tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Phobos

Phobos [fobos], [fo:bos] on Deimoksen ohella toinen Marsin kuista. Se on Deimosta suurempi ja kiertää lähempänä Marsia, alle 6 000 kilometrin korkeudessa Marsin pinnasta. Aurinkokunnassa ei minkään muun kuun tiedetä kiertävän lähempänä planeettaa. 
Phoboksen ja Deimoksen löysi yhdysvaltalainen tähtitieteilijä Asaph Hall vuonna 1877. Phobos on nimetty kreikkalaisen mytologian Foboksen mukaan. "Phobos" tarkoittaa pelkoa, "Deimos" taas kauhua.
Kiertorata.
Phobos kiertää Marsia synkronisen radan sisäpuolella, eli se kiertää Marsia planeetan kiertymisnopeutta nopeammin. Siten se nousee lännestä, liikkuu hyvin nopeasti taivaanrannan halki ja laskee itään, yleensä kahdesti päivässä. Kiertoaika Marsin ympäri on 7 tuntia 39,2 minuuttia ja Marsin pyörähdysaika on 24 tuntia, 39 minuuttia ja 36 sekuntia. Matalasta kiertoradasta johtuen se ei näy kaikkialta Marsin pinnalta. 
Hajoaminen.
Vuonna 2015 julkaistun tutkimuksen mukaan Phoboksen kiertorata laskee 2 metriä vuosisadassa. Tämän myötä tutkijat arvioivat kuun hajoavan vuorovesivoiman vaikutuksessa 30-50 miljoonassa vuodessa ja leviävän renkaaksi Marsin ympärille. Renkaan kesto kiertoradalla riippuu mm. millä korkeudella Phobos hajoaa, mutta arvioiden mukaan osia siitä säilyisi 1-100 miljoonaa vuotta. Phoboksen pinnassa jo näkyvien uurteiden arvioidaan olevan osa tätä prosessia. Tutkimusryhmän mallinnusten mukaan kyseessä on vuorovesivoimien aiheuttamat venymisjäljet.
Fyysiset ominaisuudet.
Phoboksessa on lukuisia kraattereita. Se on muodoltaan hyvin epäsäännöllinen, kooltaan 27 kilometriä kertaa 22,4 kilometriä kertaa 18,8 kilometriä.
Phobos koostuu tummasta pintamateriaalista, samanlaisesta mitä esiintyy uloimmalla asteroidivyöhykkeellä. Phoboksen on arveltu olevan Marsin kiertoradan vangiksi jäänyt alun perin ulommasta aurinkokunnasta lähtöisin oleva asteroidi. Toisen arvion mukaan se on Marsin pinnalta törmäyksessä lentäneestä materiaalista kasaantunut löyhä sorakasa.
Luultavammin Phobos koostuu kiven ja jään sekoituksesta. Mars Global Surveyor -luotaimen kuvien mukaan Phobosta peittää noin metrin paksuinen hieno pölykerros, mikä muistuttaa Kuussa esiintyvää regoliittiä.
Biljoona

Biljoona on miljoona miljoonaa eli tuhat miljardia eli miljoonan toinen potenssi: (106)2 = 1012 = 1 000 000 000 000. Näin ollen se on luku, jossa on 1 ja 12 nollaa. Sana biljoona koostuu osista b(i)- ja -iljoona, joista alkuosa tarkoittaa kahta ja loppuosa viittaa miljoonaan. SI-järjestelmässä biljoonaa vastaava kerrannaisyksikkö on tera.
Huomaa, että nykyenglannin sana "billion" tarkoittaa yleensä miljardia eli lukua 109. Englannin kielessä biljoonasta käytetään usein sanaa "trillion".
Charles Richter

Charles Francis Richter (, 26. huhtikuuta 1900 – 30. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen seismologi, joka on kuuluisa maanjäristyksen voimakkuuden määrittelevän Richterin asteikon luomisesta. 
Richter syntyi ohiolaisella maatilalla, mutta muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin vuonna 1916. Hän opiskeli Etelä-Kalifornian ja Stanfordin yliopistoissa sekä Kalifornian teknillisessä instituutissa, josta hän valmistui tohtoriksi 1928. Richter käytti maanjäristysasteikkoaan ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän loi asteikon yhteistyössä Beno Gutenbergin kanssa, joka myös työskenteli Kalifornian teknillisessä instituutissa.
Määräävä markkina-asema

Määräävä markkina-asema tarkoittaa, että yritys tai yritysryhmä voi kilpailijoiden toimista välittämättä jotakuinkin itsenäisesti päättää hinnoistaan ja toimitusehdoistaan. Se voi vallita koko maassa tai tietyllä alueella. Määräävässä asemassa olevan ei tarvitse kiinnittää paljoakaan huomiota kilpailijoiden, tavarantoimittajien tai asiakkaiden reaktioihin. Nämä ovat usein riippuvaisia määräävässä asemassa olevasta yrityksestä. Esimerkiksi asiakkaiden on pakko ostaa tällaisen yrityksen tuotteita, joille ei ole korvaavia vaihtoehtoja. 
Tyypillisiä esimerkkejä määräävässä markkina-asemassa olevista yrityksistä ovat yritykset, jotka toimivat sellaisilla markkinoilla, joilla tuotannon järjestäminen tehokkaimmin on johtanut vain yhden yrityksen toimintaan markkinoilla. Esimerkiksi monilla teleyrityksillä on määräävä markkina-asema joillakin taloudellisilla markkinoilla. Toinen esimerkki määräävän markkina-aseman omaavasta yrityksestä on oman sähkönsiirtoverkon omistava sähköyritys.
Määräävän markkina-aseman saavuttaneella yrityksellä voi olla kilpailijoita, mutta näiden asema markkinoilla on heikko. Määräävän markkina-aseman voi saavuttaa jo 20 % markkinaosuudella, riippuen kilpailijoiden määrästä ja heidän markkinaosuuksistaan. Jo yhden tuotteen toimittaja voi omata määräävän markkina-aseman markkinoilla vaikka ei itse toimittaisi tuotteita muille markkinoille, mutta niillä markkinoilla toimivat tahot ovat riippuvaisia kyseisen toimittajan tuotteista.
Määräävän markkina-aseman äärimmäinen muoto on monopoli, jossa ei ole lainkaan kilpailua tai kilpailun uhkaa. Monopolin käänteisilmiö on monopsoni, jossa markkinoita hallitsee vain yksi ostaja tai ostajaryhmä. Markkinaosuus ei yksin määritä määräävää asemaa, vaan on tarkasteltava myös yrityksen kilpailukäyttäytymistä ja markkinoiden rakennetta. Jos ostajalla on hyviä vaihtoehtoisia kauppakumppaneita, ei yhden muita suuremman yrityksen markkinoilla olo vielä merkitse määräävää asemaa. Merkki määräävästä markkina-asemasta on esimerkiksi asiakkaiden altistuminen yksipuolisiin saneluratkaisuihin.
Suomen kilpailunrajoituslaki (480/1992) kieltää määräävän markkina-aseman väärinkäytön (6 §). Seurauksena tällaisesta toiminnasta voi olla seuraamusmaksu (kilpailunrikkomismaksu), jonka määrää kilpailuviraston esityksestä markkinaoikeus (7 §). Yleisimmät kilpailuoikeudellisen aseman väärinkäyttötavat ovat monopolihinnoittelu, saalistaminen, sitominen ja syrjintä. Monopolihinnoittelussa yritys pystyy kilpailun puutteen vuoksi nostamaan hintansa kilpailtua tilannetta korkeammiksi. Saalistaminen tarkoittaa kilpailijan poissulkemista markkinoilta alihinnoittelulla ja kustannusten myöhempää peittämistä määräävän aseman avulla. Sitominen tarkoittaa, että tietty hyödyke toimitetaan vain, jos ostaja suostuu ostamaan toisenkin hyödykkeen. Syrjintä merkitsee samanlaisten asiakkaiden erilaista kohtelua. Sen äärimmäinen muoto on pidättäytyminen liikesuhteista.
XHTML

XHTML () on HTML:stä kehitetty verkkosivujen merkintäkieli, joka täyttää XML:n muotovaatimukset. Sen oli alun perin tarkoitus korvata HTML.
XHTML:n määrittelee W3C. XHTML 1.0:sta tuli World Wide Web Consortiumin (W3C) suositus 26. tammikuuta 2000. XHTML 1.1:stä tuli W3C:n suositus 31. toukokuuta 2001.
XHTML:n ja HTML:n erot.
XHTML eroaa HTML:stä tiukemmilla muotosäännöillään. Eroja ovat esimerkiksi viittaus käytettyyn XML-määrittelyyn, pakollinen pienten kirjainten käyttö kaikissa tunnisteissa, attribuuttien pakolliset arvot, attribuuttien arvojen pakollinen merkitseminen lainausmerkeillä ja elementtien pakollinen sulkeminen.
Siinä missä HTML-dokumenteissa tulisi käyttää MIME-tyyppiä 'text/html', XHTML-dokumenteissa tulisi käyttää tyyppiä 'application/xhtml+xml'. Käytännössä tämä on kuitenkin huonosta selaintuesta johtuen liki mahdotonta. Tästä syystä myös MIME-tyypin 'text/html' käyttö XHTML 1.0 -dokumenttien tyyppinä on sallittu.
W3C on julkaissut oman ohjeistuksensa HTML-yhteensopivan XHTML:n kirjoittamiseksi.
XHTML-dokumentit on helppo muokata jo olemassa olevista HTML-dokumenteista, mikäli niissä ei käytetä skriptausta. XHTML-tiedosto voidaan monesti jäsentää HTML-jäsentimellä.
Miksi XHTML?
Tärkein syy XHTML:n kehittämiseen lienee se, että sen ajateltiin sopivan hyvin myös muihin medioihin kuin perinteisiin tietokoneisiin. Tällaisia ovat esimerkiksi matkapuhelin ja muut kannettavat päätelaitteet, televisio ja ns. PDA-laitteet. Käytännössä mobiiliselaimet eivät kuitenkaan ole toteuttaneet XHTML:ää määrittelyn mukaan. XML-työkalujen soveltaminen XHTML:ään nähtiin myös etuna.
XHTML:n versiot.
XHTML 1.0.
XHTML:n ensimmäinen versio oli käytännössä samanlainen kuin HTML 4.01. Eroja ovat lähinnä XHTML 1.0:n rajoitukset isojen ja pienien kirjainten käytössä sekä tägien sulkemisessa. Lisäksi XHTML 1.0 -dokumentit tulisi teoriassa tarjota asiakasohjelmistolle MIME-tyypillä "application/xhtml+xml", joka sallii myös muiden XML-nimiavaruuksien käytön dokumentissa.
XHTML 1.1.
XHTML 1.1 on edeltäjäänsä hieman tiukempi dokumenttityyppi. Suositus ei sisällä enää ulkoasun määrittelyyn liittyviä elementtejä, joita oli vielä XHTML 1.0 Transitional- ja Frameset -dokumenttityypeissä. Kaikki ulkoasun määrittelyt tulee tehdä tyyliohjeiden avulla. XHTML 1.1 on jaettu osiin eli moduuleihin, joista jokainen sisältää vain tietyntyyppisiä määrityksiä. Tämä mahdollistaa tulevaisuudessa järkevämmän laajennettavuuden ja helpottaa erityislaitteille rakennettavien selainten toteuttamista.
XHTML 1.1 -dokumenttityyppimäärittely on:
&lt;!DOCTYPE html PUBLIC "-//W3C//DTD XHTML 1.1//EN" "http://www.w3.org/TR/xhtml11/DTD/xhtml11.dtd"&gt;
XHTML Basic.
XHTML Basic on XHTML 1.1:stä supistettu versio, joka on tarkoitettu erityisesti mobiililaitteita varten. Se sisältää samoja osia kuin XHTML 1.1, joista osa on supistettuja.
XHTML Basic -dokumenttityyppimäärittely on:
&lt;!DOCTYPE html PUBLIC "-//W3C//DTD XHTML Basic 1.0//EN" "http://www.w3.org/TR/xhtml-basic11/xhtml-basic10.dtd"&gt;
XHTML5.
HTML 5 -luonnos määrittelee kaksi sarjallistusta: HTML5:n text/html:lle ja XHTML5:n application/xhtml+xml:lle.
XHTML5 ei edellytä dokumenttityyppimäärittelyä.
Validointi

Validointi, eli vahvistaminen on prosessi, jossa tarkistetaan, että prosessin kohde täyttää jotkin tietyt kriteerit. Kohde voi olla esimerkiksi tietokoneohjelma tai valmistusprosessi. Varsinkin lääketeollisuudessa validointi on yleistä.
Validointi ja HTML-, XHTML- tai XML-dokumentit.
Käyttökelpoisen HTML-, XHTML- tai XML-dokumentin täytyy olla joko oikein muodostettu () tai paikkansapitävä
Oikein muodostettu dokumentti täyttää XML-kielen muotomääritykset siten, että esimerkiksi jokaisella merkinnällä on vastaava loppumerkintä. Oikeellisen dokumentin rakenne tarkastetaan dokumenttityypin mukaisesti. Dokumenttityyppi määrää muun muassa mitä elementtejä voi käyttää dokumentissa. Se määrää myös mitkä elementit saavat sijaita minkäkin elementin sisällä ja mitä ominaisuuksia kuuluu millekin elementille.
Validaattori on ohjelma, joka tarkastaa koneellisesti dokumentin oikeellisuuden dokumenttityypin mukaan.
Tyyliohje

Tyylisivu tai tyyliohje on rakenteisen dokumentin esitystapaa eli tyyliä kuvaava säännöstö. Kantavana ideana on erottaa rakenteen ja esitystavan kuvaus toisistaan. Siten rakenne pysyy yksinkertaisena ja se voidaan esittää monin tavoin. Omana kokonaisuutenaan esitettyä tyyliä puolestaan on helppo muokata tai päivittää.
Tyylisivut ja HTML.
Tyylisivuja käyttäen sivun tekijä voi määritellä HTML- tai XHTML-sivun ulkoasun, esimerkiksi vihreä teksti keltaisella taustalla. Käytännössä saman asian HTML-asiakirjassa voi tehdä antamalla elementeille määritteitä eli attribuutteja; esimerkiksi color="green" ja bgcolor="yellow". Tämä ei ole kuitenkaan suositeltavaa seuraavista syistä:
Periaate
Hyödyt
Haitat
Muistettavaa
Tuomaanristi

Tuomaanristi, vinoneliömäinen puusta vuoltu lasturisti on joulukoriste saaristoalueelta, lähinnä Korppoosta ja Iniöstä.
Joulukoristeen nimi viittaa apostoli Tuomaaseen. Tuomaan päivä (21. joulukuuta) aloittaa perinteisesti joulun ja silloin asetetaan suojelevat ristit oville tai ikkunoille. Esikuvana ovat olleet kirkkojen takorautaiset ristit. 
Tuomaanristi eli lastukoristeinen risti muistuttaa muodollaan joulun kristillisestä sanomasta. Tervaristi maalattiin navetan oveen tai portin pieleen. Kotipiirin koristelu ristikuvioilla on hyvin vanhaa perua. Pohjanmaalta tunnetaan tapa asettaa männyt ristiin talon pihalle.
Tuomaanristi on vähitellen 1930-luvulta lähtien levinnyt koko Suomeen. Ruotsissa on myös Tuomaanristiä muistuttava koriste Ansgarin risti, joka on saanut nimensä Pohjolan apostolin Ansgarin mukaan.
Modernin version siitä, Tuomaantähden, on suunnitellut muotoilija Hermanni Vuorisalo. Se valittiin vuoden 2023 uutuustuotteeksi Tampereella Suomen Kädentaidot -messuilla.
Aeroflot

Aeroflot () on Venäjän kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Moskovassa. Lentoyhtiön katsotaan saaneen alkunsa 9. helmikuuta 1923, kun Neuvostoliiton siviili-ilmailuneuvosto perustettiin. Nimi Aeroflot () otettiin käyttöön 25. helmikuuta 1932. Neuvostoliitossa Aeroflot oli kansallinen lentoyhtiö ja maailman suurin lentoyhtiö. Neuvostoliiton ajoista muistuttaa edelleen yhtiön logossa olevat sirppi ja vasara.
Vuonna 1990 Aeroflotilla lensi 138 miljoonaa matkustajaa vuodessa.
Neuvostoliiton purkauduttua Venäjällä organisoitiin matkustajaliikenne uudelleen 28. heinäkuuta 1992, ja Aeroflotista tuli 51-prosenttisesti valtion ja 49-prosenttisesti työntekijöiden omistama venäläinen lentoyhtiö. Samana vuonna alettiin kehittää palvelua ja hankittiin Airbusilta Airbus A310-300 -koneita. Vuonna 1994 Aeroflot hankki käyttöönsä Boeing 767-300ER- ja Iljušin Il-96-300 -lentokoneita pitkien matkojen lentoja varten. Aeroflotin koneet lentävät yli 80 kohteeseen lähes 50 maassa.
Yhtiössä työskentelee noin 14 700 ihmistä. Aeroflotin osake noteerataan Moskovan pörssissä (MICEX-RTS). Yhtiö sijoittui Forbesin suuryritysten kevään 2013 listalla Venäjän 30. suurimmaksi ja koko maailman 1974. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi.
Vuosikertomuksen mukaan Aeroflot-yhtiön tytäryhtiöitä olivat vuonna 2012 seuraavat lentoyhtiöt: Rossija Russian Airlines, Orenburg Airlines, Sakhalinskije Aviatrassy (Sakhalin Airlines) ja Vladivostok Avia.
Yhtiön omistuksessa on kaksi erillistä lentoyhtiötä: Aeroflot-Don sekä Aeroflot-Nord.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 Aeroflotin kurssi on romahtanut. Euroopan unionin pakotteet estävät varaosien viennin Venäjälle ja lopettivat lennot Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Koneista iso osa on leasing-koneita, joiden sopimusten pitäisi päättyä 29. maaliskuuta, mutta on epäilty, ettei Venäjä luovuta koneita. 27. huhtikuuta 2022 Skyteam erotti Aeroflotin alianssistaan Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen vuoksi.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Helmikuussa 2023 Aeroflotin laivasto koostui seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 7,1 vuotta.
Historiallinen laivasto.
Aeroflot operoi aiemmin myös kolmea McDonnell Douglas MD-11F -rahtikonetta mutta poisti ne käytöstä elokuussa 2013 lentorahdin huonon markkinatilanteen vuoksi.
Onnettomuudet.
Yhteensä Aeroflot on menettänyt historiansa aikana ainakin 627 lentokonetta onnettomuuksissa, joissa on kuollut ainakin 8 854 ihmistä. Useissa onnettomuuksissa kuolonuhrien määrä ei kuitenkaan ole tiedossa, joten luku on lähinnä suuntaa antava. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Aeroflotin lentoturvallisuus on kuitenkin huomattavasti parantunut. Tästä on esimerkkinä Jet Airliner Crash Data Evaluation Centren vuoden 2014 turvallisimpien lentoyhtiöiden lista, jolla Aeroflot saavutti sijan 37. Taakse jäivät muun muassa Air France, American Airlines ja SAS. JACDECin vuoden 2021 tilastoissa Aeroflot on maailman 90:nneksi turvallisin lentoyhtiö .
Vertailutuloksia.
Skytraxin palvelutasovertailussa Aeroflot on saanut neljä tähteä viidestä.
Geotieteet

Geotieteet, myös maantiede tai maantieteet, on yhteisnimitys luonnontieteille, jotka tutkivat Maan ja sen ilmakehän rakennetta sekä ilmiöitä. Niiden tutkimuksessa sovelletaan fysiikkaa, matematiikkaa, kemiaa ja biologiaa. Ne eivät siten kuulu selkeästi vain yhteen edellä mainituista neljästä luonnontieteen alasta, vaan ne luetellaan yleensä erillään muista luonnontieteistä. Geologia, ilmatiede ja maantiede ovat alueen keskeisimmät tutkimusalat.
Pierre Varignon

Pierre Varignon (1654 Caen, Ranska – 23. joulukuuta 1722) oli ranskalainen matemaatikko.
Varignonin suunnikaslause.
Pierre Varignon osoitti, että yhdistämällä nelikulmion ABCD sivujen keskipisteet valitun kiertosuunnan mukaisessa järjestyksessä nelikulmioksi PQRS, saadaan suunnikas, jonka pinta-ala on puolet alkuperäisen nelikulmion pinta-alasta.
Esteellisyys

Esteellisyys eli jääviys () viittaa virkatehtävissä esiintyvään eturistiriitaan. Se tarkoittaa virkamiehen tai luottamushenkilön sopimattomuutta osallistua asian käsittelemiseen tai ratkaisemiseen. Esteellisyys rikkoo hallinnon objektiviteettiperiaatetta, joka pyrkii turvaamaan hallintopäätöksen tai hallinnollisen menettelyn oikeellisuuden, puolueettomuuden ja objektiivisuuden.
Esteellisyys syntyy, mikäli virkamies tai luottamushenkilö on käsiteltävän asian tai sen asianosaisten kanssa sellaisessa suhteessa, joka saattaa vaarantaa hänen puolueettomuutensa. Esteellisyyttä ei arvioida konkreettisesti vaan riittää, että puolueettomuus on objektiivisesti ajatellen saattanut vaarantua.
Esteellisyydestä seuraa, että esteellinen henkilö ei voi olla päättämässä asiasta, osallistua asian käsittelyyn eikä edes olla läsnä asiaa käsiteltäessä. Poikkeuksena läsnäolokieltoon on kunnanvaltuusto, jonka kokoukset ovat kaikille julkisia.
Esteellisen henkilön osallistuminen asian käsittelyyn on menettelyvirhe.
Esteellisyysperusteet Suomen lainsäädännössä.
Hallintolain mukainen esteellisyys.
Suomen hallintolain 28 §:n 1 momentin mukaan virkamies on esteellinen seuraavista syistä:
Esteellisyyden ratkaisee yleensä virkamies itse. Monijäsenisen toimielimen (kuten lautakunnan) jäsenen tai esittelijän esteellisyydestä päättää kuitenkin toimielin. Esteellisen henkilön on ilmoitettava esteellisyydestään. Henkilö itse ei pääsääntöisesti saa osallistua esteellisyyttään koskevan asian käsittelyyn, mutta häntä voidaan kuulla asiassa.
Hallintolain mukaiset virkamiehen läheiset.
Henkilön läheiset on määritelty hallintolain 28 §:n 2 momentissa, jossa nämä jaetaan kolmeen ryhmään:
Läheisiä eivät ole virkamiehen puolison vanhempien sisarukset eivätkä heidän puolisonsa (kuten esimerkiksi virkamiehen puolison eno tai tämän vaimo). Virkamiehen serkut tai sitä kaukaisemmat sukulaiset eivät ole läheisiä sukulaisuussuhteen perusteella, mutta mikäli tällaiset sukulaiset ovat virkamiehelle muuten erityisen läheisiä, heidät luetaan tämän "erityisen läheisyyden perusteella" ensimmäiseen ryhmään samalla tavalla kuin erityisen hyvät ystävät.
Läheisiin luetaan kaikissa ryhmissä myös puolisukulaiset. Ottolapset rinnastetaan lähisukulaisiin. Puolisoilla tarkoitetaan aviopuolisoita sekä avioliitonomaisissa olosuhteissa (avopuolisot) ja rekisteröidyssä parisuhteessa (parisuhdekumppanit) eläviä henkilöitä.
Public domain

Public domain tarkoittaa tekijänoikeuksista vapaata eli vapaasti yleiseen käyttöön asetettuja teoksia sekä teoksia, joiden tekijänoikeudet ovat vanhentuneet. Public domainissa olevan teoksen tekijä luopuu tekijänoikeuksistaan siinä määrin kuin se on lain mukaan mahdollista, ja teoksen käytölle on mahdollisimman vähän rajoituksia. Etenkin sisältöä, jonka tekijänoikeuksista sen tekijä on vapaaehtoisesti luopunut, voidaan kutsua myös "tekijänoikeudettomaksi sisällöksi".
Yleistä.
Tekijän kotimaan tekijänoikeuslaki saattaa myös sallia teoksen tai sen osan levittämisen esimerkiksi tietyn ajan, tavallisesti 50–70 vuoden kuluttua tekijän kuolemasta. Tällöin sanotaan teoksen kuuluvan "public domainiin" eli että sen tekijänoikeudet ovat rauenneet. Public domain on englanninkielinen tekijänoikeudellinen termi, jota käytetään muun muassa Englannissa sekä Yhdysvalloissa ja jolle ei ole täysin vastaavaa suomenkielistä käsitettä.
Public domainiin asetettu teos voi olla esimerkiksi sisältöä tai ohjelmisto. Usein, mutta ei aina, myös public domain -ohjelmiston lähdekoodi on saatavilla ja kuuluu public domainiin. Jos public domain -ohjelman mukana tulee sen lähdekoodi, julkaisu täyttää avoimen lähdekoodin ja vapaan ohjelmiston kriteerit. Public domainiin kuuluvat myös monet kuvitteelliset hahmot, kuten joulupukki, sekä monet tekijänoikeuksiltaan vanhentuneet tai ennen tekijänoikeusjärjestelmää tehdyt teokset, kuten Dracula (vanhentunut) tai Shakespearen näytelmät (tehty ennen tekijänoikeuslakia).
Public domainiin asettamisen (”no rights reserved”) ja täysien tekijänoikeuksien säilyttämisen (”all rights reserved”) välillä on vaihtelevia rajoituksia. Teos voidaan lisensoida vapaasti käytettäväksi tiettyihin tarkoituksiin siten, että osa oikeuksista säilyy tekijällä. Creative Commons -lisenssit ovat yleisin tapa luovuttaa lisenssillä osa oikeuksista.
Joskus tietokoneiden ilmaisohjelmia kutsutaan public domain -ohjelmiksi. Kaikki ilmaisohjelmat eivät kuitenkaan ole sellaisia, joiden tekijänoikeuksista on luovuttu. Toisaalta tekijänoikeuksista luopuminen ei myöskään aina tarkoita tuotteen ilmaisuutta.
Suomessa.
Suomessa teosten tekijöiden oikeudet on suojattu tekijänoikeudella. Public domainia ei kuitenkaan mainita tekijänoikeuslaissa. Tekijänoikeus syntyy tekijälle aina automaattisesti teosta luotaessa. Tekijänoikeus on aina tekijällä, mutta hän voi halutessaan sallia esimerkiksi teoksen jälleenmyynnin tai kopioinnin ja luopua oikeudestaan vaatia muita oikeuksia, joita tekijänoikeuslaki hänelle soisi.
Suomen tekijänoikeuslain mukaan tekijä ei voi koskaan luovuttaa kaikkia oikeuksiaan, vaan hänelle jää aina muun muassa moraalisia oikeuksia.
Postimpressionismi

Postimpressionismi eli jälki-impressionismi on maalaustaiteen suuntaus, joka ajoitetaan suurin piirtein vuosiin 1886–1905. Sille on ominaista tunnetilojen kuvaaminen ja symbolismi sekä impressionistien luonnollisen valon ja värin kuvauksesta luopuminen.
Historia ja tyylipiirteet.
Jälki-impressionismin tausta on impressionismissa. Suuntauksen synty ajoitetaan vuoteen 1886, jolloin oli järjestetty viimeinen impressionistien yhteinen ryhmänäyttely Pariisissa. Nimitystä ”jälki-impressionismi” () alkoi ensimmäisenä käyttää englantilainen taidekriitikko ja taidemaalari Roger Fry vuonna 1910, kun hän oli järjestämässä Édouard Manet’n ja jälki-impressionistien näyttelyä Lontoossa. Tuolloin tärkeimmät jälki-impressionistiksi kutsutut taiteilijat olivat jo kuolleet.
Jälki-impressionstit työskentelivät usein toisistaan erillään eivätkä itse katsoneet kuuluneensa mihinkään yhteiseen liikkeeseen. Suuntaukseen yhdistetään ennen kaikkea Paul Cézanne, Paul Gauguin, Vincent van Gogh ja Georges Seurat. Heidän tyyleillään on yhteisiä piirteitä, mutta he kehittivät kukin oman tyylinsä. Jälki-impressionistit kuvasivat omia tunnepitoisia ja psykologisia reaktioitaan maailmaa kohtaan rohkein värein ja kuvin, jotka olivat ekspressiivisiä ja usein symbolisia. Vaikka jälki-impressionistien tausta oli impressionismissa, heille ei enää riittänyt se, että taide kuvasi etupäässä näkyviä ilmiöitä, vaan he pyrkivät kuvaamaan merkityksiä pintaa syvemmältä.
Georges Seurat analysoi optisia- ja väriteorioita ja maalasi pointillistisesti pienillä täplillä. Seurat’n tyyli nimettiin uusimpressionismiksi eli neoimpressionismiksi. Seurat’n piiriin kuuluivat myös muun muassa Paul Signac, Maximilien Luce ja Henri-Edmond Cross.
Paul Gauguin korvasi impressionistien väriopin ja kuvituksen tasaisilla väripinnoilla ja selkeästi rajatuilla muodoilla. Hän kuvasi eksoottisia kohteita ja käytti yksityistä ja uskonnollista symboliikkaa.
Vincent van Gogh etsi taiteessaan henkilökohtaista ilmaisua. Arlesissa maalatessaan hänen nopea, paksuja ja kirkkaita värejä käyttänyt tyylinsä ennakoi ekspressionismia.
Suomessa.
Useat suomalaiset taiteilijat, kuten Albert Edelfelt tai Pekka Halonen, kokeilivat jälki-impressionismia tai ”ranskalaista palettia”, kuten puhtaiden värien käyttöä kutsuttiin. Ainoa Suomessa vaikuttanut taidemaalari, jonka taidemaalarin ura perustui jälki-impressionismiin, on belgialais-englantilainen A. W. Finch.
Miss Universum

Miss Universum () on vuosittainen kauneuskilpailu, jossa valitaan maailman kaunein nainen. Kilpailun perusti kalifornialainen vaatetusyhtiö Pacific Mills vuonna 1952. Ensimmäinen voittaja oli Suomen Armi Kuusela vuonna 1952. Vuonna 1996 yhdysvaltalainen liikemies Donald Trump osti kilpailun oikeudet, ja se oli hänen ja NBC Universalin omistuksessa vuoteen 2015 asti. Nykyisin kilpailun oikeudet omistaa thaimaalainen mediayhtiö JKN Global Group.
Vuodesta 2024 lähtien on Miss Universum -kilpailussa valittu myös eri maanosien Miss Universumit. Näitä ovat Euroopan ja Lähi-idän Miss Universum, Aasian Miss Universum, Amerikan Miss Universum ja Afrikan ja Oseanian Miss Universum. 2024 Euroopan ja Lähi-idän Miss Universumiksi valittiin Suomen Matilda Wirtavuori.
Tarom

TAROM (romaniaksi: "Transporturile Aeriene Române") on Romanian koti- ja ulkomaanliikennettä hoitava lentoyhtiö.
Taromin historian voi johtaa vuoteen 1920, jolloin perustettiin ranskalais-romanialainen lentoyhtiö, Compania Franco-Română Pentru Navigaţie Aeriană (CFRNA). Se lensi ranskalaisvalmisteisilla POTEZ-koneilla Pariisista Bukarestiin tehden välilaskuja eri eurooppalaisissa kaupungeissa.
Vuonna 1925 avattiin ensimmäinen kotimaanyhteys Galatiin, 1926 lentoyhtiö vaihtoi nimensä CIDNA:ksi ja 1930 LARES:ksi. Vuonna 1937 se yhdistyi kilpailijansa SARTA:n kanssa.
Vuonna 1954 nimeksi muutettiin Transporturi Aeriene Române, Tarom. Vuonna 1974 avattiin ensimmäinen Atlantin ylittävä lentoreitti JFK:n kansainväliselle lentokentälle New Yorkiin. 
1950- ja 1960-luvuilla, kun Romania kuului itäblokkiin, TAROM joutui ostamaan vain Neuvostoliiton lentokoneita. Vuoden 1970 jälkeen JAT:n kanssa TAROM oli harvojen itäblokin lentoyhtiöiden joukossa, jotka hankivat Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopassa tuotettuja lentokoneita, mukaan lukien BAC 1-11 ja Boeing 707. TAROM osti 1980-luvulla muutaman RomBac-merkkisiä Romaniassa brittiläisen lisenssillä valmistettuja lentokoneita.
TAROM kuuluu SkyTeam-alianssiin.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 12,3 vuotta.
Herukkaperhonen

Herukkaperhonen ("Polygonia c-album") on täpläperhosten ("Nymphalidae") heimoon kuuluva päiväperhonen, joka on laajalle levinnyt laji palearktisella alueella. Lähteestä riippuen lajista käytetään myös nimiä liuskaperhonen ja karviaisperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Herukkaperhosen siipien kärkiväli on noin 4 senttimetriä. Siivet ovat pohjaväriltään kirkkaan oranssit ja niissä on ruskeitä laikkuja. Siipiä reunustaa leveä, suklaanruskea nauha, johon etenkin takasiivissä liittyy oranssinkeltaisia täpliä. Siipien reunat ovat epätasaisen liuskaiset, minkä vuoksi lajia kutsutaan joskus myös liuskaperhoseksi. Alapuolelta lajin siivet ovat harmaanruskeat ja siipien ulkoreunassa on tummanvihreitä täpliä. Erityinen tuntomerkki on takasiiven alapinnalla näkyvä valkoinen, c-kirjaimen muotoinen kuvio, josta laji on saanut tieteellisen lajinimensä, "c-album".
Vaikka herukkaperhonen on äkkiä katsottuna nokkosperhosen näköinen ja suunnilleen saman kokoinenkin, sen siipien yläpinnalla ei juuri koskaan ole vaaleankeltaista tai valkoista väriä ja siivet ovat muodoltaan huomattavasti nokkosperhosta liuskaisemmat. Nokkosperhosten joukosta herukkaperhosen erottaa helposti paljon keltaisemman yleisvärin perusteella.
Lajista tunnetaan muutamia poikkeavia värimuotoja.
Levinneisyys ja lentoaika.
Herukkaperhonen esiintyy Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Aasiassa Japaniin saakka. Suomessa se on levinnyt noin Oulun korkeudelle saakka. Sitäkin pohjoisempana lajia tavataan, mutta harvemmin. Herukkaperhonen on yleinen, mutta Etelä-Suomessakin selvästi nokkos- ja neitoperhosta harvalukuisempi perhonen yksilömäärällä laskettuna.
Herukkaperhonen lentää kahdessa sukupolvessa, ensimmäinen keväällä jopa maaliskuusta kesäkuuhun ja toinen sukupolvi heinäkuun lopulta jopa lokakuulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Herukkaperhonen elää kulttuuriympäristöissä, pihapiireissä, puutarhoissa sekä luonnonympäristöissä metsien ja teiden reunoilla sekä puoliavoimissa ympäristöissä. Keväällä ensimmäisen sukupolven naaraat munivat munat, jotka kesän aikana kehittyvät toukiksi, koteloituvat ja kuoriutuvat syksyllä toisen sukupolven aikuisina. Aikuinen yksilö talvehtii, usein vajoissa, autotalleissa tai muissa ulkorakennuksissa.
Ravintokasvit.
Herukkaperhosen toukat ovat oligofageja ja syövät muun muassa herukkaa ("Ribes") sekä nokkosta ("Urtica"). Aikuinen yksilö syö kukkien mettä, esimerkiksi pietaryrtin ja ohdakkeiden kukat vetävät niitä puoleensa. Herukkaperhoset saattavat myös syödä puiden mahlaa tai mädäntyneiden hedelmien käynyttä mehua.
Valuuttamerkki

Valuuttamerkki on joissakin valuutoissa käytetty graafinen symboli, jota käytetään lyhenteenä valuutasta. Kansainvälisesti valuutoista käytetään standardin ISO 4217 mukaisia valuuttatunnuksia, mutta paikallisesti useimmiten valuuttamerkkiä.
¤-merkki on yleinen valuuttamerkki, jota voidaan käyttää silloin, kun varsinaista valuuttamerkkiä (esimerkiksi $, £ tai €) ei ole käytettävissä. 
Rahamäärää kirjoitettaessa merkin paikka vaihtelee valuutan mukaan. Monissa maissa, kuten Yhdysvalloissa ja Britanniassa, merkki sijoitetaan ennen summaa. Myös rahamäärän jälkeen sijoitettu merkki on yleinen, ja tällainen käytäntö on käytössä muun muassa Suomessa ja Saksassa. Suomen kielessä ennen valuuttamerkkiä tulee välilyönti. Myös rahasumman keskelle eli desimaalipilkun paikalle sijoitettu merkki on mahdollinen. Tällainen käytäntö oli ennen euron käyttöönottoa Ranskassa ja Portugalissa.
Esimerkkejä.
Esimerkkejä nykyisin käytössä olevista symboleista:
Valuutta

Valuutta tarkoittaa valtion tai alueen rahaa tai rahayksikköä.
Valuuttojen hallintaoikeudet.
Yleisesti jokainen valtio päättää ja hallinnoi omaa valuuttaansa, sen valmistusta ja jakoa. Tärkeä poikkeus tähän on kuitenkin Euroopan unionin Euroopan talous- ja rahaliitto EMUn jäsenmaat, jotka ovat luovuttaneet valuutan hallinto-oikeudet Euroopan keskuspankille.
Omaa valuuttaa hallitsevilla mailla hallintaoikeudet ovat joko keskuspankilla tai valtiovarainministerillä. Valtiokohtaisesti hallitus antaa näille laitoksille erilaisia oikeuksia hallita valuuttaa. Esimerkiksi Yhdysvalloissa Federal Reserve System toimii ilman laki- tai muiden elimien rajoitteita. Hallintaoikeudet kuitenkin riippuvat pitkälti senhetkisestä hallinnosta, joka voi halutessaan vähentää tai kokonaan poistaa oikeuksia. Kuitenkin tämänkaltainen toiminta on epätodennäköistä. Länsimaissa valuutoista päättävät elimet ovat pääasiassa riippumattomia hallituksesta.
Valuuttoja ja valuuttajärjestelmä.
Useat maat voivat käyttää samaa nimitystä valuutasta (esimerkiksi Kanadan dollari ja Yhdysvaltain dollari) tai useat maat voivat käyttää samaa valuuttaa (esimerkiksi euro). Toisinaan valtio voi käyttää toisen valtion valuuttaa laillisena valuuttanaan: esimerkiksi Ecuador, Panama ja El Salvador käyttävät Yhdysvaltain dollaria virallisena valuuttanaan.
Suomen valuutta on euro, joka otettiin käyttöön seteleinä ja kolikoina vuonna 2002, mutta tilivaluuttana jo 1999. Aiempi Suomen valuutta oli markka. Euron valuuttatunnus on EUR.
Valuuttojen keskinäistä vaihdettavuutta ja vaihtosuhdetta säätelee valuuttajärjestelmä.
Luettelo maailman 20 käytetyimmästä valuutasta.
Arvio perustuu SWIFT:in tietoihin
Lambda

Lambda (isona kirjaimena Λ, pienenä λ, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston 11. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa lambdan lukuarvo on 30.
Latinalaisessa kirjaimistossa lambdaa vastaa kirjain L/l ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain Л/л. Suomen kieleen lambda translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta "l".
Muoto ja sen historia.
Lambda on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("lamed").
Lambdan muodon perusidea oli kahden viivan muodostama kulma, mutta muutoin kirjaimen muodossa oli paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa hyvin paljon vaihtelua, sillä kyseinen kulma saattoi olla esitetty lähes miten päin tahansa. Sakara saattoi osoittaa oikealle tai vasemmalle, ja jotkut versiot muistuttivat nykyistä gamma-kirjainta. Muun muassa Euboialla ja Lokriissa sekä niiden siirtokunnissa nykyisen Italian Suur-Kreikassa lambda muistutti nykyistä L-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa, johon kirjain kopioitui tässä muodossa.
Epigrafisissa lähteissä lambdasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Tietokonejärjestelmissä.
Tietokoneissa lambda koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
Lanttuperhonen

Lanttuperhonen ("Pieris napi") on keskikokoinen kaaliperhosten ("Pieridae") heimoon kuuluva päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Lanttuperhosen siipien kärkiväli on noin 3–4 cm. Yläpuolelta perhonen on pohjaväriltään valkoinen ja sen siipien kärjissä on tummat alueet. Koiraalla on usein etusiiven keskellä yksi tumma täplä, mutta se saattaa myös puuttua, naaraalla täpliä on kaksi. Siipisuonet erottuvat melko hyvin siiven yläpinnalla. Alkukesästä lentävällä ensimmäisellä sukupolvella takasiipien alapinnat ovat pohjaväriltään valkoiset ja siipisuonien kohdalla on vihreää kehnää. Heinäkuusta eteenpäin lentävällä toisella sukupolvella takasiipien alapinta on vaaleankeltainen, mutta vihertävä kehnä siipisuonten kohdalla erottuu niilläkin selvästi.
Pohjoisimmassa Lapissa tavattavan maantieteellisen muodon naarasyksilöt poikkeavat väritykseltään etelässä lentävistä yksilöistä. Niiden siivet ovat siipisuonten ympäriltä voimakkaasti tummanharmaakehnäisiä ja siipien pohjaväri kellertävä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lanttuperhosta tavataan koko Suomessa. Se on Suomen tavallisimpia päiväperhosia ja erittäin laajalle levinnyt.
Perhosen ensimmäinen sukupolvi lentää toukokuun puolivälistä kesäkuulle ja toinen sukupolvi heinäkuusta syyskuun alkuun. Kotelo on talvehtiva elämänvaihe.
Elinympäristö ja elintavat.
Lanttuperhonen elää kulttuuriympäristöissä, puutarhoissa, niityillä ja pelloilla. Laji talvehtii kotelona.
Ravintokasvi.
Lanttuperhosen toukat elävät ristikukkaisilla kuten esimerkiksi kaalilla ("Brassica") tai sinapilla ("Sinapis") sekä litulaukalla ("Alliaria petiolata"), ukonpaloilla ("Bunias orientalis"), piparjuurilla ("Armoracia rusticana"), harmioilla ("Berteroa incana") ja tarhaillakoilla ("Hesperis matronalis"). 
Aikuinen ruokailee kukkien medellä.
Interferenssi

Interferenssi tarkoittaa kahden aallon, joiden välinen vaihe-ero on vakio, yhdistymistä superpositioperiaatteen mukaisesti. Kyse on siis aaltojen yhteenlaskusta. Interferenssi voi olla konstruktiivista eli vahvistavaa tai destruktiivista eli vaimentavaa. Optiikassa interferenssikuvio saadaan interferenssin tuloksena. Interferenssiin liittyy olennaisesti koherenssin käsite, jota voidaan pitää interferoituvuuden mittana. 
Interferenssivärien syntyminen.
Valoa voidaan pitää myös aaltoliikkeenä, jolloin aallonpituus määrää valon värin. Ihmissilmälle näkyvän valon aallonpituus on noin 400-700 nm (nanometriä).
Ihmissilmä näkee eri aallonpituuksilla etenevän valon erivärisenä. Aallonpituus lyhenee, kun spektrissä siirrytään keltaisesta ja oranssista purppuraan ja violettiin.
Sekä saippuakupla että veden pinnalla oleva ruokaöljykerros näyttävät monivärisiltä eli irisoivilta. Vastaava ilmiö havaitaan asfaltin tai veden pintaan ohueksi kalvoksi levinneessä öljyssä. Molemmissa tapauksissa itse aine, öljy tai saippualiuos, on väritöntä. Kyseessä on ohuessa kalvossa tapahtuva interferenssi-ilmiö. Ohuen kalvon ylä- ja alapinnasta heijastuneet aallot kulkevat hieman eripituisen matkan, kohtaavat ja interferoivat. Vahvistus ja heikennys riippuvat aallonpituudesta ja kalvon paksuudesta. Kun tarkastellaan vinosti kalvoon osuvaa valoa, vahvistus ja heikennys riippuvat vielä tulokulmasta. Näin ollen tietyn paksuisella kalvolla eri aallonpituudet (värit) vahvistavat toisiaan tietyllä tulo- ja heijastuskulmalla. Eri aallonpituuksien vahvistuminen eri kohdissa kalvoa johtuu kalvon paksuuden vaihtelusta. Tämän vuoksi nähdään eri kohdissa kalvoa eri värejä, kun käytetään valkoista valoa.
Kun valo osuu kalvoon, jota rajoittaa toiselta puolelta ilma ja toiselta puolelta vesi, jokainen yksittäinen aalto heijastuu sekä kalvon ylä- että alapinnasta. Yläpinnasta heijastumisessa tapahtuu puolen aallon vaihesiirto, koska heijastuminen tapahtuu optisesti tiheämmästä aineesta. Samoin käy alapinnassa. Heijastumisesta ei siis seuraa mitään vaihe-eroa näiden kahden heijastuneen aallon välille. Heijastuneiden aaltojen välille muodostuu vaihe-eroa vain siitä, että alemmasta pinnasta heijastunut aalto kulkee pidemmän matkan kuin yläpinnasta heijastunut aalto.
Matkaerosta johtuva vaihe-ero riippuu aallonpituudesta, valon tulokulmasta ja kalvon paksuudesta. Kullakin aallonpituudella interferenssi on siten vahvistava tietyillä heijastumiskulmilla, jotka riippuvat aallonpituudesta ja kalvon paksuudesta. Silmään tuleva valo saapuu eri kohdista kalvoa eri heijastumiskulmilla. Kun kalvon paksuus on lisäksi epätasainen ja muuttuu, värit muodostavat epäsäännöllisiä, muuttuvia kuvioita.
Valon interferenssin ja pinnoitepaksuuden välillä on seuraava yhtälö:
formula_1
missä,
d = pinnoitteen paksuus 
N = 1,2, .. jne kokonaisluku
formula_2 = valon aallonpituus
n = kalvon taitekerroin
Dispersio

Dispersio tarkoittaa fysiikassa sitä, että aallon etenemisnopeus riippuu sen taajuudesta.
Dispersiiviset aaltoliikkeet voidaan jakaa "materiaalidispersioon" (esimerkiksi valo väliaineessa), ja "geometriseen dispersioon" (esimerkiksi aallot vedessä, ääni ohuessa levyssä, radioaalto aaltoputkessa, valo optisessa kuidussa). Jälkimmäinen dispersiomuoto aiheutuu siitä, että aallonpituus on samaa suuruusluokkaa kuin tila, jossa aalto etenee. Systeemissä esiintyvää dispersiota kuvataan dispersiodiagrammilla, jossa pystyakselina on taajuus ja vaaka-akselina aaltoluku. Dispersio aiheuttaa sen, että vaihenopeus ja ryhmänopeus ovat erisuuruisia.
Optiikassa dispersio ilmenee niin, että väliaineen taitekerroin "n" ei ole vakio vaan riippuu aallonpituudesta "λ". Dispersion vuoksi eri aallonpituudet eli värit taittuvat Snellin lain mukaisesti hiukan eri suuntiin, jolloin valkoinen valo hajoaa spektriksi. Ilmiö on nähtävissä esimerkiksi sateenkaaressa ja prismassa. Ilmiötä sanotaan värihajonnaksi.
Dispersio gemmologiassa.
Gemmologiassa suuridispersioisia värittömiä kiviä käytetään usein timantin korvikkeena. Mitä suurempi dispersio kivellä on, sitä voimakkaammin kunkin värin taittumiskulma eroaa toisistaan. Näin suuridispersioisilla jalokivillä on kaunis värileikki, josta esimerkiksi timantti on hyvin tunnettu.
Muita suuridispersioisia jalokiviä ovat muun muassa zirkoni, titaniitti ja rutiili.
Lyijy- eli kristallilasiin lisätään lyijyoksidia joka nostaa lasin dispersiota ja antaa sille näin kauniin värileikin.
Luettelo Yhdysvaltain osavaltioista pinta-alan mukaan

Tämä on luettelo Yhdysvaltain osavaltioiden ja territorioiden pinta-alasta.
Luettelo Yhdysvaltain osavaltioista väkiluvun mukaan

Tämä on luettelo Yhdysvaltain osavaltioiden ja väkiluvusta. 
Luettelo.
Taulukossa viisi erillisaluetta ja Columbian liittopiiri ovat kursivoituna. Hallinnolliset alueet ovat vuoden 2020 väestönlaskennan mukaisessa järjestyksessä.
Kesäolympialaiset 1956

Vuoden 1956 kesäolympialaiset järjestettiin Melbournessa, Australiassa. Kisojen avajaiset olivat 22. marraskuuta ja päättäjäiset 8. joulukuuta 1956. Melbournen olympiakisojen ratsastustapahtumat käytiin Australian karanteenimääräysten takia Tukholmassa, Ruotsissa 10. kesäkuuta – 17. kesäkuuta.
Kyseessä olivat ensimmäiset boikottikisat. Egypti, Libanon ja Irak jäivät pois Suezin kriisin vuoksi. Maat vastustivat Britannian ja Ranskan osallistumista. Espanja, Alankomaat ja Sveitsi jäivät pois Unkarin kansannousun tukahduttamisen vuoksi. Maat vastustivat Neuvostoliiton osallistumista. Kiina jäi pois vastustettuaan Kiinan tasavallan osallistumista omana joukkueenaan.
Valintaprosessi.
Melbourne valittiin kisojen isäntäkaupungiksi ennen Argentiinan Buenos Airesia.
Lajit.
Vuoden 1956 kesäolympialaisten ohjelmassa oli 145 kilpailutapahtumaa 19 urheilulajissa.
Osallistuneet maat.
Vuoden 1956 kesäolympialaisiin osallistui 72 maata, joista viisi maata, Egypti, Alankomaat, Espanja, Sveitsi ja Kambodža osallistuivat vain Tukholmassa pidettyihin ratsastustapahtumiin.
Mitalitaulukko.
Mitalitilaston ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Kesäolympialaiset 1960

Vuoden 1960 kesäolympialaiset järjestettiin Roomassa, Italiassa. Kisojen avajaiset olivat 25. elokuuta ja päättäjäiset 11. syyskuuta 1960.
Valintaprosessi.
Kisojen pitopaikka päätettiin Pariisissa, Ranskassa 15. kesäkuuta 1955. Samalla päätettiin myös Talviolympialaisten 1960 pitopaikka.
Lajit.
Vuoden 1960 kesäolympialaisten ohjelmassa oli 150 kilpailutapahtumaa 19 urheilulajissa.
Osallistuneet maat.
Vuoden 1960 kesäolympialaisiin osallistui 83 maata.
Mitalitaulukko.
Mitalitilaston ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Kesäolympialaiset 1964

Vuoden 1964 kesäolympialaiset järjestettiin Tokiossa, Japanissa. Kisojen avajaiset olivat 10. lokakuuta ja päättäjäiset 24. lokakuuta 1964.
Maailman ensimmäinen suurnopeusjuna Shinkansen avattiin olympialaisia varten 1. lokakuuta 1964.
Valintaprosessi.
Kisojen pitopaikka päätettiin Münchenissä, Länsi-Saksassa 26. toukokuuta 1959. Samalla päätettiin myös Talviolympialaisten 1964 pitopaikka.
Lajit.
Vuoden 1964 kesäolympialaisten ohjelmassa oli 163 kilpailutapahtumaa 21 urheilulajissa.
Eri kulttuureista tulevia urheilijoita ja vieraita varten kehitettiin kuvakirjoitusjärjestelmä, joka esitti sekä urheilulajit että alueen palvelut tyyliteltyjen ihmishahmojen kuvina. Tokion jälkeen siitä tuli olympialaisten pysyvä käytäntö. Tokiossa käytettyjen kuvien suunnittelijat olivat art director Masasa Katzumie ja graafinen suunnittelija Yoshiro Yamashita. 
Osallistuneet maat.
Vuoden 1964 kesäolympialaisiin osallistui 94 maata, mutta Libyan ainoa osanottaja vetäytyi kisojen maratonkilpailuista.
Mitalitaulukko.
Mitalitilaston ykkössijan saavutti Yhdysvallat.
Kesäolympialaiset 1968

Vuoden 1968 kesäolympialaiset järjestettiin Méxicossa Meksikossa 12. lokakuuta 1968 – 27. lokakuuta 1968.
Kisat ovat korkeimmalla koskaan pidetyt olympialaiset (2 700 metriä merenpinnasta). Tämä vaikutti tulostasoon osin heikentävästi (kestävyyslajit), toisaalta ohuen ilman ansiosta tehtiin haamutuloksia, kuten Bob Beamonin pituushypyssä hyppäämä 890 cm.
Olympiakisoja varjostivat niin kansainvälispoliittiset kuin Meksikon sisäpoliittisetkin tekijät. Yleismaailmallista ilmapiiriä kiristivät jo usean vuoden ajan käyty Vietnamin sota ja Neuvostoliiton johdolla elokuussa 1968 suoritettu Tšekkoslovakian miehitys. Itse kisojen kannalta vakavin uhka oli sisäpoliittinen. Pääkaupungissa Méxicossa puhkesi vakavia opiskelijalevottomuuksia syyskuussa 1968, ja armeija miehitti kaupungin yliopiston. Mielenosoitukset päättyivät 2. lokakuuta tapahtuneeseen Tlatelolcon verilöylyyn, jossa sai surmansa 260 ja loukkaantui liki 1 200 ihmistä. Kaikesta huolimatta olympialaiset päästiin aloittamaan suunnitellusti, ja itse kisat olivat monessa suhteessa ennätykselliset. Osallistujamaita oli ensimmäisen kerran yli sata, kaikkiaan 112, ja yli 5 500 urheilijaa kilpaili 172 lajissa. Eri lajeissa syntyi 47 maailmanennätystä ja 164 olympiaennätystä.
Valintaprosessi.
México voitti äänestyksessä isännyydestä Detroitin, Buenos Airesin ja Lyonin.
Lajit.
Mexicon kesäolympialaisten ohjelmassa oli 172 kilpailutapahtumaa 20 urheilulajissa.
Osallistuneet maat.
Vuoden 1968 kesäolympialaisiin osallistui 112 maata.
Mitalitaulukko.
Kisojen selvästi menestyksekkäimmät maat olivat Yhdysvallat ja Neuvostoliitto. Isäntämaa Meksiko oli 15:s.
Luettelo Thaimaan saarista

Tämä on luettelo Thaimaan saarista. Huomaa, että nimet alkavat yleensä "Ko"-sanalla (, usein myös sanoilla "Koh", "Go" tai "Goh"), joka tarkoittaa saarta.
Huomaa myös, että eri kartoissa thainkielisen sanan kirjoitusasu voi olla erilainen. Esimerkiksi "Ko Mak" voi näkyä "Koh Mak", "Koh Maak" tai jopa "Koh Mark" -nimisenä. Alla olevassa luettelossa on muutamia erilaisia kartoissa näkyneitä kirjoitusasuja.
Ko Mak

Ko Mak () on pieni trooppinen saari Tratin provinssissa, Thaimaassa. Elinkeino on matkailu. Ko Changin menestyksen myötä Ko Mak on tullut hiljaisuutta ja yksityisyyttä vaativien matkailjoiden tietoisuuteen. Ko Mak on osa Moo Ko Changin meriluonnonpuistoaluetta.
Maantiede.
Ko Makissa on 27 kilometriä rannikkoa, monta pitkää hiekkarantaa, muutama kukkula ja sen koko on noin 16 neliökilometriä. Saarella on kymmenisen bungalow-lomamökkikylää. Matkailijoille tarkoitettuihin aktiviteetteihin kuuluvat snorklaus, laitesukellus, mopoajelut sekä melonta merikajakilla, myös hiljaisen kauden aikana.
Lähisaaret.
Alhaisen laskuveden aikaan on mahdollista kävellä Ko Kham -saarelle, joka on Ko Makia pienempi ja sijaitsee alle kilometrin päässä luoteessa. Ko Phi on myös luoteessa Ko Makiin nähden. Ko Phissä ei ole asutusta. Ko Khamiin ja Ko Phiihin on helppo meloa merikajakilla Ko Makin luoteisosan lomamökeiltä. Kummallakin pikkusaarella on snorklauspaikkoja.
Yhteydet saarelle.
Laivamatka saarelle kestää hitaammalla veneellä mantereelta Laem Ngopista noin kolme tuntia ja pikaveneellä tunnin. Myös Ko Changilta pääsee Koh Makille puuveneillä ja pikaveneillä. Bang Baon laiturilta pääsee molemmilla ja Kai Bae Hutista pikaveneellä.
Kesäolympialaiset 1980

Vuoden 1980 kesäolympialaiset pidettiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 19. heinäkuuta – 3. elokuuta 1980. Kisoja haki Moskovan lisäksi vain Los Angeles, joka sai kisat järjestettäväkseen seuraavalla kerralla. Moskovan kisat olivat ensimmäiset sosialistisessa maassa järjestetyt olympialaiset. Useat Vapaan maailman maat boikotoivat Moskovan kisoja ja vastaavasti useat sosialistimaat Los Angelesin kisoja.
Olympialaisten purjehduslajit järjestettiin Piritan satamassa Tallinnassa. Jalkapallo-otteluita järjestettiin Moskovan lisäksi Leningradissa, Kiovassa ja Minskissä. Kisojen avajaisten yhteydessä säätä muokattiin aurinkoisemmaksi lentokoneista levitettävien kemikaalien avulla.
Neuvostoliitto syyllistyi olympialaisissa useisiin toimitsijavilppeihin, joista yksi tunnetuimmista on keihäänheittäjä Dainis Kūlan laittoman heiton hyväksyminen. Kisat muistetaan myös niiden maskotista Miska-karhusta, joka oli ensimmäinen nykyaikaisesti tuotteistettu kisamaskotti.
Valintaprosessi.
Moskova sai kisat järjestettäväkseen äänestyksen perusteella, ennen Los Angelesia, joka sai järjestettäväkseen seuraavat olympialaiset.
Lajit.
Olympiaohjelmassa oli 203 tapahtumaa 23 eri urheilulajissa.
Osallistujat.
Moskovan vuoden 1980 kesäolympialaisiin osallistui 80 maata.
Boikotti.
Kilpailuja boikotoi Yhdysvaltojen johdolla peräti 47 maata johtuen Neuvostoliiton osallistumisesta Afganistanin sisällissotaan. Ainoastaan 80 maata osallistui, mikä oli pienin luku sitten vuoden 1956 kisojen. 15 maata protestoi Afganistanin tapahtumia osallistumalla avajaisiin ja mitalinjakoseremonioihin olympialipun alaisuudessa. Näiden maiden kultamitalisteille soitettiin olympiahymni kansallislaulun sijaan. Ainoat Länsi-Euroopan maat, jotka kilpailivat oman lippunsa alla, olivat Islanti, Itävalta, Kreikka, Kypros, Ruotsi ja Suomi.
Mahdollisuus boikotoinnista otettiin esille Naton kokouksessa 1. tammikuuta 1980. Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter teki aloitteen 20. tammikuuta boikotin puolesta ja maan senaatti vaati myöhemmin samassa kuussa kisojen perumista tai siirtämistä. Yhdysvaltain olympiakomitea teki lopullisen päätöksen boikotin puolesta äänestyksessä 12. huhtikuuta. Tämän jälkeen muun muassa Norja, Saksan liittotasavalta, Japani ja Kiina liittyivät boikottiin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Italiassa maan hallitus päätti osallistua boikottiin, mutta maiden olympiakomiteat päättivät siitä huolimatta lähettää joukkueen kisoihin.
Mitalitaulukko.
Kisojen menestyksekkäin maa oli Neuvostoliitto.
Kesäolympialaiset 1984

Vuoden 1984 kesäolympialaiset järjestettiin Los Angelesissa 28. heinäkuuta – 12. elokuuta 1984. Vuoden 1984 kisat olivat toinen kerta, kun Los Angeles toimi isäntäkaupunkina olympiakisoissa. Ensimmäisen kerran kisat järjestettiin Los Angelesissa vuonna 1932. Los Angeles sai kisat helposti, sillä se oli kisojen ainoa hakijakaupunki.
Kotiyleisön suuriin sankareihin lukeutui yleisurheilija Carl Lewis, joka saavutti neljä kultaa: 100 metrillä, 200 metrillä, 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja pituushypyssä. Voitot tulivat samoissa lajeissa, joissa hänen maanmiehensä Jesse Owens oli voittanut Berliinin kisoissa vuonna 1936.
Osallistujat.
Los Angelesin vuoden 1984 kesäolympialaisiin osallistui 140 maata.
Boikotti.
Kisoja boikotoi Neuvostoliiton johdolla 14 maata vedoten isäntämaa Yhdysvaltain heikkoon turvallisuustilanteeseen, mutta monien läntisten arvioiden mukaan kyse oli ensisijaisesti vastatoimesta Yhdysvaltain ja useiden sen liittolaisista Moskovan olympialaisiin vuonna 1980 kohdistamalle boikotille. Boikotoivat maat järjestivät omat kilpailunsa, "Ystävyyden kisat", joihin osallistui kaikkiaan noin 50 maata, Los Angelesin olympialaisiin vastaavasti 140. Lähes kaikki sosialistiset maat vetäytyivät Los Angelesin olympialaisista, mutta niihin kuitenkin osallistuivat Jugoslavia, Kiina ja Romania. Kiina osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa sitten Helsingin kesäolympialaisten. Romania osallistui kisoihin ainoana Varsovan liiton jäsenmaana, ja se sijoittuikin mitalitaulukossa toiseksi heti isäntämaa Yhdysvaltojen jälkeen.
Mitalitaulukko.
Kisojen menestyksekkäin maa oli isäntämaa Yhdysvallat.