tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lasten kuningas

Lasten kuningas () on kiinalainen elokuva vuodelta 1987. Se kertoo nuoresta miehestä, josta tulee opettaja maalaiskylään Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana.
Juoni.
Kirjava joukko kiinalaisia on koottu uudelleenkoulutettaviksi ja maatöihin kolhoosiin Lounais-Kiinan vuorilla. Yksi heistä, nuori mies, määrätään paikallisen yläkoulun opettajaksi vaikka on itse käynyt vain vuoden verran lukiota. Lapsilla ei ole kirjoja, vain opettajalla yksi loppuun kulunut oppikirja josta perinteen mukaan pitäisi kopioida tekstiä taululle ja oppilaiden taululta vihkoihinsa. Nuori mies alkaa kapinoida perinteisiä opetusmenetelmiä vastaan ja haluaa vapauttaa oppilaiden kielen ja ajattelun. Hän opettaa koululaisille keksimänsä kirjainmerkin, jossa yhdistyvät karjaa ja vettä tarkoittavat merkit ja sanoo uuden merkin tarkoittavan lehmän virtsaa. Merkki taas viittaa tarinaan, jossa paimenpoika oppii hallitsemaan lehmälaumaansa virtsaamalla heinikkoon. Lehmät seuraavat häntä mihin vain suolaisen heinän ajamina.
Vastaanotto.
Elokuva tuli Suomessa teattereihin vuonna 1991 Gaudeamus-yhtiön maahantuomana kolmantena kiinalaiselokuvana Chen Kaigen "Keltaisen maan" ja Zhang Yimoun "Punaisen pellon" jälkeen. "Suomen Kuvalehden" Ywe Jalander kirjoittikin elokuvan esittelytekstissä kiinalaiselokuvista yleisemmin: ”Kiinalaiset elokuvat – kuten afrikkalaisetkin – ovat hyvää tekevää katsottavaa. Niissä on rauhallista ympäristöä, johon tapahtumat asettuvat. Ei ole joka paikassa teitä ja teollisuutta, jotka rikkoisivat maiseman. [--] Ajan ja paikan tajua eivät määrää autot, junat ja lentokoneet, vaan ihmisen mittainen liikkuminen.”.
"Helsingin Sanomissa" Helena Ylänen kirjoitti "Lasten kuninkaan" olevan puhemies Maon ja kulttuurivallankumouksen viimeisten vuosien leimaama: ”Vaikka siitä puuttuu 1960-luvun virallisen Kiinan kukantuoksuinen sievistely, siinä on herttaista pienuutta ja osoitteellista kansanomaisuutta juuri niin kuin puhemies halusi. Filmin raivonpuuskat taas ovat hallittuja sivalluksia ja perimmäinen toivottomuus ilmaistaan hyvin tyynesti.” Kaikkiaan "Lasten kuningas" on Yläsen mielestä kasvattava ja hienostunut filmi tärkeistä asioista, elokuvana loisteliasta työtä eheine kuvineen ja muotoineen.
Matteuksen evankeliumi (elokuva)

Matteuksen evankeliumi on Pier Paolo Pasolinin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1964. Se on kuvattu pääosin Italian Materassa. Muita kuvauspaikkoja oli eri puolilla Etelä-Italiaa muun muassa Calabriassa. Pääosissa esiintyy amatöörejä: esimerkiksi Juudasta esittää roomalainen rekkakuski ja vanhaa Neitsyt Mariaa Pasolinin oma äiti.
Ganso

Paulo Henrique Chagas de Lima (s. 12. lokakuuta 1989 Ananindeua, Pará) tunnetaan myös nimellä Paulo Henrique Ganso tai Ganso, on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Fluminensea. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut urallaan kotimaansa seurojen lisäksi myös espanjalaista Sevillaa kausina 2016–2018 sekä ranskalaista Amiensia kaudella 2018–2019.
Brasilian maajoukkueessa Ganso pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2010. Ganso kuului Brasilian joukkueeseen Copa Américassa 2011 ja 2016 sekä kesäolympialaisissa 2012, joissa Brasilia saavutti hopeaa.
Vuonna 2009 Ganso oli ehdolla Brasilian liigan lupaavammaksi pelaajaksi.
Saavutukset.
Henkilökohtaiset
Frederick Whitcroft

Frederick John "Fred" Whitcroft (20. joulukuuta 1882 Port Perry, Ontario – 9. elokuuta 1931) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka hyökkääjänä pelasi useissa amatööriseuroissa kuten myös varhaisissa ammattilaisjoukkueissa. Näistä mainittakoon Renfrew Creamery Kings ja Kenora Thistles. 
Uransa alkuvaiheissa hän saavutti kiekkopiireissä mainetta erinomaisilla otteillaan Peterborough Colts -amatööriseurassa. Vuonna 1907 Stanley Cup -mestari Kenora Thistles allekirjoitti hänen kanssaan 700 dollarin sopimuksen. Whitcroft pelasi hyvin, mutta ei voinut estää Thistlesin tappiota Stanley Cupin loppuottelussa Montreal Wanderersille kahdessa ottelussa.
Seuraavana vuonna Whitcroft allekirjoitti sopimuksen Alberta Professional Hockey Leaguessa pelaavan Edmonton Eskimosin kanssa. Kaksi vuotta sarjan maalitilastoja hallittuaan, mutta Stanley Cupia turhaan tavoiteltuaan Whitcroft palasi itään ja teki sopimuksen National Hockey Association -liigan Renfrew Creamery Kings -seuran kanssa. Sopimuksen arvo oli 2 000 dollaria. Hänen joukkuetovereitaan olivat tulevat Hockey Hall of Fame -tähdet Cyclone Taylor, Frank Patrick, Lester Patrick ja Newsy Lalonde. Kun Stanley Cupin tavoittelu tämänkään organisaation riveissä ei onnistunut, Whitcroft vetäytyi kiekkoilusta.
Frederick Whitcroft valittiin Hockey Hall of Fameen 1962.
Jorma Vilen

Jorma Vilen (s. 6. syyskuuta 1946 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1966–1976 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Vilen edusti pääsarjaurallaan Tampereen Kilpa-Veljiä ja Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 234 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 15 + 26 = 41 ja jäähymääränsä 141 minuuttia. Vilen voitti Suomen-mestaruuden TK-V:n joukkueessa vuonna 1968 ja Tapparan joukkueessa vuonna 1975 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean.
Venny Snellman

Venny Snellman (21. marraskuuta 1893 Raahe – 29. tammikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitoalan uranuurtaja ja Suomen sairaanhoitajakoulutuksen sekä hoitotyön kehittäjä. Hän oli koulutukseltaan ylioppilas ja valmistui vuonna 1917 sairaanhoitajaksi. Snellman toimi Mannerheimin Lastensuojeluliiton lastenhuoltotyön tarkastajana vuosina 1922–1929 ja ensimmäisenä Lääkintöhallituksen sairaanhoitajakoulutuksen tarkastajana vuosina 1930–1958. Hän perusti Sairaanhoitajien koulutussäätiön (SHKS) vuonna 1944.
Snellmanille myönnettiin Florence Nightingale -mitali vuonna 1947 ja sosiaalineuvoksen arvonimi 1953. Sairaanhoitajien koulutussäätiö jakaa Venny Snellmanin nimeä kantavaa tunnustusapurahaa.
Venny Snellman kuului Snellman-sukuun. Johan Vilhelm Snellman oli hänen isänsä serkku.
Viettelysten ilta

Viettelysten ilta () on Ingmar Bergmanin ohjaama elokuva vuodelta 1953. Elokuva kertoo kiertävän sirkuksen omistajan ja hänen tyttöystävänsä välisestä suhteesta. 
Elokuva on merkkitapaus Bergmanin varhaistuotannossa: siinä tulee esille hänen omaperäinen tyylinsä ja esitellään ensi kertaa monia piirteitä, joista myöhemmin tuli Bergmanin tunnusmerkkejä. Kuvaus korostaa valon ja varjon leikkiä, latautunut vuoropuhelu vuorottelee paljonpuhuvan hiljaisuuden kanssa ja tapahtumaympäristökin on esiintyvän taiteen maailma, johon Bergman palasi myöhemmin esimerkiksi "Fannyssa ja Alexanderissa".
Malaoksoni

Malaoksoni on orgaaninen fosforihappoesteri, jonka kemiallinen kaava on C10H19O7PS. Sitä syntyy hyönteisen elimistössä malationista, joka myös on rikkipitoinen tiofosfaatti. Malaoksonissa malationin toinen rikkiatomi on vaihtunut happeen. Tätä, paljon myrkyllisempää happijohdosta, syntyy vain hitaasti nisäkkään elimistössä toisin kuin hyönteisillä ja se hajoaa melko nopeasti, joten nisäkkäiden elimistöön ei muodostu siitä merkittäviä pitoisuuksia. Aine sitoutuu lähtemättömästi asetyylikoliiniesteraasiin, jonka inaktivoituessa hermostoon kertyy asetyylikoliinia, joka tappaa hyönteisen hermoston ylikuormitukseen.
Malaoksonin moolimassa on 314,292 g/mol ja CAS-numero 1634-78-2.
Levan Tediašvili

Levan Tediašvili (, 15. maaliskuuta 1948 Sagaretšo, Georgian SNT – 17. helmikuuta 2024) oli georgialainen poliitikko ja Neuvostoliittoa urheilu-urallaan edustanut vapaapainija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Tediašvili saavutti painijanurallaan kaksi olympiavoittoa, neljä maailmanmestaruutta ja kolme Euroopan mestaruutta. Lisäksi hän saavutti kerran MM-hopeaa ja EM-kilpailujen kuudennen sijan.
Tediašvili toimi myös Georgian kansanedustajana. Vuonna 2005 hänet nimitettiin kansainväliseen painin hall of fameen.
Alaston saari

Alaston saari () on japanilainen elokuva vuodelta 1961. Se kertoo perheen elämästä ankarissa oloissa pienellä saarella. Elokuvassa ei ole lainkaan vuoropuhelua.
Rikosten pyörteessä

Rikosten pyörteessä ("Gun Crazy" tai "Deadly Is the Female") on film noir -elokuva vuodelta 1949. Aseellisiin ryöstöihin erikoistuvasta nuorestaparista kertovan elokuvan käsikirjoitti Dalton Trumbo, mutta se laitettiin Millard Kaufmanin nimiin Trumbon jouduttua Hollywoodin mustalle listalle. Elokuva toimi edeltäjänä Arthur Pennin "Bonnie ja Clydelle".
"Rikosten pyörteessä" valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. 
Vuonna 1992 tuli ensi-iltaan uusintaversio "Guncrazy – Hullu rakkaus", jossa on aineksia myös Nicholas Rayn elokuvasta "He elävät öisin" (1948).
Ahmet Ayık

Ahmet Ayık (s. 31. maaliskuuta 1938 Doğanşar) on turkkilainen entinen vapaapainija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Ayık saavutti painijanurallaan olympiavoiton ja -hopean, kaksi maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan mestaruutta. Lisäksi hän saavutti kerran MM-hopeaa ja EM-hopeaa. Vuonna 2004 Ayık nimitettiin kansainväliseen painin hall of fameen.
Nuuskaus

Nuuskaaminen tarkoittaa jauhemaisen huumausaineen vetämistä nenään hengityksen mukana. Nuuskattavia huumeita ovat esimerkiksi amfetamiinit, kokaiini ja opiaatit.
Nuuskaus ei ole sama asia kuin imppaus.
Pakul

Pakul, myös: Pakol, Phakhol tai Khapol (nimi tulee khowarin kielestä), on esimerkiksi Afganistanissa käytetty pyöreä, pehmeä päähine. Sen valmistusmateriaalina käytetään villaa, ja sen värejä ovat monet maanläheiset värit, kuten ruskea, musta, harmaa ja beige. Se on mahdollisesti lähtöisin nykyisen Pohjois-Pakistanin alueelta. Sitä alkoivat suosia 1900-luvun alussa erityisesti Afganistanin koillisosien pataanit suurten turbaanien sijasta, mutta sen käyttö on levinnyt laajalle Pohjois-Afganistanissa, mutta sitä käytetään myös Pakistanissa sekä Uzbekistanissa ja Tadžikistanissa. 
Hattu valmistetaan villakankaasta. Kangas ommellaan sylinteriksi, ja sen toiseen päähän ommellaan pyöreä noin halkaisijaltaan noin 30 cm:n mittainen kangas. Sylinteri rullataan niin että se muodostaan reunuksen pyöreän osan alle. Lakki tuli tunnetuksi Venäjän ja Afganistanin välisen sodan aikana, kun afganistanilainen sotasankari Ahmad Shah Massoud näkyi usein televisiossa päässään pakul.
Levorfanoli

Levorfanoli ((-)-3-hydroksimorfinaani) on vahva synteettinen opioidi, jota käytetään kroonisen neuropaattisen kivun lievitykseen. Kemiallisesti levorfanoli kuuluu morfinaaneihin ja se on rasemorfaanin "vasenkätinen" (levorotatorinen) stereoisomeeri. Rasemorfaanin "oikeakätinen" (dekstrorotatorinen) enantiomeeri on dekstrorfaani. Levorfanoli tuli markkinoille ensi kerran Saksassa 1948 suun kautta nautittavana morfiininkaltaisena kipulääkkeenä.
Ihmisen opioidireseptorit löydettiin vuonna 1971 tritiumilla leimatun levorfanolin avulla.
Levorfanolia myydään kauppanimellä Levo-Dromoran.
Vaikutus.
Levorfanoli vaikuttaa samalla tavalla kuin morfiini ja on sitä 4–8 kertaa voimakkaampaa ja sillä on myös pitempi puoliintumisaika. Suun kautta nautittuna 4 mg levorfanolia vastaa 30 mg morfiinia.
Levometorfaani

Levometorfaani (3-metoksi-17-metyylimorfinaani) on metorfaanin L-stereoisomeeri ja yleisen yskänlääkemolekyylin dekstrometorfaani peilikuvaisomeeri. Raseemisena seoksena ne muodostavat metorfaanin. Näiden kahden stereoisomeerin vaikutukset ovat hyvin erilaiset, dekstrometorfaani on alhaisilla pitoisuuksilla yskänlääke ja korkeilla pitoisuuksilla dissosiatiivinen, kun taas levometorfaani on opioidikipulääke. Levometorfaanilla on samankaltaisia vaikutuksia kuin levorfanolilla, mutta sen täytyy ensin demetyloitua maksassa tullakseen aktiiviseksi.
 levometorfaanin huumausaineeksi huumausaineyleissopimuksessa. Teholtaan se on noin viisi kertaa morfiinia vahvempaa.
Metorfaani

Metorfaani tai rasemetorfaani on raseeminen seos kahdesta metorfaanin muodosta, dekstrometorfaanista (DXM) ja levometorfaanista, jotka ovat toistensa enantiomeereja. 
Dekstrometorfaania käytetään yleensä yskänlääkkeenä, ja se on Suomessa käsikauppalääke, mutta sitä voidaan myös käyttää dissosiatiivisena päihteenä. Suurilla eli yli 1 500 mg päihtymiseen tarkoitetuilla annoksilla dekstrometrofaani voi olla hengenvaarallinen. Levometorfaani on puolestaan voimakas opioidi ja analgeetti. Sitä ei markkinoida lääkekäyttöön.
Emraan Hashmi

Emraan Anwar Hashmi (s. 24. maaliskuuta 1979 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hashmi teki näyttelijändebyyttinsä vuonna 2003 elokuvassa "Footpath", joka ei menestynyt. Seuraavana vuonna hän näytteli Mallika Sherawatin kanssa trillerissä "Murder", josta tuli suuri menestys Intiassa.
Yksityiselämä.
Emraan Hashmi syntyi nykyisessä Mumbaissa muslimi-isälle ja katolilaiselle äidille. Hän valmistui Sydenham Collegesta. Hashmi meni naimisiin Parveen Shahanin kanssa vuonna 2006. Heidän poikansa syntyi vuonna 2010.
Kirkkaampi kesäpäivä

Kirkkaampi kesäpäivä on taiwanilainen, lähes neljä tuntia pitkä elokuva vuodelta 1991. Sitä dominoivat suru, toivottomuus ja kuolema. Elokuvaa pitää elossa sen nimessä annettu lupaus: ehkä joskus tulee kirkkaampi päivä. Se kertoo taiwanilaisista nuorista 1960-luvulla, jolloin vanhempien Manner-Kiinassa ansaitsema arvostus on rapistumassa ja nuorisokulttuuri kehittyy historiattomassa tilassa. Elokuva perustuu tositapahtumiin ohjaajan nuoruusajoilta, jolloin maassa uutisoitiin jenginuorten välisestä tappoon johtaneesta mustasukkaisuusdraamasta.
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1996, ettei elokuvan pitkä kesto tunnu hetkeäkään ylivoimaiselta: ”Yangin elokuva vetää hypnoottisesti. 14-vuotiaiden rakkaustarina, jengisodan kuohut ja yölliset purkaukset, tanssisalin syke ja vanhempien hillitty tuska ilmentävät jotakin ainutlaatuista ajankohdan taiwanilaisesta tajunnasta”.
Gösta Berlingin taru (elokuva)

Gösta Berlingin taru ("Gösta Berlings saga") on Mauritz Stillerin ohjaama kaksiosainen ruotsalainen mykkäelokuva vuodelta 1924. Se kertoo alkoholisoituneesta papista (Lars Hanson), joka menettää työnsä ja tutustuu yläluokkaisiin naisiin, kuten kreivitär Dohnaan (Greta Garbo). Elokuvasta tuli tuolloin 19-vuotiaan Garbon läpimurto. Elokuva perustuu kirjailija Selma Lagerlöfin esikoisromaaniin "Gösta Berlingin taru" vuodelta 1891.
Gösta Berlingin taru

Gösta Berlingin taru on Selma Lagerlöfin esikoisromaani vuodelta 1891. Sen tapahtumat sijoittuvat 1820-luvun Ruotsiin. Teos on ilmestynyt suomeksi Joel Lehtosen käännöksenä kahdessa osassa 1913 ja 1914. 
Mauritz Stiller on ohjannut vuonna 1924 kirjan pohjalta elokuvan "Gösta Berlingin taru".
The Great Mogul

The Great Mogul (suom. Suurmoguli) on yksi suurimmista tunnetuista timanteista. Sen paino oli 800 karaattia.
Timantti löydettiin Intiassa Golcondan alueen kaivoksesta noin 1650. Länsimaissa sen kuvasi ensimmäisenä kauppamatkustaja Jean-Baptiste Tavernier vuonna 1665. Se kuului tällöin Delhin suurmogulille. Tavernierin mukaan timantti oli muodoltaan ja kooltaan puolikkaan kananmunan kaltainen. Hän oli myös viimeinen, joka teki siitä luotettavan kuvauksen piirroksineen.
Timantti lähetettiin 1600-luvun lopulla Venetsiaan hiottavaksi Ortensio Borgis -nimiselle sepälle. Timantti pieneni 280 karaatin painoiseksi ja hionta ilmeisesti epäonnistui. Borgisin omaisuus takavarikoitiin. Timantti katosi tämän jälkeen joko Persian hyökkäyksessä Intiaan tai kivi jaettiin pienemmiksi timanteiksi.
On aikoinaan pidetty mahdollisena, että joko Orlov- tai Koh-i-Noor-timantti olisi hiottu Suurmogulista. Koh-i-Noor-timantin historia on kuitenkin tunnettu.
Ingman Group

Ingman Group Oy Ab on suomalainen sijoitusyhtiö. Ingman myi Ingman Foodsin Arla Foodsille vuonna 2008. Ingman myi Ingman Ice Creamin Unileverille vuonna 2011. Yhtiön osakkuusyhtiöt ovat Massby Facilities &amp; Services Ltd. Oy (40%) ja Etteplan Oyj.
REMA 1000

REMA 1000 on Norjassa vuonna 1979 perustettu päivittäistavaraketju, jolla on myymälöitä Norjassa ja Tanskassa. Yrityksen perusti kauppiasperheen poika Odd Reitan, joka avasi ensimmäisen kaupan Trondheimiin 1972. Vuosikymmenen lopulla hänellä oli jo viisi myymälää, joiden nimeksi otettiin REMA 1000, lyhennys sanoista Reitans mat, ”Reitanin ruoka”. Luku 1000 tarkoitti alun perin myymälöiden tuotevalikoiman määrää.
Ketjun omistaa Reitangruppen, jonka Reitan Convenience -ryhmä on vuodesta 2012 ollut myös suomalaislähtöisen R-kioski-ketjun omistaja. Norjassa REMA 1000 -ketjulla on 500 myymälää ja Tanskassa 200 myymälää. REMA 1000 -kauppaketju on merkittävin päivittäistavarakauppaketju Norjassa.
Maaliskuussa 2008 Rema 1000 -ketju osti kaikki Norjan 50 Lidl-myymälää.
Folkviljan

Folkviljan oli Vaasassa vuosina 1936–1939 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Anders Georg Backlundin julkaisema ja toimittama "Folkviljan" ilmoitti olevansa ”sosiaalidemokraattinen ja vapaamielinen viikkolehti”. Sen taustalla oli RKP:n ja SDP:n laitamilla elänyt ruotsinkielisen Pohjanmaan radikalismi. Lehti suhtautui myönteisesti rauhanliikkeeseen ja vaati ”todellista demokratiaa”. Näkyvällä sijalla oli myös taistelu fasismia vastaan.
Suomen Työmies (1930)

Suomen Työmies oli Helsingissä vuonna 1930 ilmestynyt vasemmistoradikaali sanomalehti. Suomen Työmies oli Suomen työväen vasemmistoryhmän äänenkannattaja.
Tammikuussa 1930 perustetun lehden takana oli ”hoipertelijoina” tunnettu julkisen sosialistisen työväenliikkeen oppositio. Lehden ensimmäisen numeron pääkirjoituksessa korostettiin Suomen työväenliikkeen itsemääräämisoikeutta ja ammattiliittojen sääntöjen kunnioittamista. Suomen Kommunistisen Puolueen linjaa noudattaneet lehdet ja järjestöt tuomitsivat Suomen Työmiehen jyrkästi. Ryhmän edustajat saivat väliaikaisesti enemmistön "Työväenjärjestöjen Tiedonantajaa" julkaisseen Oy Työn johtokunnassa ja solmivat sopimuksen lehden painamisesta yhtiön kirjapainossa. Lähinnä ammattiyhdistysmiehistä koostunut ryhmä piti Kominternin kolmannen kauden jyrkkää linjaa virheellisenä ja vaati yhteistyötä sosiaalidemokraattien kanssa. "Suomen Työmies" kävi asiasta kiivasta polemiikkia varsinkin "Tiedonantajan" kanssa. Se ilmestyi vielä pari viikkoa muun kommunistilehdistön lakkauttamisen jälkeen, mutta joutui lopettamaan vuoden 1930 kesäkuun lopulla, jolloin Oy Työn kirjapaino takavarikoitiin.
"Suomen Työmies" ilmestyi aluksi kuudesti ja toukokuusta lähtien kolmesti viikossa. Kuusipäiväisen lehden rinnalla julkaistiin myös kolmepäiväistä painosta. Vastaavina toimittajina työskentelivät M. Karvonen ja V. Liljeqvist. Julkaisuyhtiö Oy Työmiehen johtokunnan puheenjohtajana toimi Erkki Härmä.
Dan Bălan

Dan Mihai Bălan (s. 6. helmikuuta 1979 Chișinău, Moldavian SNT) on moldovalais-romanialainen laulaja. Bălan tuli tunnetuksi eurodance-yhtye O-Zonen jäsenenä. Soolourallaan hänet tunnettiin lisäksi nimellä Crazy Loop ja hänen musiikkinsa on saavuttanut kohtuullisen suosion. Muusikon työn ohella hän työskentelee myös tuottajana vuonna 2019 perustamassaan levy-yhtiössä.
Æthelhard

Æthelhard tai Æthelheard (k. 805) oli Canterburyn arkkipiispa ja sitä ennen Winchesterin piispa. Kentin kuningas Eadberht III Præn karkotti hänet maanpakoon vuonna 796. Yhdessä Mercian kuninkaan Coenwulfin kanssa hän onnistui lakkauttamaan kilpailevan Lichfieldin arkkipiispan viran, jolloin Canterbury oli jälleen eteläisen Englannin ainoa arkkipiispanistuin.
Elämä.
Æthelhardin tiedetään olleen Lincolnshirelaisen Louthin luostarin apotti Hän kuoli vuonna 805 Canterburyssa ja haudattiin katedraaliin. Pyhimyksenä pidettyä Æthelhardia kunnioitettiin erityisesti Canterburyn arvovallan palauttamisesta, kunnes hänen pyhimyskulttinsa lakkautettiin normannivalloituksen jälkeen.
Paksuhäntägalago

Paksuhäntägalago ("Otolemur crassicaudatus") on galagojen heimoon kuuluva kädellinen, joka elää eteläisessä ja itäisessä Afrikassa. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja pensaikot. Se on yöeläin, joka kiipeilee oksistossa etsimässä ravinnokseen hedelmiä, hyönteisiä, pieniä selkärankaisia ja puista tihkuvaa mahlaa. Paksuhäntägalago on häntineen jopa 76 cm pitkä ja painaa 1,2 kg. Sen turkki on väriltään harmaa.
Hoeryeongin gwalliso-leiri

Hoeryeongin keskitysleiri tai Haengyongin keskitysleiri eli gwalliso-leiri no. 22 (, hanja 會寧第二十二號管理所) on vankilana toimiva 225 km² laajuinen suljettu leirimäinen alue Pohjois-Koreassa. Se on suunnattu poliittisille vangeille ja heidän sukulaisilleen. Leiri 22 on Pohjois-Korean suurin keskitysleiri, ja siellä uskotaan olevan noin 50 000 vankia. Leiri on mahdollisesti suljettu vuoden 2012 aikana.
Historia.
Leirillä vuosina 1987–1994 toimineen vartijan mukaan vankila perustettiin vuonna 1959. Monet vankilan 50 000 vangista ovat joutuneet vankilaan heidän sukulaistensa Korean työväenpuoluetta tai sen pääsihteeriä Kim Jong-iliä koskevien kriittisten mielipiteiden takia.
Sijainti.
Leiri 22 sijaitsee Pohjois-Korean koillisosassa, 20 kilometriä Hoeryŏngin kaupungista. Pohjois-Korean hallitus kieltää vankilan olemassaolon, ja vankilaa ei löydy valtion kartoista. Vankilaa ympäröivät kylät Wŏn-dong, Ssŏgŭndari, Kulsal-li, Haengyŏng-ni, Naksaeng-ni ja Chungch’u-dong.
Ihmiskokeet.
Leiristä on tehty useita raportteja koskien siellä tapahtuneita ihmisoikeusrikkomuksia. Raporttien mukaan vankilassa on muun muassa lasinen kaasukammio, jossa tutkitaan myrkyllisten kemikaalien vaikutusta ihmisiin ihmiskokein. Siellä tehdään epäinhimillisiä ihmiskokeita myös vastasyntyneelle. Mikäli nainen huutaa synnyttäessään häntä lyödään kunnes nainen lopettaa huutamisen. Jos vauva itkee syntyessään, voivat vartijat tukehduttaa vauvan, tai tappaa hänet lyömällä ja muilla aggressiivisilla tavoilla.
Bob Banner

Bob Banner (15. elokuuta 1921 – 15. kesäkuuta 2011) oli Emmy-palkittu yhdysvaltalainen televisiotuottaja, -käsikirjoittaja ja ohjaaja. Vuosina 1967–1972 hän tuotti komediasarjaa "The Carol Burnett Show".
Banner kuoli 89 vuoden iässä kesäkuussa 2011.
Timo Hirsimäki

Timo Hirsimäki (28. huhtikuuta 1948 Kiikka – 6. maaliskuuta 2015) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1965–1977 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kymmenen maaottelua.
Hirsimäki edusti pääsarjaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1965–1972 ja Forssan Palloseuraa vuosina 1975–1977. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 222 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 28 + 45 = 73 ja jäähymääränsä 146 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1966 ja 1972 sekä saavutti lisäksi kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Pelaamissaan kymmenessä maaottelussa Hirsimäki teki kaksi maalia ja sai viisi syöttöpistettä.
Timo Hirsimäki ja Jukka Hirsimäki olivat veljeksiä.
Johan Garpenlöv

Johan Garpenlöv (s. 21. maaliskuuta 1968 Tukholma, Ruotsi) on entinen jääkiekkoilija. Hän toimii tällä hetkellä Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen General Managerina. 
Hän aloitti uransa Tukholman alueen Nacka HK:ssa, siirtyi Tukholman toiseen pääsarjaseuraan Djurgårdens IF:ään kaudeksi 1986–1987 ja saavutti siellä Ruotsin mestaruudet keväällä 1989 ja 1990. Tämän jälkeen hän olikin valmis siirtymään NHL -joukkue Detroit Red Wingsiin kaudeksi 1990–1991. 
Hän pelasi NHL:ssä kauteen 1999–2000. Detroitin lisäksi hän edusti San Jose Sharksia, Florida Panthersia ja Atlanta Thrashersia. Uransa viimeiseksi kaudeksi 2000–2001 hän palasi Djurgårdeniin. Hän pelasi Ruotsin maajoukkueessa useita otteluja ja saavutti kaksi maailmanmestaruutta Tre Kronorissa, vuosina 1991 ja 1992.
Jürgen Rosenthal

Jürgen Rosenthal (s. 1949) on saksalainen rumpali. Hän on soittanut mm. yhtyeissä Scorpions ja Eloy.
Aiheesta muualla.
Rosenthal Allmusic -sivustolla.
The Hills Have Eyes (vuoden 2006 elokuva)

The Hills Have Eyes on Alexandre Ajan ohjaama vuonna 2006 julkaistu kauhuelokuva ja uudelleenfilmatisointi Wes Cravenin vuoden 1977 samannimisestä elokuvasta. Elokuva seuraa perhettä, joka joutuu mutanttiyhteisön hyökkäysten kohteeksi autonsa hajottua autiomaassa.
Shanghain museo

Shanghain museo () on museo Kansan aukiolla Shanghain kaupungissa Kiinan kansantasavallassa. Museossa on vanhoja kiinalaisia taide-esineitä. Alkuperäinen museo avattiin vuonna 1952. Vuonna 1996 tavarat siirrettiin uuteen museoon. Nykyistä museota alettiin rakentaa vuonna 1993 ja se valmistui vuonna 1996. Museossa on yli 120 000 erilaista esinettä, muun muassa kolikoita, vaaseja, patsaita ja jade-esineitä.
Simone (elokuva)

Simone () on Andrew Niccolin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 23. elokuuta 2002. Sen pääosissa esiintyvät Al Pacino, Catherine Keener, Evan Rachel Wood, Rachel Roberts, Winona Ryder ja Rebecca Romijn.
Juoni.
Viktor Taranski (Pacino) on huonosti menestynyt Hollywood-ohjaaja. Kun tekeillä olevan elokuvan naispääroolin esittäjä lähtee lätkimään kesken kuvausten, Taranskin on pakko löytää nopeasti uusi näyttelijä tai koko tuotanto keskeytetään. Taranski tapaa sattumalta parantumatonta syöpää sairastavan tietokoneohjelmoijan. Hän saa idean ja tuloksena on tietokoneen luoma tekoälytuotos nimeltä Simone, lyhenne nimestä Simulation One. Elokuvan valmistuttua tämä vaalea kaunotar hurmaa yleisön ja alkaa saada alan palkintoja kriitikoilta. Taranski huomaa olevansa yhä pahemmassa pulassa yrittäessään salata sitä, ettei näyttelijätärtä ole olemassa muuten kuin ykkösinä ja nollina.
Vastaanotto.
Elokuva sai kriitikoilta laimean vastaanoton, ja Rotten Tomatoesissa 51 % kriitikoista antoi sille hyväksyvän arvostelun.
Jack Hillen

Jack Hillen (s. 24. tammikuuta 1986 Minnetonka, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa jo päättänyt jääkiekkopuolustaja, jonka viimeiseksi seuraksi ammattipelaajana jäi NHL-joukkue Washington Capitalsissa. Hänen kausipalkkansa on 650 000 dollaria.
Ura.
Seuraura.
Hillen pelasi kauden 2003–2004 USHL-joukkue Tri-City Americansissa ja kävi lukion Academy of Holy Angelsissa, jonka jälkeen hän suoritti Colorado Collegessa kansantalouden alemman korkekoulututkinnon vuosina 2004–2008. Hillen voitti viimeisellä kaudellaan 2007–2008 koko NCAA:n puolustajien pistepörssin tehoilla 6+31=37, valittiin WCHA:n vuoden puolustavaksi pelaajaksi, WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.
Hilleniä ei ikinä varattu NHL:ään. Hän teki viimeisen College-vuotensa jälkeen vapaana agenttina kaksivuotisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Hillen pelasi jo kauden 2007–2008 lopulla kaksi NHL:n runkosarjaottelua, joista toisessa hän teki ensimmäisen NHL-tehopisteensä syötettyään Miroslav Šatanin tekemän maalin ottelussa New York Rangersia vastaan. Tulokaskaudellaan 2008–2009 Hillen pelasi 40 NHL:n runkosarjaottelua tehoin 1+5=6. Hän pelasi kuitenkin vielä lähes puolet kaudestaan farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, AHL:ssä.
Kausi 2009–2010 oli Hillenille ensimmäinen kokonainen NHL:ssä. Hän teki 69 runkosarjaottelussa tehot 3+18=21. 26. tammikuuta 2010 Hillen sai ylivoimaa pyörittäneen Washington Capitalsin Aleksandr Ovetškinin lyöntilaukauksen kasvoihinsa. Hän joutui jättämään ottelun kesken ja hänet vietiin sairaalaan, missä Hillenin leuka leikattiin sekä hampaat kunnostettiin. Hän oli peleistä sivussa viikkoja. Kaudella 2010–2011 Hillen teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+18=22.
Elokuussa 2011 Hillen teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Sopimuksen päätyttyä kauden 2011–2012 jälkeen hän siirtyi heinäkuussa 2012 Washington Capitalsiin niin ikään yksivuotisella sopimuksella.
Hillen kärsi urallaan useista ikävistä loukkaantumisista ja niiden vuoksi Hillen ilmoitti päättävänsä jääkiekkouransa alkuvuodesta 2016 vain 29-vuotiaana.
Maajoukkueura.
Hillen edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2010.
Heikki Hurme

Heikki Hurme (s. 30. syyskuuta 1948 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1966–1972.
Hurme edusti SM-sarjaurallaan Turun Tovereita vuosina 1966–1970, Kiekko-67:ää kaudella 1970–1971 sekä Turun Palloseuraa kaudella 1971–1972. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 90 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20 + 12 = 32 ja jäähymääränsä 30 minuuttia. TuTo:n joukkueessa hän saavutti kaksi SM-pronssia. Kiekko-67:n SM-sarjakaudella hän oli joukkueen parhaita maalintekijöitä 13 maalillaan.
RONJA (optinen tiedonsiirtotekniikka)

Reasonable optical near joint access (RONJA) on näkyvällä valolla tai lähi-infrapunavalolla toimiva langattoman vapaan tilan optisen tiedonsiirron standardi, joka perustuu LED (Light Emitting Diode) valon kohdistamiseen kapeaksi säteeksi linssillä ja vastaanottamiseen eräänlaisella kaukoputkella. Nopeus on perusmallissa 10 megabittiä per sekunti ja kantama 1,4 kilometriä. Kantama voidaan nostaa 1,9 kilometriin kaksin- tai kolminkertaistamalla lähetin. Ronja-sädettä ei ole patentoitu. Rakennusohjeet, kaavakuvat ja piirrokset on julkaistu GNUn vapaalla lisenssillä. RONJA on Twibright Labsin hanke.
Valmistus.
Rakennusohjeet on tehty kokematon rakentaja mielessä. Perustoiminnot, kuten poraaminen ja juottaminen, on selitetty. Virheiden minimoimiseksi kriittisissä paikoissa ja auttamaan työn nopeutusta on otettu käyttöön monta keinoa, kuten porausmallit, yksityiskohtaiset tarkistukset juottamisen jälkeen, testausproseduurit. Tulostettavat piirilevykaaviot ohjeineen ovat ladattavissa valmistusta varten. Elektroniikan rakentelussa kokemattomat ovat postituslistalla kertoneet, että laite toimi ensimmäisellä yrittämällä.
Štyki-muistomerkki

Štyki-muistomerkki () eli Moskovan puolustajien monumentti () on suuren isänmaallisen sodan Moskovan taistelussa kuolleiden muistoksi rakennettu muistomerkkikompleksi. Se sijaitsee Moskovan luoteispuolella erillään sijaitsevassa Zelenogradin kaupungissa. Muistomerkki valmistui vuonna 1974. Muistomerkin suunnittelivat I. A. Pokrovski ja Ju. A. Sverdlovski ja sen ovat toteuttaneet kuvanveistäjät A. G. Šteiman ja E. A. Šteiman-Derevjanko.
Muistomerkin betoninen obeliski on 42 metriä korkea, ja se kuvaa kolmea tyyliteltyä kiväärin pistintä (ven. "štyk"). Muistomerkin jalustassa on kolmiosainen reliefiveistos. Muistomerkkikompleksiin kuuluu myös 27 metrin korkuinen "Kunnian kukkula" -niminen kurgaani, joukkohautakumpu, johon haudattiin ensimmäiset uhrit jo vuonna 1941. Štyki-muistomerkki esiintyy myös Zelenogradin lipussa ja vaakunassa.
Eye Witness

Eye Witness () on Daniel Algrantin ohjaama draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 11. lokakuuta 2002. Sen pääosissa esiintyvät Al Pacino, Kim Basinger ja Téa Leoni.
Elokuva sai kriitikoilta huonon vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston listaamista kriitikoista vain 42 % on antanut sille hyväksyvän arvostelun.
Curtatone-luokka

Curtatone-luokka oli Italian laivaston neljän hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Alukset.
Alukset tilattiin 31. joulukuuta 1915 saman aikaisesti neljän Palestro-luokan aluksen kanssa. Teräksen puute siirsi valmistuksen aloittamista, jolloin suunnitelmat ehtivät muuttua "RN Palestrosta" saatujen kokemusten mukaisesti. Luokan aluksia pidennettiin 4,51 metriä ja ne olivat nopeampia. Aseistukseksi tuli kolme kaksiputkista 102 millimetrin tykkiä sekä ensimmäisinä Regia Marinan hävittäjinä kolmen ryhmissä olevat torpedoputket.
Nasaretin pesänjakajat

Nasaretin pesänjakajat, kansialanimikkeeltään "105 tapaa loukata, pilkata ja häväistä jumalaa, Raamattua, kirkkoa ja kansalaisten uskonnollisia tunteita joutumatta edesvastuuseen" on Jukka Lindforsin kokoama teos, joka ilmestyi vuonna 1983 kustannusyhtiö Odessan julkaisemana. Nimi viittaa vuonna 1981 ilmestyneeseen kohuteokseen "Tamminiemen pesänjakajat".
"Uusi Laulu" -lehden Lindfors ja Kari Lempinen (tunnettu myöhemmin toimittajanimellä Walter de Camp) joutuivat syytteeseen jumalanpilkasta eli uskonrauhan rikkomisesta kun he olivat järjestäneet Hengelliset iltamat -nimisen tapahtuman Ostrobotnialla Helsingissä. Kirjassa lainataan aineistoa oikeudenkäynnistä.
625 Xenia

625 Xenia on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi August Kopff vuonna 1907. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1907 XN. Xenian läpimitta on noin 28 kilometriä ja pyörähdysaika 21,10 tuntia.
Harold Bride

Harold Sydney Bride (11. tammikuuta 1890 – 29. huhtikuuta 1956) oli RMS Titanicin nuorempi sähköttäjä. Bride oli toiminut mm. "Lusitanian" sähköttäjänä ennen Titanicille menemistään. Ennen onnettomuutta Bride ja Jack Phillips lähettivät eteenpäin matkustajien henkilökohtaisia viestejä ja vastaanottivat jäävuorivaroituksia muilta laivoilta. Onnettomuuspäivänä Bride oli mennyt aikaisin nukkumaan vapauttaakseen myöhemmin Phillipsin keskiyöllä. Törmäyksen jälkeen Bride havahtui ja kysyi Phillipsiltä, mitä tapahtui, johon Phillips vastasi, että he törmäsivät johonkin. Kapteeni Edward J. Smith määräsi kaksikon välittömästi lähettämään hätäkutsuja saatuaan tietää laivan uppoavan. Juuri Bride ehdotti Phillipsille uuden SOS-viestin lähettämistä. Bride ja Phillips lähettivät hätäkutsuja, kunnes Smith saapui sanoen heidän täyttäneen velvollisuutensa ja päästi heidät menemään. Sekä Bride että Phillips onnistuivat hyppäämään ympärikääntyneen pelastuslautta B:n päälle juuri ennen uppoamista, mutta Phillips paleltui kuoliaaksi ennen kuin he pelastuivat. Bride palellutti molemmat jalkansa, mutta hän toipui päästyään "RMS Carpathialle". Bride myöhemmin antoi medialle lausunnon hätäviestittelystä ja mitä tapahtui ennen ja jälkeen onnettomuuden.
Myöhemmin Bride kihlautui Lucy Downien kanssa vuonna 1920. Tätä ennen Bride toimi sähköttäjänä ensimmäisessä maailmansodassa höyrylaiva "Mona’s Islella" ja muutti Glasgow'hun vaimonsa kanssa. Bride kuoli keuhkosyöpään vuonna 1956.
Beyond Castle Wolfenstein

Beyond Castle Wolfenstein on Muse Softwaren hiiviskelypeli vuodelta 1984. Se on jatko-osa "Castle Wolfensteinille". Toisin kuin alkuperäinen peli, "Beyond Castle Wolfenstein" on alun perin kehitetty samanaikaisesti sekä Apple II:lle ja Commodore 64:lle, mutta oli nopeasti siirretty DOSiin ja Atarin 8-bittiseen.
Pelaaminen.
Edeltäjänsä tavoin "Beyond Castle Wolfenstein" sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen natsi-Saksaan. Pelin tavoitteena on kulkea kaikilla tasoilla salaisessa Berliinin bunkkerissa (Führerbunker), jossa Adolf Hitler suorittaa salaisia tapaamisia esikuntansa kanssa. Pelaajan täytyy hakea pommi, joka on sijoitettu bunkkeriin ja asettaa se huoneen oven ulkopuolelle, jossa Hitlerin on määrä pitää kokous. Juoni muistuttaa jossain määrin heinäkuun 20. päivän salaliittoa. Pelaaja yrittää kulkea tasot hiiviskelemällä, esiintymällä toisena henkilönä, ja joskus tappamalla vastustajia. Pelaajan on paettava bunkkerista ennen kuin pommi räjähtää.
Marionettien elämästä

Marionettien elämästä () on Ingmar Bergmanin ohjaama elokuva vuodelta 1980. Elokuva on tehty Länsi-Saksassa aikana, jolloin Bergman asui siellä veropakolaisena. Elokuva on mustavalkoinen lukuun ottamatta jaksoja alussa ja lopussa. Kertojana toimii psykiatrihahmo, ja elokuva jakaantuu tekstiplanssien aloittamiin episodeihin.
Vastaanotto.
Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nosti elokuvan vuoden 1980 viiden parhaan vieraskielisen filmin joukkoon.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti sanoo elokuvan muistuttavan Bergmanin vuosikymmen aiemmin tekemää "Kohtauksia eräästä avioliitosta", varsinkin kun päähahmoina ovat jo siinä esitellyt Peter ja Katarina uusien näyttelijöiden tulkitsemina. Hänestä elokuva on ”shokki, sukellus ihmismielen syvyyksiin, tajunnan tuntemattomille alueille. Mutta se näyttää myös miten pitkälle vieraantuminen on maailmassa edennyt, miten elämää koko ajan tuhotaan, aivan kuin riistetään elämältä, tuolta hetkien ainutlaatuiselta jatkumolta oikeutuksensa.” "Iltalehden" Heikki Eteläpään mielestä elokuva on Bergmanin mielenkiintoinen tyylikokeilu, kuulustelumainen selvitys siitä, mikä johtaa miehen näin järjettömään tekoon, prostituoidun naisen murhaan. Hän kehui myös Sven Nykvistin mustavalkoisia lähikuvia ja saksalaisnäyttelijöiden vahvoja roolitöitä.
Suden hetki (elokuva)

Suden hetki ("Vargtimmen") on Ingmar Bergmanin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1968.
Juoni.
"Suden hetki" on "Personan" ohella toinen Bergmanin elokuva, joka kehittyi jo vuonna 1965 aloitetusta käsikirjoituksesta ”Människoätarna”. Elokuva käsittelee monien Bergmanin filmien tapaan taiteilijan roolia, mutta nyt huomattavan intensiivisesti ja epätoivoisesti. Taidemaalari Johan Borg (Max von Sydow) asuu vaimonsa Alman (Liv Ullmann) kanssa ja kärsii erilaisten demonien ilmestymisestä (niitä esittävät mm. Erland Josephson, Georg Rydeberg ja Naima Wifstrand). Elokuvan katsoja ei voi aina olla varma, ovatko hahmot todellisia vai Johan Borgin kuvitelmaa. "Personan" tavoin "Suden hetki" muistuttaa usein katsojaa, että kyseessä on elokuva. Alkutekstien aikana kuullaan ohjaaja Bergmanin ohjeita kohtaukseen valmistautuville näyttelijöille. Filmi on rakenteeltaan ikään kuin dokumenttielokuva, jossa tutkitaan tunnetun taidemaalarin katoamista, haastatellaan tämän vaimoa ja siteerataan taiteilijan päiväkirjoja. Kuten usein Bergmanin elokuvissa, vastauksia ei juuri anneta.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi luonnehti "Suden hetkeä" äärimmäisen vaikuttavaksi ja jännittäväksikin elokuvaksi, kauniiksi ja puhtaaksi kokonaisuudeksi, vaikka osa ohjaajan aivoituksista ja omien demonien kartoituksesta jää katsojalta ymmärtämättä.
Jason Priestley

Jason Bradford Priestley (s. 28. elokuuta 1969 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on näytellyt vuosina 1990–1998 televisiosarjassa "Beverly Hills 90210" Brandon Walshia.
Miravan

Miravan on Joseph Wrightin maalaus vuodelta 1772. Sen koko nimi on "Miravan murtaa esi-isiensä haudan auki" (). Wright ei jättänyt muistiinpanoja siitä, mihin taulun aihe perustuu, mutta se on liitetty samaan aikaan ilmestyneeseen persialaisten satujen kokoelmaan. Siinä kerrotaan nuoresta aatelismiehestä nimeltä Miravan, joka huomaa esi-isiensä hautakammion kyljessä laatan, jossa kerrotaan kammion sisältävän ”...suuremman aarteen kuin mitä Kroisoksella milloinkaan oli”. Mies murtautuu kammioon, mutta löytää vain luita ja tomua – ja uuden kaiverruksen, jossa varoitellaan tavoittelemasta maallisia voittoja kuten kultaa.
Maalauksen tyyliä on kuvattu tyyliltään uusgotiikaksi yhdessä luurankoa tutkivaa Demokritosta esittävän työn "Filosofi lampun valossa" kanssa. Dramaattista vaikutelmaa lisäävät pirstaleina oleva ovi ja sisään tulviva kuunvalo. Tämän öljyvärimaalauksen koko on 127×101,6 cm ja se sijaitsee nykyisin Derbyn kaupunginmuseossa.
Natriumtiosulfaatti

Natriumtiosulfaatti eli natriumhyposulfiitti (Na2S2O3) on natrium- ja tiosulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään muun muassa valokuvaus- ja analyyttisenä reagenssina.
Valmistus ja tyypilliset reaktiot.
Natriumtiosulfaattia muodostuu suuria määriä niin kutsuttujen rikkivärien valmistuksen yhteydessä sivutuotteena. Teollisesti sitä voidaan valmistaa myös kuumentamalla natriumsulfiitin ja rikin seosta noin 100 °C lämpötilaan tai natriumsulfidin, rikkidioksidin ja natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin välisellä reaktiolla.
Na2SO3 + S → Na2S2O3
2 Na2S + Na2CO3 + 4 SO2 → 3 Na2S2O3 + CO2
Muodostunut natriumtiosulfaatti kiteytyy pentahydraattina Na2S2O3·5H2O, josta kidevesi voidaan poistaa varovasti lämmittämällä. Enemmän lämmitettäessä se hajoaa lämpötilasta riippuen natriumsulfaatiksi, natriumsulfidiksi ja rikiksi. Myös happoliuokset hajottavat yhdisteen, jolloin muodostuu rikkiä ja rikkidioksidia
Halogeenit hapettavat helposti natriumtiosulfaatin, muun muassa kloori hapettaa sen sulfaatiksi ja jodi natriumtetrationaatiksi. Jälkimmäistä reaktiota käytetään analyyttisessä kemiassa jodometrisissä titrauksissa.
2Na2S2O3 + I2 → Na2S4O6 + 2 I−
Käyttö.
Tärkein natriumtiosulfaatin käyttökohde on valokuvauksessa kiinnitekemikaalina. Se reagoi valottumatta jääneen hopeahalogenidin, esimerkiksi hopeabromidin kanssa muodostaen liukoisen bistiosulfaattoargentaatti(I) -kompleksi-ionin. Muita käyttökohteita ovat titraukset analyyttisessä kemiassa, kloorin poistaminen valkaistusta sellusta ja jätevesistä, lämmönvarastointilaitteistoissa sekä erilaisissa prosesseissa apuaineena. Yhdistettä voidaan käyttää myös syanidin aiheuttaman myrkytyksen hoidossa. Rodanaasientsyymi katalysoi tiosulfaatti- ja syanidi-ionien välistä reaktiota, jossa muodostuu vähemmän myrkyllinen ja munuaisten kautta elimistöstä poistuva tiosyanaatti-ioni.
Dropbox

Dropbox on "Dropbox, Inc." -yhtiön ylläpitämä tiedostojen tallennus- ja synkronointipalvelu. Se on pilvitallennuspalvelu, joka mahdollistaa tiedostojen synkronoinnin useiden eri laitteiden välillä. Tiedostoja on myös helppo jakaa muiden kanssa.
Muita samankaltaisia palveluita ovat esimerkiksi Googlen Google Drive, SugarSync, TeamDrive, Box, OneDrive ja Ubuntu One. Dropbox on kehitetty Python-ohjelmointikielellä.
Käyttö.
Dropbox-ohjelma on saatavilla Windowsille, OS X:lle ja Linuxille sekä monille mobiilialustoille, kuten Android, Windows Phone, iOS ja BlackBerry.
Dropboxista on saatavilla sekä maksuton että maksullinen versio. Maksuttomassa versiossa käyttäjä saa ensin tallennustilaa käyttöön 2 Gt, suorittamalla ”Getting Started” -osion tutustumistehtävät 48 Gt lisää ja kalleimmassa maksullisissa 1 Tt tai niin paljon kuin käyttäjä tarvitsee. Data tallennetaan käyttäen 256-bittistä AES-salausta ja tiedonsiirrossa käytetään SSL-salausta.
Vastaanotto.
Dropbox on saanut hyviä arvosteluja helppokäyttöisyydestään "The Economist"-, "PC Magazine"- ja "The New York Times" -lehdissä Dropboxin tarjoama ilmainen kaksi gigatavua on melko vähän verrattuna moniin pilvipalveluihin.
Unelmana koripallo

Unelmana koripallo ("Hoop Dreams") on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1994. Elokuvaa on levitetty videolla myös nimellä "Korisunelmia". Elokuva kertoo kahdesta mustaihoisesta amerikkalaispojasta, joiden tavoitteena on tulla koripalloammattilaisiksi.
Dokumenttia varten kuvattiin viiden vuoden aikana 250 tuntia aineistoa, josta elokuva koostettiin. "Washington Post" kutsui sitä kaikkien aikojen vahvimmaksi urheiluelokuvaksi. Elokuvan aiheena ei kuitenkaan ole pelkkä urheilu, vaan se kuvaa laajemminkin amerikkalaista elämää. "Chicago Sun-Times" kuvaili elokuvaa 1990-luvun parhaaksi. Elokuva on saanut useita palkintoja.
"Sports Illustrated" -lehti nimesi dokumentin vuonna 2003 kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi urheiluelokuvaksi. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pettävä varjo (elokuvasarja)

Pettävä varjo on yhdysvaltalainen rikos-/komediaelokuvasarja. Sarjan ensimmäinen osa sai ensi-iltansa vuonna 1934 ja viimeisin vuonna 1947.
Sarjan neljä ensimmäistä elokuvaa on ohjannut W. S. Van Dyke, viidennen Richard Thorpe ja kuudennen Edward Buzzell. Käsikirjoituksen elokuvaan on laatinut kolmessa ensimmäisessä osassa Albert Hackett ja Frances Goodrich. Neljänteen käsikirjoituksen laativat Irving Brecher ja Harry Kurnitz, viidenteen Robert Riskin ja Dwight Taylor ja kuudenteen Steve Fisher ja Nat Perrin. Hunt Stromberg tuotti neljä ensimmäistä elokuvaa, Everett Riskin viidennen ja Nat Perrin kuudennen.
Sarjan kaikissa elokuvissa pääosissa nähdään William Powell (Nick Charles) ja Myrna Loy (Nora Charles). Muita sarjan tärkeitä näyttelijöitä ovat Maureen O'Sullivan, Edward Ellis, James Stewart, C. Aubrey Smith, Donna Reed, Barry Nelson, Gloria DeHaven, Keenan Wynn ja Dean Stockwell. Skippy-koirallakin on iso rooli Astana.
"Pettävä varjo" -sarjan ensimmäinen elokuva "Pettävä varjo" julkaistiin 23. toukokuuta vuonna 1934 ja on sarjan eniten tuottanut elokuva. Ensimmäisen elokuvan yllätyksellisen menestyksen johdosta se sai vielä viisi jatko-osaa vuosina 1936, 1939, 1941, 1945 ja 1947.
Leone-luokka

Leone-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston viiden hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. Aluksista kaksi peruutettiin ennen valmistumista. Ne oli alun perin luokiteltu kevyiksi tiedusteluristeilijöiksi ja luokiteltiin hävittäjiksi vasta 5. syyskuuta 1938.
Alukset.
Luokan alukset suunnitteli genovalainen Society Gio Ansaldo et Company Mirabello-luokan paranneltuna versiona. Suunnitelmien pohjalta tilattiin Ansaldon telakalta viisi alusta 18. tammikuuta 1917, mutta teräksen puute esti valmistuksen. Luokan kolmesta aluksesta tehtiin uusi tilaus 30. lokakuuta 1920, jolloin kaksi peruutettiin.
Venetsian kauppias (vuoden 2004 elokuva)

Venetsian kauppias () on Michael Radfordin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka perustuu William Shakespearen samannimiseen näytelmään. Elokuvan pääosissa esiintyvät Al Pacino, Jeremy Irons, Joseph Fiennes ja Lynn Collins.
Elokuva seuraa alkuperäistä näytelmää hyvin tarkasti, ja ottaa vain vähän omia vapauksia. Ohjaaja Michael Radford uskoi Shylockin olleen Shakespearen ensimmäinen traaginen sankari, joka kohtaa oman tuhonsa omien vikojensa takia, eikä esitä tätä pelkästään elokuvan roistona vaan myös uhrina.
Pettävän varjon seuraaja

Pettävän varjon seuraaja () on toinen "Pettävä varjo"-elokuva ja W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen rikos-/komediaelokuva vuodelta 1936. Pääosissa ovat William Powell ja Myrna Loy heidän kuudennessa yhteisessä elokuvassaan. Sivuosissa ovat muun muassa Skippy-koira ja James Stewart.
"Pettävän varjon seuraaja" perustuu Dashiell Hammettin tarinaan, josta käsikirjoituksen laativat Albert Hackett ja Frances Goodrich. "Pettävän varjon seuraaja" ilmestyi teattereihin Yhdysvalloissa joulupäivänä vuonna 1936 ja Suomessa "Pettävän varjon seuraaja" sai ensi-iltansa vuotta myöhemmin 26. syyskuuta. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan kuten edellisen osansakin.
Elokuva sai vuonna 1937 yhden Oscar-ehdokkuuden parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta. "Pettävän varjon seuraajaa" pidetään sarjan parhaimpana elokuvana.
Muuta.
"Pettävän varjon seuraaja" on kuvattu mustavalkoisena. Elokuvan pituus on 113 minuuttia ja kuvauspaikkoina oli San Francisco, Kalifornia. George Zucco teki elokuvassa Hollywood-debyyttinsä. Hän oli näytellyt ennestään kuusi vuotta brittiläisissä elokuvissa.
Elokuvasta sovitettiin 60 minuuttia kestävä radiokuunnelma "Lux Radio Theaterille", joka esitettiin 17. kesäkuuta 1940, jossa Powell uusi roolinsa.
Pettävän varjon uudet seikkailut

Pettävän varjon uudet seikkailut () on vuonna 1939 julkaistu yhdysvaltalainen MGM:n rikos-/komediaelokuva ja kolmas "Pettävä varjo"-elokuva, jonka on ohjannut W. S. Van Dyke. Päärooleja esittävät William Powell ja Myrna Loy Nick ja Nora Charlesina. Heidän poikansa Nick Junior tuli tarinaan mukaan tässä elokuvassa. Tämä oli heidän kahdeksas yhteinen elokuvansa. Sivuosissa ovat muun muassa Virginia Grey, Otto Kruger ja C. Aubrey Smith. Käsikirjoituksen laativat aiempien osien tavoin Albert Hackett ja Frances Goodrich.
"Pettävän varjon uudet seikkailut" sai ensi-illan Yhdysvalloissa 17. marraskuuta vuonna 1939 ja Suomessa "Pettävän varjon uudet seikkailut" ilmestyi yhdeksän vuotta myöhemmin 23. heinäkuuta 1948.
Ilmestymisaikaansa elokuvaa mainostettiin nimellä "Return of the Thin Man" ennen kuin se vaihdettiin "Another Thin Maniksi".
Juoni.
Nick ja Nora Charles (Powell ja Loy) palaavat New Yorkiin koiransa ja poikansa kanssa. Heidät kutsutaan viettämään viikonloppua eversti Burr MacFay’n (Smith) taloon Long Islandille. MacFay haluaa hyvin tuntemansa etsivän tutkimaan uhkauksia, joita hän on saanut Phil Churchilta (Leonard). Kun MacFay kuolee, Churchista tulee pääepäilty. Nick on kuitenkin skeptinen; hänen mielestään jotain paljon monimutkaisempaa on tekeillä. MacFay’n tyttärellä (Grey), taloudenhoitajalla (Gordon) tai monilla muilla taitaa olla näppinsä pelissä vanhan everstin kuolemassa.