saksan jalkapallon 1. bundesliigan kausi 2011–2012 oli järjestyksessään 49. Saksan korkeimman sarjatason, Bundesliigan, kausi. Se käynnistyi 5. elokuuta 2011 ja päättyi 5. toukokuuta 2012. Borussia Dortmund lähti kauteen hallitsevana mestarina. Sarjanousijoita kaudelle olivat 2. Bundesliigan edelliskautena voittanut Hertha BSC ja toiseksi sijoittunut FC Augsburg. Eintracht Frankfurt ja FC St. Pauli putosivat täksi kaudeksi alemmalle sarjatasolle.
Borussia Dortmund varmisti toisen perättäisen liigamestaruutensa kaksi kierrosta ennen kauden päätöstä. Mestaruus on joukkueelle kaikkiaan kahdeksas.
Ottelut.
"Lopullinen tilanne."
Parhaat maalintekijät.
"Lopullinen tilanne."
Lähde: Bundesliga scorer
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2011

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2011 pidettiin 13.–20.8.2011 Ranskan Savoiessa. Kaikilla henkilökohtaisilla matkoilla käytiin karsinta kolmessa karsintaryhmässä. Jokaisen karsintaryhmän 15 parasta pääsi finaaliin. Kilpailujen yhteydessä pidettiin tarkkuussuunnistuksen MM-kilpailut.
Sprintti.
Sprintti käytiin 16.8.2011. Karsinta suunnistettiin aamupäivällä Aix-les-Bainsissa, ja finaali suunnistettiin iltapäivällä Chambéryssa. 
Miehet.
2,5 km; 20 rastia
Naiset.
2,2 km; 19 rastia
Pitkä matka.
Pitkän matkan karsinta suunnistettiin 13.8.2011 Saint-François-de-Salesissa, ja finaali suunnistettiin 17.8.2011 La Féclazin hiihtokeskuksessa Les Désertsissa.
Miehet.
15,8 km; 31 rastia
Naiset.
10,3 km; 21 rastia
Keskimatka.
Keskimatkan karsinta suunnistettiin 14.8.2011 Saint-François-de-Salesissa, ja finaali suunnistettiin 19.8.2011 La Féclazin hiihtokeskuksessa Les Désertsissa.
Miehet.
5,4 km; 21 rastia
Naiset.
3,8 km; 16 rastia
Viesti.
Viesti suunnistettiin 20.8.2011 La Féclazin hiihtokeskuksessa Les Désertsissa.
Miehet.
5,4km/5,4km/5,8km. 17/17/19 rastia.
Naiset.
3,9km/3,9km/4,2km. 15/15/16 rastia.
Syksyllä Palmasiin

Syksyllä Palmasiin on rap-yhtye Kuningas Pähkinän ja Setä Tamun vuonna 2011 julkaisema EP. Se julkaistiin vain internetissä SoundCloud-musiikkipalvelussa ja ladattavina mp3-tiedostona. Kappaleesta "Kannut (Kesä 2011)" on julkaistu musiikkivideo.
Aiheesta muualla.
Syksyllä Palmasiin -EP:n lataussivu
Thomas Bradwardine

Thomas Bradwardine (n. 1300–1349) oli englantilainen skolastikko, tieteilijä ja lyhyen aikaa Canterburyn arkkipiispa. Bradwardine kehitti matemaattisen malin Aristoteleen mekaniikalle. Hänen seuraajiaan kutsuttiin Mertonin kalkulaattoreiksi.
Vuonna 1349 Canterburyn kaanonit valitsivat hänet arkkipiispaksi John de Stratfordin kuoltua, mutta Edvard III nimitti mieluummin kanslerinsa John de Uffordin. Ufford kuoli ruttoon 2. toukokuuta ja paavi Klemens VI vihki Bradwardinen arkkipiispaksi Avignonissa. Myös hän kuoli ruttoon palattuaan Englantiin elokuussa 1349.
Bad Meets Evil

Bad Meets Evil on yhdysvaltalainen rapduo johon kuuluvat Royce da 5'9" (oik. Ryan Montgomery) sekä Eminem (oik. Marshall Bruce Mathers III). Duo tunnetaan muun muassa Eminemin ensimmäiseltä menestyslevyltä The Slim Shady LP, jolla on heidän kappaleensa " Bad Meets Evil" sekä EP:ltä .
&lt;br&gt;
Ennen hajoamistaan duo äänitti monia underground kappaleita, joista esimerkiksi yksi on kappale "Renegade", joka lopulta päätyi Jay-Z:n The Blueprint levylle. Kappaleessa Royce da 5'9" korvattiin Jay-Z:llä.
Heidän kappaleensa on muun muassa Scary Movie elokuvassa. 
Bad Meets Evil hajosi 2000-luvun alussa.
Vuonna 2010 he sopivat riitansa ja levyttivät EP:n , joka nousi julkaisupäivänään Yhdysvaltojen listaykköseksi. Uudelta levyltä on julkaistu tähän mennessä kaksi musiikkivideota Lighters ja Fast Lane.
Albin

Albin on miehen etunimi. Nimi on lyhentymä muinais­roomalaisesta nimestä Albinus, joka merkitsee latinan kielessä valkoista, kirkasta. Nimen suomenkielisiä muunnoksia ovat Alpo, Alpi ja Alvi. Albinin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 1. maaliskuuta, joka suomen­kielisen kalenterin mukaan on Alpon, Alpin ja Alvin nimipäivä.
Suomessa nimi Albin on 1900-luvun alusta helmikuuhun 2025 mennessä annettu 4 586 henkilölle.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2012

Pyöräilyssä kilpailtiin Lontoon 2012 kesäolympialaisissa 28. heinäkuuta – 12. elokuuta. Tapahtumia oli yhteensä 18. Kilpailijoita oli 528. Tapahtumien osalta ratapyöräilyyn tuli useita muutoksia edellisiin kesäolympialaisiin verrattuna. Miehiltä poistuivat pisteajo, henkilökohtainen takaa-ajo ja madison. Tilalle tuli omnium. Naisilta puolestaan poistuivat pisteajo ja henkilökohtainen takaa-ajo, joiden tilalle tulivat keirin, omnium, joukkuetakaa-ajo ja joukkuesprintti.
Tapahtumat.
Maantiepyöräily.
Maantiepyöräily järjestettiin 28. heinäkuuta – 1. elokuuta. Maantieajot järjestettiin The Mallilla ja aika-ajot Hampton Courtissa.
Miehet:
Naiset:
Ratapyöräily.
Ratapyöräily järjestettiin 2. – 7. elokuuta London Velodromessa.
Miehet:
Naiset:
BMX-pyöräily.
BMX-pyöräily järjestettiin 8. – 10. elokuuta London Veloparkissa.
Miehet:
Naiset:
Maastopyöräily.
Maastopyöräily järjestettiin 11. – 12. elokuuta Hadleighissa, Essexissä.
Miehet:
Naiset:
Lassi Utsjoki

Lassi Bernhard Konstantin Utsjoki (vuoteen 1935 Schlüter, 10. lokakuuta 1893 Utsjoki – 1. syyskuuta 1957 Jyväskylä) oli Keskisuomalaisen toimittaja, merkittävä jyväskyläläinen musiikkimies ja kulttuuripersoona sekä lauluntekijä.
Perhetausta ja opinnot.
Utsjoen vanhemmat olivat nimismies Lauri Schluter ja Elin Sarlin. Hänen vaimonsa oli Aino o.s. Kauppinen. Utsjoki opiskeli neljä vuotta Helsingin musiikkiopistossa ennen toimittajaksi ryhtymistään.
Työelämä.
Utsjoki toimi toimittajana sanomalehti Keskisuomalaisessa vuosina 1922–1957. Hän oli myös Viitasaaren Seutu -lehden päätoimittajana vuosina 1944–1956. Nuori Utsjoki aloitti Keskisuomalaisen toimittajana kirjoittaen ensin pikkuartikkeleita lähinnä musiikista ja urheilusta. Varsinaisen toimittajan viran hän sai lehdestä vuonna 1925. Vuodesta 1932 lähtien hän toimi lehden toimitussihteerinä. Puuma‑nimimerkillä kirjoittanut Utsjoki tunnettiin etenkin pakinoistaan. Yleisestä käytännöstä poiketen hän käytti nimimerkkiään toisinaan myös uutisjutuissa.
Harrastukset.
Toimittajan työn lisäksi Utsjoki oli taiteilija, viuluniekka, yleisöjuhlien esiintyjä, säveltäjä ja sanoittaja sekä musiikkipedagogi. Hän opetti viulunsoittoa muun muassa Jyväskylän seminaarissa vuosina 1927–1936. Kuorolaulu oli niin ikään hänelle läheinen. Hän oli mieskuoro Sirkkojen, naiskuoro Vappujen ja Vaajan Laulun kuoronjohtaja. Hän sävelsi useita kuorolauluja. Utsjoen sävellyksiä ovat muun muassa Elli Tuomiston tekstiin tehty sotavuosien suosikki "Vartiossa" eli ”Mä vartiossa seison ...” ja ”Tuulia”, jonka sanat ja sävel ovat Utsjoen käsialaa. Utsjoki oli Keljon lentokerhon perustajajäsen. Mieskuoro Sirkkojen johtajana vuosina 1922–1932. Hän toimi Keski-Suomen riistapäällikkönä useita vuosia.
Lívia Rév

Lívia Rév (5. heinäkuuta 1916 Budapest – 28. maaliskuuta 2018) oli unkarilaissyntyinen pianisti. Hän aloitti musiikinopintonsa vuonna 1923 ja voitti yhdeksänvuotiaana "Grand Prix des Enfants Prodiges'n". Hän valmistui vuonna 1938 Budapestin Franz Liszt -akatemiasta, jossa oli opiskellut Leo Weinerin ja Arnold Székelyn johdolla. Häntä opetti lisäksi Robert Teichmüller Leipzigin ja Paul Weingarten Wienin konservatoriossa. Hän voitti myös "Grand Prix de l’Académie Franz Liszt'n".
Rév kutsuttiin vuonna 1946 osallistumaan Marguerite Long - / Jacques Thibaud -kilpailuun Pariisissa. Malcolm Sargent toi hänet brittiläisen yleisön tietoisuuteen, ja hän saavutti 1950-luvulla laajaa suosiota esiintymisillään Lontoossa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän työskenteli, olivat muiden muassa Adrian Boult, André Cluytens, Eugen Jochum, Josef Krips, Rafael Kubelík, Hans Schmidt-Isserstedt, Konstantin Silvestri ja Walter Susskind. Vuonna 1963 Rév teki Rockefeller Instituten kutsumana ensiesiintymisensä Yhdysvalloissa. New Yorkin -debyytti toteutui myöhemmin menestyksellisenä resitaalina The Town Hallissa.
Sen lisäksi, että on esiintynyt laajalti eri maanosissa, Rév on opettanut Université Musicale Internationale de Parisissa ja pitänyt mestarikursseja lisäksi Pariisin Institut Hongrois'ssa. Hänen levytystensä joukkoon kuuluvat kokonaislevytykset Debussyn preludeista, Chopinin nocturneista ja Mendelssohnin "Lauluista ilman sanoja". Ranskassa asunut Rév jatkoi uraansa yli 90-vuotiaaksi.
Nummen kirkko

Nummen kirkko (ruots. "Nummis kyrka") on Lohjan seurakunnan Nummen alueseurakunnan kirkko Nummella Lohjalla. Harmaakivestä rakennettu kirkko edustaa tyylisuunnaltaan uusklassismia ja se on valmistunut vuonna 1822. Kirkon piirustukset on laatinut Abraham Niklas Edelcrantz Tukholman kuninkaallisessa intendenttitoimistossa vuonna 1807.
Nummen kirkko kuuluu Espoon hiippakuntaan. Nummen kirkko on istumapaikoiltaan Lohjan seurakunnan suurin kirkko.
Historia ja arkkitehtuuri.
Nummen kirkko on uusklassinen harmaakivikirkko vuodelta 1822. Sen on piirtänyt vuonna 1807 Abraham Niklas Edelcrantz Tukholman kuninkaallisessa intendenttitoimistossa. Nykyistä harmaakivikirkkoa on edeltänyt 1600-luvulla valmistunut puukirkko, jonka kivistä sakaristoa käytetään nykyisin ruumishuoneena. Tämä aiempi puukirkko on sijainnut Nummen vanhalla hautausmaalla.
Nummen kirkon tornia koristaa tuuliviiri, jossa on kuvattuna aurinko ja kuu. Katonharjalla on kolme ristiä sekä liekehtivä aurinko, joka on vertauskuva Jumalan vanhurskaudelle.
Kirkon täytettyä 100 vuotta vuonna 1922 se restauroitiin perusteellisesti. Tuolloin muun muassa penkkirivien muotoa muutettiin ja niiden ovet poistettiin. Kirkon kuorin ikkunoihin tehtiin lasimaalaukset arkkitehti Ilmari Launiksen piirustusten mukaan. Etelänpuoleinen ikkuna kuvaa Kristuksen kärsimystä ja kuolemaa, kun taas pohjoisenpuoleinen Kristuksen voittoa ja kuninkuutta.
Esineistö.
Kaksiosaisen alttaritaulun on vuonna 1825 maalannut Axel Johan Jägerplan Tukholmassa. Toisessa taulussa on kuvattu Jeesus viimeisellä aterialla ja toisessa puolestaan on kuvattuna Jeesus ristiinnaulittuna.
Nummen kirkon saarnastuoli on peräisin vuonna 1635 rakennetusta puukirkosta, joka purettiin sittemmin. 
Kirkossa on yhä jäljellä vuonna 1864 Gustaf Normannin urkutehtaalla Tallinnassa valmistuneiden urkujen julkisivu, mutta sen äänikerrat eivät ole toimintakunnossa. Uudet urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1973. Niissä on 20 äänikertaa.
Nummen kirkon vanhin esine on Lohjalta aiempaan puukirkkoon saatu suurikokoinen krusifiksi. Se on valmistettu 1300-luvun lopulla.
Kirkkotekstiilit kirkkoon on valmistanut Impi Laaksonen vuonna 1974.
Nummen Marttayhdistys on valmistanut kirkon vihkiryijyn vuonna 1955.
Vanha hautausmaa on 1600-luvulta. 1820-luvulla on perustettu uudempi. Uusin vihittiin käyttöön 4. lokakuuta 2009. Sankarivainajien muistomerkin "Lumessa kahlaava haavoittunut sotilas" on suunnitellut Emil Filén 1951.
Onnettomuudet.
Kesällä 2008 salama iski Nummen kirkon kellotorniin sytyttäen sinne useita palopesäkkeitä. Palokunta sai hälytyksen kirkolle kello neljän jälkeen aamuyöllä kirkon vahtimestarin soitettua hätänumeroon. Salaman isku oli aiheuttanut vian automaattisessa palonilmaisinjärjestelmässä, jonka takia palohälyttimet eivät toimineet. Kirkon vahtimestari sai puhelimeensa asiasta vikailmoituksen, jonka vuoksi hän osasi soittaa palokunnan paikalle kiivettyään Nummen kirkon torniin katsomaan tilanteen.
Palon jäljiltä tornin puurakenteisen hatun ulkokuori jouduttiin uusimaan.
Kurt McKinney

Kurt McKinney (s. 15. helmikuuta 1962 Louisville, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Soap Opera Digest -palkittu näyttelijä. Hänen ensimmäinen roolinsa oli vuonna 1986 elokuvassa "Haastaja". Sittemmin McKinney esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Alf", "General Hospital" ja "As the World Turns".
Ennen näyttelijäuraansa McKinney harrasti taekwondoa, josta hän saavutti mustan vyön, ja oli potkunyrkkeilyn amatöörimestari.
Imran Khan (näyttelijä)

Imran Khan (syntymänimeltään Imran Pal; s. 13. tammikuuta 1983 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalaissyntyinen intialainen näyttelijä, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. 
Khan esiintyi lapsinäyttelijänä elokuvissa "Qayamat Se Qayamat Tak" (1988) ja "Jo Jeeta Wohi Sikandar" (1992). Hän teki ensiesiintymisensä aikuisena romanttisessa komediassa "Jaane Tu… Ya Jaane Na" (2008), joka oli sekä yleisö- että arvostelumenestys. Khan voitti roolistaan parhaan miestulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Hänen kaksi seuraavaa elokuvaansa eivät menestyneet, mutta hän näytteli myöhemmin useassa menestyselokuvassa kuten "I Hate Luv Storys" (2010), "Delhi Belly" (2011), "Mere Brother Ki Dulhan" (2011) ja "Ek Main Aur Ekk Tu" (2012).
Khania pidettiin yhtenä suosituimmista, tyylikkäimmistä ja komeimmista julkisuuden henkilöistä Intiassa. Khan on myös aktivisti, ja hän on kirjoittanut artikkeleita "Hindustan Times" -sanomalehteen.
Yksityiselämä.
Imran Khan syntyi Imran Palina Madisonissa, Wisconsinin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa ovat hinduisä Anil Pal ja muslimiäiti Nuzhat Khan, jotka erosivat hänen ollessaan puolitoistavuotias, minkä vuoksi hän käyttää sukunimenään Khania Palin sijasta. Elokuvantekijä Nasir Hussain on hänen isoisänsä ja näyttelijä Aamir Khan on hänen äitinsä serkku. Khan on isänsä puolelta bengali.
Khan meni naimisiin pitkäaikaisen tyttöystävänsä Avantika Malikin kanssa 10. tammikuuta 2011. Heidän tyttärensä syntyi kesäkuussa 2014.
Hancock-museo

Hancock-museo (), virallisesti Great North Museum: Hancock, on luonnontieteellinen museo Englannissa Newcastle upon Tynessä. Museo avattiin vuonna 1884, ja se on nykyään osa Great North Museumia, johon se liitettiin vuonna 2006.
Historia.
Hancock-museon historia ulottuu aina 1780-luvulle, jolloin Marmaduke Tunstall alkoi kerätä kansa- ja luonnontieteellistä materiaalia ympäri maailmaa. Tunstallin kuoltua George Allan osti kokoelman vuonna 1791. Kaksi vuotta myöhemmin perustettiin Newcastle Literary and Philosophical Society (Lit &amp; Phil), jonka tehtäviin kuului vastuu pienen museon toiminnasta. Lit &amp; Phil hankki Allanin kokoelman vuonna 1823.
Vuonna 1834 Natural History Society of Northumberland, Durham and Newcastle upon Tyne alkoi esitellä kokoelmaa pienessä museossa, jonka tilat kävivät nopeasti pienesti kokoelmalle. Uusi Newcastlen museo avattiin vuonna 1884. Sen nimi vaihdettiin Hancock-museoksi vuonna 1890 newcastlelaisen luonnontieteilijä John Hancockin kuoltua. Nimi muutettiin kunnianosoituksena John ja Albany Hancockille.
Toisen maailmansodan aikana museon kokoelmat suojattiin. Sodan jälkeen museolla oli vaikeuksia kerätä rahaa museon ylläpitämiseen, ikääntyvän rakennuksen kunnostamiseen ja parannusten tekemiseen. King’s College lupautui vuonna 1960 vuokraamaan museon tilat ja sen kokoelmat 99 vuodeksi sekä pitämään niistä huolta. Vuonna 1992 yliopisto teki yhteistyösopimuksen museon ylläpitämiseksi Tyne &amp; Wear Archives &amp; Museums -ryhmittymän kanssa.
Museo tarvitsi 2000-luvun alussa huomattavia korjaustöitä, ja Newcastlen yliopiston johtama projekti käynnistyi, kun se sai itselleen 26 miljoonan punnan rahoituksen. Rahat käytettiin rakennuksen kunnostamiseen, uuden lisäsiiven rakentamiseen ja Shefton-museossa pidetyn kokoelman siirtämiseen Hancock-museoon. Lisäksi Discovery Museumin kellarikerrokseen rakennettiin tilat museon niille 500 000 esineelle, jotka eivät ole esillä. Hancock-museo suljettiin huhtikuussa 2006, ja se avattiin uudelleen Great North Museum: Hancockina toukokuussa 2009.
Kokoelmat.
Hancock-museossa on esillä pysyvissä näyttelyissä luonnontieteellistä ja kansatieteellistä esineistöä. Living Planet -osastolla on sekä eläviä eläimiä että kosketusnäyttöjä, joiden avulla vierailijat pystyvät tutustumaan eläinten elämään. Fossiiliosastolla on muun muassa täysimittainen "Tyrannosaurus rexin" luuranko. Yksi näyttely on lisäksi keskittynyt Northumbrian alueen lajistoon.
Kulttuurihistoriallisissa kokoelmia on esillä esimerkiksi Hadrianuksen muuria käsittelevällä osastolla. Siellä on muurin interaktiivinen malli ja siihen liittyviä arkeologisia löydöksiä. Muinaisen Egyptin -osastolla on museon omien esineiden lisäksi British Museumilta lainattuja esineitä. Siellä on muun muassa kaksi muumiota. Shefton-museoon kuulunut kokoelma esittelee muinaisten kreikkalaisten ja etruskien taidetta ja niihin liittyviä arkeologisia löydöksiä. Lisäksi museossa on maailman kulttuureja ja Rooman valtakuntaa käsittelevät näyttelyt.
Hancock-museossa on kokoelmien lisäksi myös kirjasto, joka sijaitsee rakennuksen toisessa kerroksessa, ja planetaario.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012

Uimahypyissä kilpailtiin Lontoon 2012 kesäolympialaisissa 29. heinäkuuta – 11. elokuuta London Aquatics Centressä. Tapahtumia oli kahdeksan, joista neljä miehille ja neljä naisille. Kilpailijoita oli yhteensä 136. Kilpailijoiden piti olla täyttänyt 14 vuotta 31. joulukuuta 2012 mennessä, jotta he saivat osallistua kilpailuun.
Karsinnat.
Jokainen kansallinen olympiakomitea voi saada parikilpailuihin vain yhden joukkueen ja yksilökilpailuihin kaksi kilpailijaa.
Lunastetut kilpailupaikat.
Tilanne uinnin maailmanmestaruuskilpailuiden 2011 jälkeen.
Naujoji Vilnian rautatieasema

Naujoji Vilnian rautatieasema () on Liettuan pääkaupunki Vilnan itäosissa, Naujoji Vilnian kunta-alueella sijaitseva, Liettuan rautateille kuuluva rautatieasema. Sinne on rautateitse 9 kilometriä Vilnan keskusrautatieasemalta ja asemalle liikennöi paikallisjunia tyypillisesti kerran tai kaksi tunnissa. 
Naujoji Vilniasta pääsee Liettuan rautateiden junilla länteen Vilnaan, Trakaihin ja Kaunasiin sekä Vilnasta koilliseen Turmantasiin meneviin juniin. Asemapihan kautta ulkomaille, esimerkiksi Latvian Daugavpilsin ja Venäjän Pietarin suuntaan, samoin kuin kaakkoon kohti Valko-Venäjän Minskiä tai kauemmaksi menevät pikajunat eivät sen sijaan pysähdy tällä asemalla.
Olavi Valavuori

Veikko Kalervo Viljo Olavi Valavuori (14. kesäkuuta 1921 Tampere – 31. elokuuta 1992) oli suomalainen taidemaalari ja keramiikkataiteilija. Hänen töitään oli ensimmäistä kertaa julkisesti näytteillä vuonna 1948.
Valavuori opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1943–1949. Lisäopintoja hän hankki "Istituto degli Arti Ornamentali" -taidekoulussa Roomassa vuonna 1956 ja "Accademia di Belle Arti" -taidekoulussa Ravennassa vuonna 1957. Valavuori valittiin vuonna 1953 Imatran Taideyhdistyksen piirustuskoulun ensimmäiseksi opettajaksi, ja hän toimi samalla Imatran taidemuseon intendenttinä vuoteen 1955. Sen jälkeen Valavuori toimi opettajana Teknillisessä korkeakoulussa 1956, Suomen Taideakatemian koulussa 1957–1965 ja Taideteollisessa korkeakoulussa 1968–1987.
Vuonna 1956 Valavuori voitti kilpailun, joka oli järjestetty mosaiikkiteoksen hankkimiseksi Pyynikin uimahallin itäiselle päätyseinälle. Valavuoren toteuttama teos koostuu kolmesta noin neljän metrin korkuisesta naisfiguurista, joissa on vaikutteita antiikin ajan etruskien ja roomalaisten taiteesta. Keramiikkateoksen pinta-ala on noin 10 m2 ja sitä varten tarvittiin mosaiikkia noin 200 kg. Valavuoren muihin julkisiin töihin kuuluvat muun muassa Helsingin Myllykallion koulun freskomaalaus vuodelta 1957, Espoon Leppävaaran uimahallin konstruktivistinen, punahehkuinen mosaiikkiteos "Spektri" vuodelta 1972 ja Suomen Kaupunkiliiton Kaupunkien talon 16 m2:n mosaiikkiteos vuodelta 1983 Helsingin Kalliossa. Kaupunkien talon mosaiikkityössä on peräti 16 000 keramiikkapalaa ja 160 eri värisävyä.
Valavuori maalasi muun muassa paljon muotokuvia ja hän toimi myös muotokuvamaalauksen opettajana. Hän piti 1950-luvun lopulta lähtien Suomessa noussutta abstraktin informalismin suuntausta aluksi nihilistisenä äärimmäisyysilmiönä, mutta muutti sittemmin kantojaan nähtyään Ars 1961 näyttelyn, jossa hän näki modernismin kykenevän murtamaan aiemman välinpitämättömyyden muurin ja saamaan koskettavan yhteyden katsojaan.
Urajärven kartano

Urajärven kartano on Päijät-Hämeessä Asikkalan Urajärvellä sijaitseva kartano. Kartanon vuonna 1806 rakennettu kaksikerroksinen päärakennus edustaa empiretyyliä, ja siihen on sisustettu suvun viimeisten edustajien, naimattomien sisarusten Lilly (1849–1917) ja Hugo (1851–1915) von Heidemanin koti 1900-luvun alun asussa. He testamenttasivat kotikartanonsa ylläpidettäväksi kartanomuseona. Kartanon yläkerta on ollut aina asumaton ja kylmillään.
Urajärven kartanomuseo on yksi Suomen vanhimmista kartanomuseoista, avattu vuonna 1928. 
Museota ylläpiti vuosina 1928-1986 Suomen muinaismuistoyhdistys ja vuosina 1986-2015 Museovirasto. Sen jälkeen museota on ylläpitänyt Urajärven kartanon ystävät ry. 
Museo oli suljettuna 2008–2013 tutkimus- ja kunnostustöiden vuoksi ja avattiin uudelleen kesällä 2013. Vuodesta 2016 lähtien kartanossa on järjestetty opastustoimintaa, ja se on auki toukokuusta syyskuuhun.
Pihapiirissä olevaan sivurakennukseen sisarukset perustivat museon jo elinaikanaan 1900-luvun alussa ja kutsuivat sitä ”muistojen hiljaiseksi taloksi”. Pihapiirissä on myös näköalapaikka Valhalla vuonna 1913 pystytetty puolikaaren muotoisine pylväikköineen. 
Urajärven kartano on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Historiaa.
Urajärven kartano oli yksi viidestä maatilasta, jotka luutnantti Berent Möller otti viljelykseen saatuaan ne lahjoituksina vuonna 1649. Tila oli tuolloin kuuden manttaalin eli 10 700 hehtaarin kokoinen. Vuonna 1672 Möller myi kartanon everstiluutnantti Georg Heidemanille, jonka suvun hallussa kartano pysyi vuoteen 1917.
Kaikki seitsemän poikaansa menetettyään Georg Heideman adoptoi suvun toisesta haarasta Henrik Julius Heidemanin, jonka pojasta Henrik Jürgen (Georg) Heidemanista (k. 1748) alkaa suvun suomalainen haara. Hänen pojistaan vain Carl Christoffer sai lapsia, kaksi poikaa. Heistä nuorempi, Georg Henrik von Heideman ja hänen vaimonsa Sofia Helena Jandolin ottivat Urajärven asuttavakseen 1789. Kartanonherra sai maanviljelysneuvoksen arvon. Yksi hänen neljästä pojastaan, vänrikki Axel Fredrik von Heideman (1803–1867) oli seuraava Urajärven kartanonherra. Axelin ainoat lapset olivat Lilly ja Hugo, jotka asuivat kartanossa kahdestaan kuolemaansa asti. Lakitiedettä opiskellut Hugo edusti sukuaan säätyvaltiopäivillä ja kuului perustuslakivaliokuntaan, mutta antautui muuten runouden ja musiikin harrastamiselle. Lilly von Heideman toimi englannin kielen opettajana Heinolan ruotsalaisessa reaalikoulussa.
Sisarukset testamenttasivat kartanon Suomen muinaismuistoyhdistykselle, ja se avattiin yleisölle museona 1928. Taloustilanteensa vuoksi yhdistys vuokrasi 1950-luvulla kartanon suuren kivinavetan Helsingin yliopiston varastokirjastoksi. Kirjastoa laajennettiin ja sen oheen rakennettiin asuntoja henkilökunnalle ja tutkijoille.
Vuonna 1986 Suomen Muinaismuistoyhdistys luovutti Urajärven kartanon Museovirastolle, joka päätti joulukuussa 2015 sulkea sen. 2015–2016 vuodenvaihteessa perustettu Urajärven kartanon ystävät ry aloitti museotoiminnan ylläpitämisen.
Olivan taistelu

Olivan taistelu käytiin 28. marraskuuta 1627 Puolan–Ruotsin sodan (1626–1629) aikana Gdańskin sataman ulkopuolella lähellä Danzigin ulkopuolella olevaa Olivan kylää. Taistelu oli Puola-Liettuan laivaston suurin ja viimeinen meritaistelu, ja siinä Puola voitti Ruotsin eskaaderin.
Ruotsilla oli vahva laivasto, ja se saartoi Itämeren rannikkoa, etenkin Danzigin satamaa. 28. marraskuuta 1627 Puolan laivue ryhtyi taisteluun Ruotsin saartoeskadroonaa vastaan. Puolalla oli runsaasti aluksia, mutta vain neljällä kaljuunalla oli taistelun kannalta merkitystä, muut olivat pienempiä laivoja. Ruotsalaisilla oli pitempi meriperinne, kun taas Puolan laivasto oli perustettu vasta äskettäin.
Puolan kymmenaluksinen laivue, jota komensi amiraali Arend Dickmann kaljuuna "Sankt Georgessa" ("Święty Jerzy"), oli ankkuroitu Danzigin redille, ja Ruotsin kuuden aluksen eskaaderi purjehti Helin niemimaan suunnasta. Puolalaiset nostivat ankkurin ja riensivät kohti ruotsalaisia, jotka eivät osanneet odottaa sellaista reaktiota. Taistelu jakautui pian kahdeksi yhteenotoksi.
Puolan lippulaiva "Sankt Georg", jota tuki pienempi laiva "Meerweib" ("Panna Wodna"), hyökkäsi Ruotsin "Tigernin" kimppuun, joka oli amiraali Niels Stiernsköldin lippulaiva. Laivat törmäsivät yhteen, ja puolalaiset merisotilaat nousivat "Tigernille" ja valtasivat sen. Samaan aikaan Puolan vara-amiraalin laiva, pieni kaljuuna "Meerman" ("Wodnik") hyökkäsi suuremman "Solenin" ("Aurinko") kimppuun. "Solenin" kapteeni kuitenkin räjäytti laivansa mieluummin kuin salli sen valtausta. Loput neljä ruotsalaista laivaa pakenivat, eikä Puola ryhtynyt takaa-ajoon. Molemmat amiraalit kuolivat taistelussa.
Puolan hovi propagoi taistelua laajasti. Syntyi myös sanonta: ”Sinä päivänä aurinko laski puolelta päivin”, jolla viitattiin ruotsalaisen "Solen"-aluksen upottamiseen.
Puolan laivat:&lt;br&gt;
"Lähteissä aluksista käytettiin alkuperäisiä saksankielisiä nimiä, mutta nykyisin ne tunnetaan Puolassa käännetyillä puolankielisillä nimillä."
Ruotsin laivat:
Pina

Pina (, ) on 39 kilometriä pitkä Pripetin vasen sivujoki Valko-Venäjän Brestin alueella, Drahitšynin, Ivanavan ja Pinskin piireissä sekä Pinskin kaupungissa.
Joen nykyinen pääuoma on kokonaisuudessaan säännösteltyä vesistöä. Pinan aiempi uoma on erotettavissa paikoin vesitieksi rakennetun Dneprin–Bugin kanavan eteläpuolella. Myöhemmin ruopattu Pina muodostaa osan pääkanavaa ja yhtyy Dneprin sivuhaara Pripetiin Pinskin kaupungissa. Osana kanavaa, Pinan uoman leveys on 50–65 metriä.
Joella on tehty hydrologisia mittauksia vuodesta 1922 lähtien. Joen valuma-alue kattaa noin 2 235 km2. Valuma-alue on alavaa, osaksi soista maastoa. Järviä on 1 % valuma-alueen pinta-alasta. Joen keskimääräinen vietto on pieni ja virtaus yleensä heikko. Alajuoksulla Pinskissä virtaus voi matalan veden aikaan kääntyä yläjuoksua kohti. Veden laatu kärsii Pinskissä teollisuuden jätevesipäästöistä.
Joen tärkeimpiä sivuhaaroja ovat vasemmanpuolinen (pohjoinen) Njaslutša eli Nesluha () ja oikeanpuolen (etelän) useat kanavauomat.
Espanjan ympäriajo 2011

Espanjan ympäriajo 2011 oli järjestyksessään 66. maantiepyöräilyn Espanjan ympäriajo. Se käytiin 3 295 kilometrin matkalla Benidormista Madridiin 20. elokuuta – 11. syyskuuta 2011. Kilpailun reitti kulki Baskimaan kautta ensimmäisen kerran 33 vuoteen. Sen sijaan Katalonia ja Pyreneet eivät kuuluneet reitille. Kilpailu sisälsi kuusi vuorenhuipulle päättyvää etappia, yhden joukkueaika-ajon ja yhden henkilökohtaisen aika-ajon. 
Kokonaiskilpailun voitti alun perin Juan José Cobo 13 sekunnin erolla Christopher Froomeen. Kansainvälinen pyöräilyunioni UCI ilmoitti kuitenkin 2019, että Cobon biopassissa oli merkkejä dopingin käytöstä vuosina 2009−2011. Hän menetti tämän seurauksena Espanjan ympäriajon voittonsa. Kilpailun voittajaksi nousi Chris Froome, kakkoseksi Bradley Wiggins ja kolmoseksi Bauke Mollema. Bauke Mollema voitti pistekilpailun, David Moncoutié mäkikirikilpailun ja Geox-TMC joukkuekilpailun.
Kilpailussa olivat mukana kaikki 18 Pro-tason joukkuetta ja lisäksi neljä villin kortin saanutta Continental-tason tallia.
Etapit.
Lähde: Cyclingnews
Anders Holmberg

Anders Holmberg (s. 4. syyskuuta 1984) on ruotsalainen suunnistuksen MM-mitalisti.
Nuorten MM-kilpailuissa 2002 Holmberg saavutti viestipronssia. Aikuisten MM-kilpailuissa hän saavutti Savoiessa 2011 sprintissä hopeaa ja suunnisti aloitusosuuden pronssia ottaneessa viestijoukkueessa. Lausannen MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti viestissä toistamiseen pronssia ja Sotkamon MM-kilpailuissa 2013 hopeaa.
Seuratasolla hän edustaa Järla IF:ää.
ORP Kaszub (1986)

 
ORP Kaszub () on Puolan merivoimien vuonna 1987 palvelukseenotettu korvetti. Se on ainoa valmistunut projektin 620 alus ja samalla ensimmäinen Puolassa valmistettu valtamerikelpoinen sotalaiva.
Valmistus.
Neuvostoliiton laivaston Grisha-luokan rungolle perustuneen aluksen suunnittelu aloitettiin 1971. Aluksen propulsiojärjestelmäksi oli määritetty dieselmoottorit korvaamaan Grisha-luokassa käytetyt turbiinimoottorit. Luokkaan suunniteltiin peräti seitsemää alusta, mutta työt keskeytettiin teknisten vaikeuksien ja rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Tehtiin uusi suunnitelma, jonka perusteella alus valmistettaisiin. Suunnitelmassa esitettyä kaksiputkista 57 millimetrin ZIF-72 tykkitornia ei asennettu takakannelle vakausongelmien vuoksi. Lisäksi alukselle ei asennettu SA-N-4 järjestelmää ja sen tarvitsemaa Peel Group -järjestelmää, koska pienen aluksen epävakaus ei mahdollistanut asejärjestelmän tehokasta käyttöä suurilla nopeuksilla. Lopulta alukselle asennettiin 76 millimetrin AK-176-tykki ilman Bass Tilt -tulenjohtotutkaa (MR-123).
Alus tilattiin Gdanskista Polnocnan telakalta, missä köli laskettiin 9. kesäkuuta 1984. Alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1986 ja valmistui 15. maaliskuuta 1987.
Palvelus.
Alus oli laivaston koealuksena, kunnes se siirrettiin 1990 Puolan merivartiostolle. Tammikuussa 1991 se palautettiin laivaston hallintaan.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011

Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011 järjestettiin Omnisport Apeldoorn -areenalla Apeldoornissa, Alankomaissa 23.–27. maaliskuuta 2011. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen lajia miehille ja yhdeksän naisille.
Ranskan Grégory Baugé menetti kultamitalinsa miesten eräajossa ja Ranskan joukkue Baugé, Michaël D'Almeida ja Kévin Sireau joukkuesprintissä, kun Baugén tulokset joulukuusta 2010 joulukuuhun 2011 hylättiin hänen jäätyään pois dopingtestistä. 
Mitalistit.
Lähde: tissottiming
Orkan-luokka

Orkan-luokka eli projekti 660 () on Puolan merivoimien 1992 palvelukseen otettu kolmen ohjusveneen muodostama alusluokka.
Taustaa.
Alun perin Balcom 10 -suunnitelmiin pohjautunut projekti suunniteltiin Itä-Saksan laivastolle nimellä projekti 151 Nato nimellä Sassnitz-luokka, mutta Puolassa se tunnettiin nimellä projekti 660. Saksojen yhdistyttyä Puola osti keskeneräisten alusten rungot VEB Peenewerftin telakalta Wolgastista ja työ saatettiin loppuun Gdanskin pohjoisella telakalla. Luokkaan suunnitellulla kuudella aluksella piti korvata hylätyn projektin 665 alukset. Aluksia valmistui lopulta vain kolme.
Niiden pääaseistukseksi suunniteltuja kahta neljän ohjuksen SS-N-25 nerimaaliohjusjärjestelmää ei koskaan hankittu. Taloudellisten ongelmien vuoksi ohjuksia ei lopulta korvattu suunnitelluilla RBS-15 ohjuksilla. Alusten aseistuksen muodostivat SA-N-5 Strela ilmatorjuntaohjusjärjestelmä, 76 millimetrin AK-176 ja 30 millimetrin AK-630.
Kunnossapitotarveselvitys

Kunnossapitotarveselvitys tarkoittaa kirjallista selontekoa, jossa asunto-osakeyhtiön hallitus selvittää yhtiön rakennusten ja kiinteistöjen kunnossapitotarpeen. Hallitus esittelee selvityksen yhtiökokoukselle. Asunto-osakeyhtiölaki sisältää säännöksen kunnossapitotarveselvityksestä.
Kunnossapitotarveselvitykseen on kirjattava ainakin ne korjaustarpeet, jotka vaikuttavat olennaisesti asunto-osakeyhtiön asuntojen käyttämiseen, yhtiövastikkeeseen tai muihin osakkaan kustannuksiin. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi ikkuna-, julkisivu- ja putkiremontti.
Selvitys kattaa seuraavat viisi vuotta yhtiökokouksesta lukien. Jos viiden vuoden aikana ei ole tarvetta edellä mainitun kaltaisille korjaustoimenpiteille, riittää, että tilanne todetaan selvityksessä. Korjaustarpeita ei siis tarvitse keksiä väkisin. 
Taloyhtiön hallituksen voi olla tarpeen hankkia selvityksen tueksi asiantuntijalausunto, kuten kuntoarvio, kuntotutkimus tai pitkän tähtäimen suunnitelma. 
Kunnossapitotarveselvityksen tarkoituksena on kiinnittää taloyhtiön hallinnossa toimivien henkilöiden (hallituksen jäsenet, isännöinti, tilin- tai toiminnantarkastaja sekä osakkeenomistajat) huomio pitkäjänteiseen kiinteistönpitoon ja tulevien toimenpiteiden rahoituksen järjestämiseen. Kunnossapitotarveselvityksen ansiosta kiinteistön kunnon seuranta ja hoito on järjestäytyneempää ja määrätietoisempaa. Samalla myös osakas saa ajankohtaista tietoa omaisuutensa kunnosta.
Projekti 206FM

Projekti 206FM () on Puolan merivoimien kotimaassa valmistettu alusluokka, johon piti kuulua 15 miinantorjunta-alusta. Ainoastaan kaksitoista niistä valmistui 1962-1967 moottoreiden heikon saatavuuden, taloudellisten ja teknisten ongelmien vuoksi. Vuoden 1980 jälkeen osa aluksista varustettiin kahdella kaksiputkisella 23 millimetrin ZU-23-2 ilmatorjuntatykillä sekä kahdella neliohjuksisella SA-N-5 ilmatorjuntaohjustenlaukaisujärjestelmällä.
Kenan rautatieasema

Kenan rautatieasema () on Liettuan pääkaupunki Vilnan itäpuolella Vilnan kunnallispiirissä sijaitseva, Liettuan rautateille kuuluva, samalla Liettuan raja-asemana toimiva rautatieasema Valko-Venäjän rajan läheisyydessä. Sinne on rautateitse 29 kilometriä Vilnan keskusrautatieasemalta.
Lähin rautateiden asema Valko-Venäjän puolella on raja-asema Hudahai (eli Gudogai) Astravetsin hallintopiirissä. Sieltä pikajunat jatkavat tyypillisesti Maladzetšnan risteysaseman kautta Minskiin ja mahdollisesti eteenpäin Valko-Venäjällä, Venäjälle tai Ukrainaan.
Sheena Easton

Sheena Easton (oik. Sheena Shirley Orr, s. 27. huhtikuuta 1959 Bellshill, Skotlanti) on skotlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen laulaja. Easton tuli ensin tunnetuksi brittiläisestä TV-ohjelmasta "The Big Time" ja sai sen jälkeen levytyssopimuksen EMI Recordsille.
Hänen hittejään ovat muun muassa 1980-luvun alun ”Morning Train (9 to 5)”, joka nousi USA:n Hot 100 -listan ykköseksi, sekä Bond-sävelmä ”For Your Eyes Only”. Britanniassa hänellä oli kolme Top 10 -hittiä. Easton sai vuonna 1982 Grammy-palkinnon parhaana uutena artistina.
2000-luvulla Easton on keskittynyt pääasiassa näyttelemiseen.
Yksityiselämä.
Sheena Easton syntyi skottilaiseen työläisperheeseen ja opiskeli näyttelijäntyötä Royal Scottish Academy of Music and Drama -oppilaitoksessa. Hänen ensimmäinen aviomiehensä (1978–1979) oli laulaja-näyttelijä Sandi Easton, toinen musiikkimanageri Robert Light (1984–1985), kolmas tuottaja-ohjaaja Tim Delarm (1997–1998) ja neljäs plastiikkakirurgi John Minoli (2002–2004). Hänellä on kaksi lasta. Easton sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1992.
Edit Wahlbeck

Edit Wahlbeck (o.s. "Bergström", 1876 Turku – 14. kesäkuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Wahlbeck valmistui kansakoulunopettajaksi Tammisaaren opettajaseminaarista. Hän toimi opettajana Siuntion yksityisessä kansakoulussa vuoteen 1907 saakka. Wahlbeck oli perustamassa Korsholman nuorisoseuraa ja toimi puhujana ja lausujana.
Elisabeth Lounasmaa

Maria Elisabeth (Betty) Lounasmaa, ent. "Löfgren" (o.s. "Avellan", 6. huhtikuuta 1851 Kemiö – 5. helmikuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen opettaja, suomentaja ja naisasialiikkeen pioneeri.
Löfgrenin vanhemmat olivat kamreeri Karl Christian Avellan ja Maria Gustava Ekman. Hän sai kasvatuksensa Ruotsissa Cecilia Fryxellin sisäoppilaitoksessa lähellä Kalmaria, kävi tyttökoulun ja työskenteli sitten senaatin puhtaaksikirjoittajana, Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun suomen kielen ja suomalaisen tyttökoulun ruotsin ja englannin opettajana. Hän myös suomensi kirjallisuutta.
Mentyään naimisiin 1871 "Uuden Suomettaren" päätoimittajan Viktor Löfgrenin (vuodesta 1906 Lounasmaa) (k. 1909) kanssa hän jatkoi kirjoittamista julkaisten artikkeleita "Uudessa Suomettaressa" nimimerkillä. Hän suomensi tekstejä myös Suomalaiselle teatterille.
Löfgren oli 1884 mukana perustamassa Suomen Naisyhdistystä ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana 1884–1889. Hän suunnitteli yhdistyksen käytännöllis-aatteellisen ohjelman. Hän osallistui myös Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun perustamiseen, joka oli alallaan ensimmäinen. 
Teoksia.
Suomennoksia.
Nimellä Elisabeth Löfgren:
Nimimerkillä "E.":
Veikselinhaffin taistelu

Veikselinhaffin taistelu () käytiin 15. syyskuuta 1463, jolloin Preussin liittokunta ja Puolan yhdistynyt laivasto kukistivat Saksalaisen ritarikunnan laivaston. 
Saksalaisen ritarikunnan suurmestarin Ludwig von Erlichshausenin johtama laivasto pyrki auttamaan Veikselin varrella sijaitsevaa piiritettyä Gniewin () kaupunkia. Vaikka torjuneella yhdistyneellä laivastolla oli vähemmän aluksia, sillä oli Hansaliiton jäsenenä purjehduskokemusta ja se sai siten kuitenkin voiton ja Veikselin hallinnan.
Arthur Sjöblom

Arthur Henrik Alexander Sjöblom (30. huhtikuuta 1870 Hamina – 9. tammikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Tom" ja "Sam".
Sjöblom meni koulunkäynnin päätettyään harjoittelijaksi valtion rautateille Haapamäen rautatieasemalle 1889. Hänet siirrettiin sitten Helsinkiin konttorityöhön ja hän tuli kirjuriksi 1894 sekä kirjanpitäjäksi 1901. Sortovuosina hän kuitenkin erosi rautateiden palveluksesta ja siirtyi kokonaan sanomalehtialalle oltuaan jo sitä ennen Aftenpostenin pakinoitsijana 1895 ja teatteriarvostelijana 1896–1897 sekä Nya Pressenin taide- ja teatteriarvostelijana 1898. Hän oli kirjakauppiaana 1893–1904 ja työskenteli sitten Hufvudstadsbladetin toimittajana ja lehden ulkomaanosaston johtajana 1900–1933. Ensimmäisen maailmansodan vuosina 1914–1918 hän oleskeli Tukholmassa. Hän avusti Fyren- ja Kerberos-nimisiä pilalehtiä ja oli päätoimittajana Veckans Krönika -lehdessä 1903–1914 ja Kerberos-lehdessä 1919–1921.
Sjöblom oli Stockholms-Tidningenin, Svenska Dagbladetin, Aftenpostenin, Berlingske Tidenden ja Aftonbladetin kirjeenvaihtajana ja kirjoitti Ruotsissa ilmestyneisiin sanoma- ja aikakauslehtiin. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan ja Itävaltaan. Sjöblom kirjoitti useita näytelmiä, joita on esitettiin ruotsalaisessa teatterissa, sekä joukon tilapäiskappaleita. Huomattavin hänen julkaisuistaan oli "Det vita Österbotten" (Valkoinen Pohjanmaa) vuodelta 1918. Sjöblom oli Matkailutoimisto Finlandian hallituksen jäsen vuodesta 1909.
Cannes Man

Cannes Man on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut indiekomediaelokuva. Elokuvan pääosia näyttelevät Seymour Cassel, Francesco Quinn ja Rebecca Broussard. Elokuvassa nähdään myös monia näyttelijöitä tekemässä cameoroolin omana itsenään: Johnny Depp, Ann Cusack, John Malkovich, Benicio del Toro, Kevin Pollak jne. Elokuvan on ohjannut Richard Martini, joka itsekin esiintyy elokuvassa. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle monissa maissa.
Lasten Kesä

Lasten Kesä ry on vuonna 1952 perustettu valtakunnallinen lastensuojelujärjestö, jonka tehtävänä on lasten lomatoiminnan järjestäminen ja kehittäminen.
Tärkein toimintamuoto on lasten leirien järjestäminen ympärivuotisesti. Yhdistyksen järjestämillä leireille osallistuu vuosittain noin 1 500 leiriläistä eri puolilta Suomea. Yhdistyksen leirien tavoitteena on antaa lapsille unohtumattomia elämyksiä, onnistumisen kokemuksia ja lomavirkistystä turvallisessa ympäristössä. Leirejä järjestetään kaikkina koulujen loma-aikoina ja viikonloppuisin.
Lasten Kesä ry omistaa yhden leirikeskuksen. Hauhon Lomakeskus sijaitsee 25 kilometrin päässä Hämeenlinnan keskustasta. Vuonna 2013 koko toiminta päätettiin keskittää Hauholle ja toinen leirikeskus, vuonna 1952 avattu Miehikkälän Kesäkylä, myytiin. 1960-luvulla Lasten Kesällä oli myös Helsingin Tullisaaressa leirikeskus, jonka päärakennuksena toimi Aino Acktén huvila.
Hauhon Lomakeskusta vuokrataan myös leirikouluille sekä muille ryhmille.
Toimintaa rahoittaa Sosiaali- ja terveysministeriö Veikkauksen tuotoilla. Lasten Kesä on Sosten jäsenjärjestö. 
Vuosina 2017-2020 Lasten Kesä ry vastaa usean järjestön "Leiritoiminta perheitä tukemassa" -yhteishankkeesta, joka on osa eriarvoisuuden vähentämiseen kohdistuvaa "Kaikille eväät elämään" 
-avustusohjelmaa. Hankkeen tarkoituksena on yhdistää leirielämän ainutlaatuisuus ja perheen tukeminen yhteen uudenlaisella tavalla, tuomalla leireille sitä tukea, mitä perheet itse tarvitsevat. Leiriviikonloput mahdollistavat koko perheelle yhteistä aikaa, uusia kokemuksia ja uusia tuttavuuksia. 
Lasten Kesä ry voitti ykkössijan elokuussa 2015 Monsterin, Nokian, Alma Median, Taloudellisen tiedotustoimisto TATin, Soneran ja T-Median yhteistyössä järjestämän "Vastuullinen kesäduuni" -kilpailun pienten ja keskisuurten organisaatioiden ykkössijan. Kesätyöntekijät kiittivät palautteissaan Lasten Kesää erityisesti oikeudenmukaisesta ja tasapuolisesta kohtelusta ja perusteellisesta ohjauksesta työhön. 
Järjestö on sijoittunut vuosien 2016–18 aikana kolme kertaa palkintosijoille "Vastuullinen kesäduuni" -kilpailussa.
Julkisen hallinnon digitaalisen turvallisuuden johtoryhmä

Julkisen hallinnon digitaalisen turvallisuuden johtoryhmä (VAHTI), aikaisemmin myös Valtionhallinnon tietoturvallisuuden johtoryhmä ja Valtionhallinnon tieto- ja kyberturvallisuuden johtoryhmä, on Suomen valtiovarainministeriön asettama hallinnon tietoturvallisuuden kehittämiseen tähtäävä elin.
Suomen valtionhallinto on määritellyt tietoturvan tärkeäksi keinoksi, jonka avulla kansalaiset ja yritykset saadaan luottamaan tietoyhteiskuntaan. 
Tietoturvakeskustelua vauhditti Soneran tapaus, jossa yhtiön työntekijöitä jäi kiinni teletunnistetietojen urkinnasta. Uusilla laeilla pyrittiin estämään tapauksen toistuminen. Lisäksi luotiin kansallinen tietoturvastrategia lain soveltamiseksi, kansallisen kilpailukyvyn edistämiseksi ja suomalaisten tieto- ja viestintäalan yritysten toimintamahdollisuuksien parantamiseksi. Kaikki valtionhallinnon toimet eivät olleet tavoitteiden kanssa ristiriidattomia. Valtio tuki samaan aikaan tietoturvan kannalta ongelmallisia suljetun lähdekoodin ohjelmia julkishallinnossa ja kannatti ohjelmistopatentointia, mikä heikensi ohjelmistoyritysten toimintamahdollisuuksia.
VAHTI-tietoturvaohjeet.
Valtionhallinnossa on luotu VAHTI-tietoturvaohjeet, joita hyödynnetään valtionhallinnon lisäksi kunnallishallinnossa, elinkeinoelämässä ja kansainvälisessä tietoturvayhteistyössä. VAHTI:n mukaan tietoturvariskin suuruusluokka määräytyy sen mukaan, miten vakava riski on ja kuinka todennäköisenä sen toteutumista pidetään. Tämän luokituksen mukaan esimerkiksi suljetun lähdekoodin ohjelmat aiheuttavat ohjelmavirheineen sietämättömän riskin. Network Associatesin teettämän selvityksen mukaan yritykset menettävät ohjelmavirheiden mahdollistamien virusten takia yhteensä noin 22 miljardia euroa vuosittain. Valtionhallinnon ohjeet edellyttäisivät tällöin, että 
Kehittämistoimet.
Tietoturvallisuuden kehittämistoimet on jaettu VAHTI:ssa seuraavaan kahdeksaan osa-alueeseen.
Neljä ulointa kerrosta ovat:
Näiden neljän kerroksen suojaamana ovat sisimpänä:
Tuomas Hytönen

Tuomas Pentinpoika Hytönen (s. 16. toukokuuta 1981) on suomalainen matemaatikko. Hän on toiminut matematiikan professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2015. Vuosina 2011–2015 hän toimi apulaisprofessorina.
Hytönen valmistui maisteriksi 2001 ja väitteli tohtoriksi matematiikasta vuonna 2003 Teknillisessä korkeakoulussa. Hytönen on toiminut akatemiatutkijana Helsingin yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Varsinaisen tieteellisen läpimurtonsa hän teki vuonna 2010 löytäessään yleisen todennäköisyyspohjaisen esityskaavan, jonka avulla kaikki singulaariset integraalit voidaan hajottaa yksinkertaisempien lausekkeiden summaksi. Esityskaavansa avulla Hytönen onnistui ensimmäisenä todistamaan niin sanotun A2-konjektuurin. Monet nimekkäätkin matemaatikot olivat aiemmin epäonnistuneet sen todistamisessa.
Elokuussa 2011 Hytönen sai Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) 1,1 miljoonan euron arvoisen nuoren tutkijan apurahan (ERC Starting Grant) viideksi vuodeksi.
Until Fear No Longer Defines Us

Until Fear No Longer Defines Us on Ghost Brigaden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. elokuuta 2011. Inferno-lehti tarjosi levyn ennakkokuunneltavaksi kokonaisuudessaan internet-sivuillaan 17. elokuuta 2011
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Halton (yritys)

Halton Group on sisäilmasto- ja sisäympäristötuotteisiin, -palveluihin ja ratkaisuihin erikoistunut yritys. Yhtiön osaamis- ja tuotealueita ovat ilmanjako, ilmavirtojen hallinta, paloturvallisuus, keittiöilmanvaihto, ilmanpuhdistus ja sisäympäristöjen hallinta. Halton toimittaa ratkaisuja kaupallisista ja julkisista kiinteistöistä terveydenhuoltoon ja laboratorioihin, ammattikeittiöihin ja ravintoloihin sekä laivoihin ja öljynporauslautoille.
Halton on vuonna 1969 perustettu perheyritys. Sen perusti teollisuusneuvoksen arvonimen 1983 saanut insinööri Seppo Halttunen (1927–2013), joka oli yrityksen toimitusjohtaja vuoteen 1992 ja sen jälkeen yrityksen hallituksen puheenjohtaja. 
Yhtiö toimii nykyisin yli 35 maassa. Yhtiöllä on tuotantoyksiköitä Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Britanniassa, Kanadassa, Kiinassa, Malesiassa ja Yhdysvalloissa. Tutkimus- ja tuotekehitystyön tilat ovat Yhdysvalloissa, Kanadassa, Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Malesiassa, Kiinassa ja Suomessa. Lisäksi Haltonilla on lisenssivalmistusta Etelä-Afrikassa, Meksikossa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. Haltonin palveluksessa työskentelee kaikkiaan noin 1900 henkilöä (2023). Konsernin liikevaihto vuonna 2022 oli noin 270 miljoonaa euroa.
Murhasiivous Oy

Murhasiivous Oy (eng. "Curdled") on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut musta komedia, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1991 samannimisestä lyhytelokuvasta. Elokuvan pääosissa nähdään Angela Jones, William Baldwin, Lois Chiles, Barry Corbin, Daisy Fuentes, Kelly Preston ja George Clooney, joka tekee cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Reb Braddock. Quentin Tarantino avusti elokuvan kuvauksissa.