tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kampanja neljää tuholaista vastaan

Kampanja neljää tuholaista vastaan (, myös , ’varpustentappokampanja’) oli tuhoeläimien hävittämiseen tähdännyt kampanja, jonka Kiinan kommunistinen puolue käynnisti vuonna 1958. Se oli yksi suuren harppauksen ensimmäisistä toimenpiteistä.
Kampanjan kohteena olivat hyttyset, rotat, kärpäset ja varpuset. Varpuset olivat mukana vuoteen 1960, jolloin niiden hävittämisen aiheuttamat ongelmat huomattiin ja ne korvattiin kampanjassa lutikoilla. Alun perin oli laskettu, että jokainen varpunen söi 4,5 kiloa viljaa vuodessa, ja niinpä miljoona varpusta tappamalla saataisiin ruokaa 60 000 ihmiselle. Erityisesti varpusten suhteen kampanja oli menestys, ja ne kuolivatkin lähes sukupuuttoon koko Kiinan alueella. Varpusten laajamittainen hävittäminen johti kuitenkin vakavaan ekologiseen epätasapainoon, tuhohyönteisten määrän lisääntymiseen ja sitä kautta satomäärien pienenemiseen. Se oli osasyynä Kiinan suureen nälänhätään, jossa kuoli arviolta 30 miljoonaa ihmistä. Kiinan oli lopulta pakko tuoda varpusia maahan Neuvostoliitosta, jotta luonnon tasapaino saatiin palautettua.
Jorma Mukala

Jorma Mukala (s. 1954 Kotka) on valmistunut arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1986. Hän on ollut vuodesta 2009 Arkkitehti-lehden päätoimittajan tehtävissä, mutta kertoi Ylen radion Ajantasa -ohjelmassa 7.12.2017 ettei enää jatka päätoimittajan tehtävässä. Sitä ennen hän on ollut arkkitehtinä Tampereella ja ollut mukana Lapinniemen tehtaan saneerauksen suunnittelussa. Hän perusti vuonna 1990 arkkitehtitoimiston joka on toiminnassa vieläkin. Vuonna 1998 hänet nimitettiin Tampereen teknillisen korkeakoulun suunnitteluperusteiden assistenttintiksi, minkä lisäksi hän on ollut muun muassa opettajana Tampereen ammattikorkeakoulussa. Hän on kirjoittanut suuren määrän artikkeleja lehtiin ja muihin julkaisuihin, sekä antanut kohahduttavia lausuntoja Suomalaisen arkkitehtuurin tilasta. 
Jorma Mukala sai vuonna 1992 Rakennustietosäätiön Pietilä-palkinnon, ja vuonna 1996 Viron kulttuurisäätiön kuvataiteen vuosipalkinnon. Jorma Mukala voitti yhdessä kuvanveistäjä Villu Jaanisoon kanssa vuonna 1995 M/S Estonia -laivan uhrien muistomerkkikilpailun teoksella Katkennut linja joka paljastettiin 28. syyskuuta 1996, päivä on sama minä Estonia upposi vuonna 1994. He voittivat yhdessä myös vuonna 1997 Tampereen työväenopiston ja Kansalais- ja työväenopistoliikkeen 100-vuotismonumenttikilpailun, ensimmäisen palkinnon teoksellaan Valolähde. Kilpailu oli kutsukilpailu. Monumetti on teos jossa vesi ja valo nousevat keskeiseksi, se on koottu valmiista teollisuuden rakenneosista.
Luettelo kirjoista, jotka Jorma Mukala on kirjoittanut, tai joiden kirjoittamisessa hän on ollut mukana:
Anal Thunder Syndrome

Anal Thunder Syndrome on Anal Thunderin 20-vuotisen uran kunniaksi julkaistu kappale ja punkooppera vuodelta 2017. Kappaleen ensiesitys oli Helsingin Kuudes linja -teatterissa 18. marraskuuta 2017, jonka yhteydessä yhtye esitti kappaleen myös livenä. Kappale kestää 20 minuuttia, mikä kuvastaa yhtyeen 20-vuotista taivalta.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 7. joulukuuta 2017. Albumista julkaistiin myös rajoitettu 300 kopiota käsittävä vinyylipainos maaliskuussa 2018. Levy on yksipuolinen, ja sen toisella puolella on kaiverrus.
Kaarina Autio

Eila Kaarina Autio (myöh. Helle, 28. heinäkuuta 1941 Vampula – 4. helmikuuta 2013 Turku) oli suomalainen telinevoimistelija.
Kaarina Autio sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja 8-ottelussa 92:nneksi. Yksittäisistä telineistä hän oli permannolla 84:s, puomilla 88:s, nojapuilla 94:s ja hypyssä 99:s. Hän osallistui kolme kertaa voimistelun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuihin.
Seuratasolla Autio edusti Turun Urheiluliittoa. Hän saavutti SM-pronssia moniottelussa vuonna 1959.
Lexus RX

Lexus RX on keskikokoinen luksus-crossover-tyyppinen automalli, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Alun perin RX julkaistiin Japanissa nimellä Toyota Harrier vuonna 1997 ja muualla maailmassa vuonna 1998.
Toisen sukupolven RX esiteltiin mallivuodeksi 2003.
Kolmannen sukupolven RX esiteltiin mallivuodeksi 2008.
Neljännen sukupolven RX esiteltiin keväällä 2015 New Yorkin autonäyttelyssä. Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä RX sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Tuovi Sappinen

Tuovi Inkeri Sappinen (myöh. Cochrane, s. 8. huhtikuuta 1941 Turku) on suomalainen telinevoimistelun olympiaedustaja.
Sappinen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja oli 8-ottelussa 74:s, suomalaisista toiseksi paras Pirkko Niemisen jälkeen. Yksittäisistä telineistä hän sijoittui nojapuilla 55:nneksi, permannolla 73:nneksi, puomilla 81:nneksi ja hypyssä 85:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1958 ja 1962 sekä EM-kilpailuihin vuosina 1961 ja 1963. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa moniottelussa vuonna 1959.
Seuratasolla Sappinen edusti Turun Urheiluliittoa. Hän voitti Suomen-mestaruuden moniottelussa vuosina 1957–1959 ja 1962–1963, permannolla ja hypyssä vuosina 1958–1959 sekä nojapuilla vuonna 1959.
Tuovi Sappisen valmentajana toimi muun muassa hänen isänsä Simo Sappinen. Tuovin veli Heikki Sappinen kilpaili olympialaisten voimistelussa Méxicossa 1968. Vuodesta 1963 Tuovi Sappinen on asunut Yhdysvalloissa. Myös Tuovin sisko Marja Ekman sekä serkku Anneli Sappinen olivat voimistelijoita.
Nuoruustango (elokuva)

Nuoruustango on suomalainen televisioelokuva vuodelta 2017. Elokuva kertoo joukosta entisiä kommunisteja, jotka ovat 1970-luvulla tutustuneet toisiinsa kesälukiossa, ja tapaavat toisensa nyt venäläisen ruoan kurssilla 40 vuotta myöhemmin. Elokuvassa pohditaan Neuvostoliiton hajoamisen merkitystä, pääpainon ollen kuitenkin hahmojen henkilökohtaisissa asioissa.
Elokuva pohjautuu Heidi Köngäksen ja Taina Westin vuonna 1993 esitettyyn televisioelokuvaan "Kalliolle kukkulalle". Elokuvasta nähdään "Nuoruustangossa" myös otteita.
Elokuva kuvattiin Villa Frosteruksessa Espoossa touko-kesäkuussa 2017.
Milad Dehghan

Milad Dehghan, taitelijanimeltään Slim Mill (s. 1991) on iranilaistaustainen poliitikko, rap-artisti ja LEVELI-podcast-ohjelman juontaja. Hänen suosituin kappaleensa ”Kebab” on kerännyt lähes neljä miljoonaa näyttökertaa YouTubessa. Dehghanin YouTube-kanavalla on lähes 60 000 tilaajaa ja yli 22 miljoonaa katselukertaa.
Elämä.
Dehghan julkaisee musiikkia omakustanteena. Dehghanin mukaan Mikael Gabriel tarjosi hänelle levytyssopimusta, mutta Dehghan kertoo kieltäytyneensä siitä. Dehghan esiintyi Ylen vuonna 2018 tuottamassa dokumenttisarjassa "RäpID".
Dehghan valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2021 kuntavaaleissa. Dehghan erotettiin puolueesta melko pian vaalien jälkeen. Hän on myöntänyt aiheuttaneensa mainehaittaa. Dehghan otettiin takaisin perussuomalaisiin vuoden 2025 alkupuolella. Dehghan oli ehdolla perussuomalaisista myös vuoden 2025 kuntavaaleissa Vantaalla. Hän sai 271 ääntä jääden ensimmäisenä varavaltuutetuksi 
Marraskuussa 2025 Deghan sai 7 kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen törkeästä yksityiselämää loukkaavan tiedon levittämisestä sekä törkeästä kunnianloukkauksesta. Samoista rikoksista tuomittiin helsinkiläinen Milan Jaff. Asia koski Jaffin saamia raiskaustuomioita, joiden uhreja Jaff ja Dehghan halvensivat Deghanin juontamassa podcastissa. Heidät velvoitettiin yhteisvastuullisesti korvaamaan uhreille vahingonkorvauksia 7000€
Päävärit (kirja)

Päävärit ("Primary Colors") on yhdysvaltalainen, tammikuussa 1996 julkaistu poliittinen avainromaani. Romaani kertoo nuoren ja kunnianhimoisen kuvernööri Jack Stantonin presidentinvaalikampanjasta, jolla on ilmeisiä yhtäläisyyksiä Bill Clintonin vuoden 1992 presidentinvaalikampanjan kanssa. Jack Stantonin ohella kirjan keskeisimpiä henkilöhahmoja ovat tämän vaimo Susan Stanton (Hillary Clinton) ja kirjan kertojana toimiva kampanjapäällikkö Henry Burton (George Stephanopoulos). Päävärit oli yhdeksän viikon ajan The New York Timesin bestseller-listan ensimmäisellä sijalla. 
Teos julkaistiin alun perin anonyymina, minkä vuoksi teoksen kirjoittajaa arvuuteltiin pitkään yhdysvaltalaisessa mediassa. Kesäkuussa 1996 The Washington Post -lehti analysoi teoksen varhaisen käsikirjoituksen käsialaa ja uutisoi analyysin perusteella uskovansa, että teoksen kirjoittaja on yhdysvaltalainen toimittaja Joe Klein. Pian tämän jälkeen Klein tunnusti olevansa kirjan todellinen kirjoittaja.
Kirjan pohjalta tehtiin myöhemmin samanniminen elokuva, jonka pääosaa esitti John Travolta.
Patrick Linman

Patrick Linman (s. 27. heinäkuuta 1968 Taklax, Korsnäs) on suomenruotsalainen muusikko, lauluntekijä ja manageri.
Linman voitti 22-vuotiaana karaoke-kilpailun, jonka päävoittona oli levytyssopimus. Debyyttialbumi oli nimeltään "Heaven Calls" (1992). Hän kirjoitti kaikki esikoisalbumin kappaleet ja soitti lähes kaikkia instrumentteja. 
Yhdessä Joakim Kuljun kanssa hän muodosti popduon nimeltään Place-2-Go. Duolla oli 2000-luvun alussa sopimus Universalin (Universal Music Group Sweden AB) kanssa. Place-2-Go levytti yhden albumin, "Faces" (2000), ja esiintyi tv-ohjelmissa Suomen lisäksi Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Thaimaassa. 
Linman on ollut mukana seuraavissa yhtyeissä: Action (1980-luvun rockia), Mitchel &amp; The Skarvsladders (rockia Maalahden murteella), Bon Jovi Show (tribuuttiyhtye), ­Holy Divers (heavy metalia Dion tyyliin), Taklax ­Tennessee (1980-luvun musiikkia), ­Place-2-Go (1990-luvun popmusiikkia), Level 1 (uusia lainakappaleita ja klassisia 1980-luvun hittejä). 
Patrick Linman on osallistunut Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 2004 kappaleella ”Can't Stop Loving You” ja vuonna 2005 kappaleella ”Kissed by a Fool”, joista ensin mainittu pääsi finaaliin. Hän on säveltänyt iskelmiä suomalaisille artisteille, kuten Suvi Teräsniskalle. Yhdessä Mats MP Perssonin kanssa hän on kirjoittanut muun muassa Sturm und Drang -yhtyeen kappaleet ”Indian” ja ”Rising Son”. 
Linmanin poika André Linman tuli tunnetuksi Sturm und Drangin laulaja-kitaristina.
Winning Run

Winning Run () on Namcon kehittämä ja julkaisema ajopeli, joka on kehitetty Namco System 21 -kolikkopelialustalle. Peli on julkaistu Japanissa vuonna .
Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu Formula 1 -aiheinen peli ja yksi ensimmäisiä täytettyä polygonigrafiikkaa käyttäneistä videopeleistä.
Laitteisto tunnettiin alun perin nimellä "Polygonizer" ennen nimeämistä System 21:ksi ja oli ensimmäinen laitteistotasolla polygoneja tukeva järjestelmä.
Luettelo Sulkavan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Sulkavan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sulkavan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Sulkavalla on Kustaa III:n sotaan liittyvä "Elfsborgin rykmentin muistoristi", toiselta nimeltään "Porilaisten hauta". Nimineuvos Kaarlo Hämäläiselle on henkilömuistomerkki.
Hard Drivin’

Hard Drivin’ on Atarin kehittämä ajopeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja myöhemmin useille muille alustoille.
Peli on yksi varhaisista täytettyä polygonigrafiikkaa käyttävistä videopeleistä.
Peli on päävalikossaan merkitty vuodelle 1988, mutta peli on julkaistu vasta kesällä 1989.
Jatko-osa "Race Drivin’" julkaistiin vuonna 1990.
Kiviyrttikasvit

Kiviyrttikasvit (Woodsiaceae) on pieni Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Heimoon kuuluu ainakin kolme sukua, joiden lisäksi heimoon saattaa kuulua neljä muutakin sukua sekä neljä risteymäsukua, mutta näiden sukujen taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Heimon suvuista kiviyrtit ("Woodsia") on selvästi runsaslajisin; heimon muut suvut sisältävät lähinnä yksittäisiä tai muutamia lajeja.
Heimon lajeista tavataan Suomessa vain kolmea kiviyrttilajia, karvakiviyrttiä ("Woodsia ilvensis"), tunturikiviyrttiä ("Woodsia alpina") ja kaljukiviyrttiä ("Woodsia glabella").
Nicolae Stoian

 
Nicolae Stoian (s. 25. maaliskuuta 1978) on romanialainen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen Euroopan mestari ja kaksinkertainen Yhdysvaltain mestari.
Kilpaura.
Stoian kilpaili nuorten tasolla vuosina 1993–1995. Viimeisenä vuotenaan hän siirtyi ottelemaan myös aikuisten tasolle ja voitti Apullum cupin mestaruuden alle 75-kiloisten sarjassa.
2000 toukokuussa Stoian saavutti ensimmäisen EM-pronssimitalin Portugalissa.
2003 EM-kilpailuissa Stoian onnistui etenemään aina loppuotteluun saakka. Ukrainassa käyty turnaus päättyi hopeaan hävittyään loppuottelussa Sylwester Sypienille.
Stoian voitti tammikuussa 2009 ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruuden keskisarjassa. Hän voitti loppuottelussa Stiliyan Petrovin.
Tammikuussa 2011 Stoian voitti toisen Yhdysvaltain mestaruuden, mutta nyt raskaassasarjassa. Loppuottelussa hän voitti Krzysztof Galkan.
2012 Stoian aloitti vuoden sijoittumalla tammikuussa Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa toiseksi hävittyään raskaansarjan loppuottelussa Darmen Sadvokasoville.
2013 Stoian saavutti Yhdysvaltain mestaruuskisoissa pronssia.
2014 lokakuussa Stoian otteli Moldova Cupissa yksittäisen erikoisottelun nelinkertaista Euroopan raskaansarjan mestaria Oleksandr Ieromenkoa vastaan. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin.
Potkunyrkkeily.
Stoian on kilpaillut karaten lisäksi myös potkunyrkkeilyssä 1990-luvulta lähtien. Hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä Bronec cupissa, Romaniassa. Stoian sijoittui turnauksessa kolmanneksi alle 80-kiloisten sarjassa. Seuraavana vuonna 1999 Stoian eteni loppuotteluun saakka, mutta hävisi mestaruuden.
Groom

GROOM Parturit on suomalainen miesten parturiliikeketju. Yritys on perustettu vuonna 2005, ja ensimmäinen liike avattiin saman vuoden toukokuussa Helsinkiin Kalevankadulle.
Kesäkuussa 2023 GROOMilla on 27 liikettä. Liikkeet sijaitsevat Helsingissä, Espoossa, Hämeenlinnassa, Tampereella, Vantaalla, Lohjalla, Järvenpäässä ja Turussa.
Historia.
Sami Heino perusti ensimmäisen GROOM-liikkeen Helsingin Kalevankadulle vuonna 2005 vappuna. Yrityksen liikeidea oli tarjota miehille perinteisiä parturipalveluita helposti ja nopeasti ilman jonottelua. Parturiin pääsi nettiajanvarauksella, varaamalla ajan puhelimitse tai kävelemällä sisään ilman ajanvarausta.
Vilho Paajanen

Vilho Olavi Paajanen (s. 11. heinäkuuta 1946 Parikkala) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Vuoksenniskan Urheilijoita.
Aikuisten SM-kilpailuista Paajanen saavutti maratonilta kolme hopeaa vuosina 1972, 1973 ja 1979. Hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuden maratonilla vuonna 1973 Kuortaneella. Lämpötila kilpailun aikana oli +29 °C. Paajanen saavutti kolme sotilaiden maailmanmestaruutta ja sijoittui Bostonin maratonilla viidenneksi vuonna 1974. 
Ennätyksikseen Paajanen juoksi 3 000 metrillä ajan 8.35,0 vuonna 1973, 5 000 metrillä ajan 14.29,8 vuonna 1978, 10 000 metrillä ajan 30.05,2 vuonna 1976 ja maratonilla ajan 2.15.42,8 vuonna 1973. Virallisiin kilpailuihin Paajanen ei ole osallistunut vuoden 1980 jälkeen, koska siirtyi ampumaurheiluun.
Heikki Lehti

Heikki Paavali Lehti (s. 30. heinäkuuta 1950 Punkalaidun) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen estejuoksija. Hän edusti Turun Urheiluliittoa ja Turun Tovereita.
Kalevan kisoista Lehti saavutti 3 000 metrin esteistä pronssia vuonna 1979. Ennätyksikseen hän juoksi 1 500 metrillä ajan 3:50.38 vuonna 1980, 3 000 metrillä ajan 8:21.0 vuonna 1975, 5 000 metrillä ajan 14:13.34 vuonna 1976, 10 000 metrillä ajan 29:47.13 vuonna 1977 ja esteissä ajan 8:49.13 vuonna 1979. Virallisiin kilpailuihin Lehti ei ole osallistunut vuoden 1994 jälkeen.
Rauman kylpylä

Rauman kylpylä oli vuonna 1821 Rauman terveyslähteelle perustettu kylpylä. Kylpylän perusti arkkiatri Gabriel von Bonsdorff. Paikalla sijaitsi jo edellisellä vuosisadalla tunnettu terveyslähde. Kylpylässä annettiin perinteisiä vesihoitoja.
Kylpylää varten perustettiin "Raumo Badinrättnings Bolag" -niminen osakeyhtiö. Se oli Suomen ensimmäisiä osakeyhtiöitä. Yhtiön osakkeenomistajiksi ei hyväksytty alhaista tai vähemmän valistunutta väkeä (”inga ringare och mindre upplyste Personer”).
Raumasta tuli suosittu terveyskylpylä aina Turun paloon 1827 asti. Sen jälkeen kylpyläyhtiön tilanne heikkeni. Jo vuoden 1842 yhtiökokouksessa ehdotettiin, että laitos myytäisiin. Myynnistä päätettiin kuitenkin vasta vuonna 1854, kun rakennukset olivat jo hyvin rapistuneet eivätkä enää tuottaneet lainkaan voittoa osakkaille, vaan yhtiö oli joutunut vaatimaan heiltä vuosittaisia lisämaksuja. Kylpylän rakennukset purettiin 1857.
Kaivopuistoksi nimetty alue oli pitkään suosittu ulkoilualue, ja terveyslähde mainittiin 1890 paikallisessa lehdessä.
Jouko Kokkonen

Jouko Juhani Kokkonen (s. 10. syyskuuta 1950 Lappeenranta) on suomalainen yleisurheilija ja liikuntatieteilijä. Urheilu-uransa aikana hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja Lappeenrannan Urheilumiehiä.
Kalevan kisoista Kokkonen saavutti 110 metrin aitajuoksusta hopeaa vuonna 1975 ja kolme pronssia vuosina 1976, 1977 ja 1979 ja 400 metrin aitajuoksusta hopeaa vuonna 1977 ja kaksi pronssia vuosina 1968 ja 1978. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa pikaviestistä kahta hopeaa vuosina 1975 ja 1978 sekä kahta pronssia vuosina 1976 ja 1977. Sisäratojen SM-kilpailuista Kokkonen saavutti pronssia 60 metrin aitajuoksusta vuonna 1969.
Ennätyksikseen Kokkonen juoksi 100 metrillä ajan 10,6 vuonna 1977, 200 metrillä ajan 21,9 vuonna 1977, 400 metrllä ajan 48,5 vuonna 1977, 60 metrin aidoissa ajan 8,4 vuonna 1969, 110 metrin aidoissa ajan 14,28 vuonna 1976 ja 400 metrin aidoissa ajan 51,17 vuonna 1977. Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1981 jälkeen.
Kokkonen opiskeli 1970-luvulla yliopistossa Provossa Yhdysvalloissa. Myöhemmin hän toimi liikuntatieteiden professorina Brigham Young Universityssä Hawaijilla.
Traneksaamihappo

Traneksaamihappo on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää verenvuodon hoitamiseen ja ehkäisyyn muun muassa leikkausten yhteydessä. Traneksaamihappo kuuluu WHO:n julkaisemaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa traneksaamihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, hieman etanoliin ja on liukenematonta muihin orgaanisiin liuottimiin. Traneksaamihappo sitoutuu plasminogeeniin ja estää sen hydrolyysin aktiiviseksi plasmiiniksi. Tällöin verihyytymien hydrolyysi heikkenee ja tämä estää verenvuotoa. Traneksaamihappoa annostellaan joko oraalisesti tai ruiskeena suoneen. Lääkeainetta käytetään leikkausten ja synnytysten yhteydessä ehkäisemään verenvuotoa sekä runsaan kuukautisvuodon hoitamiseen..
Haittavaikutukset.
Traneksaamihappo on yleensä hyvin siedetty lääkeaine. Harvinaisia haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, oksentelu ja ripuli.
Valmistus.
Traneksaamihapon synteesin ensimmäisessä vaiheessa p-syanotolueenin metyyliryhmä hapetetaan karboksyylihapporyhmäksi, jolloin muodostuu p-syanobentsoehappoa. Seuraavassa vaiheessa syanoryhmä pelkistetään aminoryhmäksi vedyttämällä Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä. Viimeisessä vaiheessa aromaattinen rengas pelkistetään vedyttämällä platinan toimiessa katalyyttinä ja tuotteena muodostuu traneksaamihappoa.
Falsterin rovastikunta

Falsterin rovastikunta () on rovastikunta Lolland-Falsterin hiippakunnassa Tanskan kansankirkossa. Rovastikunta sijaitsee Guldborgsundin kunnan alueella.
Rovastikuntaan kuuluu 30 seurakuntaa ("sogn") ja 14 pastoraattia ("pastorat").
Amarco

Amarco on vuonna 1958 perustettu hyvinkääläinen jousiammunnan erikoisseura. Se perustettiin alun perin Nukarissa, Nurmijärvellä, ja se sai nimensä amerikkalaisesta jousimerkistä. Seuran puheenjohtajana toimii Suomen menestyksekkäin jousiampuja Tomi Poikolainen.
Seuran edustajista Tomi Poikolainen voitti henkilökohtaisen olympiakullan vuonna 1980 ja joukkuekilpailussa olympiahopeaa vuonna 1992. Hän voitti Euroopan-mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1986 ja joukkuekilpailussa vuonna 1994. Seuran ensimmäinen MM-mitalisti oli vuonna 1963 henkilökohtaisen MM-pronssin saavuttanut Marjatta Niemi. Maastoammunnassa Carita Jussila voitti merkkiluokan maailman- ja Euroopan-mestaruuden vuosina 1980, 1982 ja 1986 sekä kilpaili myös tauluammunnassa olympiakisoissa.
Tomi Poikolainen on voittanut 12 kertaa tähtäinjousen tauluammunnan henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden. Miika Aulio voitti mestaruuden vuonna 2000. Naisten mestaruuden voitti vuonna 1986 Jutta Vähäoja, joka sittemmin avioitui Tomi Poikolaisen kanssa. Joukkuemestaruuden Amarcon miehet ovat voittaneet vuosina 1965 ja 1998 sekä naiset vuosina 1986 ja 1988. Maasto- ja metsästysammunnassa Carita Jussila on voittanut kolmisenkymmentä Suomen-mestaruutta.
Göran Larsson

Stig Axel Göran Larsson (24. toukokuuta 1932 Uppsala – 27. helmikuuta 1989 Haninge) oli ruotsalainen uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Larsson voitti 100 metrin vapaauinnissa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja sijoittui 4×200 metrin vapaauintiviestissä neljänneksi. Wienin EM-kilpailuista 1950 Larsson voitti kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4×200 metrin vapaauintiviestissä ja saavutti lisäksi hopeaa 100 metrin vapauinnissa hävittyään ranskalaiselle Alexandre Janylle.
Matti Haikonen

Matti Haikonen (20. tammikuuta 1926 Räisälä – 21. lokakuuta 2006) oli suomalainen jousiammunnan maailmanmestari.
Haikonen voitti ensimmäisenä suomalaisena miesjousiampujana maailmanmestaruuden Västeråsissa vuonna 1965 tuloksella 2313. Samoissa kilpailuissa Suomen Maire Lindholm voitti naisten mestaruuden. Miesten joukkuekilpailussa, jossa suomalaisista ampuivat Haikonen, Jorma Sandelin ja Tuomo Virtanen, saavutti Suomi hopeaa. Vuoden 1963 MM-kilpailuissa Helsingissä Haikonen sijoittui 23:nneksi ja vuonna 1967 Amersfoortissa 17:nneksi.
Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa Sandefjordissa 1966 Haikonen voitti kultaa sekä yksilökilpailussa, jossa hän ampui yksinkertaisen FITA-kierroksen maailmanennätyksen 1201, että joukkuekilpailussa. Haikonen sijoittui vuoden 1962 PM-kilpailuissa neljänneksi ja kilpaili myös vuoden 1964 kisoissa.
Haikonen voitti Suomen-mestaruuden tauluammunnassa vuonna 1963. Maastoammunnassa hän voitti vaistoluokan mestaruuden vuonna 1957 sekä merkkiluokan mestaruuden vuosina 1962–1964 ja 1967. Huippuvuosinaan hän edusti Lännen Sokerin Jousiampujia.
Myös hänen vaimonsa Elma Kyllikki Haikonen, o.s. Saari (9. elokuuta 1926 – 9. maaliskuuta 2012) menestyi jousiammunnassa. Haikosten kotikunta oli Säkylä.
Kaasuhybridiauto

Kaasuhybridiauto on auto, joka käyttää polttoaineenaan sekä kaasua (maakaasu tai biokaasu) että bensiiniä (tai dieselöljyä). Auto siis sisältää sekä kaasu- että bensiinitankin. Suomessa myytävät kaasuautot ovat pitkälti kaasuhybridejä. Ajettavuudeltaan kaasuhybridi tuntuu aivan bensa-autolta, eikä käyttäjä huomaa mitään eroa normaaliajossa. Kaasuhybridiautojen yleistyminen on Suomessa todennäköistä, sillä hallitus on linjannut tavoitteekseen, että vuoteen 2030 mennessä Suomessa on 50 000 kaasukäyttöistä autoa. Valtion tavoitteiden lisäksi monet yksityiset toimijat kuten Gasum ja SEAT ovat panostaneet erittäin vahvasti kaasutankkausverkoston sekä kaasuautomallistojen kehittämiseen. Tällä hetkellä SEATilla on Suomen laajin kaasuautomallisto. Myös muun muassa Skodalla ja Audilla on tarjolla kaasuhybridejä.
Kaasuhybridien puolesta puhuvat useat asiat. Verrattuna perinteisiin bensiiniin ja dieseliin, on kaasuhybridi vähäpäästöisempi ja kuluttaa vähemmän. Kaasuhybridillä pääsee myös huomattavasti pidemmälle yhdellä tankillisella kuin suurimmalla osalla muita autoja. Lisäksi sekä biokaasun että maakaasun hinnat ovat halvempia kuin bensiinin hinta. Yksi kilo kaasua vastaa noin 1,5 litraa bensiiniä.
Kaasuasemia on Suomessa 28 kappaletta ja Gasum avaa lähivuosina 35 lisää. Myös paikalliset pienemmät toimijat avaavat omia kaasuasemiaan ympäri maata.
Lähteet.
https://www.kauppalehti.fi/uutiset/seat-leon-kirittaa-kaasuhybridin-myyntia/xZ7Rx552
https://tekniikanmaailma.fi/kommentti-autokauppias-mainitsi-minulle-autotermin-josta-ollut-koskaan-kuullutkaan-seuraavana-aamuna-sama-termi-oli-lehdessa/
Aiheesta muualla.
SEAT kaasuhybridit 
Kaasuauton hankinta
Kysymyksiä kaasuautoilusta
Alexandre Jany

Alexandre Jany (5. tammikuuta 1929 Toulouse – 18. heinäkuuta 2001 Marseille) oli ranskalainen uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän kilpaili olympiatasolla myös vesipallossa.
Jany kuului Ranskan 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. Hän kilpaili olympialaisissa myös yksilömatkoilla ollen parhaimmillaan Lontoossa vapaauinnissa 100 metrillä viides ja 400 metrillä kuudes. Rooman kesäolympialaissa 1960 Jany kuului Ranskan yhdeksänneksi sijoittuneeseen vesipallojoukkueeseen. Sekä Monte Carlon EM-kilpailuista 1947 että Wienin EM-kilpailuista 1950 Jany voitti mestaruudet 100 ja 400 metrin vapaauinneissa sekä sijoittui hopealle 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Itä-Lollandin rovastikunta

Itä-Lollandin rovastikunta ( Lolland Østre Provsti) on rovastikunta Lolland-Falsterin hiippakunnassa Tanskan kansankirkossa. Rovastikunta sijaitsee Guldborgsundin kunnan alueella.
Rovastikuntaan kuuluu 20 seurakuntaa ("sogn") ja 8 pastoraattia ("pastorat").
WestStar

WestStar on suomalainen monialakonserni. Konsernin emoyhtiö on WestStar Oy. 
WestStar Oy sijoittaa omistamiinsa tytäryrityksiin pääomaa ja liiketoimintaosaamista pitkäjänteisesti. Konsernilla on liiketoimintaa kone- ja tukkukaupassa, elintarviketeollisuudessa, rahoitusalalla sekä kiinteistöjen hallinnassa ja vuokrauksessa. Konsernin lemmikkieläimiin keskittyneeseen liiketoimintaklusteriin kuuluvat ravi- ja ratsutarvikkeita valmistava ja maahantuova Velj.Wahlstén, Rahulan Rehun lemmikkitarvikemyymäläketju WILLI sekä Kennel-Rehu. Vuonna 2020 WestStar työllisti 132 henkilöä Suomessa. 
"J.W.-Yhtiöt Oy" on WestStar-konsernin rahoitusalalla toimiva tytäryhtiö. Yhtiön palveluita ovat kulutusluotot ja yrityslainat. J.W-Yhtiöt on toiminut vuodesta 2006. Vuonna 2019 kuluttaja-asiamies vaati J.W.-yhtiöiden maksettavaksi 50 000 euron uhkasakkoa luottosopimusten harhaanjohtavan markkinoinnin takia.
Méndez Núñez (F104)

Méndez Núñez (runkonumero F104) on Espanjan laivaston vuonna 2004 vesillelaskettu Álvaro de Bazán -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Navantialta Ferrolista. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 2004 ja otettiin palvelukseen 21. maaliskuuta 2006.
Palvelus.
Alus on palveluksessa.
Länsi-Lollandin rovastikunta

Länsi-Lollandin rovastikunta ( Lolland Vestre Provsti) on rovastikunta Lolland-Falsterin hiippakunnassa Tanskan kansankirkossa. Rovastikunta sijaitsee Lollandin kunnan alueella.
Rovastikuntaan kuuluu 27 seurakuntaa ("sogn") ja 13 pastoraattia ("pastorat").
Marvel Entertainment

Marvel Entertainment LLC (aiemmin Marvel Enterprises ja Toy Biz, ja tyyliteltynä MARVEL) on kesäkuussa 1998 perustettu amerikkalainen viihdeyhtiö, joka syntyi Marvel Entertainment Groupin ja ToyBizin yhdistämisen tuloksena. Yhtiö on Walt Disney Companyn kokonaan omistama tytäryhtiö ja siihen kuuluu pääasiassa sarjakuvatuotantoyksikkö Marvel Comics. 
Historia.
Vuonna 2009 Walt Disney Company osti Marvel Entertainmentin 4 miljardilla dollarilla, jolloin Marvel Entertainmentistä tuli osakeyhtiö (LLC). Taloudellisissa raporteissa Marvel-brändi on mainittu ensisijaisesti osana Disneyn Consumer Products -segmenttiä. 
Vuonna 2015 elokuvayhtiö Marvel Studios uudelleenorganisoitiin The Walt Disney Studiosin tytäryhtiöksi, jossa se kehittää ja tuottaa yhteistä maailmankaikkeutta. Lokakuussa 2019 myös televisio-osasto Marvel Television ja sen tytäryhtiö Marvel Animation uudelleenorganisoitiin The Walt Disney Studiosin tytäryhtiöiksi.
Kumppanuudet.
Vuosien varrella Marvel Entertainment on neuvotellut ja tehnyt yhteistyötä muiden yhtiöiden kanssa. Marvelilla on esimerkiksi yhteisiä elokuvien lisenssisopimuksia Sony Picturesin ja Universal Picturesin kanssa. Sony Picturesin kanssa yhteiset lisenssioikeudet on esimerkiksi Hämähäkkimies-elokuvaan, ja Universalin kanssa Hulk-elokuvaan.
Pekka Sivonen (professori)

Pekka Tapani Sivonen (s. 11. lokakuuta 1955 Tampere) oli Maanpuolustuskorkeakoulun strategian professori vuodesta 2003 vuoteen 2020.
Pekka Sivonen syntyi Väinö Sivosen ja Enni Merton perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2006 on Tuuli-Maaria Hytönen, Mattiesko Hytösen ja Heli Sinkkosen tytär. Sivonen tuli ylioppilaaksi 1974, suoritti yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon 1979 Tampereen yliopistossa ja valtiotieteen lisensiaatin tutkinnon 1984 Helsingin yliopistossa, jossa hän myös väitteli tohtoriksi 1992. Sivonen oli vierailevana tutkijana Harvardin yliopistossa 1981–1982, Helsingin yliopiston assistenttina hän toimi 1984–1985, Rauhan- ja konfliktintutkimuslaitoksen tutkijana ja erikoistutkijana 1985–1991, Sotakorkeakoulun tutkijana 1991–1992, Maanpuolustuskorkeakoulun tutkijana ja erikoistutkijana 1993–1995 ja 1999–2003 sekä vs. tutkimusjohtajana 1999–1999. Strategian professorina Maanpuolustuskorkeakoulussa hän työskenteli vuodesta 2003 vuoteen 2020. Sivonen on myös Helsingin yliopiston valtio-opin dosentti vuodesta 2003 ja toimi "Finnish Defence Studies" -julkaisusarjan päätoimittaja vuodesta 2003 vuoteen 2020. Sotilasarvoltaan hän on reservin ylikersantti (2008). Vuodesta 2021 alkaen hänen seuraajansa Maanpuolustuskorkeakoulun strategian professorina on ollut yhteiskuntatieteiden tohtori, dosentti Tommi Koivula.
Pentti Rautiainen

Pentti Henrik Johannes Rautiainen (28. huhtikuuta 1935 Helsinki – 26. kesäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen amatöörinyrkkeilyn EM-mitalisti ja ammattilaisnyrkkeilijä.
Rautiainen otteli ensimmäisen kerran maaottelussa jo 18-vuotiaana vuonna 1953. Vuoden 1955 EM-kilpailuissa Berliinissä hän saavutti pronssia alle 60-kiloisten sarjassa. Hän voitti avausottelussaan Irlannin Steve Coffeyn 3–0 ja seuraavalla kierroksella Itä-Saksan Hans Liwowskin tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Välierässä hän hävisi Egyptin Nessim Monstaphalle pistein 3–0. Suomen-mestaruuden Rautiainen voitti 57-kiloisissa vuonna 1953, 60-kiloisissa vuonna 1956 sekä 63,5-kiloisissa vuonna 1957. Hän edusti seuratasolla Viipurin Nyrkkeilijöitä.
Rautiainen siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1957. Hän otteli ammattilaisena 21 kertaa ja voitti otteluistaan 17, hävisi kaksi ja otteli ratkaisemattoman kahdesti. Myöhemmin hän toimi kehätuomarina, muun muassa raskaan keskisarjan EM-ottelussa Piero del Papa – Conny Velensek vuonna 1971. Hän oli Suomen Ammattinyrkkeilyliiton puheenjohtaja vuosina 1972–1984.
Vainosjärvi

Vainosjärvi (inarinsaameksi "Vannjiikeessimjävri", koltansaameksi "Vainosjäuʹrr" ) on Lapissa Inarissa Sevettijärven ja Kirakkajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 820 hehtaaria eli 8,2 neliökilometriä. Se on 5,8 kilometriä pitkä ja 2,8 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee erämaassa Vainospään itäpuolella. Vainospää on kalliopäinen tunturi, jolla on kaksi noin 270 metriin kohoavaa huippua. Huipput kohoavat noin 130 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja sen rinteet laskevat loivasti järven länsirantaan. Järveen sukeltaa koillis-lounais-suuntainen harjujakso, joka alkaa ensin Sollomusjärveltä ja se nousee Vainosjärvestä sen koillispäässä yli 1,5 kilometriä pitkänä ja hyvin kapeana niemenä. Järvessä on kartan mukaan 46 saarta, jotka ovat pieniä. Osa saarista muodostavat järven itärantaa seuraavan rivin, joten ne on voineet syntyä harjujakson pilkistäessä järvestä. Kartassa vain harvoilla järvillä on nimiä. Järven rantaviivan pituus on 41 kilometriä. Pohjoisrannalla on kolme kämppää, joille johtaa polku Kirakkajärveltä. Myös itärantoja seuraa polku. Järven ympäristö on hyvin kivikkoinen.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Näätämöjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 69) Sevettijärven valuma-alueella (69.06), jonka Kirakkajärven valuma-alueeseen (69.065) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,6 metriä mpy.
Järvi kuuluu vesistöalueen itäiseen latva-alueeseen ja se saa pääosan vedestään sen valuma-alueelta. Kirakkajärven valuma-alueella on 91 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Vainosjärven alueella on noin 40 järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Useimmat järvet ovat kartassa nimettömiä. Järven laskujoki on Vainosjoki, joka laskee ensin Vainoslompoloon (78 ha), sitten Karekkilompoloon ja lopuksi Kirakkajärveen (306 ha). Karekkilompoloom laskee myös Karekkijärvi (213 ha). Kun vesireitti käy vielä Sevettijärvellä ja laskee tämän jälkeen Näätämöjokeen, alkaa sen matka kohti Norjaa ja siellä Näätämövuonossa Jäämereen.
Taivaan tuli

Taivaan tuli () on vuonna 1915 valmistunut venäläinen mykkäelokuva. Jevgeni Bauerin ohjaama melodraama oli näyttelijä Vera Holodnajan ensimmäinen yleisömenestys ja samalla venäläisen elokuvan läpimurto Suomessa. Elokuva ei ole säilynyt.
Juoni.
Vanha ja rikas leski, tähtitieteen professori Ronov menee naimisiin nuoren opiskelijan Tanjan kanssa. Häiden jälkeen ulkomailta saapuu Ronovin poika Leonid, joka rakastuu kauniiseen äitipuoleensa. Tanja ja Leonid salaavat tunteensa, kunnes kerran kävelyretkellä ukonilma yllättää heidät. Salama säikäyttää Tanjan, joka etsii turvaa Leonidin sylistä. Nuoret suutelevat ensimmäistä ja viimeistä kertaa, sillä seuraava salama osuu heidän piilopaikkaansa ja lyö heidät kuoliaaksi. Taivas on rangaissut heidän rikoksensa.
Tuotanto ja vastaanotto.
Aleksandr Hanžonkovin yhtiön tuottama "Taivaan tuli" on ajalleen tyypillinen salonkimelodraama. Se oli 1910-luvun venäläisen mykkäelokuvan suurimman tähden Vera Holodnajan ensimmäinen yleisömenestys ja sai kiittäviä lausuntoja myös lehdistössä. Holodnaja itse piti esikoiselokuvanaan Jevgeni Bauerin ohjaamaa "Rakkauden korkeaa veisua", joka sai ensi-iltansa vasta "Taivaan tulen" jälkeen. Kummastakaan elokuvasta ei ole säilynyt kopioita.
”Kinorunoelmaksi” määritelty "Taivaan tuli" sai Suomen ensi-iltansa helsinkiläisessä Scala-elokuvateatterissa lokakuussa 1915. Sen runomuotoiset tekstit olivat käntäneet suomeksi Iisakki Lattu ja ruotsiksi Rafael Lindqvist. Lehtimainosten mukaan elokuva edusti ”jotain aivan uutta kinematografitaiteen alalla, sillä se on todistus siitä, kuinka sydämellisesti, taiteellisesti ja kokonaisvaltaisesti filmitaide voi vaikuttaa, ja kuinka mielenkiintoinen ja mukaansa tempaava filmi voi olla myöskin ilman pienintäkään ’jymyvaikutusta’”. Varsinaista elokuvakritiikkiä ei Suomessa tuolloin vielä ollut, mutta "Fyrenin" toimittaja kuvasi "Taivaan tulta" ”taide-elokuvaksi sanan parhaassa ja korkeimmassa merkityksessä: Prologin ensimmäisestä kohtauksesta epilogin viimeiseen se vangitsee kiinnostuksen voimakkaasti ja täydellisesti, ennen kaikkea parin Holodnaja-Vyrubov poikkeuksellisen hienon ja miellyttävän näyttelemisen, mutta myös ihastuttavien ulkokuviensa ansiosta.”
Elokuva oli Suomessa yksi autonomian ajan suurimmista yleisömenestyksistä. Sitä esitettiin poikkeuksellisesti kolmen viikon ajan ja myöhemmin useita kertoja uusintoina. "Taivaan tulen" jälkeen Scala esitti "Rakkauden korkean veisun", ja myöhemmin Suomessa nähtiin noin puolet Holodnajan elokuvista, kunnes itsenäistyminen ja sisällissota katkaisivat yhteydet Venäjälle.
"Taivaan tuli" merkitsi myös venäläisen elokuvan läpimurtoa Suomessa. Seuraavien kolmen vuoden aikana Suomessa nähtiin suuri määrä venäläisiä elokuvia, jotka toisen sortokauden venäläistämispyrkimyksistä huolimatta olivat hyvin suosittuja yleisön keskuudessa. Ilmiöön vaikuttivat osaltaan ensimmäisen maailmansodan synnyttämät maahantuonnin ongelmat, mutta ratkaiseva merkitys lienee ollut venäläisen tuotannon saavuttamalla laatutasolla ja elokuvien suomalaiseenkin yleisöön vedonneella tunteellisella sisällöllä. Muualle Eurooppaan venäläiset elokuvat eivät juurikaan levinneet.
Songs of Experience

Songs of Experience on irlantilaisen rock-yhtye U2:n neljästoista studioalbumi. Albumin julkaisivat 1. joulukuuta 2017 Island Records ja Interscope Records, ja se on jatko-osa yhtyeen vuonna 2014 julkaisemalle studioalbumille "Songs of Innocence". Albumin innoittajana on sen edeltäjän tavoin ollut William Blaken runokokoelma "Songs Of Innocence and Experience".
Yhtye levytti albumin vuosina 2014–2017 yhteistyössä useiden tuottajien kanssa. Albumi oli tarkoitus julkaista jo aiemmin, mutta yhtye päätti siirtää julkaisua vedoten sen työstämisen aikana tapahtuneisiin poliittisiin muutoksiin, joita olivat muun muassa Brexit ja Yhdysvaltain presidentinvaalit 2016. Kitaristi The Edgen mukaan yhtyeen mielestä paras ratkaisu oli ”jättää levy hautumaan, ottaa etäisyyttä ja pohtia, peilaako se todella sitä, mitä maailmalla juuri nyt tapahtuu.” Laulaja Bono kirjoitti joitakin kappaleiden sanoituksia uudelleen aiempaa poliittisemmiksi, ja albumi viimeisteltiin vuonna 2017.
"Songs of Experience" on menestynyt kaupallisesti hyvin. Sitä myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla 186 000 kappaletta ja nousi myös Billboard 200 -albumilistan ykköseksi ja oli vuoden myydyin rock-albumi. Suomen albumilistalla sen sijoitus oli kuudes ja Britannian albumilistalla viides. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet ”You’re the Best Thing About Me”, ”The Blackout” ja ”Get Out of Your Own Way”. U2 aloittaa vuonna 2018 albumin tiimoilta Experience + Innocence Tour -kiertueen.
Kalle Haapasalmi

Kalle Kustaa Haapasalmi (3. marraskuuta 1926 Ilmajoki – 2. toukokuuta 2006) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Haapasalmi sijoittui viidenneksi Helsingin olympialaisissa 1952 kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa alle 67 kg. Hän sai hopeaa Suomen Painiliiton mestaruuskilpailuissa 1950.
Seuratasolla Haapasalmi edusti Seinäjoen Urheilijoita ja Tampereen Kisaveikkoja.
Haapasalmi muutti myöhemmin Ruotsiin.
Raunioiskasvit

Raunioiskasvit (Aspleniaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Heimoon kuuluu ainakin noin 25 sukua, joiden lisäksi mahdollisesti myös noin viisi muutakin sukua ja viisi risteymäsukua.
Loikot

Loikot ("Cystopteris") on loikkokasvien (Cystopteridaceae) heimoon kuuluva saniaissuku. Suku on sijoitettu aiemmin myös alvejuurikasvien (Dryopteridaceae), kiviyrttikasvien (Woodsiaceae) tai laajasti määriteltyyn kallioimarrekasvien (Polypodiaceae) heimoon. Sukuun kuuluu noin 25 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu reilut 50 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Loikot ovat matalakasvuisia saniaisia, joilla on suomuinen sekä lyhyt tai suikertava juurakko. Lehtiruodit ovat suomuisia, ja lehdet kasvavat juurakosta yksittäin tai pieninä ryhminä. Lehtilavat ovat yleiseltä muodoltaan puikeita tai kolmiomaisia sekä kolmeen tai neljään kertaan parilehdykkäisiä. Itiöpesäkkeet ovat pyöreitä ja niiden suojukset aikaisin tippuvia.
Suomessa tavataan kahta loikkolajia, haurasloikkoa ("Cystopteris fragilis") ja vuoriloikkoa ("Cystopteris montana"). Suomen haurasloikot jakautuvat kahteen alalajiin, kalliohaurasloikko ("Cystopteris fragilis" ssp. "fragilis") ja kalkkihaurasloikko ("Cystopteris fragilis" ssp. "dickieana"), joista nimialalaji kalliohaurasloikko on selvästi yleisempi.
Kelujärvi (järvi)

Kelujärvi tai joskus myös Kelujärvi–Matalajärvi on Lapissa Sodankylän Kelujärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 890 hehtaaria eli 8,9 neliökilometriä. Se on 4,9 kilometriä pitkä ja 4,2 kilometriä leveä. Järvellä on kaksi järviallasta, joita yhdistää maantien penkereeseen jätetty silta-aukko. Ennen tien rakentamista järvialtaiden välissä oli kahden niemen välinen kapekko ja niemiä kutsutaan Salmenniemiksi. Pohjoista järviallasta kutsutaan Syväjärveksi ja eteläistä Matalajärveksi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 23 miljoonaa kuutiometriä eli 0,023 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 10 metriä. Syvin kohta sijaitsee Syväjärven keskellä. Suurin osa Syväjärven vesialasta on yli kolme metriä syvää, mutta Matalajärvi ei yllä kolmen metrin syvyyteen.
Järven rantaviivan pituus on 22 kilometriä. Järven rannat ovat pääasiassa soistunutta metsämaata, jota rikkovat yksittäiset peltopalstat. Suurin peltoaukea sijaitsee järvialtaiden välisellä niemellä, jossa sijaitsee Kelujärven kylä. Kylän läpi ja samalla järvien välistä kulkee seututie 967, joka on Sodankylän ja Tanhuan välinen maantie. Järven rannoilla on jonkin verran haja-asutusta, mutta siellä sijaitsee yli 40 vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kitisen alueen (65.8) Kelujoen valuma-alueella (65.89), jonka Kelujärven valuma-alueeseen (65.896) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 186,5 metriä mpy. Syväjärveen laskee Sammakkoaapalta suon kuivatusoja ja Seprinkun kurun läpi idästä Seprunoja. Matalajärveen laskee Kousioja idästä, jonka valuma-alueella sijaitsevat Rivikkolampi (1 ha), Nuolilampi (7 ha), Pikku Nuolilampi ja isompi nimetön lampi.
Järven laskujoki on Kelujoki, joka alkaa Syväjärven länsipäästä ja se virtaa laajan suoalueen läpi. Sen kulkua on parannettu ruoppaamalla ja oikaisemalla. Kelujoki yhtyy 20 kilometrin jälkeen Kitiseen Sodankylässä.
Belgialainen rekisterikilpi

Belgian rekisterikilpijärjestelmä on valtakunnallinen. Se koostuu tällä hetkellä formaatista 1-ABC-234 (1-AAA-001).
Kilpityypit.
Belgiassa kaikille ajoneuvomuodoille on oma kilpityyppinsä.
Kirjainten merkitykset:
CD: Diplomaattiautot
G: Traktorit ja moottorityökoneet
M ja W: Moottoripyörät
O: Oldtimers (yli 25 vuotta vanhat ajoneuvot)
Q ja U: Perävaunut
S: Skootterit
T ja TX: taksit
Y keskimmäisenä kirjaimena (AYA): Neliökilvet
Z keskimmäisenä kirjaimena (AZA): Pikkukilvet
Z: Jälleenmyyjäkilvet
ZZ: Koe- ja siirtokilvet
Historia.
Auton kilvet.
Vuosina 1899-1951 käytettiin vaihtuvia kilpiä.
Vuosina 1951-1973 käytettiin viittä merkkiä kymmenellä eri tavalla (A.1234, 1.A.234, 12.A.34, 123.A.4, 1234.A, AB.123, 1.AB.23, 12.AB.3, 123.AB ja A.123.B)
Vuosina 1973-2008 käytettiin kolmea kirjainta ja kolmea numeroa. Formaatti oli siis ABC-123 (AAA-001). Tämä formaatti loppui kesäkuun lopussa 2008, kun YZZ-999 saavutettiin. 
Vuosina 2008-2010 käytettiin kolmea numeroa ja kolmea kirjainta. Formaatti oli siis 123-ABC (001-AAA). Tämä formaatti loppui marraskuun puolivälissä 2010, kun uusi formaatti esiteltiin. 999-CFQ oli viimeinen tämän formaatin jaettu kilpi.
Vuodesta 2010 eteenpäin käytetään yhtä numeroa, kolmea kirjainta ja kolmea numeroa. Formaatti on siis 1-ABC-123 (1-AAA-001). Nyt (syyskuussa 2021 ) ollaan 2-sarjan B-alkuisissa. Uuteen kilpityyppiin tuli EU-tunnus, mikä puuttui aikaisemmista tyypeistä. Uusi kilpityyppi on leveämpi kuin entinen (entisen leveys on 340 x 110 mm, uuden 520 x 110 mm). Uuteen kilpityyppiin siirryttäessä otettiin käyttöön uusi kirjain, O. Kirjaimet I, M, Q ja W otettiin käyttöön vuonna 2000. I, M, O, Q, W poistettiin kaikki 2014, mutta M, Q, ja W palasivat takaisin 2017.
Moottoripyörän kilvet.
Vuosina 1951-1973 käytettiin viittä merkkiä. Ensimmäinen kirjain oli E, G, L, M tai P. 
Vuosina 1973-2010 käytettiin ABC 123-formaattia. Alkukirjain oli vuosina 1973-2006 M, ja vuosina 2006-2010 W. Viimeinen jaettu kilpi oli WNA 999.
Vuosina 2010-2014 käytettiin formaattia 1-MAA 001. 
Vuodesta 2014 eteenpäin käytetään formaattia M-AAA 001.
Perävaunun kilvet.
Ennen vuotta 1973 perävaunuissa oli sama tunnus kuin vetoautoissa.
Vuosina 1973-2010 käytettiin ABC-123-formaattia. Alkukirjain oli vuosina 1973-2001 U, ja vuosina 2001-2010 Q. Viimeinen jaettu kilpi oli QLE-999.
Vuosina 2010-2014 käytettiin formaattia 1-QAA-001. 
Vuodesta 2014 eteenpäin käytetään formaattia Q-AAA-001.
Laser-Run

Laser-run on Kansainvälisen nykyaikaisen 5-otteluliiton kehittämä urheilulaji, jossa yhdistyvät ammunta ja juoksu. Lajissa on kilpailtu vuodesta 2015 asti. 
Lajissa juostaan 5 × 600 metriä ja lisäksi ennen jokaista kierrosta ammutaan viisi laukausta kymmennen metrin etäisyydeltä.
Laji on paitsi nykyaikaisen viisiottelun päätöslaji, myös oma kilpailulajinsa, jossa järjestetään maailmanmestaruuskilpailut niin yksilö- kuin joukkuekilpailuissa.
Calvo Sotelo (1934)

Calvo Sotelo oli Espanjan laivaston vuonna 1934 vesillelaskettu tykkivene, joka oli toinen kahdesta Meksikon Espanjasta tilaamasta tykkiveneestä.
Valmistus.
Meksiko tilasi "Zacatecasin" Echavarrieta y Larrinagalta. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1934. Espanjan kapinalliset nationalistit pakko-ottivat aluksen sisällissodan alkaessa liittäen sen laivastoonsa vuonna 1936. Alus uudelleennimettiin salamurhatun monarkistipoliitikon José Calvo Sotelon mukaan.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1957.
Indicud

Indicud on yhdysvaltalaisen hip-hop artisti Kid Cudin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi GOOD Music 12. huhtikuuta 2013. Kid Cudi tuotti melkein koko albumin itse, Hit-Boy oli toinen tuottaja vain yhdellä kappaleella.
Kid Cudi twiittasi ennen albumin julkaisua, että albumi tulee olemaan paljon positiivisempi kuin edelliset "Man on the Moon" - albumit. Kid Cudi myös suunnitteli albuminsa kansikuvan kokonaan itse
The Last Ninja (pelisarja)

The Last Ninja on System 3:n kehittämä toimintaseikkailupelien sarja.
Pelisarjassa ohjataan Armakuni-nimistä ninjaa erilaisten esteiden ohi, ratkaistaan ongelmia ja taistellaan vihollisia vastaan eri ympäristöissä.
Pikkuimarteet

Pikkuimarteet eli metsäimarteet ("Gymnocarpium") on loikkokasvien (Cystopteridaceae) heimoon kuuluva saniaissuku. Suku on aiemmin sijoitettu myös alvejuurikasvien (Dryopteridaceae), kiviyrttikasvien (Woodsiaceae) tai laajasti määriteltyyn kallioimarrekasvien (Polypodiaceae) heimoon. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi kahdeksan tai yhdeksän lajia sekä yksi lajiristeymä. Niiden lisäksi sukuun on kuvattu noin kymmenen muutakin lajia tai lajiristeymää, joiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Pikkuimarteet ovat monivuotisia sekä matalakasvuisia saniaisia, joilla on suikertava juurakko. Lehdet kasvavat juurakosta yksittäin, ja lehtiruoti on lehtilapaa pidempi. Lehtiruoti on väriltään musta ja sen tyvellä on muutamia, vaaleita sekä kalvomaisia suomuja. Lehtilapa on suunnilleen tasasivuisen kolmion muotoinen ja kolmeen kertaan parilehdykkäinen. Lehdykät ovat ohuita, vaaleanvihreitä ja sahalaitaisia. Itiöpesäkkeet ovat pyöreitä ja suojuksettomia.
Suomessa tavataan kolmea sukuun kuuluvaa lajia, metsäimarretta ("Gymnocarpium dryopteris"), idänimarretta ("Gymnocarpium continentale") sekä kalkki-imarretta ("Gymnocarpium robertianum"), joista metsäimarre on selvästi yleisin.
Pikkuimarteiden ("Gymnocarpium") suvun tieteellinen nimi tulee kreikankielisestä sanasta "karpos" (suom. hedelmä), johon on liitetty eteen "gymno" (suom. alaston), ja nimi viittaa suojuksettomiin itiöpesäkkeisiin.
Lajeja.
Risteymiä:
Luettelo televisiosarjan American Horror Story jaksoista

"American Horror Story" on yhdysvaltalainen Ryan Murphyn ja Brad Falchukin luoma kauhusarja.
Yhteenveto.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Black Pearl (purjelaiva)

Black Pearl () on vuonna 2016 valmistunut kolmimastoinen purjealus, jossa sovelletaan DynaRig-järjestelmää perinteisen takilan sijasta. Black Pearl on 106 metriä pitkä ja suurempi kuin samantyyppinen ja aikaisemmin rakennettu Maltese Falcon. Aluksen omistaa venäläismiljonääri Oleg Burlakov.
Womat

Womat ("Aspidites") on pytonkäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku. Suvun lajeja tavataan Australiasta.
Lajit.
Sukuun kuuluu kaksi lajia:
Blaster Master (pelisarja)

Blaster Master on alun perin Sunsoftin kehittämä pelisarja, joka yhdistelee tasohyppelyä ja ammuntapeliä. "Blaster Master Zero" -pelit on kehittänyt Inti Creates.
Mikä minusta tulee isona?

Mikä minusta tulee isona? on suomalaisen Hevisauruksen seitsemän studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2017. Yhtye esitti syys–lokakuussa 2017 samannimistä musikaalia Linnanmäen Peacock-teatterissa. Sen käsikirjoittivat Kiti Kokkonen ja Olavi Tikka.
Albumi sijoittui Suomen virallisella listalla sijalle 29, ja fyysisten albumien joukossa parhaimmillaan sijalle 7.
Lempäälän sankarihautausmaan muistokivi

Lempäälän sankarihautausmaan muistokivi on Lempäälän hautausmaan sankarihautausmaalla sijaitseva muistokivi, joka on pystytetty itsenäisyyspäivänä vuonna 2007. Sen on suunnitellut arkkitehti Pekka Mäenpää ja toteuttanut Pertti Hokkasen kiviliike.
Kivi on punaista graniittia ja sen korkeus 1,1 metri ja leveys 3,2 metri. Kiven kaarevan jalustan polttopisteessä on varsinainen sankarihaudan risti. Kiveen on messinkisiin laattoihin kaiverrettu 185 Lempäälän haudatut ja kirjoilla olleet sankarivainajat. Siinä lukee kaatuneen nimi, elinaika sekä sotilasarvo ja kaatumis- tai haavoittumispaikka. Laatat ovat saaneet mallin sodanaikaisista tunnistuslevyistä.
Warkauden Klubi

Varkauden klubi oli Varkauden keskustassa sijaitseva kartano, joka siirrettiin Terijoelta Varkauden Päiviönsaareen vuonna 1876. Varkauden klubi on toiminut historiansa aikana ruukinpatruunan asuntona, hotellina, ravintolana ja virkamiesklubina. Klubilla järjestettiin erilaisia tilaisuuksia, tapahtumia ja juhlia. Klubilla ovat vierailleet muun muassa presidentit C. G. E. Mannerheim, Lauri Kristian Relander ja Urho Kekkonen. Puurakenteinen Warkauden Klubin päärakennus tuhoutui kokonaan tulipalossa 27. helmikuuta 2021.
Varkauden klubin nykyinen omistaja on varkautelainen lakimies Jaakko Ikonen.