tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yleinen seppeleensitojatar

Yleinen seppeleensitojatar, "virgo coronaria", on vuonna 1832 Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa (nykyinen Helsingin yliopisto) alkunsa saanut promootioihin liittyvä perinne. Filosofisen tiedekunnan maisterin- ja tohtorinpromootiossa oli aluksi seppeleensitojattaria vain yksi, joka sitoi kaikkien promovoitavien seppeleet, mutta 1800-luvun lopulta alkaen jokaisella maisterilla on ollut oma seppeleensitoja, ja heitä avustaa ja neuvoo yleinen seppeleensitojatar.
Yleiseksi seppeleensitojattareksi on kutsuttu jonkun professorin tytär. Perinne vakiintui yliopiston vuoden 1840 riemujuhlassa, jolloin yleiseksi seppeleensitojattareksi kutsuttiin neiti Rosina von Haartman. Kiitokseksi promovoidut maisterit ovat vuodesta 1877 järjestäneet yleiselle seppeleensitojattarelle promootiopurjehduksen.
Perinne on levinnyt myöhemmin muihin tiedekuntiin ja yliopistoihin. Yleinen seppeleensitojatar valitaan yleisesti Flooran päivänä, joskin poikkeuksena Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa valinta tehdään Aleksanterin päivänä.
Helsingin yliopiston yleisiä seppeleensitojattaria 1800-luvulla.
Yleisinä seppeleensitojattarina Helsingin maisterinvihkiäisissä ovat olleet:
Anita Ermala

Anita Ermala (s. 13. helmikuuta 1932 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko ja kuvataiteilija.
Ermalan isä oli arkkitehti Onni Ermala. Ermala opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1949 sekä Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1950–1959. Hän täydensi opintojaan professori Aukusti Tuhkan kurssiateljeessa 1959–1960. Ermala on kuulunut ”Nuoret graafikot” -taiteilijaryhmään. Ermala on osallistunut yhteisnäyttelyihin Brysselissä, Prahassa, Karl-Marx-Stadtissa, Moskovassa, Leningradissa ja Pekingissä. Ermalan töitä on lunastettu Eremitaasin kokoelmiin sekä Ateneumin ja Suomen valtion kokoelmiin.
Ermala avioitui vuonna 1959 Juha Järveläisen kanssa, ja he saivat kaksi poikaa. Ensimmäisen lapsen syntymän jälkeen hän keskittyi lasten kasvatukseen ja opetti pianonsoittoa vuodesta 1976 lähtien lähes kahdenkymmenen vuoden ajan.
Maria Luukka

Maria Luukka (myös "Luukkainen"; 1849 tai 1850 Kaipaala, kuolinaika tuntematon) oli inkerinsuomalainen runonlaulaja.
Narvusinsuomalaista kansanperinnealuetta edustavan Maria Luukan henkilöhistoria on jäänyt varsin tuntemattomaksi, koska 1800-luvun runonkerääjät eivät juurikaan merkinneet muistiin runonlaulajien henkilötietoja. Kaipaalan valtasukuun Luukkiin kuulunut Maria meni naimisiin enintään 18-vuotiaana miehen kanssa, joka katosi Turkin sodassa vuosina 1877–1878. Liitosta syntyi Kaipaalassa asunut poika. Viimeistään vuonna 1883 Maria siirtyi Vyötermaalle itseään huomattavasti vanhemman koivistolaissyntyisen Tuomas Tuulen vaimoksi. Tuuli oli merimiehenä oltuaan tullut Vyötermaalle kotivävyksi, ja hänellä oli edellisestä avioliitosta syntynyt poika. Luukan ja Tuulen liitosta syntyi ainakin yksi tytär. Vyötermaalla perhettä ahdistivat miehen ensimmäisen vaimon sukulaiset, jotka olivat ottaneet perinnökseen muun muassa talon kaikki lehmät. Luukka oli naapurikylissäkin tunnettu parantaja.
Maria Luukan laulurunoja ja loitsuja ovat merkinneet muistiin Vyötermaalla käyneet runonkerääjät Volmari Porkka vuonna 1883, Vihtori Alava vuonna 1892 sekä viimeisenä ja kaikkein perusteellisimmin J. F. Ruotsalainen vuonna 1900. Vyötermaalla vuonna 1909 käynyt Jussi Lukkarinen ei häntä enää tavannut. Kerääjät saivat Luukalta noin 6 000 runosäettä, enemmän kuin keltään muulta narvusinsuomalaiselta laulaja-tietäjältä. Maria Luukan valikoituminen alueen parhaaksi runonlaulajaksi on kuitenkin osittain sattumaa, koska kerääjät eivät kiinnittäneet enemmän huomiota hänen oppimestariinsa, kaipaalaiseen Porisan Anniin.
Narvusin suomalaisperinnettä tutkineen Matti Kuusen mukaan Maria Luukka on ”erittäin itsenäinen, merkitykseensä nähden kohtuuttoman tuntematon runonlaulaja”. Hänen taitamistaan noin 4 000 säkeestä valtaosa on aitoja suomalaisrunoja ja noin viidesosa inkerikoilta lainattua perinnettä. Luukan runorepertuaarin yksilöllisiä piirteitä ovat Kuusen havaintojen mukaan äidin ja pojan, äidin ja tyttären, oman ja vieraan kodin aihepiirien keskeisyys, lapsuudenkodin laulumyönteisyys, mielenkiinto tekstiilejä, koruja ja värejä kohtaan, kirkollisuus, naisellinen itsetunto ja valmius sosiaalliseen protestiin, uskollisuus arkaaisenkin runon välittäjänä ja itsenäisyys runon päätännön persoonallisessa muotoilussa.
Talousguru-kilpailu

Talousguru-kilpailu on lukiolaisille suunnattu taloustietokilpailu. Kilpailun järjestää Finanssialan Keskusliitto, Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto, FINE Vakuutus- ja rahoitusneuvonta, Taloustoimittajat ry ja Suomen Lukiolaisten Liitto. Kilpailun tuomareina toimii yhteiskuntaopin opettajia, historian opettajia, finanssialan ammattilaisia sekä ekonomisteja.
Kilpailu on järjestetty vuosittain vuodesta 1997 lähtien vuosia 2007 ja 2021 lukuun ottamatta. (Vuonna 2007 Pankkiyhdistyksen ja eri finssialojen keskusjärjestöjen yhdistyminen Finanssialan Keskusliitoksi peruutti kilpailut. Vuonna 2021 kilpailu jouduttiin perumaan koronaviruspandemian takia) 
Vuonna 2019 kilpailuun osallistuneiden koulujen määrä oli 145. Vuoden 2020 kilpailuun osallistui 149 koulua. Vuonna 2021 kilpailuun ehti ilmoittautua 144 koulua ennen kilpailun peruuntumista. Vuoden 2022 kilpailuun osallistui 151 koulua.
Kilpailun kulku.
Alkukilpailu järjestetään keväisin, jonka jälkeen kukin kilpailuun osallistuva koulu lähettää oman koulunsa parhaan kilpailutuloksen eteenpäin Talousgurun raadille. Saatuaan alkukilpailutulokset raati valitsee finaaliin yhdeksän parhaat pisteet saanutta kilpailijaa. Kun yhdeksän parasta on valittu, jäljelle jääneiden kilpailijoiden joukosta valitaan finaaliin myös Etelä-Suomen, Länsi-Suomen, Itä-Suomen, Lounais-Suomen sekä Pohjois-Suomen paras kilpailija. Kaiken kaikkiaan finaaliin pääsee siis 14 kilpailijaa (vuoteen 2018 saakka 10 kilpailijaa). 
Finaali koostuu sekä kirjallisesta että suullisesta osuudesta, joista jälkimmäisessä kilpailijat joutuvat väittelemään toisiaan vastaan eri talouskysymyksistä. Raati arvioi kilpailijoiden pärjäämistä finaalissa ja valitsee voittajan.
Voittajat.
Eniten voittoja lukioittain.
Suomen 380 eri lukiosta vain 17 on koskaan päässyt kilpailussa ensimmäiselle sijalle. SYK:n, Etelä-Tapiolan lukion ja Helsingin normaalilyseon lisäksi mikään muu lukio ei ole voittanut kilpailua yhtä kertaa enempää.
Palkinnot.
Kilpailun finalistit saavat sijoituksestaan riippuen palkinnoksi kauppatieteellisen alan yliopistopaikkoja. Viiden parhaan joukkoon päässeille tarjotaan opiskelupaikkaa Aalto-yliopiston kauppakorkeakouluun. Kaikille finalisteille tarjotaan paikkaa Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan taloustieteen kandiohjelmaan. Lisäksi finalisteille on tarjolla opintopaikkoja Turun, Tampereen, Vaasan, Jyväskylän ja Itä-Suomen yliopistoista sekä Hanken-kauppakorkeakoulusta.
Shirley Jackson -palkinto

Shirley Jackson -palkinto on kirjailija Shirley Jacksonin mukaan nimetty kirjallisuuspalkinto. Palkinto on perustettu vuonna 2008 kunnianosoituksena "psykologiselle jännitykselle, kauhulle ja synkälle fantasialle".
Palkinnon saajat valitsee ammattikirjailijoiden, toimittajien ja kriitikoiden sekä akateemikoiden raati.
Shirley Jackson -palkinto jaetaan seuraavissa luokissa:
Xingyun-palkinto

Xingyun-palkinto ("tähtisumu") on kiinalainen Nebula-palkintoa vastaava palkinto, joka on perustettu vuonna 2010 ja myönnetään vuosittain.
Palkinnon ovat voittaneet muun muassa Liu Cixin ja Chen Qiufan.
Hapan fosfataasi

Hapan fosfataasi on entsyymi, joka katalysoi organofosfaattien hydrolyysiä alkoholeiksi ja fosfaatti-ioneiksi. Se voi myös katalysoida fosfaattiryhmän siirtoa substraatilta toiselle. Hapanta fosfataasia esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin eliöissä. Happaman fosfataasin EC-numero on EC 3.1.3.2.
Rakenne ja toiminta.
Happaman fosfataasin eri isoentsyymejä esiintyy kaikissa eliöissä. Nisäkkäissä se on tyypillinen muun muassa eturauhasessa, maksassa, munuaisissa ja punasoluissa. Aktiivisin se on eturauhasessa. Ihmisen happaman fosfataasin molekyylimassa on noin 50–60 kDa ja se esiintyy monomeerina muun muassa maksassa. Eturauhasessa entsyymi on neljästä tällaisesta yksiköstä koostuva tetrameeri. Erotuksena alkalisesta fosfataasista happaman fosfataasin optimaalinen toiminta-pH on alle 7. Esimerkiksi ihmisellä se on 4,5–6. Hapan fosfataasi ei välttämättä tarvitse koentsyymikseen metallikationia, mutta eräiden kasvien isoentsyymit vaativat rautaioneja. Hapan fosfataasi hydrolysoi hyvin laajaa kirjoa organofosfaattia, joskin osa isoentsyymeistä on erikoistunut esimerkiksi nukleotidifosfaattien hydrolyysiin. Entsyymi voi myös katalysoida fosfaattiryhmien siirtoa substraatilta toiselle.
Happaman fosfataasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa muodostuu kovalenttinen sidos organofosfaatin fosfaattiryhmän ja entsyymin histidiiniaminohapon välille. Tämän jälkeen nukleofiili eli hydrolyysin tapauksessa vesi tai fosfaattiryhmän siirtoreaktioiden yhteydessä jokin alkoholi reagoi nukleofiilina ja vapauttaa alkuperäisen alkoholin. Happaman fosfataasin inhibiittoreita ovat muun muassa fluoridi-ionit ja viinihappo. Osa isoentsyymeistä eivät ole herkkiä viinihapolle.
Happaman fosfataasin diagnostinen merkitys.
Hapan fosfataasi on erityisen aktiivinen eturauhasessa. Sen aktiivisuus myös kasvaa eturauhassyöpien yhteydessä ja sitä käytetään tutkittaessa hoitojen tehokkuutta. Eturauhassyövän seulontaan sen aktiivisuuden mittaaminen ei kuitenkaan sovellu, koska syövän kehityksen alkuvaiheessa aktiivisuus on normaali. Hapanta fosfataasia esiintyy runsaasti myös siemennesteessä ja entsyymin aktiivisuutta selvittäviä testejä käytetään muun muassa raiskaustapausten tutkinnassa.
Prix Aurora -palkinto

Prix Aurora tai Aurora Award on vuosittain myönnettävä kanadalainen tieteiskirjallisuuspalkinto, joka on perustettu vuonna 1980.
Palkinto myönnetään sekä englannin- että ranskankieliselle kirjallisuudelle. Vuodesta 2011 ranskankieliset teokset on jaettu erilliseen "Prix Aurora Boréal" palkintoon.
Hard Beat

Hard Beat on rockyhtye IC:n esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tapani Tikkanen.
Terhi Ainiala

Terhi Tuulikki Ainiala (s. 4. heinäkuuta 1967 Pukkila) on suomalainen kielitieteilijä ja nimistöntutkija. Hän toimii suomen kielen professorina Helsingin yliopistossa. 
Ainiala on valmistunut filosofian maisteriksi vuonna 1991 ja väitellyt filosofian tohtoriksi 1997 Helsingin yliopistosta suomen kielen alalta tutkimuksellaan "Muuttuva paikannimistö".
Ainiala on työskennellyt Helsingin yliopistossa suomen kielen professorina vuodesta 2024 ja yliopistonlehtorina vuodesta 2012. Sitä ennen hän oli Kotimaisten kielten keskuksessa vuosina 1991–2011 tutkija, erikoistutkija, tutkimusosaston johtaja sekä virkavapaalla sieltä Suomen Akatemiassa tutkimusassistenttina 1995–1997 ja ollut suomen kielen dosentti 2003 Helsingin yliopistossa.
Elina Anttila

Anna Elina Anttila, o.s. Lähteenmäki, (s. 11. huhtikuuta 1963 Helsinki) on Suomen kansallismuseon ylijohtaja. Hän johtaa Suomen kansallismuseota ja sen museokohteita.
Anttila on valmistunut flosofian kandidaatiksi (taidehistoria, yleinen historia) 1990 ja väitellyt 2001 Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi taidehistorian alalta tutkimuksella "Albert Edelfelt &amp; la nouvelle peinture".
Anttila on ollut Suomen kansallismuseon ylijohtaja vuodesta 2014. Sitä ennen hän oli Kansallismuseon museopalvelujohtaja 2013–2014, Kansallismuseon organisaatiouudistuksen hankejohtaja 2013 Museovirastossa, vs. ylijohtaja 2012 Suomen kansallismuseossa, Museoalan kehittämisen ja tiedonhallinnan osastonjohtaja 2011–2012 Museovirastossa, Kuvakokoelmien yli-intendentti 2008–2011 Museovirastossa. Hän oli tutkija 2001–2008 Suomen kansallismuseon kokoelma- ja tutkimusyksikössä ja tutkija 1991–2001 Cygnaeuksen galleriassa.
Jacky Eeckelaert

Jacky Eeckelaert (s. 11. tammikuuta 1955) on belgialainen DTM-sarjassa kilpailevan Abt Sportsline -tallin tekninen johtaja.
Eeckelaert toimi kaudella 2001 Sauberilla Kimi Räikkösen kisainsinöörinä. Vuonna 2006 hän siirtyi Hondalle insinööriosaston johtajaksi. Vuonna 2010 hän aloitti HRT F1 -tallin teknisenä johtajana, jossa työskenteli kauden 2012 alkuun asti.
Vuonna 2012 Eeckelaert nimettiin DTM-sarjassa kilpailevan Abt Sportslinen tekniseksi johtajaksi. Hän toimi myös saman yhtiön Formula E -tallissa, josta siirtyi myöhemmin Dragon Racing ja Venturin talleihin.
Chris Dyer

Chris Dyer (s. 12. helmikuuta 1968) on australialainen Renault’n Formula 1 -tallin insinööri.
Dyer liittyi Ferrari-talliin vuonna 2001, jossa hänen työtehtävänsä oli aluksi tallin tietokoneohjelmistosta vastaaminen. Hän toimi kausilla 2003–2006 Michael Schumacherin ja 2007–2008 Kimi Räikkösen kisainsinöörinä. Vuosina 2009–2011 hän toimi tallin ratatoimintojen johtavana insinöörinä. Tammikuussa 2011 Dyer sai potkut Ferrarilta. Vuosina 2012–2015 Dyer toimi DTM-sarjassa BMW:n pääinsinöörinä.
4. helmikuuta 2016 Dyer nimettiin johtamaan Renaultin auton suorituskyvystä vastaavaa insinööriryhmää.
Fengin luokittelu

Fengin luokittelu on Tse-yun Fengin vuonna 1972 ehdottama luokittelu tietokonearkkitehtuurien rinnakkaisuuden määrittelylle.
Luokittelu jakaantuu neljään ryhmään:
Gelmerbahn

Gelmerbahn on Keski-Sveitsissä, Bernin kantonissa, Haslitalin alueella, Guttannenin kunnassa sijaitseva kiskoköysirata eli funikulaari. Rata nousee Aarejoen laaksosta Gelmersee-tekojärvelle.
Historiaa.
Funikulaari rakennettiin alun perin tekojärven padon rakennustarvikkeiden kuljettamiseksi ja otettiin käyttöön vuonna 1926. Rata uusittiin 2000-luvun vaihteessa ja otettiin matkailukäyttöön vuonna 2001.
Rata.
Rata on 1 028 metriä pitkä. Se nousee Handeggin pikkukylästä 1 412 metrin korkeudesta Gelmerseen padolle 1 860 metriin. Radan raideleveys on 1 000 mm. Radan suurin jyrkkyys on 106 prosenttia eli 47 astetta.
Liikenne.
Funikulaari kuljettaa matkailjoita vain kesäkaudella, kesäkuun alusta lokakuulle.
Kuremaa järv

Kuremaa järv (myös "Kurema järv") on Virossa Jõgevamaan Jõgevan kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi. Järven pohjoisrannalla sijaitsee Kuremaan kylätaajama.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 400 hehtaaria (ha) ja se on 4,3 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Rannan tuntumassa sijaitsee vain yksi saari, jonka pinta-ala on 0,08 ha. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 83,0 metriä mpy. Järveen laskee runsaasti pelto- ja metsäojia, joista huomattavimmat ovat Toovere kraavi ja Tammemetsa kraavi. Sen laskujoki on Amme jõgi, joka lähtee järven kaakkoispäästä ja virtaa parin kilometrin päässä Palamusen taajaman läpi. Amme jõgi laskee lopulta Kaiavere järveen. Kuremaa järven valuma-alueen laajuus on 25,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 5,9 metriä ja suurin syvyys 13,8 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,0234 kuutiokilometriä eli 23,4 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 11,3 kilometriä, jostapuolet on metsää ja loput peltojen rantoja. Rannat ovat pääsääntönä kovapohjaisia ja enimmäkseen hiekkaa. Järven syvänteessä on mutakohja.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu () säännöllisesti.
Järvi luokitellaan limnologisesti saman aikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat.
Luotoarvot.
Järvi melko kalaisia. Sen runsaimat kalalajit ovat lahna, ahven ja särki, mutta yleisiä ovat myös salakka, allikkosalakka ja hauki. Saaliiksi on saatu myös vähäisissä määrin kiiski, kivisimppu, ankerias, made, sorva ja kolmipiikki. Järveen on istutettu "Coregonus maraenoides", muikku, kuha, karppi, peledsiika, kuore ja ruutana. Alueella elää jokirapu sekä silmällä pidettävä vesisiippa.
Historiaa.
Vuonna 1870 suoritettiin järvenlasku, jolloin vedenpinta aleni noin metrin ja vuonna 1963 laskettiin sitä vielä puoli metriä.
Luca Baldisserri

Luca Baldisserri (s. 11. joulukuuta 1962 Bologna) on italialainen entinen Ferrarin Formula 1 -tallin insinööri. Baldisserri toimi vuodesta 2007 lähtien tallin ratatoimintojen johtava insinöörinä. Baldisserri sai potkut tehtävästään 2009 Malesian osakilpailun jälkeen, ja hänet korvasi Chris Dyer.
Vuodesta 2010 lähtien Baldisserri työskenteli Ferrari Driver Academyn nuorten kuljettajien johtajana. Hän jätti Ferrarin kokonaan vuonna 2015 toimiakseen Lance Strollin managerina.
Kahala järv

Kahala järv on Virossa Harjumaalla Kuusalun kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 346 hehtaaria ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 32,8 m meren pinnan yläpuolella. Siihen laskevat Miku kraav ja Oldoja, joka on samalla sen laskuoja. Järven valuma-alueen laajuus on 16,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys 2,8 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0031 kuutiokilometriä eli 3,1 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 8,7 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluuden ja avoimuuden takia lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea, veden humuspitoisuus on suuri eli järvi on dystrofinen ja se on rehevöitynyt.
Olgoi

Olgoi ("Olga", syntynyt noin 1818, kuolinaika tuntematon) oli inkeriläinen runonlaulaja. Kansallisuudeltaan hän oli inkeroinen.
Volmari Porkan Hevaan Vepsänkylässä vuonna 1883 tapaama ”Olgoi-akka Tönttölästä” on yksi tuntemattomiksi jääneistä inkeriläisistä runonlaulajista. Matkakertomuksessaan Porkka kohottaa Hevaan seudun suurimmaksi runonlaulajaksi Lentiisissä asuneen Varvanan ja nimeää Tönttölän ja Ruitsan kylien parhaimmiksi laulajiksi Paroi Sakun naisen ja Nastoi Kormoin tyttären. Tuolloin noin 65-vuotiasta Olgoita Porkka kuvailee matkakertomuksessaan sanoilla ”eräs vanha juoppo akka, jolta jälkeenpäin sain oivallisia lauluja”.
Porkka törmäsi Olgoihin laulattaessaan paikkakunnan parhaimpana mieslaulajana itseään kehunutta metsänvartija Oleksia. Paikalla ollut ”juoppo akka” ryhtyi korjailemaan ”Kristukseksi” kutsutun metsänvartijan runoja, herätti runonkerääjän huomion ja pääsi lopulta itse laulamaan. Käytyään välillä Syrjissä ja Varvanan luona Lentiisissä Porkka palasi Hevaan kirkonkylään, jossa hän jatkoi Olgoin runojen muistiin merkitsemistä. Porkka kirjoitti häneltä muistiin 29 runotoisintoa, joista 20 on julkaistu "Suomen kansan vanhoissa runoissa". Säkeitä on yhteensä 1803, joista 153 on jäänyt julkaisematta. Laulajan repertuaarin laajuutta on niiden perusteella mahdoton arvioida, koska malttamaton runonkerääjä tallensi pikakirjoituksella vain erityisen arvokkaina pitämänsä toisinnot.
Olgoin esittämistä laulurunoista merkittävimpiä ovat Ritvalan helkavirsinä tunnetut "Annikaisen virsi", "Mataleenan virsi" ja "Hirvi ja käärme", "Päivän päästön" legendaredaktio, länsisuomalaisperäinen "Anteruksen virsi", "Sairastavan neidon" ainoa kristilliseen lopputoivotukseen päättyvä toisinto, "Kilpalaulanta" ja kolme lyyristä ketjua. Hänen laulajaprofiilissaan on havaittavissa Hevaan perinteen lisäksi huomattavan paljon Soikkolan runoalueelta tulleita vaikutteita. Mukana on myös kannakselaispiirteitä sekä Kaprion tai Tyrön aineksia, joiden selitykset saattavat löytyä laulajan liikkuvasta elämäntavasta. Keskeisiin aiheisiin kuuluvat sairaus ja kuolema, viha–rakkaus-suhde äitiä kohtaan sekä uskonnolliset motiivit. Runojen perusteella mahdollisesti aviottomana lapsena syntynyt ja elämässään kovia kokenut Olgoi on kansanrunoudentutkija Matti Kuusen mukaan ”portteja muinaisuuteen avaava” poikkeusyksilö, jonka paikka on Inkerin suurimpien runonlaulajien rinnalla.
Tõhela järv

Tõhela järv on Virossa Pärnumaalla Pänun kaupungissa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 338 hehtaaria ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Järven pohjoispuolella sijaitsee Tõhelan kylä ja lounaispuolella Tõhela raba (suo). Saaria on yhdeksän, joiden yhteinen pinta-ala on 4,0 ha. Sen laskujoki on Paadrema jõgi, joka virtaa ensin pohjoiseen, mutta kääntyy sitten länteen Paatsalun kohdalla ja laskee siellä Paatsalun lahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 21,7 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys 1,5 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00530 kuutiokilometriä eli 5,29 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 12,0 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Luontoarvoja.
Järvessä on erityisesti mainittu tarkkailtavina lajeina lummelampikorento, täplälampikorento ja sirolampikorento sekä piikkinuoliaisiin kuuluva mutakala ("Misgurnus fossilis").
Pühajärv

Pühajärv ( ) on Virossa Valgamaalla Otepään kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 291 hehtaaria ja se on 3,5 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Saaria on 4, joiden yhteinen pinta-ala on 7,6 hehtaaria. Pohjoisempana sijaitsevat Sösarin saaret, järven selällä Kloostrisaar ja etelässä Lepasaared. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 115,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Huomattavimmat siihen laskevat ojat ovat Marguse oja, Neitsijärve oja ja Poslovitsa oja. Järven valuma-alueen laajuus on 44,0 neliökilometriä. Järven oma laskujoki on Pieni Emajoki (), joka lähtee järven eteläpäästä ja juoksee ensin etelään ja kääntyy sitten länteen ja pohjoiseen. Joki laskee lopulta Võrtsjärveen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys 8,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,013 kuutiokilometriä eli 13 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 16,3 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Narvan tekojärvi (läntinen)

Narvan tekojärvi (läntinen) on Virossa Narva-Jõesuun kaupungissa Itä-Virumaalla sijaitseva tekojärvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 291 hehtaaria. Järven rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä.
Tan Zhongyi

Tan Zhongyi (; s. 29. toukokuuta 1991 Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen shakin naisten suurmestari. Hän voitti shakin naisten maailmanmestaruuden 2017–2018 ja nopean shakin maailmanmestaruuden vuonna 2022.
Wiki Loves Monuments

Wiki Loves Monuments (WLM) on vuosittain syyskuussa järjestettävä kansainvälinen valokuvauskilpailu. Sen järjestävät eri puolilla maailmaa olevat Wikimedia-yhteisön jäsenet yhteistyökumppaneineen. Osallistujat ottavat valokuvia paikallisista historiallisista monumenteista ja kulttuuriperintökohteista omilla alueillaan ja lataavat ne Wikimedia Commonsiin. Tapahtuman tavoitteena on tuoda esiin osallistuvien maiden kulttuuriperintökohteita ja kannustaa ihmisiä ottamaan kuvia monumenteista. Näitä avoimen lisenssin alaisia kuvia voidaan käyttää uudelleen, ei vain Wikipediassa, vaan miltei kaikkialla.
Ensimmäinen Wiki Loves Monuments -kilpailu järjestettiin vuonna 2010 Hollannissa pilottihankkeena. Seuraavana vuonna se levisi muihin Euroopan maihin ja oli Guinnessin ennätystenkirjan mukaan vuoden 2011 Wiki Loves Monuments oli maailman suurin valokuvauskilpailu. Vuonna 2012 kilpailu laajeni Euroopan ulkopuolelle, yhteensä 35 osallistuvaan maahan. Wiki Loves Monuments 2012 sai aikaan yli 350 000 valokuvaa, historiallisia monumentteja latasi yli 15 000 osallistujaa. Vuonna 2013 Wiki Loves Monuments -kilpailu järjestettiin kuudessa maanosassa, mukaan lukien Antarktis, ja siihen osallistuttiin yli viidessäkymmenessä maassa ympäri maailmaa. Vuonna 2016 Wiki Loves Monumentsia tuki Unesco, kilpailussa oli 10 700 kilpailijaa 43 maasta, ja osallistuvia kuvia 277 000.
Suomessa kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa syyskuussa 2017. Viidennen kerran Suomen osakilpailu järjestettiin syyskuussa 2021. Sekä Suomen osakilpailun että kansainvälisen WLM2021 -kilpailun voittajat julkistettiin huhtikuussa 2022.
Endla järv

Endla järv on Virossa Jõgevan kunnassa Jõgevamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 286 hehtaaria. Saaria on 34, joiden yhteinen pinta-ala on 38,5 ha. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 75,0 metriä mpy. Siihen laskevat Põltsamaa jõgi, Linnussaare oja, Räägu kanal, Nava jõgi, Mustjõgi, Koidu peakraav ja Endla peakraav (Põllussaare kraav). Sen läpi virtaa Põltsamaa jõgi, joka jatkaa edelleen Sinijärven läpi. Järven huomattavimmat tulojoet ovat Endla kraavi ja Mustjõgi. Järven valuma-alueen laajuus on 433 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys 2,4 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0043 kuutiokilometriä eli 4,3 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 28,1 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Luontoarvoja.
Järvi kuuluu laajaan Endlan luonnonsuojelualueeseen.
Handlerin luokittelu

Handlerin luokittelu on Wolfgang Handlerin vuonna 1977 esittämä luokittelu ja merkintätapa tietokoneiden rinnakkaisuudelle ja "liukuhihnamaisuudelle" ().
Luokittelu perustuu kolmelle tasolle:
Soodlan tekojärvi

Soodlan tekojärvi on Virossa Harjumaalla Anijan ja Kuusalun kuntien välisellä rajalla sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 263 hehtaaria ja se on 7,3 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä. Saaria on 4, joiden yhteinen pinta-ala on 10 ha. Sen läpi virtaa Soodla jõgi. Järven valuma-alueen laajuus on 178,2 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys 13 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00900 kuutiokilometriä eli 9,00 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 26,5 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.
Luontoarvot.
Järven kalaston tuotto on 15–20 kilogrammaa hehtaarilta.
Värska laht

Värska laht on Virossa Setomaan kunnassa Võrumaalla sijaitseva Peipsijärven eteläosan eli Pihkovanjärveen aukeava lahti.
Maantietoa.
Lahden pinta-ala on 257 hehtaaria ja lahdensuu rajautuu Rõsnan ja Popovitsan väliin. Siitä aukeaa lähes kymmenen kilometriä leveä järvenosa, jonka keskellä sijaitsee Venäjälle jäävä 6,5 kilometriä pitkä ja 4,0 kilometriä leveä Kulknan saari. Venäjän raja kulkee aivan Värska lahden edustalla ja seuraa sitten pohjoiseen jatkuvan lahdenhaaraa sen keskeltä. Lahden pohjukka alkaa etelässä Värskan kohdalta.
Saaria on neljä, joiden yhteinen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Suurin saari, joka sijaitsee pari kilometriä Värskasta, on 500 metriä pitkä ja sen pinta-ala on lähes viisi hehtaaria. Siihen laskevista ojista huomattavimmat ovat Karisilla oja, Tsistigõ kraav ja Ristoja (myös Lobotka peakraavi). Karisilla oja on 14,6 kilometriä pitkä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 42 neliökilometriä. Se laskee lahteen Rõsnan eteläpuolelle lännestä, mutta se tuo vedet etelästä Nedsajasta asti. Ristoja on 4,5 kilometriä pitkä ja se laskee lahteen aivan Värskan pohjoispuolelle ja sen valuma-alueen pinta-ala on 12 neliökilometriä. Tsistigõ kraav on lyhyt Suursuun laskuoja. Värska oja laskee lahden pohjukkaan, mutta siitä ei ole tietoja saatavilla.
Lahden rantaviivan pituus on 23,3 kilometriä. Lahden pohjukassa Värskan keskustaajama levittäytyy molemmille rannoille. Pohjoisempana sijaitsevat lahden länsirannalla Lobotka, Tonja ja Rõsna, ja itärannoilla Väike-Rõsna, Kremessova ja Popovitsa.
Kaiavere järv

Kaiavere järv on Virossa Tartumaalla Tarton kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 248 hehtaaria ja se on 3,6 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 51,0 metriä mpy. Järveen laskee Kõlaoja (Kõlajõgi) ja viereisestä Elistveren järvestä tuleva Amme jõgi, joka on samalla sen läpivirtausjoki. Amme jõgi laskee 11 kilometrin päässä sijaitsevaan Kuremaan järveen. Järven valuma-alueen laajuus on 92,2 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys 5,0 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00700 kuutiokilometriä eli 7,02 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja järvi on samalla rehevöitynyt.
Aheru järv

Aheru järv (myös "Kandsi järv, Kansi järv, Suurjärv, Aherjärv") on Virossa Valgamaalla Valgan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 233 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 69,3 metriä mpy. Kuussaarõ järven ja Härjäsilmän yhteinen laskuoja sekä Murujärven laskuoja laskevat eteläpäässä sijaitsevaan Karaskin lahteen. Sen huomattavin laskuoja on Laanemetsa oja, joka on samalla järven läpivirtausoja. Se lähtee järven luoteispäästä ja se laskee 200 metrin jälkeen pieneen Mudajärveen, josta se jatkaa matkaansa ensin etelään ja sitten länteen. Se yhtyy rajajokeen Koiva jõgeen 7,5 kilometrin päässä Aheru järvestä. Järven valuma-alueen laajuus on 52,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00880 kuutiokilometriä eli 8,78 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 10,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai soistunutta metsää. Seutu on harvaan asuttua seutua.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on samalla rehevöitynyt.
Undu laht

Undu laht (myös "Käärme laht") on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 227 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja kilometrin leveä. Saaria on yli 20, joista kahden moreenipohjaisen saaren yhteinen pinta-ala on 3 ha. Suurin saari on 450 metriä pitkä Rooglaid ja pohjoispäässä järveä sijaitsee 260 metriä pitkä nimetön saari. Useimmat saaret ovat mutasaaria, jotka ovat ruohikkoisia ja näkyvät selvästi matalan veden aikana. Järven rantaviivan pituus on 16,7 kilometriä.
Järvi on erotettu merestä 150-metrisellä padolla, joka tukkii lahdensuun suonalaiselta vedenvirtaukselta. Järvialtaasta on kaivettu oja ja kanava, jota pitkin makea- ja merivesi voivat virrata sisälle ja ulos järvestä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen (). Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, koska veden suolapitoisuus on lievästi koholla (, HA).
Hino järv

Hino järv (myös "Hino järv Pugula järv, Henno-Pugula järv, Pugola järv, Suur-Pugola järv, Henno järv") on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 207 hehtaaria ja se on 2,9 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvenselkä on muodoltaan kuin suuri taipunut makkara. Saaria on kuusi, joiden yhteinen pinta-ala on 4,7 ha. Pikksaar on 300 metriä pitkä, mutta se on hyvin kapea. Mar'asaar ja Valgõsaar sijaitsevat vierekkäin ja ne ovat yli 200 metriä pitkät. Pidusaar ja Kõosaar sijaitsevat järven itärannan tuntumassa. Pienin saarista on Tsõõriksaar. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 180,0 metriä mpy. Järveen laskee joitakin lyhyitä ojia ja järven laskuoja on vain 90 metriä pitkä. Se laskee viereiseen Mustjärveen, jolla on laskuojana Siksälä oja, joka laskee Sika silgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 7,5 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys 10,4 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0064 kuutiokilometriä eli 6,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 11,5 kilometriä. Järven itä-, koillis- ja etelärantojen ympäristössä on peltomaita ja koillisessa sijaitsee teollisuuslaitos.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.
Sutlepa meri

Sutlepa meri (myös "Sutlepa laht, Saaremõisa järv"; ) on Virossa Läänemaalla Lääne-Nigulan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 203 hehtaaria, ja se on 2,7 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Saaria on kolme ja niiden yhteispinta-ala on 3,1 ha. Järveen laskee muutama oja, joista huomattavimpia ovat Võimerin laskuoja, Kulani kraavi ja oja Nooarootsin kirkon suunnalta. Järven laskuojaa ei ole nimetty. Järven valuma-alueen laajuus on 18,8 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys 1,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0024 kuutiokilometriä eli 2,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 11,8 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa merenrantakosteikkoa tai -heinikkoa ja paikoin suota. Asutusta ei liielmälti ole. Järvi kuuluu suojelualueeseen.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen ().
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Järvelle tehtiin vasta 2007 ensimmäinen eliöstön tilaa kartoittava tutkimus osana laajempaa 20 Viron rannikkojärven kartoitusta.
Kalli järv

Kalli järv (myös "Pühajärv, Kaali järv") on Virossa Tartumaalla Kastren kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 199 hehtaaria ja se on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järvellä on lounaispäässä pitkä, mutkitteleva ja kapea lahti, jota kutsutaan Sääreperäksi. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 30,0 metriä mpy. Siihen laskee kaakosta Kalli jõgi, joka virtaa järven läpi ja jatkaa järven pohjoispäästä pohjoiseen 3,5 kilometriä ja laskee Peipsijärveen. Järven valuma-alueen laajuus on 82,8 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys 1,4 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0022 kuutiokilometriä eli 2,2 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 11,6 kilometriä ja rannat ja rantojen lähiympäristö on suota. Ylempänä sijaitsee Leego järvi, joka laskee Kalli jõgeen.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin matalan järven pohja- ja rantakasvillisuus sekä kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Veden ravinnepitoisuudet ovat nostaneet sen eutrofiseksi järveksi.
Raku järv

Raku järv (myös "Männiku liivakarjäär") on Virossa Harjumaalla Sakun kunnassa sijaitseva tekojärvi.
Maantietoa.
Tekojärvi on osa Tallinnan raakavesivarastointijärjestelmää. Männiku järv sijaitsee 200 metriä lounaaseen järven luoteispäästä ja se kuuluu samaan järjestelmään. Raku järven pinta-ala on 230 hehtaaria. Se muodostuu useasta hiekan ja soranotossa syntyneestä altaasta, jotka yhdessä muodostavat nykyisen tekojärven. Pohjoisemman pääaltaan poikki työntyy kaksi niemeä, joiden väliin jää keskelle vielä 150 metriä. Pääallas on kulmikkaan muotoinen ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Pääaltaan eteläpäässä on 200 metriä leveä kapeikko, jonka alapuolella aukeaa kaksilahtinen järvenpää. Järven pohjoispuolella 1,6 kilometrin päässä sijaitsee Ülemistejärvi. Järvessä on viisi saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,9 ha. Järven valuma-alueen laajuus on 13,0 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,0 metriä ja suurin syvyys 12 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00800 kuutiokilometriä eli 8,00 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 15,1 kilometriä.
Lavassaare järv

Lavassaare järv on Virossa Läänerannan kunnassa Pärnumaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 196 hehtaaria ja se on 2,9 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Saaria on neljä, joiden yhteispinta-ala on yli 0,4 ha. Sen laskujoki on Audru jõgi, mutta tulo-ojia ei ole merkitty karttaan. Järven valuma-alueen laajuus on 30,5 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,7 metriä ja suurin syvyys 1,0 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0014 kuutiokilometriä eli 1,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä ja sen rannat ovat suota ja ne ovat autiot. Järven länsipuolta kutsutaan Kõima rabaksi ja itäpuolta Maima rabaksi. Maalaiskunnan raja ohittaa järven itärannan tuntumassa. Lavassaare kylä ja sen teollisuuslaitos sijaitsevat järvestä kaakkoon päin.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat, mikä tekee siitä myös dystrofinen järvi.
Õisu järv

Õisu järv on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 194 hehtaaria ja se on 2,3 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 45,5 metriä mpy. Järveen laskee Kõpu jõgi, joka on samalla sen läpivirtausjoki. Muita järveen laskevia ojia ovat Mõõnaste kraav, Raadi oja ja Vidva oja, joka laskee järveen Mäeküla järvestä Õisun kylässä sijaitsevan Veskejärven läpi. Järven valuma-alueen laajuus on 199,0 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0054 kuutiokilometriä eli 5,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 7,0 kilometriä ja se on pääasiassa suota, rantaheinikkoa tai soistunutta metsää. Järven lähiympäristössä on runsaasti viljelymaata, joiden kuivatusvesiä ojat tuovat järveen. Õisun kylä sijaitsee järven kaakkoispuolella.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluudestaan johtuen lämpötilakerrostu ollenkaan ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea samalla kun sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat.
Turtle Beach

Turtle Beach Corporation on yhdysvaltalainen elektroniikkavalmistaja. Se valmista tietokoneisiin äänikortteja ja headsetteja. Vuonna 1995 yhtiö yhdistyi Voyetraan, joka on kehittänyt omia ohjelmistoja äänikorteille. Yhdessä ne muodostivat Voyetra Turtle Beachin , jonka pääkonttori sijaitsee Yonkersissä New Yorkissa. Vuonna 2014 Voyetra Turtle Beach sulautui Parametric Soundin kanssa säilyttäen Parametric Sound nimet, kunnes nimi muutettiin muotoon Turtle Beach Corporation.
Cactus

Cactus on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Paul Coxin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama australialainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Robert Menzies.
Paul Coxin lisäksi elokuvan käsikirjoitusta oli laatimassa myös Bob Ellis, Norman Kaye ja Morris Lurie. Jane Ballantyne oli Coxin ohella elokuvan tuottajana. "Cactus" sai kaksi AFI-ehdokkuutta parhaasta ohjauksesta ja miespääosasta.
Juoni.
Colo (Isabelle Huppert) on ranskalaisnainen, joka matkustaa Australiaan jätettyään aviomiehensä. Hän loukkaantuu auto-onnettomuudessa, jossa hän menettää lähes kokonaan näkönsä. Hän tapaa sokean nuoren Robert-nimisen lääkärin (Robert Menzies), joka omistaa kasvihuoneen täynnä kaktuksia.
Tuotanto.
Paul Cox sai inspiraation elokuvaan lapsuudestaan, jolloin hänen äitinsä sokeutui väliaikaisesti. Cox työsti elokuvan tarinaa muutaman vuoden ajan ja kun päätti haluavansa työskennellä Isabelle Huppertin kanssa, hän kirjoitti käsikirjoituksen Huppert mielessään.
"Cactuksen" kuvaukset alkoivat lokakuussa 1985, ja sen kuvauspaikkana oli Victorian osavaltio Australiassa. Elokuvan budjettina oli 1,5 miljoonaa Australian dollaria ja tuotantoyhtiöinä olivat Australian Film Commission, Dofine Productions ja Film Victoria.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Cactus" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa toukokuussa 1986, ja elokuvan Australian ensi-ilta oli 4. syyskuuta 1986. "Cactuksen" teatterilevittäjänä oli Australiassa Roadshow Film Distributors. Elokuva esitettiin myös vuoden 1986 Montrealin ja Toronton elokuvajuhlilla.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 100% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,4/10 keskiarvolla. Keräys perustuu viiteen arviointiin. 309 käyttäjästä 67% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4/5 keskiarvolla.
Factorio

Factorio on Wube Softwaren kehittämä strategiapeli. Pelin kehitysversio julkaistiin Steam-palvelussa "Early Access"-versiona 25. helmikuuta 2016 Pelin viimeistelty versio on tarkoitus julkaista vuoden 2019 aikana Microsoft Windowsille, OS X:lle ja Linuxille. 
Pelissä pelataan ihmisen kaltaisella hahmolla, joka on törmännyt planeetalle avaruusaluksella. Ainoana selviytyneenä hänen täytyy kerätä materiaaleja rakentaakseen teollisen infrastruktuurin ja lopulta hänen täytyy rakentaa avaruusalus päästäkseen planeetalta pois taistellen samalla planeetalla eläviä avaruusolentoja vastaan.
Nobunaga’s Ambition

Nobunaga's Ambition () on japanilaisen Koein (nykyisin Koei Tecmo) kehittämä strategiaroolipelien sarja.
Sarjan ensimmäinen osa on julkaistu vuonna 1983 ja uusin vuonna 2015.
Nimi viittaa Oda Nobunagan elämään ja Japanin valloitukseen Sengoku-kaudella.
Alustat.
Ennen julkaisuja euroopassa ja pohjois-amerikassa pelisarja on julkaistu japanilaisille kotitietokoneille ja konsoleille: FM-7, FM Towns, MSX, NEC PC-9801, NEC PC-8801, NES, PC Engine, PlayStation, Sega Dreamcast, Sega Saturn, Sharp X68000, SNES, Wii, WonderSwan.
Pierre Goudiaby Atepa

Pierre Goudiaby Atepa (30. kesäkuuta 1947 Casamance) on senegalilainen arkkitehti ja insinööri, joka on yksi Afrikan tunnetuimmista rakennussuunnittelijoista. Atepan suunnittelemia ovat muun muassa West Africa Central Bankin rakennus Senegalin Dakarissa, Banjulin kansainvälinen lentoasema Gambiassa sekä Länsi-Afrikan talousyhteisön rakennus Togon Loméssa.
Vuonna 2010 paljastettiin Dakarissa Senegalin 50-vuotisen itsenäisyyden kunniaksi rakennettu valtava pronssiveistos "Afrikkalainen renessanssi", jonka Atepa on suunnitellut.
Joulukuussa 2021 Pierre Goudiaby Atepa aikoo ryhtyä oikeustoimiin Kamerunissa OAPI:tä (African Intellectual Property Organization) vastaan.
Tammikuussa 2023 Pierre Goudiaby Atepa aloitti Senegal Investors Clubin (CIS) puheenjohtajana.
7-PET

7-PET on K. W. Bentleyn löytämä voimakas opioidi, se on 300 kertaa morfiinia vahvempi suhteessa painoon. Se on sukua etorfiinille, joka on voimakas analgeetti ja jota käytetään lähinnä suurten eläinten sedaatiossa.
Etorfiinista poiketen 7-PET:iä ei ole luokiteltu laittomaksi huumausaineeksi, mutta sen luokittelua laittomaksi on suunniteltu Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Meelva järv

Meelva järv (myös "Määrasto raba laugas") on Virossa Põlvamaalla Räpinan kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 75 hehtaaria ja se on 2,7 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee Meelvan kylän länsilaidalla Meelvan suon itäpuolella. Meelvan lähimmille taloille ja pelloille tulee matkaa alle puoli kilometriä. Järvellä on vain yksi saari, jonka pinta-ala on 0,64 ha. Sen laskuoja on Toolamaa oja, joka yhtyy 2,7 kilometriä etelässä Võhandu jõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 13,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys 3,2 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00150 kuutiokilometriä eli 1,50 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä ja sen rannat ovat suo- tai metsämaata.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().
Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista (, AT).
Kõvera järv

Kõvera järv (myös "Kõvera Väikejärv, Mustajärv, Orava Kõverjärv") on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Kõveran ja Riihoran kylissä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee metsäalueella Kõveran kulmakunnalla, jonka länsipuolella kohoaa Tornimägi. Järven keskisyvyys on saatu luotaamalla 6,4 metriä ja järven suurin syvyys on 15 metriä. Sen tilavuudeksi on arvioitu 0,000710 kuutiokilometriä eli 0,710 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Alle sadan metrin päässä sijaitsee Väikujärv ja noin 300 metrin päässä on pieni Tahojärv.
Järven ekologia ja luontoarvoja.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista (, AT).
Järven rannat ovat pohjastaan kovia ja ne ovat paikoin sora- tai hiekkapohjaa. Syvemmällä on vallitsevana mutapohja. Vedenväri vaihtelee kellertävän ruskeasta punertavan ruskeaan ja sen näkösyvyys on 0,5–2,6 metriä. Järvi on niin syvä, että sen vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunutta. Vuonna 1974 tehdyn vesikasvillisuuden inventoinnin mukaan järvessä kasvaa 18 eri vesikasvilajia. Silmämääräisesti vallitseva on siimapalpakkokasvustot ja rannan tuntumasta löytää erityisesti katkeravesirikkoa. Järvestä tavataan muutama kalalaji, joista yleisiä ovat hauki, ahven, särki, sorva ja ruutana. Järvellä esiintyy myös euroopanmajava.
Vesistösuhteita.
Järvi kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen 15 kilometriä pitkä laskuoja Varsaoja on Mädajõen sivuhaara, joka on puolestaan Võhandu jõen sivujoki. Järveen ei ole johdettu ympäristöstään ojia ja järvi on laskuojansa Varsaojan lähdejärvi. Järven valuma-alueen laajuus on 2,3 neliökilometriä. Järven vesi viipyy järvessä laskennallisesti noin vuoden. Varsaojan keskijuoksua kutsutaan myös Suurkraaviksi ja alajuoksua myös Tandsaojaksi. Varsojan toinen yleisesti käytetty nimi on Selise peakraav. Varsaoja yhtyy Mädajõgeen yhdeksän kilometriä ennen Võhandu jõen yhtymäkohtaa. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.