Sami Salonen

Sami Salonen (s. 17. huhtikuuta 1977 Turku) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Salonen osasi pelata myös laidassa. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 287 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehopistein 34+52=86 ja keräten 225 jäähyminuuttia. Salonen pelasi urallaan myös Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Ranskassa ja Puolassa.
Ura.
Seuraura.
Uran alku Turussa.
Salonen on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1993 sekä B-nuorten SM-hopeaa vuosina 1994 ja 1995. Kauden 1993–1994 päätteeksi Salonen voitti myös A-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 1994–1995 hän oli tehoilla 13+9=22 TPS:n A-nuorten paras maalintekijä Ville Mikkosen kanssa sekä toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Salonen debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kolme ottelua I-divisioonajoukkue Kiekko-67:ssä. Varsinaisella I-divisioonan tulokaskaudellaan 1995–1996 hän teki 37 runkosarjaottelussa tehot 13+15=28 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden maalin. Salonen oli runkosarjassa Kiekko-67:n kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1996–1997 hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+17=37. Kiekko-67 putosi kuitenkin kauden päätteeksi II-divisioonaan.
Koska Kiekko-67 oli pudonnut edellisenä keväänä II-divisioonaan, Salonen pelasi kauden 1997–1998 lähes kokonaan TPS:n A-nuorissa. Hän oli tehoilla 13+27=40 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Salonen sijoittui koko A-nuorten SM-liigan pistepörssissä neljänneksi. Hän voitti myös koko sarjan pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 4+7=11. Salonen voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Hän debytoi myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa Salonen pelasi kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä kolme EHL-ottelua tehden myös yhden syöttöpisteen.
Tulokaskausi Tapparassa ja läpimurto Ässissä.
Salonen siirtyi kaudeksi 1998–1999 Tapparaan, jossa hänen varsinainen tulokaskautensa SM-liigassa toi 54 runkosarjaottelussa tehot 7+8=15. Saloselta odotettiin tasonnostoa kaudella 1999–2000, mutta hän pelasi kuitenkin lähinnä nelosketjussa ja teki 49 runkosarjaottelussa vain tehot 1+2=3. Salonen haki kauden aikana pelituntumaa myös viiden ottelun verran I-divisioonajoukkue Kokkolan Hermeksestä. Kesällä 2000 hän haki pelipaikkaa Ruotsin Elitserienin Djurgårdens IF:stä, jossa Salonen pelasi vahvasti harjoituskauden Tampere Cupissa, mutta joukkueella ei ollut lopulta hänelle tarvetta. 
Salonen siirtyi kauden 2000–2001 kynnyksellä Porin Ässiin, jossa hän teki läpimurtonsa SM-liigassa. Salonen nousi syyskauden aikana joukkueen ykkössentteriksi ja johti pitkään Ässien sisäistä pistepörssiä. Joulutauolla tullut alavartalovamma kuitenkin haittasi Salosen loppukautta, eikä hän noussut enää alkukauden tasolleen.
Ulkomaiden kautta Mestiksen huipulle ja paluu SM-liigaan.
Kaudeksi 2001–2002 Salonen siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Piteå HC:hen. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+23=40. Kesällä 2002 Salonen haki sopimusta SM-liigasta, mutta hän päätyi kauden 2002–2003 kynnyksellä try-outille Mestis-joukkue Kalevan Palloon. Pari viikkoa myöhemmin Salonen teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen sopimuksen, joka sisälsi option SM-liigaan tai ulkomaille siirtymisestä. Hän teki seitsemässä ottelussa kymmenen tehopistettä, joiden jälkeen Salonen käytti optionsa ulkomaille siirtymisestä ja siirtyi osaksi taloudellisista syistä loppukaudeksi Norjan Eliteserienin Lillehammer IK:hon. Salonen jakoi 16 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Glenn Detulleon kanssa. Kaudeksi 2003–2004 hän palasi taas KalPaan. Salosen runkosarja jäi lokakuun 2003 lopulla tulleen olkapäävamman vuoksi kuitenkin vain 26 ottelun mittaiseksi, mutta hän teki kuitenkin reilusti yli piste per peli -tahdilla 32 tehopistettä. Salonen voitti pudotuspelien pistepörssin tehoilla 6+7=13. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden ja Salonen palkittiin sarjan pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana.
Salonen palasi kaudeksi 2004–2005 SM-liigaan ja siirtyi Pelicansin riveihin. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+21=30, joilla Salonen oli runkosarjassa viimeiseksi sijoittuneen Pelicansin paras pistemies ja syöttäjä. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi kaksivuotisella sopimuksella edellisenä keväänä SM-liigaan nousseeseen Kalevan Palloon. Salosesta odotettiin joukkueeseen johtavaa sentteriä, mutta hän osoittautui kuitenkin pettymyseksi ja jäi lähinnä nelosketjun laitahyökkääjäksi. Lopulta KalPa vuokrasi Salosen tammikuussa 2006 loppukaudeksi Rauman Lukkoon paikkaamaan joukkueen sentteriosaston loukkaantumisia. KalPa etsi kauden jälkeen hänelle uutta seuraa. Alkukaudella 2006–2007 Salonen jäi 20 pelaamassaan ottelussa kokonaan ilman tehopisteitä ja hänen sopimuksensa lopulta purettiin marraskuussa 2006. Salonen pelasi loppukauden Tanskan Oddset Ligaenin Nordsjælland Cobrasissa.
Uran viimeiset vuodet ulkomailla.
Kauden 2007–2008 Salonen pelasi Ranskassa Ligue Magnusin Ducs d'Angersissa. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Puolan Polska Liga Hokejowan TKH Toruńiin. Salonen jakoi tehoilla 6+21=27 joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Jarosław Dołęgan kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös Toruńin sisäisen tehotilaston lukemalla +14. Salonen voitti koko kevään 2009 karsintasarjan syöttöpörssin ja jakoi pistepörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa tehoilla 1+6=7. Tammikuussa 2010 hän siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle maan I-divisioonaan Asplöven HC:hen oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2009–2010. Salonen jakoi nousukarsintasarjassa joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Marcus Waldehagenin kanssa neljällä syöttöpisteellään. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2010.
Maajoukkueura.
Salonen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1997 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1995, jolloin hän voitti Euroopan-mestaruuden. Yhteensä Salonen on pelannut 20 nuorten ja 27 poikien maaottelua.