tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Soumar

Soumar on Iranissa kehitetty maasta laukaistava risteilyohjus. Ohjus esiteltiin julkisuudessa ensimmäisen kerran vuonna 2015.
Kehittely.
Tieto uudesta iranilaisesta risteilyohjuksesta vuosi julkisuuteen ensimmäisen kerran vuonna 2014 iranilaisen kansanedustajan kautta, mutta vielä tuolloin siitä käytettiin nimitystä Meshkat. Ohjus esiteltiin ensimmäisen kerran virallisesti julkisuudessa 8. maaliskuuta 2015 Iranin puolustusministeriön tilaisuudessa. Ohjuksen on suunnitellut iranilainen Aerospace Industries Organisation ja se on nimetty Irakin–Iranin sodassa 1980–1988 tuhoutuneen kaupungin mukaan.
Ominaisuudet.
Soumar on ilmeisesti läheinen kopio venäläisestä H-55-risteilyohjuksesta. Ukrainalaisten viranomaisten mukaan Iraniin myytiin laittomasti 12 H-55-ohjusta ilman niiden ydinkärkiä vuonna 2001. Soumarin kantamaksi on uutisoitu 2 500 kilometriä, mikä vastaisi sen venäläisen vastineen kantamaa. Iranilaisen ohjuksen kantama on kuitenkin rodennäköisesti pienempi, sillä Iranin ei uskota kykenevän tuottamaan yhtä tehokasta suihkumoottoria kuin alkuperäisessä H-55-ohjuksessa. Tästä huolimatta vaikka ohjuksen kantama jäisi vain puoleen väitetystä, se yltäisi silti suurimpaan osaan Yhdysvaltojen sotilastukikohdista Lähi-idässä, sekä Israeliin. Alkuperäinen H-55 on ilmasta maahan -ohjus ja se laukaisualustoina toimivat strategiset pommikoneet kuten Tupolev Tu-95 tai Tu-160. Iranilla ei ole käytössään tällaisia pommikoneita ja Soumar laukaistaankin maasta. Maasta laukaisua varten ohjus on varustettu kantoraketilla.
Kings of Time

Kings of Time on vuonna 2004 ilmestynyt Magyar Possen toinen studioalbumi. Levy oli huikea arvostelumenestys, joka sai täydet pisteet muun muassa Rumban, Soundin ja Suen kriitikoilta. Sitä on kutsuttu jopa yhdeksi hienoimmista Suomessa koskaan julkaistuista albumeista. Suomen viralliselle listalle "Kings of Time" nousi kolmen viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 19 maaliskuussa 2004. Vuoden 2005 Femmagaalassa levy palkittiin vuoden albumina.
"Kings of Time" koostuu seitsemästä nimettömästä sävellyksestä, jotka muodostavat yhden kokonaisuuden. Yhtyeen kitaristin Harri Sippolan mukaan kappaleiden nimettömyys johtuu pelkästään siitä, ettei niille keksitty tarpeeksi hyviä nimiä. Vierailevien muusikkojen joukossa on muun muassa amerikkalais-suomalainen kokeellisen musiikin artisti Vuk, joka ääntä kuullaan kolmella kappaleella.
Albumin kansitaiteen on suunnitellut Herra Ylppö. Tavallisen kansivihkosen sijaan levyn mukana tuli neljä kaksipuolista korttia, joiden kahdeksan kuvaa ovat tyyliltaan saaneet vaikutteita Neuvostoliiton 1920- ja 1930-lukujen avantgardesta.
Puolalais-suomalainen kauppakamari

Puolalais-suomalainen kauppakamari perustettiin, koska Puolan ja Suomen välinen taloudellinen yhteistyö kasvaa merkittävää vauhtia ja koska pk-yritysten rooli tässä kasvussa on yhä tärkeämpi.
Puolalais-suomalaisen kauppakamarin perustamiskokous pidettiin Puolan keskuskauppakamarin tiloissa Varsovassa. 16. syyskuuta 2013. Kokouksen osanottajat edustivat yli 30 suomalaista ja puolalaista yritystä, jotka ovat kiinnostuneita kasvattamaan maiden välistä taloudellista yhteistyötä sekä kehittämään yhteysverkostoa suomalaisten ja puolalaisten yritysten kesken.
Kauppakamarin virallinen rekisteröinti Puolassa tapahtui vuonna 2014. Kauppakamarin hallituksen puheenjohtajana on toiminut perustamisestä lähtien Tomasz Orlowicz. 
Kauppakamarin ensisijainen tavoite on edistää talouskasvua vaalimalla näissä maissa toimivien yritysten yhteistyötä. Kamari keskittyy palvelemaan erityisesti pk-yrityksiä.
HMS Carlsund

HMS Carlsund oli Ruotsin laivaston vuonna 1860 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Motalan telakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1860 ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna 23. heinäkuuta.
Alus valmistettiin teräksestä ja se oli varustettu kahdella mastolla, joihin kyettiin nostamaan kaikkiaan 270 m² purjeet.
Palvelus.
Vuosina 1866-1867 aluksen tykit korvattiin yhdellä 96 millimetrin kanuunalla ja samalla miehistöntarve laski 31 mieheen. Se poistettiin palveluksesta 4. maaliskuuta 1881, jonka jälkeen se muutettiin hiiliproomuksi.
HMS Stockholm (1856)

HMS Stockholm oli Ruotsin laivaston höyrykonein varustettu linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan telakalta. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1856 ja otettiin palveluksen 20. toukokuuta 1857.
Palvelus.
Alus siirrettiin 1876 koululaivaksi ja edelleen vuonna 1882 vartiolaivaksi, missä tehtävässä se oli myös vuodesta 1892 alkaen majoitusaluksena. Alus poistettiin palveluksesta 30. heinäkuuta 1921 ja romutettiin.
Vieraat huoneet

Vieraat huoneet on Närhen levy vuodelta 1979.
"Helsingin Sanomien" Markku Fagerlund valitteli sympaattisen mutta ääneltään yksitotisen Seppo Närhen vaihtaneen tällä albumilla leppoisan kantrirock-tyylinsä masentavaan käännösviihteeseen, joka ei erota häntä Kari Tapiosta: ”Ainuttakaan innostavaa esitystä ei levyltä löydy – vain laahaavia tulkintoja alkuperäiskappaleista. Ja mikä pahinta, kaikki ovat jo auttamattomasti vanhentuneita.”
Jaakko Aatolainen

 
Jaakko Juhani Aatolainen (3. helmikuuta 1936 Muolaa – 30. toukokuuta 2019 Hämeenlinna) oli suomalainen upseeri. 
Henkilöhistoria.
Aatolaisen vanhemmat olivat rovasti Immo Immanuel Aatolainen ja Tyyne Koukku. Hän avioitui 1959 Maire Lukinin kanssa. Aatolainen valmistui upseeriksi Kadettikoulusta vuonna 1958 ja suoritti Sotakorkeakoulun yleisesikuntaupseerikurssin 1967–1969. Hän palveli nuorempana upseerina eri tehtävissä muun muassa Panssariprikaatissa ja Pohjois-Karjalan Jääkäripataljoonassa. Pitkäaikaiseksi palveluspaikaksi hänelle muodostui Sotakorkeakoulu, jossa hän toimi ensin taktiikan opettajana ja sittemmin maasotalinjan johtajana 1971–1977 ja apulaisjohtajana sekä yleisesikuntaupseerikurssin johtajana 1983–1988. Aatolainen oli Pääesikunnan operatiivisen osaston päällikkö 1988–1989 ja silloisen Etelä-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkö 1991–1992. Hämeen sotilasläänin komentajaksi hänet nimitettiin 1993. Aatolainen siirtyi reserviin vuonna 1996. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1993. Aatolainen on julkaissut sotahistoriallisen teoksen "Hitler, Stalin ja Stalingrad – Tahtojen taistelu" (2012).
Sámi eatnan duoddariid

Sámi eatnan duoddariid on saamelaisen Nils-Aslak Valkeapään albumi vuodelta 1978. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. Áillohaš.
HMS Carl XIV Johan

HMS Carl XIV Johan oli Ruotsin laivaston höyrykonein varustettu linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan telakalta, missä köli laskettiin 8. marraskuuta 1817. Se makasi telakalla seitsemän vuotta ennen kuin se laskettiin vesille 10. marraskuuta 1824 ja otettiin palveluksen 1835. Valmistuessa alus oli varustettu purjein ja sen aseistuksena oli 84 kanuunaa. Kaljuunakuvan oli valmistanut Emanuel Törnström.
Palvelus.
Aluksen tykkien määrä vähennettiin 72:een vuonna 1848. Alukselle asennettiin 1852 höyrykone. Alus poistettiin palveluksesta 1867.
Blind Faith (albumi)

Blind Faith on englantilaisen blues rock -yhtye Blind Faithin ainoaksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Polydor Records.
Albumin kannen paljasrintainen teinityttö ja ”fallisena” nähty lentokoneen pienoismalli aiheuttivat kohua etenkin Yhdysvalloissa.
HMS von Sydow

HMS von Sydow oli Ruotsin laivaston vuonna 1850 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene. Sen runko oli valmistettu puusta ja sitä piti alun perin käyttää tykkiveneiden hinaamiseen. Aluksesta kuitenkin tuli esikuva myöhemmin valmistetuille 2. luokan tykkiveneille.
Valmistus.
Alus tilattiin Tukholman laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1850 ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna.
Palvelus.
Alus muutettiin ambulanssiksi vuonna 1869 ja se poistettiin palveluksesta 21. heinäkuuta 1882.
Eugen Johann Christoph Esper

Eugen Johann Christoph Esper (2. kesäkuuta 1742 Wunsiedel – 27. heinäkuuta 1810 Erlangen) oli saksalainen luonnontieteilijä.
Eugen Esperin vanhemmat olivat pappi Friedrich Lorenz Esper ja Maria Ursula Krebs. Hänellä oli yksi vanhempi veli, Johann Friedrich Esper (1732–1781), joka oli myös luonnontieteilijä. Esper oli naimisissa Johanna Widerin kanssa (k. 1792).
Esper aloitti teologian opiskelut Erlangenin yliopistossa vuonna 1760. Opiskelujensa aikana hän kuitenkin kiinnostui yhä enemmän luonnontieteistä. Vuonna 1781 Esper valmistui tohtoriksi ja vuonna 1799 hänet nimitettiin yliopiston luonnontieteen apulaisprofessoriksi. Esper julkaisi useita teoksia muun muassa Euroopan perhosista, Erlagenin alueen geologiasta sekä mineralogiasta.
Seconds of Pleasure

Seconds of Pleasure on englantilaisen rockyhtye Rockpilen ainoa studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1980.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. Nick Love ja Rockpile, jollei toisin mainita.
Leppäkosken mäkikeskus

Leppäkosken mäkikeskus on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Janakkalan Leppäkosken Kukonnokalla.
Historia.
Janakkalan ensimmäinen hyppyrimäki oli Turengin hyppyrimäki, joka rakennettiin 1954. Vuonna 1966 Turengin hyppyrimäkeen asennettiin valaistus. Turengin hyppyrimäen mäkiennätys on Matti Koukkulan hyppäämä 42,5 metriä. Mäen viimeinen kilpailu järjestettiin 15. helmikuuta 1977 ja sen jälkeen valaistus siirrettiin Leppäkosken mäkikeskukseen.
Leppäkosken mäkikeskuksessa on järjestetty mäkihypyn- ja yhdistetyn SM-kilpailut 18.–19. helmikuuta 2012. Leppäkosken hyppyrimäestä on järjestetty pienmäen SM-kilpailut 1996 ja 24. helmikuuta 2002.
Kesällä 2018 K25- ja K15-mäkiin rakennettiin vauhtimäet puusta ja peltiladut, kesällä 2020 molempien mäkien alastulorinteet muovitettiin.
Leppäkosken hyppyrimäki.
Mäen K-piste sijaitsee 64 metrissä ja HS-piste 67 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 68,0 metriä on hypännyt Juha Miettinen.
K45.
Mäen K-piste sijaitsee 45 metrissä, se on luonnonmäki. Mäessä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 50,0 metriä on hypännyt Arsi Sjögren.
K25.
Mäen K-piste sijaitsee 25 metrissä ja HS-piste 28 metrissä, se on luonnonmäki. Mäen alastulorinne on muovitettu kesällä 2020.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 24,5 metriä on hypännyt Jan-Henrik Kilpinen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 19,5 metriä on hypännyt Heini Kaartokallio.
K15.
Mäen K-piste sijaitsee 15 metrissä, se on luonnonmäki. Mäen alastulorinne on muovitettu kesällä 2020.
Mäkiennätyksen 14,5 metriä ovat hypänneet Kasperi Valto ja Arttu Pohjola 22. tammikuuta 2011 Etelä-Suomen alue-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 13,5 metriä on hypännyt Inka Kaartokallio 21. maaliskuuta 2013 Janakkalan Janan seuramestaruuskilpailuissa.
K8.
Mäen K-piste sijaitsee 8 metrissä, mäki on luonnonmäki. Mäessä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen 4,5 metriä on hypännyt Paavo Kilpeläinen 22. tammikuuta 2011 Etelä-Suomen alue-cupissa.
Forssan teatteri

Forssan teatteri on Forssassa toimiva ammattijohtoinen harrastajateatteri. Se on perustettu 1980. Teatterilla on myös pieni näyttämö, jonka toiminta alkoi 2015. Teatterin yhteydessä toimii Pieni Teatterikoulu.
Just for Love

Just for Love on Quicksilver Messenger Servicen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1970 levymerkillä Capitol Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. Jesse Oris Farrow ellei toisin mainita.
Nalumasortoq

Nalumasortoq on eteläisessä Grönlannissa, Tasermiut-vuonon itäpuolella sijaitseva vuori. Sen 2 045 metriä merenpinnan tason yläpuolelle yltävä huippu on vuonon lähiympäristön korkein. Länsipuolella vuoren lähimmät muut huiput ovat Ketil ja Ulamertorsuaq.
Vuoren piirteisiin liittyvät suuret ja melko kaltevat kivilaatat ja harjanteet, jotka johtavat kohti päähuippua. Alueelle tyypilliseen tapaan harjanteiden kalliopinnat ovat alttiita kuoriutumaan ja niillä kasvaa jäkälää. Päähuipulta luoteeseen sijaitsevalla harjanteella on suuri kallioseinämä ja kalliopilareita. Niistä on erotettavissa kolme suurta huippua, jotka koostuvat kultaisen kellertävästä graniitista.
Karl Gumppenberg

Karl Gumppenberg, Gumppenbergin vapaaherra (11. marraskuuta 1833 Wallenburg bei Miesbach – 2. kesäkuuta 1893) oli saksalainen postimestari ja hyönteistieteilijä, joka tutki erityisesti perhosia.
Gumppenberg opiskeli Münchenin yliopistossa lakia ja kameraalitieteitä. Vuonna 1860 hän siirtyi Ansbachin postin palvelukseen. Hän yleni urallaan lopulta Bambergin pääpostimestariksi vuonna 1890, kolme vuotta ennen kuolemaansa.
Gumppenberg oli erittäin kiinnostunut hyönteistieteestä ja erityisesti perhosista. Hänen tunnetuin teoksensa aiheesta on mittariperhosia käsittelevä kahdeksanosainen teos "Systema Geometrarum Zonae temporatioris" (Nova Acta of Leop. - Carol. Akademie der Naturforscher), joka julkaistiin vuosina 1887-96, osin postuumisti.
Hans-Renner-Schanzenanlage

Hans-Renner-Schanzenanlage on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Zella-Mehlissa Saksassa. Oberhofin suurmäen nimi on myös Hans-Renner-Schanze.
Historia.
Regenbergschanze rakennettiin vuonna 1954. Se oli kautta aikain toinen muovitettu mäki noin kahdeksan kilometrin päässä sijaitsevan Wadebergschanzen jälkeen. Mäessä hypättiin 31.10.1954 huippusalaiset ja kautta aikain ensimmäiset mäkihyppysuoritukset muovitukselle, ennen kuin muovitettu Wadebergschanze esiteltiin yleisölle. Muovituksen keksi itäsaksalainen Hans Renner, jonka mukaan Regenbergschanze nimettiin myöhemmin. Kahden muun mäen valmistuttua mäkistadion nimettiin Hans-Renner-Schanzenanlageksi.
Porolepiformes

Porolepiformes on esihistoriallisten kalojen lahko, joka kuuluu lihaseväisten luokkaan. Lahko eli devonikaudella. Sen oletetaan olleen osa kehityslinjaa, joka johti lihasväisistä kaloista tetrapodeihin. 
Porolepiformes-lahkon kalat olivat kookkaita petokaloja. Niillä oli leveä, lyhyt ja tylppä pää. Suomujen välissä oli huokosia. Lahkon alkeellisimmilla lajeilla suomut olivat kulmikkaita, kehittyneemmillä lajeilla ne olivat pyöreämpiä. Porolepiformes-kaloja esiintyi suolattomissa ja murtovesissä. Lahkoon kuuluva heimo Porolepidae oli varhaisin tunnettu, ja siihen kuului suku "Porolepis". Myöhemmältä ajalta tunnetaan heimo Holoptychiidae, johon kuuluvia sukuja olivat "Nasogaluakus", "Glyptolepis", "Holoptychius" ja "Dufficththys".
Invertaasi

Invertaasi eli β-fruktofuranosidaasi on monissa kasveissa, sienissä ja bakteereissa esiintyvä entsyymi, joka katalysoi sakkaroosin hydrolyysiä glukoosiksi ja fruktoosiksi. Invertaasia käytetään paljon elintarviketeollisuudessa inverttisokerisiirapin valmistamiseen. Entsyymin EC-numero on EC 3.2.1.26.
Toiminta.
Invertaasi on molekyylimassaltaan noin 50–170 kDa. Entsyymiä esiintyy bakteerisoluissa sekä kasvien ja sienien kaikissa osissa, erityisesti kasvavissa ja erikoistuvissa soluissa. Entsyymi toimii parhaiten happamissa olosuhteissa ja optimaalinen pH-arvo on 4,5. Sakkaroosi sitoutuu invertaasin N-terminaaliin, jossa sijaitsevat katalyyttisesti aktiiviset aminohapot. Tärkeitä katalyyttisesti aktiivisia aminohappoja ovat aspartaatti-ionimuodossa oleva asparagiinihappo ja glutamiinihappo. Aspartaatti-ioni reagoi nukleofiilina fruktoosirenkaan C2-asemaan ja glutamiinihappo luovuttaa protonin fruktoosin ja glukoosin välisen glykosidisen sidoksen happiatomille. Tämän jälkeen näiden kahden sokerin välinen sidos katkeaa ja glukoosimolekyyli irtoaa entsyymistä. Fruktoosi on sitoutuneena kovalenttisesti invertaasin asparagiinihappoon ja vesi hajottaa tämän sidoksen, jolloin myös fruktoosi vapautuu entsyymistä.Invertaasi kykenee hydrolysoimaan myös eräitä muita sakkarideja esimerkiksi raffinoosista muodostuu fruktoosia ja melibioosia.
Invertaasin tuottoa eliöissä säätelee lähinnä polysakkaridien sekä glukoosin ja fruktoosin määrä soluissa. Kasveissa esiintyy erityisiä invertaasin toimintaa estäviä inhibiittoriproteiineja, jotka sitoutuvat invertaasiin estäen sen toiminnan erityisesti, kun sakkaroosikonsentraatio on matala ja pH on alhainen. Suuri sakkaroosiiptoisuus ja korkeampi pH vapauttaa inhibiittoriproteiinin invertaasista.
Teollinen tuotanto.
Parhaita invertaasin tuottajia ovat hiivat ja homeet ja teollisesti entsyymin tuotantoon käytetään joko leivinhiivaa tai "Saccharomyces uvarum"-hiivaa. Hiivaa kasvatetaan bioreaktorissa. Eliöt eivät eritä entsyymiä ulos solusta vaan invertaasi vapautuu liuokseen solujen autolyysin seurauksena. Tämän jälkeen liuos suodatetaan solujäänteistä ja invertaasi saostetaan etanolin, isopropanolin, asetonin tai natriumsulfaattiliuoksen avulla. Tämän jälkeen entsyymi puhdistetaan vielä suodattamalla aktiivihiilen läpi ja myydään joko kuivina rakeina tai vesiliuoksena.
Käyttö.
Invertaasia käytetään makeiden fruktoosia ja glukoosia sisältävien inverttisokerisiirappien valmistamiseen. Lisäksi sitä käytetään pehmeäsisuksisten makeisten valmistuksessa, koska se hydrolysoi sakkaroosia ja estää täten sakkaroosin kiteytymisen valmistuksen ja varastoinnin aikana. Lisäksi yhdistettä käytetään melassisiirappien valmistuksessa niin ikään estämään sakkaroosin saostumista. Invertaasin E-koodi on E1103.
Random Avenger

Random Avenger on vuonna 2006 ilmestynyt Magyar Possen kolmas ja myös viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se oli edeltäjiensä tapaan arvostelumenestys, saaden täydet pisteet muun muassa Pop-lehdeltä ja Helsingin Sanomilta. Musiikillisesti se eroaa yhtyeen kahdesta aikaisemmasta levystä monimutkaisemman ja vaihtelevamman rytmityksen ansiosta, lisäksi "Random Avengerilla" kuullaan huomattavasti enemmän laulua. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kahden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 27.
Levyn parhaana kappaleena pidetään sen avausraitaa "Whirlpool of Terror and Tension", jonka verkkomedia Nuorgam vuonna 2012 valitsi 2000-luvun parhaiden kotimaisten kappaleiden listallaan sijalle 49. Lauri Warsta ja Jouni Karttunen ohjasivat siitä musiikkivideon, joka palkittiin Kultaisella Muuvilla sekä Oulun musiikkivideofestivaalien Kultapumpelilla ja yleisöäänestyksen pääpalkinnolla.
Tidal

Tidal on musiikkipalvelu, jossa käyttäjät voivat kuunnella musiikkia suoratoistona Internetistä. Aiemmin Tidal myös myi kappaleita, mutta vuodesta 2022 alkaen vain vuokraa. Tidal-palvelu aukesi Suomessa käyttöön 22.1.2015. Palvelun on kehittänyt Jay Z:n vuonna 2014 ostama yritys Aspiro. Jay-Z on neuvotellut useiden artistien kanssa jakelusopimukset, joiden ansiosta Tidal tarjoaa muun muassa Madonnan, Kanye Westin ja Beyoncen uutta musiikkia yksinoikeudella. Vasta kahden kuukauden jälkeen, kun Tidalin yksinoikeus artistien uuteen musiikkiin on rauennut, voivat artistit tarjota kappaleitaan myös Spotifyssa, Deezerissä ja Rdiossa. Musiikkinsa Spotifysta poistaneen Taylor Swiftin musiikki tulee myös Tidaliin.
Tidalin HiFi-tilaus maksaa 9,99 €/kk sisältäen CD-laatua häviöttömästi vastaavan äänenlaadun FLAC-pakkauksella 1411 kilobittiä sekunnissa (44,1kHz/16bit). HiFi Plus -tilaus maksaa 19,99 €/kk tarjoten ”innovatiivisia audioformaatteja” jopa 9216 kilobittiä sekunnissa (192 kHz/24bit) ja sisältäen korkean resoluution Master Quality -muodon sekä Dolby Atmos ja Sony 360 Reality Audio -tilaäänimuodot. Vastoin yleistä käsitystä MQA-formaatti ei ole täysin häviötön. Kaikkia kappaleita ei ole kuitenkaan saatavilla parhaalla äänenlaadulla. 
Kesällä 2024 Tidal ilmoitti muuttavansa saatavilla olevat audioformaatit. Palvelu lopettaa tuen Master Quality Authenticated (MQA) ja 360 Reality Audio formaateille. Jatkossa vaihtoehdot ovat FLAC oletuksena stereoäänelle ja Dolby Atmos. MQA:ta kehittävä yritys ajautui aiemmin selvitystilaan.
Tidalista ei ole lainkaan saatavilla ilmaista versiota.
Air Canadan lento 624

Air Canadan lento 624 oli reittilento Torontosta Halifaxiin. Saapuessaan Halifaxiin 29. maaliskuuta 2015 reittiä operoinut Airbus A320-211 laskeutui huonoissa näkyvyysolosuhteissa ennen kiitotien alkua, mikä johti lentokoneen vaurioitumiseen. Onnettomuudessa loukkaantui 23 ihmistä.
Lentokone ja ohjaamomiehistö.
Onnettomuuskone oli malliltaan Airbus A320-211, rekisteritunnukseltaan C-FTJP ja valmistenumeroltaan 233. Kone sai lentokelpoisuustodistuksen lokakuussa 1991. Sillä oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä 75 103 tuntia. Kone oli varustettu kahdella CFM Internationalin CFM56-5A1-suihkuturbiinimoottorilla. Koneen omisti GE Capital Aviation Services, joka liisasi sen Air Canadalle. Kone merkittiin menetetyksi onnettomuuden seurauksena.
Lennon kapteeni oli lentänyt Air Canadalla yli yhdeksän vuotta ja kapteenina vuodesta 2013. Kapteenina hän oli lentänyt noin 1 200 tuntia. Yhteensä kapteenilla oli 11 766 tunnin lentokokemus, josta 5 755 onnettomuuskonetyypillä.
Perämies oli lentänyt lentoyhtiöllä yli 15 vuotta ainoastaan onnettomuuskonetyyppiä. Yhteensä hänellä oli 11 300 tunnin lentokokemus, josta 6 392 kyseisellä konetyypillä.
Molempien lentäjien lupakirjat olivat kunnossa ja ajan tasalla.
Onnettomuus.
Air Canadan lennolla 624 Torontosta Halifaxiin oli 133 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä. Ollessaan laskeutumassa heikoissa näkyvyysolosuhteissa ja lumisateessa Halifaxiin noin kello 0.30 paikallista aikaa (3.30 UTC) lentokone osui maahan sorakentällä 335 metriä ennen kiitotie 5:n alkua. Laskeutuessaan kone osui sähkölinjaan ja ennen kiitotien alkua sijaitseviin antenneihin, minkä seurauksena laskutelineet irtosivat lentokoneesta. Lentokone liukui sitten kiitotien tasolle ja pysähtyi noin 335 metriä kiitotien alkamiskohdasta.
Lentokone kärsi onnettomuudessa mittavia vaurioita. Kaikki kolme laskutelinettä irtosivat, samoin toinen moottoreista. 25 ihmistä, mukaan lukien molemmat lentäjät, vietiin sairaalaan tarkistettaviksi. Kenenkään vammat eivät olleet hengenvaarallisia.
Sähkölinjaan osumisen vuoksi lentokentän alueelta katkesivat sähköt. Sähköt saatiin palautettua noin 90 minuuttia onnettomuuden jälkeen.
Barend Lempke

Barend Jan Lempke (26. joulukuuta 1901 Amsterdam – 11. marraskuuta 1993 Amsterdam) oli alankomaalainen perhostutkija. 
Elämä.
Lempke toimi opettajana Amsterdamilaisissa peruskouluissa vuosina 1922-1927, jonka jälkeen hän opetti toisen asteen kouluissa aina vuonna 1967 tapahtuneeseen eläköitymiseensä asti. Vain hänen lähimmät ystävänsä käyttivät hänestä Barend-nimeä, työtoverit ja muut hänet tunteneet ihmiset käyttivät lempinimeä BJ. Barend Lempke kuoli 91-vuotiaana vuonna 1993.
Tieteellinen ura.
Nuorempana Lempke oli kiinnostunut kasveista, mutta melko varhaisessa vaiheessa hänen kiinnostuksensa siirtyi perhosiin. Vuonna 1930 hän aloitti Amsterdamin eläintieteellisessä museossa perhoskokoelmien inventointityön, jonka myötä hän kiinnostui myös suurperhosten levinneisyydestä Alankomaissa. Levinneistututkimuksistaan hän julkaisi "Catalogus der Nederlandse Macrolepidoptera" -teossarjaa, jonka ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1936. Sarja kattoi lopulta 11 osaa ja 16 liitettä, joista viimeinen ilmestyi vuonna 1970.
Brittiläisten hyönteistutkijoiden innoittamana Lempke aloitti vuonna 1941 perhosten vaelluskartoituksen. Toisesta maailmansodasta huolimatta kartoitusta jatkettiin vuosittain ympäri Alankomaita. Vaelluskartoitusprojekti jatkuu edelleen, vastuu siitä siirtyi ensin vuonna 1987 Rob de Vosille ja myöhemmin nykyiselle vetäjälle, Werkgroep Vlinderfaunistiek -tutkimusryhmälle. Vuonna 1948 Lempkestä tuli vastaperustetun Entomologische Berichten -aikakauslehden päätoimittaja. Tämän lisäksi Lempke julkaisi useita teoksia, viimeisimpänä kirjan Friisinmaan perhosista vuonna 1985. Yhteensä hän oli kirjoittanut 1980-luvun puoliväliin mennessä yli 300 tieteellistä artikkelia, joista useimmat on julkaistu hänen toimittamassaan Entomologische Berichten -julkaisussa.
Infiniti QX60

Infiniti QX60 on Infinitin vuodesta 2012 lähtien valmistama ylellinen crossover-tyyppinen automalli. Istuinpaikkoja autossa on seitsemän. Alun perin auton nimi oli Infiniti JX35, mutta vuonna 2013 auto nimettiin QX60-nimiseksi.
Jääpallon Suomen Cup 2014–2015

Jääpallon Suomen Cup-mestaruus 2014–2015 ratkaistiin kahdeksan joukkueen voimin. Alkuottelut pelattiin kahdessa lohkossa, joista kummastakin kaksi parasta selvisi välieriin. Loppuotteluun selvisivät Lappeenrannan Veiterä ja Mikkelin Kampparit. 
Välierät.
Pelattiin Porvoossa ja Jyväskylässä 10. joulukuuta 2014.
Loppuottelu.
Oulunkylän tekojäällä 11. tammikuuta 2015.
John McGregor

John McGregor (s. 1975 Hull) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on julkaissut kolme suomenkielistä albumia sekä yhden englanninkielisen Kaspar-yhtyeen kanssa. 
Elämä ja tuotanto.
McGregor on syntynyt Englannissa, josta lapsena muutti äitinsä kotimaahan Suomeen. Hän vietti nuoruutensa Porissa, jossa McGregor muun muassa lauloi poikakuorossa sekä soitti paikallisessa ska-yhtyeessä. Myöhemmin hän opiskeli musiikkia Leedsin yliopistossa. Nykyään McGregor asuu Lohjalla.
McGregorin vuonna 2005 ilmestynyt esikoisalbumi "Joki" oli arvostelumenestys saaden muun muassa "Soundi"-lehdeltä täydet viisi tähteä. Vuonna 2007 julkaistu "Maa ei oo pimee" valittiin Soundin vuoden albumiksi.
PRAESA

PRAESA on 1992 perustettu eteläafrikkalainen lukemista edistävä järjestö. Maassa on yksitoista kieltä, ja järjestö on perustanut Nal'ibali-hankkeen, jonka puitteissa on eri puolille maata luotu lastenkirjojen lukupiiriverkostoja. Se julkaisee "The Little Hands Book" -lastenkirjasarjaa, ja se on perustanut lukukerhon, jossa piirissä harrastetaan suullista kerrontaa, lukemista, laulua ja teatteria.
Järjestö on saanut vuonna 2015 maailman suurimman lastenkirjapalkinnon Astrid Lindgrenin muistopalkinnon.
Järjestön perustaja on Neville Alexander
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2014–2015

Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2014–2015 alkoi ottelulla Tšekkiä vastaan Helsingissä. 
 Karjala-turnaus
 Channel One Cup
 Euro Hockey Tour
 Euro Hockey Challenge
 MM-kisat
Reptiliomorpha

Reptiliomorpha on tetrapodien kladi, johon luetaan vesikalvolliset (matelijat, linnut ja nisäkkäät) ja kaikki matelijamaiset sammakkoeläimet, jotka ovat läheisempää sukua vesikalvollisille kuin nykyisille sammakkoeläimille tai panssarisammakoille (Batrachomorpha). 
Reptiliomorphalla käytetään silloin tällöin viittaamaan ainoastaan esi-vesikalvollisiin, matelijamaisiin sammakkoeläimiin, joista vesikalvolliset ovat kehittyneet. Myös toista nimeä, "Anthracosauria", pidetään usein Reptiliomorphan synonyyminä, mutta Michael Bentonin luokittelun mukaan siihen luetaan ainoastaan alkeellisimmat reptiliomorfit (Embolomeri, Chroniosuchia ja Gephyrostegidae).
Tuntomerkit.
Gephyrostegidit, seymouriamorfit ja diadectomorfit olivat maalla eläviä, matelijamaisia sammakkoeläimiä, kun taas embolomerit olivat vedessä eläviä sammakkoeläimiä, joilla oli pitkä vartalo ja lyhyet raajat. Reptiliomorfeilla oli nykyisiä sammakkoeläimiä korkeampi kallo, joka mahdollisti silmien sijoittumisen mateliamaisesti kallon molemmille puolille, eikä päälle kuten nykyisillä sammakkoeläimillä. Ne eivät myöskään ole yhtä riippuvaisia vedestä kuin batrachomorfit ja olivat niitä kehittyneempiä. Jotkut esi-vesikalvolliset (”Anthracosauria”) saattoivat todennäköisesti jo munia maalle. Esi-vesikalvollisilla saattoi kuitenkin olla yhä joitain sammakkoeläinmäisiä piirteitä.
QuizTaisto

QuizTaisto on ruotsalaisen FEO Media AB:n 3. elokuuta 2012 julkaisema tietovisamobiilipeli. Peli on saatavilla Androidille, iOSille ja Windows Phonelle.
Peli.
QuizTaisto on tietovisapeli, jossa kaksi pelaajaa pelaa vastakkain. Kilpailu koostuu kuudesta kierroksesta, jossa jokaisessa molemmilla on kolme nelivaihtoehtoista kysymystä. Kysymykset ovat molemmille pelaajille samat, ja niissä on aina yksi oikea vaihtoehto. Kysymyskategorioita on 19, ja ne ovat Viihde &amp; media, TV-sarjat, 2000-luku, Elokuvissa, Talous &amp; politiikka, Pelit &amp; Datailu, Urheilu, Musiikki &amp; hittibiisit, Makujen maailma, Kieli &amp; kirjallisuus, Taide &amp; kulttuuri, Tekniikan ihmeet, Tunne kehosi, Tieteen maailma, Historian havinaa, Maailman ympäri, Myytit &amp; uskonnot, Luonnon helmassa ja Sarjakuvat &amp; piirretyt. Pelin voittaa se pelaaja, joka on saanut kuuden kierroksen jälkeen enemmän pisteitä kuin vastapelaajansa.
Peliin voi kirjoittaa myös omia kysymyksiä. Kirjoitettuaan kymmenen kysymystä, pelaaja saa hahmolleen kruunun. Pelaaja voi muokata hahmoa myös ostamalla maksullisen Premium-version.
Pelin ruotsinkielinen alkuperäisversio "Quizkampen" ilmestyi elokuussa 2012. Suomen versio ilmestyi vuonna 2013. Peli on julkaistu 15 kielelle.
Dietmar Schneider

Dietmar "Didi" Schneider (s. 7. joulukuuta 1974) on itävaltalainen uransa jo päättänyt polkupyöräpalloilija ja 11-kertainen MM-mitalisti. Hän edusti urallaan RC Höchst -seuraa. Pelipaikaltaan Schneider oli kenttäpelaaja.
Ura.
Schneider saavutti MM-kultaa vuonna 2011 yhdessä Patrick Schnetzerin kanssa. Tuo mestaruus oli Itävallan historian ensimmäinen polkupyöräpallossa. Schneider osallistui ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa vuonna 1998, voittaen pronssia Marco Schallertin kanssa. Yhteensä Schneider saavutti MM-kilpailuista yhden kullan, kaksi hopeaa ja peräti kahdeksan pronssia Schnetzerin, Schallertin ja Simon Königin kanssa. Maailmancupin kokonaiskilpailun Schneider voitti vuosina 2005 Königin kanssa ja 2012 Schnetzerin kanssa.
Schneider ilmoitti uransa loppumisesta tammikuussa 2013.
Hold on to Love

Hold on to Love on englantilaisen laulaja-lauluntekijä ja pianisti Peter Skellernin singlejulkaisu vuodelta 1975.
Levy-yhtiö on Decca Record Co. Ltd. Singlen luettelotunnus on F 13568. Valmistusmaa on Englanti.
Tuottaja on Meyer Shagaloff, ja osallisena singlen julkaisussa on ollut myös Johnny Stirling.
Tämän jälkeen Skellerniltä on samana vuonna ilmestynyt single "Hard Times" / "And Then You'll Fall" (Island WIP 6235).
Singlen kappaleet.
Kummankin kappaleen musiikkikustantajat ovat Pendulum M. / Warner Bros.. Singlen kappalejärjestys selviää vain luettelotunnuksista:
"Too Much, I’m in Love" on julkaistu myös vuonna 1980 Skellernin albumilla "Still Magic" (Mercury Records).
Esquiva Falcão Florentino

Esquiva Falcão Florentino (s. 12. joulukuuta 1989 Vitória, Espírito Santo) on brasilialainen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiamitalisti. 171 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Falcão on kilpaillut keskisarjassa, ylemmässä keskisarjassa, välisarjassa ja nykyisessä sarjassaan ylemmässä välisarjassa.
Ura.
Falcão voitti olympiahopeaa keskisarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän hävisi finaalissa Japanin Ryōta Muratalle. Amatöörien MM-kilpailuista Falcão saavutti pronssia keskisarjasta vuodelta 2011 ja Etelä-Amerikan kisoista pronssia vuodelta 2010 välisarjasta.
Falcão siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2014. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan Yhdysvaltain Joshua Robertsonin teknisellä tyrmäyksellä. Hän on voittanut jokaisen kuudesta ammattilaisottelustaan. Voitoista neljä on tullut tyrmäyksellä. 
Muuta.
Falcãon isoveli Yamaguchi Falcão on myös olympiamitalisti ja ammattilaisnyrkkeilijä. Hän kilpailee raskaassa keskisarjassa.
Kaiku Helsinki

Kaiku Helsinki Oy on vuonna 2012 perustettu strategiseen viestintään ja valmennuksiin erikoistunut viestintätoimisto. Kaiku Helsinki on yksi Suomen suurimmista viestintätoimistoista.
Kaiku Helsinki tarjoaa asiakkailleen viestinnän strategista konsultointia ja ulkoistettua toteutusta. Yrityksen palvelualueita ovat PR, vaikuttajaviestintä, sosiaalinen media sekä viestinnän valmennukset.
Keväällä 2021 Kaiku Helsinki osti Cocomms-viestintätoimiston, minkä jälkeen se työllistää noin 50 henkilöä.
Sebastián Crismanich

Sebastián Eduardo Crismanich (s. 30. lokakuuta 1986 Corrientes) on argentiinalainen taekwondoin ja olympiavoittaja. 183 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Crismanich kilpailee 80-kiloisten sarjassa.
Ura.
Crismanich voitti olympiakultaa 80-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hänestä tuli ensimmäinen argentiinalainen yksilölajien olympiavoittaja sitten Delfo Cabreran ja vuoden 1948 kilpailuiden maratonin. Mitali oli myös Argentiinan historian ensimmäinen taekwondossa. Crismanich saavutti kultaa 80-kiloisista myös Pan-Amerikan kisoista 2011 Guadalajarasta. Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saanut kultaa 72-kiloisissa 2006 ja 78-kiloisissa 2008 sekä pronssia 80-kiloisissa 2014.
Muuta.
Myös Crismanichin isoveli Mauro Crismanich on taekwondoin ja MM-mitalisti 58-kiloisista. Crismanichin perhe on muuttanut Argentiinaan Kroatiasta ().
Alexandrine Armfelt

Alexandrine Armfelt (vuodesta 1895 Aleksandra Vladimirovna Železnova, ; 16. syyskuuta 1866 Turku – 6. maaliskuuta 1933 Leningrad) oli suomalais-venäläinen säveltäjä, aatelisarvoltaan kreivitär. Hän oli Gustav Mauritz Armfeltin pojanpojantytär.
Alexandrine Armfelt syntyi Turussa mutta vietti nuoruutensa Pietarissa, jossa hänen isänsä Mauritz Wladimir Armfelt (1827–1888) työskenteli hovissa. Alexandrine Armfelt opiskeli musiikkia Pietarin konservatoriossa sekä sävellystä Anton Rubinšteinin johdolla. Hänen ensimmäinen sävellyksensä julkaistiin vuonna 1894.
Alexandrine Armfelt avioitui vuonna 1895 uralilaistaustaisen kasakan Vladimir Železnovin kanssa. Vaimo matkusti miehensä mukana komennukselle Uralskin oblastiin vuosiksi 1896–1897 ja kiinnostui kansamusiikista. Puolisot kokosivat kansanmusiikkia ja julkaisivat vuonna 1899 kokoelman "Пѣсни уральских казаков".
Armfeltin tuotteliain kausi sijoittui vuosiin 1903–1914, jolloin hän sävelsi romansseja sellolle, viululle ja pianolle. Koska hän oli naissäveltäjä, häneltä ei tilattu suurimuotoisia teoksia, ja hänen tuotantonsa edustaa salonkimusiikkia. Osa hänen sävellyksistään on kadonnut.
Alexandrine Armfeltin avioliitto päättyi eroon vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan ja Venäjän vallankumouksen aikana hän menetti entisen aviomiehensä ja poikansa. Vuoden 1917 jälkeen hän säesti elokuvia ja antoi pianonsoitonopetusta Leningradissa.
Joel González

Joel González Bonilla (s. 30. syyskuuta 1989 Figueres, Girona, Katalonia) on espanjalainen taekwondoin ja olympiavoittaja. 185 senttimetriä pitkä González saavutti kaikkiaan kymmenen aikuisten arvokilpailumitalia 58–68 kg:n sarjoissa.
González saavutti olympiakultaa 58-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Etelä-Korean Lee Dae-hoonin. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta González saavutti pronssia 68-kiloisista. MM-kilpailuista González on saavuttanut kaksi kultamitalia, vuosilta 2009 ja 2011, 58-kiloisista. Hän sai lisäksi MM-hopeaa 63 kg:n sarjassa 2015. EM-kilpailuista hänellä on niin ikään kaksi kultamitalia 58-kiloisista, vuosilta 2010 ja 2012 sekä pronssia 63 kg:n sarjassa 2016. Euroopan kisoissa 2015 hän sai pronssia 68-kiloisissa. Opiskelijoiden maailmanmestaruuden hän voitti 58 kg:n painoluokassa 2008 ja 2010, nuorten Euroopan-mestaruuden 2009.
Vuoden 2015 kesäuniversiadeista Gwangjusta González saavutti pronssia 68-kiloisista. Vuonna 2012 hänet valittiin Espanjan vuoden urheilijaksi.
Edward Kitsis

Edward Lawrence Kitsis (s. 4. helmikuuta 1971 Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on työskennellyt televisiosarjoissa "Lost" (2004–2010) ja "Olipa kerran" (2011–) ja käsikirjoittanut kaikki jaksonsa Adam Horowitzin kanssa.
Afrodite Uranian temppeli

Afrodite Uranian temppeli (myös "Afrodite Ouranian temppeli") oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Ateenan Agoralla. Se oli omistettu Afrodite Uranialle eli ”Taivaalliselle Afroditelle”. Temppeli rakennettiin hellenistisellä ajalla noin vuonna 250 eaa.
Temppelin sijaintipaikaksi on ehdotettu Kolonos Agoraioksen kukkulan pohjoisrinnettä Hefaistoksen temppelin pohjoispuolella ja Kuninkaallisen stoan länsipuolella. Paikan identifiointi perustuu alueelta löydettyyn ulkoilmapyhäkköön, jossa on Afrodite Hegemonelle, Ateenan kansalle ("demos") ja khariiteille omistettu alttari. Afroditen temppeliksi on oletettu sen eteläpuolella kukkulan rinteessä sijaitseva suorakulmainen rakennus. Se koostui pienestä cellasta, jonka edessä pohjoisen puolella oli "pronaos" ja kaksi pylvästä.
Paikkaa ei kuitenkaan ole merkitty Afroditen temppeliksi kaikkiin Agoran alueen karttoihin. Joissakin kartoissa paikalle on merkitty ylos kukkulalle johtavat portaat ja sen viereen löydetty pyhäkkö nimellä Demoksen ja khariittien pyhäkkö. Eräät tutkijat ovat tulkinneet Stoa poikilen länsipuolella sijaitsevan alttarin Afroditen alttariksi. Tällöin Afroditen temppeli olisikin sijainnut mahdollisesti siitä länteen.
Athene Arkhegetiin portti

Athene Arkhegetiin portti eli Läntinen propylon on Ateenan antiikin aikaisen Roomalaisen agoran länsiportti.
Portti rakennettiin Roomalaisen agoran rakentamisen yhteydessä noin vuonna 11–9 eaa. Sen rahoitus tuli Julius Caesarilta ja myöhemmin keisari Augustukselta. Portti omistettiin Athene Arkhegetiille eli Athene ”Johtajalle” tai ”Perustajalle”, Ateenan suojelijalle. Portti on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja siinä on neljä doorilaista pylvästä.
Nykyisinkin portti toimii Roomalaisen agoran arkeologisen alueen sisäänkäyntinä. Portti on alueen toiseksi parhaiten säilynyt rakennus Tuulten tornin jälkeen. Agoran itäpäässä oli antiikin aikana toinen portti, Itäinen propylon.
Pantainoksen kirjasto

Pantainoksen kirjasto oli kirjasto, joka rakennettiin Ateenan antiikin aikaisen Agoran kaakkoisosaan roomalaisella kaudella.
Historia.
Kirjasto rakennettiin keisari Trajanuksen aikana noin vuonna 98–102 jaa. Sen rakennutti ja kustansi Titus Flavius Pantainos. Kirjasto oli omistettu Athene Arkhegetiille, Trajanukselle sekä Ateenan kansalle. Kirjaston rakentaminen liittyi siihen, että Ateena oli 100-luvulla Rooman valtakunnan merkittävin koulukaupunki. Pantainos oli filosofin poika ja piti itseään ”filosofisten muusien pappina”. Rakennuksessa on saattanut toimia kirjaston lisäksi jonkinlainen filosofinen koulu. Lisäksi rakennus toimi liiketilana ja mahdollisesti myös Trajanuksen keisarikultin käytössä.
Kirjasto oli käytössä vuoteen 267, jolloin se tuhoutui heruleiden hyökkäyksessä. Myöhemmin se rakennettiin osaksi peristyylirakennusta. Rakennuksen ensimmäiset arkeologiset löydöt tehtiin vuonna 1933. Suuri osa siitä kaivettiin vuonna 1935 ja itäosa vuonna 1971.
Rakennus.
Kirjasto sijaitsi Agoran läpi kulkeneen Panathenaia-juhlan tien varrella sen itäpuolella. Rakennus edusti joonialaista tyyliä ja sen pohjois- ja länsipuolen julkisivujen puolella oli joonialaisia pylväitä. Kirjaston ydinosa koostui suorakulmion muotoisesta rakennuksesta, jonka koko oli noin 15 × 15 metriä. Se vieressä oli pylväikköpiha, jonka koko oli noin 20 × 13,5 metriä. Pihaa ympäröi kolme stoaa. Niiden pylväikköjen takana oli liikehuoneita ja käsityöläisten tiloja, jotka eivät liittyneet suoraan kirjaston toimintaan.
Kirjastosta on säilynyt sen perustuksia ja seinien osia. Rakennus on tunnistettu sen kaivauksissa löytyneen omistuspiirtokirjoituksen avulla. Toisessa piirtokirjoituksessa on säilynyt kirjaston säännöt: kirjasto oli auki ensimmäisestä tunnista kuudenteen, ja kirjoja kiellettiin viemästä pois rakennuksesta. Rakennuksen itäosa on myöhäisroomalaisen kaupunginmuurin alla.
Kirjaston pohjoispuolella sijaitsi Attaloksen stoa. Rakennusten välistä kulki itään päin Roomalaiselle agoralle johtanut tie. Kirjaston eteläpuolella sijaitsi Kaakkoisstoa.
Roomalainen kylpylä (Ateena)

Roomalainen kylpylä on roomalaisaikaisten termien arkeologinen kohde, joka sijaitsee Vasilíssis Amalías -valtakadun varrella Kansallispuutarhan laidalla Ateenan keskustassa.
Kylpylä rakennettiin 200-luvun lopulla herulien hyökkäyksen jälkeen, ja se oli käytössä ainakin 500-luvulle saakka. Sama alue oli ollut geometrisella kaudella hautausmaana. Myöhemmin se sijaitsi kaupunginmuriin ulkopuolella ja oli merkittävä paikka moneille kulteille. Hadrianuksen aikana 100-luvulla, kun läheinen Olympoksen Zeuksen temppeli ja Hadrianuksen kaari valmistuivat, alueesta tuli osa varsinaista kaupunkia. Tuolloin sinne rakennettiin lukuisia pyhäkköjä, yksityistaloja ja kylpylöitä.
Kylpylän rauniot löydettiin 1990-luvulla Ateenan metron Linjan 2 rakennustöiden yhteydessä. Arkeologinen kohde on katettu ja ollut nähtävissä vuodesta 2004 lähtien.
Toinen roomalaisen kylpylän arkeologinen kohde sijaitsee hieman etelämpänä heti Olympoksen Zeuksen temppelin pohjoispuolella.
Zeus Agoraioksen alttari

Zeus Agoraioksen alttari oli Ateenan antiikin aikaisella Agoralla sijainnut alttari, joka oli omistettu Zeus Agoraiokselle eli Agoran Zeukselle.
Alttari rakennettiin alun perin 300-luvulla eaa., mahdollisesti noin vuonna 340 eaa. Tuolloin se sijaitsi kuitenkin jossakin muualla Attikan alueella. Alttari siirrettiin Agoralle keisari Augustuksen aikana ajanlaskun alun tienoilla samoin kuin muun muassa läheinen Areen temppeli. Alttarin alkuperäiseksi paikaksi on ehdotettu Pnyks-kukkulaa, joka oli aiemmin ekklesian eli Ateenan kansankokouksen kokoontumispaikka, mutta josta kansankokous siirtyi toimimaan Dionysoksen teatterille samoihin aikoihin kun alttari siirrettiin. Tällöin alttari olisi mahdollisesti omistettu Zeukselle tämän ominaisuudessa poliittisen toiminnan ja julkisen puheen suojelijana.
Agoralla alttari sijaitsi sen länsiosassa Metroonin edessä aivan Eponyymien heerosten muistomerkin vieressä. Alttari oli ensimmäisiä kohteita, jotka löytyivät, kun American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen instituutti Ateenassa aloitti kaivauksensa Agoran alueella vuonna 1931.
Alttarin pohjan pituus oli 9 metriä ja leveys 5,5 metriä. Sen neliaskelmainen porrastus oli tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Alttarista on säilynyt useita osia, varsinkin sen alaosan porrastusta alttarin luoteislaidalla.
Zeus Fratrioksen ja Athene Fratrian temppeli

Zeus Fratrioksen ja Athene Fratrian temppeli oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisen Agoran länsilaidalla. Se oli omistettu Zeukselle ja Athenelle.
Temppeli rakennettiin noin vuonna 350–338 eaa. Temppelirakennus oli pienikokoinen ja sijaitsi Zeuksen stoan ja Apollon Patrooksen temppelin välissä. Se oli tehty kalkkikivestä ja sen pituus oli noin 5,2 metriä ja noin leveys 3,7 metriä. Temppeli koostui pelkästään cellasta ja sen edessä olleesta alttarista. Temppeli oli yhdistetty Apollon Patrooksen temppeliin rakennusten välissä olleen pienen muurin välityksellä.
100-luvulla eaa. temppelin eteen lisättiin pieni ovisyvennys. Temppelistä on säilynyt lähinnä osia sen perustuksista.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1970–1980-luvut)

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1970–1980-luvuilla. Artikkeli listaa Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkat Richard Nixonista Ronald Reaganiin vuosina 1969–1988.
Luettelo on osa isompaa artikkelikokonaisuutta Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista, josta on linkit Yhdysvaltain presidenttien muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin.
Richard Nixonin ulkomaanmatkat.
Richard Nixon teki presidenttikaudellaan 27 ulkomaanmatkaa.
Gerald Fordin ulkomaanmatkat.
Gerald Ford teki presidenttikaudellaan 19 ulkomaanmatkaa.
Jimmy Carterin ulkomaanmatkat.
Jimmy Carter teki presidenttikaudellaan 31 ulkomaanmatkaa.
Ronald Reaganin ulkomaanmatkat.
Ronald Reagan teki presidenttikaudellaan 49 ulkomaanmatkaa.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1990–2000-luvut)

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1989–2008. Tässä artikkelissa on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista George H. W. Bushista George W. Bushiin.
Luettelo on osa isompaa artikkelikokonaisuutta Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista.
George H. W. Bushin ulkomaanmatkat.
George H. W. Bush teki presidenttikaudellaan 60 ulkomaanmatkaa.
Bill Clintonin ulkomaanmatkat.
Bill Clinton teki presidenttikaudellaan 133 ulkomaanmatkaa.
George W. Bushin ulkomaanmatkat.
George W. Bush teki presidenttikaudellaan 140 ulkomaanmatkaa.
Michiel Huisman

Michiel Huisman (s. 18. heinäkuuta 1981 Amstelveen) on alankomaalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Treme" (2010–2013), "Nashville" (2012–2014) ja "Orphan Black" (2014–2015). Hän on esittänyt Daario Naharista yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Game of Thrones" neljännestä kaudesta kuudenteen tuotantokauteen. Huisman palkattiin samaa hahmoa kolmannella kaudella näytelleen Ed Skreinin tilalle.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1950–1960-luvut)

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1950-1960. Luettelossa on Dwight D. Eisenhowerin (1953–1961), John F. Kennedyn (1961–1963) ja Lyndon B. Johnsonin (1963–1969) ulkomaanmatkat.
Dwight D. Eisenhowerin ulkomaanmatkat.
Dwight D. Eisenhower teki presidenttikaudellaan 37 ulkomaanmatkaa.
John F. Kennedyn ulkomaanmatkat.
John F. Kennedy teki presidenttikaudellaan 16 ulkomaanmatkaa.
Lyndon B. Johnsonin ulkomaanmatkat.
Lyndon B. Johnson teki presidenttikaudellaan 27 ulkomaanmatkaa.
Kukin kaappiaan selässään kantaa

Kukin kaappiaan selässään kantaa on vuonna 2001 ilmestynyt Kuusumun Profeetan neljäs studioalbumi, joka on yhtyeen ensimmäinen suomenkielinen julkaisu. Folkvaikutteinen levy eroaa myös musiikillisesti yhtyeen aikaisemmin Moon Fog Prophet -nimellä tekemästä progressiivista ja psykedeelistä rockia edustavasta materiaalista. Albumi sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, ja sitä verrattiin jopa Pekka Strengin klassisiin 1970-luvun levyihin.
Sähkö Recordings julkaisi albumin vinyylinä vuonna 2002. Vinyyliversiossa on kuitenkin mukana vain kuusi kappaletta.
Ösmo

Ösmo on taajama Nynäshamnin kunnassa Ruotsissa. Siellä sijaitsee kirkko ja Tukholman paikallisjunaradan varrella oleva asema. 
Historia.
Junanrata valmistui vuonna 1901 ja seuraavina vuosina alueelle kasvoi pieni yhdyskunta. Vuonna 1901 valmistunut asemarakennus edustaa kansallisromanttista tyyliä ja on hyvin säilynyt. Ensimmäiseksi rakennettiin alue aseman itäpuolella ja siellä talot ovat enimmäkseen yksinkertaisia puuhuviloita. Aseman länsipuolella huvilat ovat jonkin verran nuorempia, pääosin 1910- ja 1920-luvuilta. 1960- ja 1970-luvuilla Ösmoon on rakennettu paljon huviloita ja rivitaloja. Taajama on kasvanut merkittävästi viime vuosikymmenten aikana.
Neuvostotasavaltojen liput

Neuvostoliiton neuvostotasavaltojen liput olivat kaikki pääasiassa johdettu varsinaisesta Neuvostoliiton lipusta eli sirppi ja vasara-punalipusta, jossa oli kultareunainen viisisakarainen punatähti. Viimeiset ennen Neuvostoliiton lakkauttamista vuonna 1991 voimassa olleet liput olivat seuraavat:
Muiden tasavaltojen liput.
Myös autonomisten tai entisten neuvostotasavaltojen liput olivat em. kaltaisia. Nykypäivänä ainoastaan Moldovasta yksipuolisesti itsenäiseksi julistautunut Transnistria on ainut valtio, joka käyttää suoraan neuvostasavallan aikaista eli tässä tapauksessa Moldavian SNT:n lippua sosialistisine symboleineen. Transnistrian vuonna 1990 venäläisjoukkojen tukemana itsenäiseksi julistautunut slaavialue ei suostunut käyttämään Romanian/Moldovan trikoloria, vaan suosi Moldavian SNT:n lippua. Vuonna 2000 siitä tehtiin tämän itsejulistautuneen valtion virallinen lippu. Transnistrian lippu on käytännössä sama kuin Moldavian SNT:n, vaikkakin sen värisävyjä on hieman muutettu. Vuosina 1991–1995 Valko-Venäjän lippuna toimi vanha kansallinen valkopunavalko-lippu, mutta vuonna 1995 Lukašenkan hallinto palautti käyttöön vuoden 1951 neuvostotasavallan lipun, josta oli ainoastaan poistettu punatähti, sirppi ja vasara. Reunan ornamenttikuvion väritys tehtiin käänteiseksi neuvostolippuun nähden. Vuonna 2012 Valko-Venäjä muutti hieman lippunsa värisävyjä tummemmiksi ja ornamenttikuvion leveämmäksi pitäen sen muuten ennallaan.
Autonomisten tasavaltojen lippuja käytettiin harvoin ja olivat lähinnä vain emo-SNT:n lippuja, joihin oli kirjoitettu autonomisen tasavallan nimi sen kansallisella ja/tai kansallisilla nimillä. Näitä ei ole kuitenkaan esitelty tässä:
Palokan kirkko

 
Palokan lähikirkko on Jyväskylän Palokassa sijaitseva Antti Eskelisen suunnittelema 1978 valmistunut kirkko, jonka yhteydessä on myös seurakuntakeskus. Kirkon 12-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1978, samalta vuodelta olivat kirkon alkuperäiset kellot. Kirkkoa uudistettiin ja laajennettiin 1999 oululaisen arkkitehtuurikilpailun voittaneen Jorma Tepon arkkitehtitoimiston suunnitelman pohjalta. Kellotornia korotettiin, tornin kolme uutta kelloa soittavat virren 200 sävelmää "Oi kuinka ihana on huonees Jumala". Kirkkosalia laajennettiin vinosuuntaisella vanhaa salia korkeammalla uudisosalla, joka on verhoiltu vaalealla eikä punaisella tiilellä kuten vanha osa. Istumapaikkojen määrä nousi 350:een. Salin yhteyteen rakennettiin erityinen lasiseinäinen lasten tila. Myös rakennuksen alakerran kerho- ja toimistotilat peruskorjattiin ja alakertaan tehtiin lapsille oma sisäänkäynti ja eteinen. Kirkkotekstiilit Palokan kirkkoon on suunnitellut Aino Kajaniemi, joka valittiin vuoden tekstiilitaiteilijaksi 2010.