tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Venäjän erikoislento-osasto

Venäjän erikoislento-osasto (; ICAO: RSD, kutsukoodi: STATE AERO) on Venäjän federaation presidentin hallinto-osaston alaisuudessa toimiva lentoyhtiö, joka vastaa Venäjän presidentin ja hallituksen VIP-lentokoneiden operoinnista. Sen kotikenttä on Vnukovon lentoasema Moskovassa.
Erikoislento-osasto perustettiin jo 5. toukokuuta 1956, mutta itsenäinen lentoyhtiö siitä tuli vasta vuonna 2009.
Historia.
Vuoteen 1956 saakka Neuvostoliiton johtajistoa kuljetettiin sotilaslentokoneilla. 13. huhtikuuta 1956 julkaistulla ministerineuvoston direktiivillä 496-295S kuljetusvastuu siirrettiin pois Neuvostoliiton puolustusministeriöltä. 5. toukokuuta 1956 siviili-ilmailuministeriö antoi käskyn perustaa Aeroflotin alaisuuteen VIP-kuljetuksista vastaava lento-osasto, jonka kotikentäksi tulisi Vnukovo. Osasto sai myöhemmin nimen Erillinen lento-osasto numero 235 ("Отдельный авиационный отряд № 235"). Lento-osaston ensimmäinen komentaja oli A. I. Kolevatov. Sen miehistöt otettiin Aeroflotin Moskovan-osastosta.
Neuvostoaikana erikoislento-osasto kuljetti Neuvostoliiton puoluejohdon ja hallituksen lisäksi myös Neuvostoliiton ystävämaiden johtoa. Vuosina 1959–2009 se lensi myös jonkin verran kaupallista reitti- ja tilausliikennettä. Neuvostoliiton hajottua Erillinen lento-osasto 235 liitettiin valtion omistamaan Rossija-lentoyhtiöön, jonka alaisuudessa se toimi vuoteen 2009 asti. Lento-osasto erotettiin erilliseksi yksikökseen 31. tammikuuta 2009.
Laivasto.
Maaliskuussa 2017 erikoislento-osaston laivastoon kuului 63 lentokonetta ja helikopteria. Lisäksi seitsemän konetta oli säilytyksessä ja neljä tulossa käyttöön.
Aarno Rafael Koskimies

Aarno Rafael Koskimies (sukunimi aik. "Forsman", 17. joulukuuta 1882 Hämeenlinna – 27. huhtikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja suomentaja.
Koskimiehen vanhemmat olivat filosofian tohtori, lehtori Kaarlo Koskimies (Forsman) ja Verna Limón. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1901 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908.
Koskimies toimi kielten opettajana Toijalan, Kouvolan ja Savonlinnan oppikouluissa 1908–1919 ja oli sitten Kansallis-Osake-Pankin ulkomaankirjeenvaihtajana 1919–1933. Hän oli viimeksi Kokkolan yhteislyseon saksan ja englannin kielen lehtorina 1933–1950.
Koskimies teki ensimmäisen suomennoksen Charles Darwinin teoksesta Lajien synty. Suomennos ilmestyi Kariston kustantamana 8 vihkona 1913–1917. 
Koskimies oli naimisissa vuodesta 1930 Sofia Elisabet Knuutilan kanssa.
Suomennoksia.
Nimellä "A. R. Koskimies":
1-penteeni

1-penteeni eli n-penteeni (C5H10) on viisihiilinen suoraketjuinen alkeeni, jossa on yksi kaksoissidos. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä. 1-penteenin rakennekaava on CH2=CH(CH2)2CH3, moolimassa 70,135 g/mol, sulamispiste −165 °C, kiehumispiste 30 °C, leimahduspiste −28 °C, tiheys 0,641 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,3704–1,3724 ja CAS-numero 109-67-1. 1-penteenin liukoisuus veteen on 0,15 g/L (20 °C) ja se on eräs penteenin isomeereistä.
Sven G. Svenson

Sven Gudmar Svenson (29. syyskuuta 1919 Eskilstuna – 25. helmikuuta 1997 Uppsala) oli ruotsalainen kirjailija, yritysjohtaja, historioitsija ja pankkimies.
Elämä.
Sven G. Svenson valmistui filosofian tohtoriksi Uppsalan yliopistosta 1953. Hänen väitöskirjansa "Gattjinatraktaten 1799: studier i Gustaf IV Adolfs utrikespolitik 1796–1800" käsitteli Ruotsin kuninkaan Kustaa IV Aadolfin ulkopolitiikkaa vuosina 1796–1800. Svenson toimi Sparfrämjandenin toimitusjohtajana 1951–1961 ja sen jälkeen Ruotsin säästöpankkiyhdistyksen (Svenska sparbanksföreningen) toimitusjohtajana 1963–1979. Lisäksi hän toimi Tryckeri AB Mariebergin hallituksen varapuheenjohtajana, Ruotsin kuninkaallisen insinööritieteiden akatemian jäsenenä vuodesta 1974 alkaen, Kuninkaallisen Kustaa Aadolfin akatemian jäsenenä vuodesta 1975 alkaen sekä mieskuoro Orphei Drängarin kunniapuheenjohtajana 1979–1988.
Teokset.
Sven G. Svensonin tuotanto käsittää kuusi teosta. Väitöskirjansa lisäksi hän on kirjoittanut yhden salapoliisiromaanin ja neljä historiateosta. Näistä suomeksi on ilmestynyt vain salapoliisiromaani "Tee tiedettä ja tapa" ("Mord och lärda mödor"). Se on julkaistu WSOY:n Sapo-sarjassa numerolla 96.
Jussi Lotvonen

Jussi Antero Lotvonen (s. 18. syyskuuta 1981 Iisalmi) on suomalainen triathlonisti ja vammaisurheilija, joka edustaa seuratasolla oululaista ProVictoriaa. Ennen triathlonia Lotvonen oli proteesijääkiekkoilija. Lotvonen on edustanut Suomea arvokioissa ensin proteesijääkiekossa ja myöhemmin triathlonissa. Paras sijoitus on vuodelta 2020 maailmancupista Portugalista, jossa hän pääsi palkintokorokkeelle ollessaan kolmas. Triathlonin SM-kilpailuista hänellä on useita Suomen mestaruuksia. Hänen valmentajanaan toimi Panu Lieto. Hän päätti lopettaa kilpauransa vuoden 2021 alussa. 
Lotvonen valittiin vuoden oululaiseksi vuonna 2014. Lotvonen on myös menestynyt työelämässä, ollen vuosia Oulun Invalidien Yhdistyksen toiminnanjohtaja. Lisäksi Lotvonen on osakkaana useissa eri yrityksissä Suomessa. Tällä hetkellä Lotvonen toimii Liikunta -ja hyvinvointikeskus Kuntomo Oy:n toimitusjohtajana.
Seobe

Seobe (Сеобе; tai "La Guerre la plus glorieuse"; kansainvälisesti "Migrations") on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Aleksandar Petrovićin ohjaama ja käsikirjoittama jugoslavialais-ranskalainen historiallinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Avtandil Makharadze, Richard Berry ja Isabelle Huppert. Elokuva sijoittuu 1700-luvulle ja kertoo serbialaisten muuttoliikkeestä.
"Seobe" perustuu Miloš Crnjanskin samannimiseen romaaniin "Seobe" (Сеобе) vuodelta 1929. Elokuvan kuvaukset alkoivat 27. elokuuta 1988 ja sen kuvauspaikkoina olivat Jugoslavia, Ranska, Tšekkoslovakia ja Unkari. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Radiotelevizija Beograd, Méditerranée Cinéma Productions ja Adriana International Corporation. "Seobe" sai ensi-iltansa Ranskassa, Cannesin elokuvajuhlilla 21. toukokuuta 1989.
Norjan suurkäräjävaalit 2017

Norjan suurkäräjävaalit 2017 järjestettiin 11. syyskuuta 2017. Vaaleissa valittiin Norjan suurkäräjien kaikki 169 jäsentä. Oppositiossa ollut työväenpuolue sai eniten ääniä, mutta menetti kuusi paikkaa. Oikeistohallituksen konservatiivipuolue ja edistyspuolue menettivät kannatustaan vain vähän. Eniten kannatustaan nostanut puolue oli keskusta, joka sai 8 paikkaa lisää; lisäksi äärivasemmistopuolue punaiset nousi suurkäräjille saaden yhden paikan.
Vähemmistöhallituspohja sai äänestäjien kannatuksen, vaikka Høyre menetti hieman kannatusta. Tukipuolueineen se sai 88 paikalla enemmistön suurkäräjien 169 paikasta. Työväenpuolue tukipuolueineen sai 81 paikkaa.
Tausta.
Vuoden 2013 vaalien jälkeen Norjassa muodostettiin pääministeri Erna Solbergin johtama konservatiivipuolueen ja edistyspuolueen koalitiohallitus, joka sai tukea liberaalipuolueelta ja kristillisdemokraateilta. Työväenpuolue, keskustapuolue, sosialistinen vasemmistopuolue ja vihreät jäivät oppositioon.
Vielä keväällä 2017 Työväenpuolueen voitto oli näyttänyt selvältä, mutta elokuussa alkanut Työväenpuolueen kannatuksen voimakas pudotus ja hallituskoalition kannatuksen nousu vaalikamppailun loppumetreillä käänsivät tilanteen Solbergin johtaman porvariblokin eduksi.
Tulos.
Norjan suurkäräjävaalien 2017 tulokset
!colspan="8"|
! colspan="3" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolueet
! colspan="3"| Äänet
! colspan="2"| Paikat
! width="75"| Ääniä
! width="30"|%
! width="35"|+/–
! width="30"| Paikat
! width="30"|+/–
Lähde: Valgresultat
Gordon W. Allport

Gordon W. Allport (11. marraskuuta 1897, Montezuma, Indiana – 9. lokakuuta 1967, Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tunnetaan erityisesti persoonallisuuspsykologian uranuurtajana Yhdysvalloissa. Vuonna 2002 yhdysvaltalaiset psykologit luokittelivat hänet alansa 11. tunnetuimmaksi vaikuttajaksi.
Hän opiskeli Harvardin yliopistossa vuosina 1915–1919 suorittaen alemman korkeakoulututkinnon psykologia pääaineenaan. Sitten hän otti lähetystyöntekijän ja luennoitsijan tehtävän Robert Collegesta Turkin Konstantintopolissa (Istanbul). Vuonna 1920 hän kuitenkin palasi Yhdysvaltoihin jatkamaan opintojaan pettyneenä Turkissa kohtaamiensa ihmisten haluun muuttua. Allport valmistui Harvardista maisteriksi, ja edelleen tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa (1922) aiheena oli "An Experimental Study of the Traits of Personality with Application to the Problems of Social Diagnosis". Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa luetaan oppikirja "Personality: A Psychological Interpretation" (1937), jota on pidetty merkkipaaluna yhdysvaltalaisessa persoonallisuuspsykologiassa.
Onpa taivaassa tarjona lapsillekin

Onpa taivaassa tarjona lapsillekin on lasten hengellinen laulu, joka julkaistiin metodistien 'Sånger för söndagsskolan'-laulukirjassa ensimmäisen kerran 1869. 
Laulun tekijä on luultavasti Albert Midlane, ruotsiksi sen käänsi runoilija Lina Sandell 1869. Laulun suomensi J. W. Hirvonen 1883, ja suomenkielinen laulu otettiin mukaan Harpunsäveliä-laulukokoelmaan 1886. Siionin laulujen version uudisti O. H. Jussila 1916 sekä Inkeri Karvonen vuonna 2014.
Laulu löytyy mm. Lasten virsistä, Siionin kanteleesta sekä Siionin matkalauluista sekä vapaitten suuntien yhteisestä laulukirjasta "Hengellinen laulukirja", laulu 555.
Kristus, Poika Daavidin

Kristus, Poika Daavidin (ruots. "Kristus kommer – Davids son") on adventtivirsi, jonka on kirjoittanut ruotsalainen toimittaja Sven Larson vuonna 1967. Hän kuului ruotsalaisen pienen vapaakirkon Örebromission kannattajiin ja toimi kustannusjohtajana. Virsi ilmestyi opintomateriaalissa "Andlig visa" ja se julkaistiin ruotsalaisten vapaiden kirkkojen yhteisessä laulukokoelmassa "Herren lever" 1978. 
Virren suomensi alun perin Pekka Turunen, ja sitä uudisti Niilo Rauhala 1994. 
Virsi löytyy suomenkielisenä Ruotsin kirkon virsikirjasta, virsi 111, sekä uudistetuista, vuonna 2016 julkaistuista Siionin lauluista.
Virren sävelmä on julkaistu 1704 Hallessa, saksalaisen pietismin keskeisessä kaupungissa Johann A Freylingshausenin julkaisemassa kirjassa "Geistereiches Gesangbuchissa". Ruotsissa sävelmä tavataan 1884 "Hemlandstoner"-kokoelmassa. Tämän virren teksti liitettiin siihen 1969 ilmestyneessä opintomateriaalissa "Andlig Visa."
Oi joulun tähti pieni

Oi joulun tähti pieni on hengellinen joululaulu, jonka sanat on kirjoittanut Anna Loviisa Uusi-Illikainen vuonna 1970. Niilo Rauhala uudisti sanoja hiukan vuonna 2014. Laulu löytyy "Siionin laulut" -kokoelmasta numerolla 14. 
Laulun on säveltänyt kanttori Yrjö Koskimäki.
Evolution (Sabrina Carpenterin albumi)

Evolution (tyyliteltynä ƎVO⅃ution) on yhdysvaltalaisen poplaulaja Sabrina Carpenterin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2016 Hollywood Recordsin alaisuudessa.
Albumilta julkaistiin singlet "On Purpose" ja "Thumbs" vuonna 2016.
Menestyminen.
Albumi nousi Billboard 200 -listalla sijalle 28.
Isaiah Firebrace

Isaiah Firebrace (s. 21. marraskuuta 1999 Moama, Uusi Etelä-Wales), tunnettu myös pelkällä nimellä Isaiah, on australialainen laulaja. Taustaltaan hän on aboriginaali.
Firebrace tuli tunnetuksi voitettuaan "The X Factor Australian" kahdeksannen tuotantokauden vuonna 2016. Debyyttialbumi "Isaiah" julkaistiin joulukuussa 2016, ja sen ensimmäinen singlejulkaisu ”It’s Gotta Be You” nousi listoille muun muassa Ruotsissa, Tanskassa ja Alankomaissa.
TV-yhtiö Special Broadcasting Service ilmoitti 7. maaliskuuta 2017 valinneensa Firebracen edustamaan Australiaa Eurovision laulukilpailussa 2017 kappaleella ”Don’t Come Easy”.
Lähteet.
Kun jouluaamu koittaa

Kun jouluaamu koittaa / Kun joulu valkeneepi on joululaulu ja -virsi, jonka ruotsinkielisen tekstin "När juldagsmorgon glimmar" on kirjoittanut Betty Ehrenborg-Posse vuonna 1851 ja sen julkaisi opettaja G. Berggren julkaisussa "Andelig Örtagård för Barn." Sama teksti julkaistiin Ehrenborg-Possen julkaisemassa "Andeliga sånger för barn" -julkaisun 2. vihkossa 1854, Hän käänsi laulun sveitsiläisen papin ja runoilijan Abel Bruckhardtin (1845) Baselin murteella kirjoitetusta runosta "J will go's Stäli b'schaue in der schene Weihnachtszyt". 
Laulu on julkaistu Burchardtin tekemässä lasten lauluvihkossa "Kinder-Lieder. Eine Weihnachtsgabe für die Kinder und Mütter der Heimath" 1845. Sävelmä on saksalainen kansansävelmä Thüringenistä 1800-luvun alusta. Joidenkin tietojen mukaan se olisi vuodelta 1819 tai 1823 ja siihen on liittynyt teksti ”Wir hatten gebauet ein stattlicher Haus” jonka kirjoittaja on August Daniel von Binzer.
Laulu otettiin Ruotsin kirkon virsikirjaan ("Den svenska psalmboken") vuonna 1986 ja se on virsi 121 "När juldagsmorgon glimmar". Virren suomennoksen on uudistanut Anna-Mari Kaskinen 1995 Ruotsin kirkon suomenkielistä virsikirjaa varten "Kun jouluaamu koittaa". Tämä teksti on otettu myös vuonna 2016 uudistettuihin "Siionin lauluihin". Laulusta on vanha suomennos vuodelta 1886, "Kun joulu valkeneepi". ("Hengellinen laulukirja" 31), "Siionin kannel" -kirjassa laulu 25, uud. Lauri Thurén.
Laulu on levinnyt laajalle, sillä se on käännetty myös englanniksi sanoilla "When Christmas Morn is Dawning". Englanninkielisissä lähteissä laulu mainitaan virheellisesti Ehrenborg-Bossen kirjoittamaksi. Laulun melodiaa käytetään Mikronesian kansallislaulun sävelmänä.
Tallin seimen luona kerran

Tallin seimen luona kerran on jouluvirsi, jonka on sanoittanut Cecil Frances Alexander vuonna 1848 ja melodian on säveltänyt Henry John Gauntlett (1849). Laulun englanninkieliset sanat alkavatː ”Once in royal David’s city”. Laulu otettiin "Siionin laulut" -kokoelmaan vuonna 2016. Suomennoksessa on kolme säkeistöä ja sen tekijä on Pekka Sipilä.
Laulu löytyy Suomen kirkon ruotsinkielisestä virsikirjasta (virsi nro 30) sanoilla ”Och det hände vid den tiden”. Ruotsiksi virren on kääntänyt Eva Norberg 1971.
Laulusta on toinen suomennos Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 129 ”Pitkää tietä Betlehemiin”, suom. Pekka Kivekäs 1995.
Oi Jeesus, rakas Ylkäni

Oi Ylkä Jeesus rakkahin on Paavali Ervastin runo vuodelta 1874. Laulu tunnetaan erityisesti lestadiolaisen herätysliikkeen piirissä.
Julkaistu.
"Oi Jeesus, Vapahtajani"
"O Jesus, Bridegroom, dear and true"
On lepopaikka suloinen

On lepopaikka suloinen on suomalainen lauluteksti, jonka on kirjoittanut Juho Evert Pietiläinen. Teksti on käännetty ruotsiksi (Det finns en härlig viloplats), mutta käännöksen tekijää ei tunneta. 
Amerikan lestadiolaiset laulavat laulua sanoilla 'There is a place of sweet repose'.
Oi Herrani

Oi Herrani, kun matkani käy kuolemaan on Niilo Rauhalan runo, joka löytyy virsikirjasta sekä Siionin lauluista. 
Rauhala kirjoitti virtensä J. S. Bachin Jouluoratorioon sisältyvän koraalin ”Seid froh dieweil” (nro 35) sävelmään. Virsikirjakomitea halusi kuitenkin virteen kotimaisen sävelmän ja kääntyi silloisen Tuusulan kanttorin, säveltäjänä monin tavoin ansioituneen Jouko Linjaman (s. 1934) puoleen. Hänen ilmeikäs, mutta karuksi luonnehdittu koraalinsa ei kuitenkaan ole tullut kovin tunnetuksi, ei yksinlaulunakaan. Siionin lauluihin otettiinkin siitä syystä vuonna 2016 melodiaksi virteen tarkoitettu Bachin sävelmä.
Virsikirjassa laulu on sijoitettu osastoon "Kuolema ja iankaikkisuus", kun taas Siionin lauluissa on haluttu korostaa tekstin pääsiäisaiheista sisältöä, joten se on sijoitettu kokoelman osioon "Jeesuksen ylösnouseminen ja taivaaseen astuminen".
Paolo Martinelli

Paolo Martinelli (s. 29. syyskuuta 1952 Modena) on italialainen yritysjohtaja. Hän on entinen Ferrarin Formula 1 -tallin moottoriosaston johtaja. Martinelli toimi vuodesta 1994 lähtien Ferrarin moottoriosaston johtajana vuoteen 2006 saakka. Hän siirtyi sen jälkeen emoyhtiö Fiatille.
Hän saapuu kohta, Jeesus

Hän tulee kohta, Jeesus on ruotsalaisen Joël Blomqvistin hengellinen laulu. Sen teksti on syntynyt vuonna 1882 ja sävelmä 1884. Laulu tunnetaan yleisesti etenkin lestadiolaisen ja evankelisen herätysliikkeen piirissä. 
Siionin lauluissa laulu on nimellä 'Hän saapuu kohta, Jeesus', Siionin kanteleessa nimellä 'Jo kohta saapuu Jeesus' sekä Sions sånger (2008) kokoelmassa nimellä 'Han kommer snart, vår Jesus'.
Tulkaa kaikki kotiin, tulkaa!

Tulkaa kaikki kotiin, tulkaa on Johannes Laurilan vuonna 1923 Siionin lähetyslehdessä julkaistu hengellinen laulu. Laurila (1892-1939) oli kotoisin Kalajoelta, joka yksinhuoltajaäitinsä kuoltua 1928 eli yksin kotimökissään. Hiljainen mies toimi postinkantajana. Lestadiolaisten seuroissa hän esiintyi postillanlukijana, mutta ei puhujana. Kuollessaan Laurila oli 46-vuotias. 
Tiedetään, että virsi oli sisältynyt Aukusti Jokisen 1936 julkaisemaan kokoelmaan 'Siionin valitut laulut ja virret', josta se oli otettu lestadiolaisten 'Siionin lauluihin ja virsiin' ja siitä edelleen 'Siionin lauluihin' (1976). Virsikirjaan se otettiin vuonna 1986 numerolla 149.
Amerikan lestadiolaisten virsikirjassa Songs and Hymns of Zion laulu alkaa sanoilla 'Listen, loved one, God is calling'.
Angolantoko

Angolantoko ("Tockus monteiri") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan lounaisessa Afrikassa Angolassa ja Namibiassa.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta se on levinnyt hyvin laajalle ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kannan arvioidaan olevan vakaa, sillä mitään ilmeisiä uhkia sillä ei ole. Sen elinaluetta ovat kuivat savannit ja pensaikkoalueet.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952 – miesten kalpa

Helsingin olympiakisojen miesten kalpamiekkailuun osallistui 76 urheilijaa edustaen 29 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 27.–28. heinäkuuta. 
1. kierros.
Jokaisesta erästä neljä parasta jatkoon. Tasatilanteessa uusittiin, jos kyseessä oli jatkoon pääsy, muutoin paremmaksi katsotaan ensisijaisesti kilpailija, jolla on vähemmän vastaanotettuja pistoja. Erissä oteltiin tarvittaessa jokainen jokaista vastaan, elleivät jatkoon menijät varmistuneet jo aikaisemmin.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
6. erä
7. erä
8. erä
Aiemmin käydyn joukkuekilpailun neljän parhaan maan - Italian, Ruotsin, Sveitsin ja Luxemburgin edustajat pääsivät suoraan 2.kierrokselle.
2. kierros.
Jokaisesta erästä neljä parasta välieriin.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
Välierät.
Kummastakin erästä viisi parasta loppukilpailuun.
1. erä
2. erä
Loppukilpailu.
Sijat 2-4 ratkaistiin uusintaotteluin.
Don’t Come Easy

Don’t Come Easy on australialaislaulaja Isaiah Firebracen kappale, jolla hän edusti Australiaa Eurovision laulukilpailussa 2017. Kappaleen ovat kirjoittaneet David Musumeci, Anthony Egizii ja Michael Angelo.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta, jossa se sijoittui kuudenneksi 160 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 173 pistettä ja saavutti sijan 9.
Lähteet.
SAI KZ X

SAI KZ X (myös SAI KZ AOP) oli tanskalaisen Skandinavisk Aero Industrin valmistama yksimoottorinen tulenjohtokone, joka teki ensilentonsa syyskuussa 1951.
Historia.
KZ VII:n pohjalta kehitetty KZ X esiteltiin vuonna 1951 ja kone teki ensilentonsa 29. syyskuuta samana vuonna. Myös mallitunnuksella KZ AOP tunnettu kone oli rungon osalta teräsputkirakenteinen, siipien ollessa puurakenteiset. Rakenteet oli pinnoitettu vanerilla ja kankaalla, ja tyypissä käytettiin edeltäjäänsä verrattuna tehokkaampaa voimalaitetta.
SAI toimitti Tanskan armeijalle 12 KZ X:tä vuosina 1952–1953. Koneet kärsivät useista onnettomuuksista, mukaan lukien kolme maahansyöksyä. Kaikki 12 Tanskan armeijalle toimitettua konetta romutettiin 1950-puolivälin aikoihin, vaikka Ison-Britannian Farnborough’ssa tehdyt onnettomuustutkinnat osoittivat tyypin syyttömäksi niillä sattuneisiin onnettomuuksiin.
KZ X jäi viimeiseksi tuotantoon päässeeksi Skandinavisk Aero Industrin konetyypiksi.
Vain prototyyppi OY-AOL säästyi romutukselta. Se korjattiin lentokuntoiseksi muun muassa pidentämällä siipien kärkiväliä 10,35 metriin ja korvaamalla alkuperäinen peräsin uudella teräsputkirakenteisella. Muutostyöt nostivat koneen tyhjäpainoa 34 kilogrammaa. Korjattu kone teki ensimmäisen lentonsa 16 vuotta kestäneiden töiden jälkeen 18. lokakuuta 1994.
Märta Donner

Märta Maria Donner (1. kesäkuuta 1922 Helsinki – 18. maaliskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen lastenneurologian erikoislääkäri ja Helsingin yliopiston dosentti. Hän tuli tunnetuksi kehitysvammaisten lasten hoidon ja diagnostiikan kehittäjänä toimiessaan Lastenklinikan lastenneurologian ja EEG:n erikoislääkärinä Helsingissä vuosina 1962–1977. Hän konsultoi vuoteen 1985 muiden sairaaloiden lastenneurologiapotilaiden hoitoa Länsi-Uudenmaan aluesairaalassa.
Donnerin vanhemmat olivat professori Sven Donner ja lastentarhanopettaja Elsa Strengell. Donner aloitti lääketieteen opiskelut päästyään ylioppilaaksi vuonna 1940. Hän toimi jatkosodan aikana apusisarena Äänislinnassa ja apulaislääkärinä Pälksaaren sotasairaalassa vuonna 1944. Sodan jälkeen hän toimi lastenlääkärinä Diakonissalaitoksen psyykkisesti vammaisten lasten sairaalassa, nykyisessä Rinnekodissa, missä hänen isänsä toimi ylilääkärinä. Donner jatkoi opintojaan ja perehtyi lastenneurologiaan opintomatkoillaan Englannissa ja Ruotsissa. Hänen väitöskirjansa vuonna 1954 käsitteli mongoloidilasten biologiaa ja immunologiaa.
Helsingin yliopistollisen keskussairaalan lastenklinikalle perustettiin lastenneurologiaan perehtyneen EEG-lääkärin virka. Donner nimettiin sen ensimmäiseksi haltijaksi, sillä hän oli alan ainoa asiantuntija Suomessa. Donner konsultoi kaikkia Lastenklinikan 13 osastoa ja poliklinikkaa, koska noin joka kymmenes kaikista potilaista kärsi jostakin neurologisesta ongelmasta. Tärkeimpiä ryhmiä olivat epilepsiapotilaat, kehitysvammaiset sekä erilaisista aivovammojen jälkitiloista kärsivät potilaat. Hän käynnisti epilepsiapotilaiden vastaanotot, jotka pian laajenivat neurologisiksi erikoisvastaanotoiksi.
1970-luvulla Donner siirtyi ensin lyhyeksi aikaa Pohjois-Karjalan keskussairaalan osastonlääkäriksi ja toimi 1978–1985 Länsi-Uudenmaan aluesairaalassa Tammisaaressa lastenneurologian osaston ylilääkärinä. Oman työnsä lisäksi hän konsultoi Samfundet Folkhälsanissa ja toimi lääkintöhallituksen asiantuntijana. Hän teki myös läheistä yhteistyötä pohjoismaisten lastenneurologien kanssa. 
Ansioistaan lastenneurologian kehittäjänä Donner sai 1986 professorin arvonimen. Lisäksi hän vaikutti kehitysvammaisten lasten puolestapuhujana. Vuonna 1967 hän perusti epävirallisen lastenneurologisen klubin, jossa alan lääkärit pitivät alustuksia.
Mikey García

Mikey Garcia (s. 15. joulukuuta 1987 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kevyen sarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBC-liiton maailmanmestari painoluokassaan. Aiemmin urallaan Garcia on ollut myös höyhensarjassa ja ylemmässä höyhensarjassa WBO-liiton mestari.
Ammattiura.
Garcia siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2006. Uransa alkuvuodet Garcia otteli lähinnä tuntemattomia iskijöitä vastaan. Vuonna 2011 Garcia pääsi NABF ja NABO littojen mestaruusotteluun Matt Remillardia vastaan voittaen tämän luovutusvoitolla kymmenennen erän jälkeen. Vuonna 2013 Garcia kohosi WBO liiton maailmanmestariksi lääkärin keskeyttäessä Orlando Salidoa vastaan käydyn ottelun kahdeksannen erän jälkeen.
Vuonna 2017 Garcia kohosi kevytsarjan WBC liiton maailmanmestariksi tyrmäämällä Dejan Zlaticanin kolmannessa erässä.
Jerzens

Jerzens on noin tuhannen asukkaan kunta Tirolin osavaltiossa Itävallassa. Jerzens sijaitsee Pitztalin laaksossa Ötztalin Alpeilla.
Jerzens muodostuu useasta kylästä. Varsinainen Jerzensin kylä sijaitsee noin kilometrin korkeudessa Alppien rinteillä Pitzejoen itäpuolella. Keskustasta nousee kiemurteleva tie 1 500 metrin korkeuteen Hochzeigerin laskettelukeskukseen. Tien varrella sijaitsevat kylät Oberfeld, Haag, Lanchwies, Kaitanger ja Liss. Alppipurot Haselbach, Dorfbach ja Mühlbach laskevat vuorilta kunnan keskustan halki Pitzeen.
Jerzensin kuntaan kuuluvat myös Pitzen länsipuolelta kylät Schön, Schönlarch, Kienberg ja Graslehn. Niitä halkovat alppipurot Schildbach ja Klausbach. Hieman etelämpänä Pitzenin varrella sijaitsevat kylät Wiesle, Ritzenried ja Rablesau. Jerzensin alueella on laajoja sembramäntymetsiä, joista kunta on paikallisesti tunnettu.
Kunnan alueelta on tehty pronssikautisia löydöksiä. Varhaisin maininta Jerzensistä on vuodelta 1313, jolloin se oli yksi Imstiin kuuluvista kylistä. Oma pitäjä Jerzensistä tuli vuonna 1650. 1900-luvulla Jerzens lähikuntineen alkoi hiljentyä ja väkiluku vähentyä, kunnes 1960-luvulla sinne avattiin Hochzeigerin laskettelukeskus, joka on nykyisin alueella merkittävä työllistäjä.
Harri Johannesdahl

Harri Johannesdahl (s. 22. elokuuta 1961) on suomalainen yritysjohtaja ja yrittäjä, joka toimii tällä hetkellä toimitusjohtajana petrokemian teknologiaa kehittävässä Coolbrook Oy:ssä. Coolbrook Oy kertoi helmikuussa 2017 saaneensa Tekesiltä 3,6 miljoonan euron rahoituksen etyylikrakkaukseksi kutsutun muoviteknologiainnovaation kehittämiseen. 
Johannesdahl toimii myös Business Analystinä mobiili- ja Facebook- pelejä valmistavassa Namida Diamond Factory Oy:ssä. Sekä Coolbrook Oy:n että Namida Diamond Factory Oy:n hallituksen puheenjohtajana toimii Ilpo Kuokkanen. 
Johannesdahl on aiemmin toiminut johto- ja kehitystehtävissä suomalaisissa internet- ja teleoperaattoriyrityksissä ja liikkeenjohdon ja erityisesti startup-yritysten konsulttina omassa, vuonna 2002 perustamassaan Johannesdahl Yhtiöt -yrityksessään. Johannesdahl oli 1990-luvun lopulla mukana perustamassa Saunalahti Groupia (aikaisemmin Jippii Group Oyj, sitä ennen Saunalahden Serveri), joka oli suomalainen internet- ja teleoperaattori. Johannesdahl toimi Jippii Groupin toimitusjohtajana vuoteen 2001 asti. 
Koulutukseltaan Johannesdahl on kauppatieteiden maisteri.
Jippii-yhtiön oikeudenkäynti.
Johannesdahl on aiemmin ollut esillä julkisuudessa niin kutsutun Jippii-jutun, vuosia kestäneen oikeusprosessin yhteydessä. Oikeusprosessin aikana Helsingin hovioikeus tuomitsi Johannesdahlin ja silloisen Jippii Group Oyj:n (nykyinen Saunalahti Group) hallituksen puheenjohtajan Ilpo Kuokkasen vankeuteen 2000-luvun alussa tapahtuneista pörssirikoksista. Johannesdahl tuomittiin ehdottomaan vankeuteen vuodeksi ja kymmeneksi kuukaudeksi. Joulukuussa 2012 Helsingin hovioikeus vapautti Johannesdahlin ja Kuokkasen kaikista syytteistä. 6. kesäkuuta 2013 korkein oikeus päätti olla antamatta valituslupaa hovioikeuden päätöksestä, joten se jäi voimaan. Suomen valtio joutui maksamaan yli 4 miljoonaan euroon nousseet oikeudenkäyntikulut.
Transaktiomuisti

Transaktiomuisti on tietotekniikassa termi laitteistopohjaiselle tuelle tietokoneen muistin käsittelylle transaktioiden avulla.
Termi on verrattavissa tietokantamoottorien käyttämälle transaktiomekanismille, mutta ohjelmiston sijaan kyse on suorittimen ja muistipiirien toimintaan liittyvästä ratkaisusta. Ohjelmistopohjaiset ratkaisuvat ovat olleet liian hitaita todelliselle toteutukselle. Toimintamekanismit ovat "best effort" perusteisia ja takeita lukituksen välttämiselle ei ole.
Tavoitteena tekniikan toteuttamisella laitteistossa on rinnakkaisuuden tuottamien ongelmien yksinkertaisempi ja tehokkaampi ratkaisu. Varhaiset suunnitelmat perustuivat lukituksen "väistämiseen" ().
Ongelmakohtia.
Transaktiomuisti ei ratkaise kaikkia ohjelmistokehityksen ongelmia:
Toteutukset.
Yksi varhaisimmista käyttökohteista tekniikalle oli Transmetan suorittimissa, mutta käyttö oli rajattu suorittimen sisäiseen toimintaan.
AMD on ehdottanut Advanced Synchronization Facility (ASF) käskykantalaajennuksen x86-64 arkkitehtuuriin. Intelillä on vastaavasti Transactional Synchronization Extensions (TSX) laajennus.
IBM Blue Gene/Q tietokoneessa on vuodesta 2011 lähtien Power-arkkitehtuurin POWER8-suorittimissa tuki transaktiomuistille.
QEMUn kehittäjät ovat esittäneet transaktiomuistin käyttöön synkronointimekanismia muistuttavan rajapinnan.
Lapset pienet, laulakaa

Lapset pienet, laulakaa on hengellinen joululaulu, jonka tekstin on kirjoittanut Aatu Laitinen. Laulun sävelmä on suomalainen toisinto.
Laulu on käännetty ruotsiksi, ja sen sanat alkavat "Alla barn, kom med och sjung" ("Sions sånger" 2008). Amerikan lestadiolaiset laulavat laulua sanoilla "Little children, sing a song" ("Songs and Hymns of Zion" nro 52).
Nyt käymme, Jeesus, toivoen

Nyt käymme, Jeesus, toivoen on Väinö Havaksen hengellinen joululaulu (1939). Sen melodian on tehnyt Jaakko Linjama (Siionin laulut nro 13). 
Laulu löytyy myös ruotsinkielisten rauhansanalaisten laulukirjasta numerolla 13. Laulu, joka alkaa sanoilla "Till dig, o Jesus, nu vi går" (käännös Gerda Snellman), on kokoelmassa saanut melodiakseen Armas Maasalon sävelmän, joka on tuttu virrestä "Me lapset pienet riennämme".
Tietokantamoottori

Tietokantamoottori on tietokannan käsittelyyn tarkoitettu ohjelmisto, joka hallinnoi tietojen säilömistä sekä toteuttaa rajapinnan tai kommunikaatiomekanismin sovelluksille tietokannan tietojen käyttöön. "Tietokantamoottoria" usein käytetään rinnakkaisena terminä "tietokantapalvelimelle" tai "tietokannan hallintajärjestelmälle", mutta nämä ovat usein myös eri käsitteitä.
Tietokantojen hallintajärjestelmät () voi käsittää useita erillisiä ohjelmia ja ne voivat olla korkeamman tason hallinnointisovelluksia, jotka ottavat yhteyden tietokantamoottoriin.
Osa tietokantamoottoreista ovat nk. sulautettuja moottoreita, jotka on tarkoitettu liitettäväksi suoraan osaksi jotain muuta ohjelmaa ja näihin ei välttämättä ole tarjolla "ulkoisia liityntöjä" tai ne ovat valinnaisia.
Tietokantamoottoreita.
Lisäksi on tyyppejä kuten sulautettu tietokanta ja muistitietokanta ("in-memory database").
Hengessä katson vaivaasi, Jeesus

Hengessä katson vaivaasi, Jeesus on Matti Suon teksti, joka pohjautuu samalla melodialla laulettavaan ruotsalaiseen hengelliseen lauluun Ristiä kantaa, verta hän vuotaa (Böjd under korset, sargad och blodig). 
Alkuperäisen laulun sävelmän ja tekstin on kirjoittanut Joël Blomqvist. Matti Suon tekstiä ovat uudistaneet Hannes Holma (1975) sekä Inkeri Karvonen (2014).
Laulu löytyy Siionin lauluista numerolla 38. Blomqvistin alkuperäisteksti löytyy Sions Sånger-kokoelmasta, Siionin matkalauluista sekä Siionin kanteleesta.
SAI KZ G I

SAI KZ G I oli tanskalainen yksipaikkainen alkeiskoulutukseen käytetty purjelentokone, joka lensi ensilentonsa vuonna 1943.
Historia.
Tanskalaisilla purjelentopiireillä oli 1940-luvun alulla merkittävä tarve yksipaikkaiselle koulutuspurjelentokoneelle, joka voisi korvata alkeiskoulutksessa tuolloin käytetyt saksalaiset Zögling ja SG 38 -purjekoneet. Konetyypin piti olla riittävän yksinkertainen, jotta useat sodan aikana perustetut purjelentokerhot onnistuisivat koneen rakentamisessa. Hanke lähti etenemään, kun Tuborgin säätiö lähti rahoittamaan vuonna 1942 kahden koulutuspurjekoneen kehitystä. Näistä toinen oli yliopistotaustaisen Polyteknisk Flyvegruppen ja toinen Skandinavisk Aero Industrin kehittämä. Polyteknisk Flyvegruppen Polyt I -kone valittiin lopulta syyskuussa 1943 toteutettujen lentokokeiden jälkeen jatkokehitettäväksi, ja G I:n tuotanto jäi vain yhteen prototyyppiin, joka sai rekisteritunnuksen OY-54 ja myöhemmin OY-ASX.
G I oli puurakenteinen ja sen siivet ja peräsinpinnat oli pinnoitettu kankaalla ja tuettu muihin rakenteisiin kiinnittyvillä naruilla. Koneessa oli täysin avoin ohjaamo. Lentäjän kannalta ratkaisu oli hieman epämukava, mutta asia ei ollut ongelma, sillä lennot eivät tyypilliseti kestäneet kahta minuuttia pidempään. Ohjaamossa ei ollut myöskään minkäänlaisia mittareita, joista ohjaaja näkisi lentokorkeuden tai nopeuden.
Kone palveli vuoteen 1951 Dansk Svæveflyver Unionin () koulutuslentotoimintaa, kunnes kone vaurioitui sakattuaan Vandelissa heinäkuussa 1951. Koneen korjasi onnettomuuden jälkeen søborgilainen Bent Halling, ja sitä käytti vuosina 1955–1959 Ringsted svæveflyveklub (suom. "Ringstedin purjelentokerho"). Konetta säilytettiin useita vuosia Kalundbandin lentokentällä, kunnes se siirrettiin Dansk Veteranflysamlingille (nyk. Tanskan ilmailumuseo) vuonna 1984. Kone restauroitiin lentokuntoiseksi vuonna 1990.
Herra Jeesus verellänsä

Herra Jeesus verellänsä on Pekka Fredrik Lappalaisen vuonna 1908 muokkaama, tuntemattoman suomalaisen tekijän hengellinen lauluteksti. Sävel on suomalainen kansansävelmä.
Laulu on tunnettu erityisesti lestadiolaisen herätysliikkeen piirissä. Laulu on sanoitettu myös ruotsiksi nimellä "Med sitt blod på långfredagen (Sions Sånger nro 32), käännöksen tekijää ei tunneta. Se on myös Norjan kirkon virsikirjassa, pääsiäisajan virsien osastossa virsi 201, norjaksi ”Herren Jesus har med blodet” kveeniksi ”Herra Jeesus verellänsä” ja sen sävelmänä on kveeniläinen kansansävelmä.
Uskossa, Jeesus, katson

Nyt uskossa mä katson on tuntemattoman runoilijan tekemä pääsiäisajan lauluteksti 1700-luvulta, jota on uudistanut ja säkeistöt 4–6 lisännyt Juho Ranginen vuonna 1884. 
Laulun sävelmän on tehnyt Frans Petter Krank. Laulu löytyy myös ruotsiksi sanoilla 'I tron jag ser din pina'. 
Amerikan vanhoillislestadiolaiset laulavat laulua sanoilla 'In faith I now behold Thee'.
Sulfataasit

Sulfataasit ovat hydrolaaseihin kuuluvia entsyymejä. Ne katalysoivat sulfaattiesterien, sulfonaattiesterien ja sulfamaattien hydrolyysiä alkoholeiksi tai amiineiksi ja sulfaatti-ioneiksi. Ryhmän entsyymien EC-numero on muotoa EC 3.1.6.x. Sulfataaseja esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin eliöissä ja ne säätelevät useiden biologisesti tärkeiden prosessien toimintaa.
Sulfataasien substraattikirjo on laaja ja substraatteja ovat niin aromaattiset kuin alifaattisetkin sulfaatit, sulfonaatit tai sulfamaatit. Tärkeän ryhmän muodostavat hiilihydraattisulfaatteja esimerkiksi glykosaminoglykaaneja hydrolysoivat entsyymit. Eri substraatteja katalysoivien ja eri eliöluokissa esiintyvien entsyymien rakenteessa ja toiminnassa on huomattavia yhtenäisyyksiä. Niitä on jopa niin paljon, että kaikkien sulfataasien alkuperän katsotaan olevan yhteinen. Tärkeä yhteneväisyys on muun muassa aktiivisen kohden formyyliglysiiniaminohappo, joka osallistuu hydrolyysimekanismiin. Tämä formyyliglysiiniaminohappo muodostuu sulfataaseihin translaation jälkeen kysteiiniaminohaposta.
Pääsiäinen koitti

Pääsiäinen ompi suuri juhlamme on Heikki Jussilan lauluteksti vuodelta 1916. Laulun melodia on toisinto virren 457 'Kiitetty nyt olkoon' (ruotsalainen 1697) melodiasta. 
Laulu on käännetty ruotsiksi (Påskens stora högtid) sekä englanniksi (Easter is our day of great festivity). Laulu on tunnettu lestadiolaisen herätysliikkeen piirissä.
This Is Love (Demyn kappale)

This Is Love on kreikkalaislaulaja Demyn esittämä kappale, jolla hän edusti Kreikkaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta, jossa se sijoittui kymmenenneksi 115 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 77 pistettä ja saavutti sijan 19.
Maitotyttö

Maitotyttö on taidemaalari Albert Edelfeltin maalaama öljyvärityö kankaalle vuodelta 1889. Teos tunnetaan myös nimillä "La laitière" ja "Maidontuoja". Maalauksen korkeus on 73,5 ja leveys 60,5 senttimetriä. Teos esittää soutavaa nuorta naista veneessä ja hänellä on kyydissään maitotonkka. Albert Edelfelt maalasi työn Haikossa. 
Maalaus oli ollut saman ranskalaisen suvun omistuksessa 1900-luvun alusta lähtien ja se myytiin vuonna 2016 huutokauppakamari Sothebyn huutokaupassa yksityiskokoelmaan.
Spatiaalinen tietokanta

Spatiaalinen tietokanta ("Spatial Database") on tietokanta, joka on tarkoitettu ja räätälöity spatiaalisen (tilallisen) tiedon tallentamiseen ja käsittelyyn. Spatiaalinen tietokantajärjestelmää voidaan käyttää esimerkiksi kolmiulotteisten kappaleiden tietojen tallentamiseen, jota tavallisimmat tietokantajärjestelmät eivät tue. Spatiaalista tietoa koskeva standardi on ISO 19125.
Spatiaalisia tietokantoja käytetäänkin useimmiten mm. maantieteellisen ja kartografisen tiedot tallentamiseen, kuten teiden, järvien, talojen sijainti- ja ominaisuustietojen tallentamiseen.
Spatiaaliselle tietokannalle keskeisimpiä ominaisuuksia on sen tarjoamat tietotyypit (millaista tietoa voidaan tallentaa), indeksointimenetelmät (esim. R-puu) ja useat erilaiset spatiaaliset funktiot (esimerkiksi etäisyyden laskeminen tai koordinaattimuunnokset). Spatiaaliset funktiot voivat esimerkiksi laskea alueiden ("polygons") pinta-alaa tai selvittää esimerkiksi, risteävätkö alueet keskenään.
Bullitt Group

Bullitt Group on brittiläinen elektroniikkayhtiö. Se kehittää, valmistuttaa ja markkinoi kestäviä puhelimia tunnettujen brändien nimillä. Bullitt Group perustettiin 1. kesäkuuta 2009 Readingissa. Sillä on toimipisteitä Britannian lisäksi Shenzhenissa ja New Yorkissa. Bullit Group on tehnyt puhelimia Caterpillarin, Kodakin ja Land Roverin nimillä.
Roottaus

Roottaus eli roottaaminen ( tai "root") on prosessi, joka antaa Android-laitteen käyttäjälle root-oikeudet laitteeseensa. Se tarkoittaa oikeuksia lukea ja muuttaa kaikkia Android-laitteen tietoja. Roottaamisen voi tehdä joko siihen tarkoitetulla sovelluksella tai lataamalla laitteeseensa Androidista muokatun version, joka sisältää root-oikeudet. Rootatun laitteen roottauksen voi poistaa, mutta se palauttaa laitteen useimmiten tehdasasetuksiin. Roottaamista verrataan usein iOS-laitteiden jailbreakkaamiseen.
Hyödyt.
Roottaus mahdollistaa muun muassa seuraavat asiat:
Riskit.
Roottaus aiheuttaa joitakin turvallisuusriskejä, mutta ei yleistä käsitystä vastaan poista Euroopassa myydyn laitteen takuuta. Epäonnistuessaan se voi muuttaa laitteen lopullisesti käyttökelvottomaksi, mutta tämä riski on hyvin pieni. Rootattava laite ja roottaamisessa mahdollisesti apuna käytettävä tietokone kannattaisi aina ladata täyteen ennen roottaamista.
Pirjo Lyytikäinen

Pirjo Riitta Lyytikäinen (s. 10. lokakuuta 1953 Helsinki) on suomalainen kirjallisuudentutkija, joka toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden professorina 1998–2019.
Lyytikäinen valmistui filosofian kandidaatiksi 1986 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1992 Helsingin yliopistosta kotimaisesta kirjallisuudesta. Hänen väitöskirjansa aihe oli "Mielen meri, elämän pidot: Volter Kilven Alastalon salissa".
Lyytikäinen oli Koneen Säätiön tutkija 1987–1990, assistentti Helsingin yliopistossa 1990–1993, apulaisprofessori 1993–1994 ja Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1994–1998. Vuodesta 1998 hän on ollut Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden professori.
Suomen Tietokirjailijat ry myönsi Lyytikäiselle vuonna 2014 Tietokirjailijapalkinnon hänen Volter Kilpeä, suomalaista symbolismia ja dekadenssia sekä "Seitsemää veljestä" ja Leena Krohnia käsittelevistä teoksistaan. Lyytikäinen on Volter Kilven Seuran puheenjohtaja.
Anita Lehikoinen

Anita Irmeli Lehikoinen (s. 27. huhtikuuta 1959 Riihimäki) on opetus- ja kulttuuriministeriön (OKM) kansliapäällikkö.
Lehikoinen on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1987 pääaineenaan englantilainen filologia. Hän tuli opetusministeriön palvelukseen vuonna 1989 ja on toiminut korkeakoulu- ja tiedepolitiikan tehtävissä. Lehikoinen oli opetus- ja kulttuuriministeriön korkeakoulu- ja tiedepolitiikan osaston ylijohtaja vuosina 2012–2013 ja sen jälkeen kansliapäällikkö. Hän sai Pallas Athene -palkinnon luovan osaamisen edistämisestä helmikuussa 2019. Lehikoinen on SDP:n jäsen. Hänet nimitettiin alun perin kansliapäällikön virkaan opetusministeri Jukka Gustafssonin esityksestä.
Les Palmes de monsieur Schutz

Les Palmes de monsieur Schutz (kirjoitusasuna myös "Les Palmes de M. Schutz") on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Claude Pinoteaun ohjaama ranskalainen elämäkerrallinen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Charles Berling ja Philippe Noiret. Elokuva perustuu Jean-Noël Fenwickin samannimiseen palkittuun näytelmään "Les Palmes de monsieur Schutz" (1989), jonka pohjalta Fenwick, Claude Pinoteau ja Richard Dembo sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Emmanuel Schlumberger.
Nobelin fysiikanpalkinnoilla palkitut fyysikot Pierre-Gilles de Gennes ja Georges Charpak esiintyvät elokuvassa cameorooleissa.
Juoni.
"Les Palmes de monsieur Schutz" sijoittuu 1800-luvun loppuun ja 1900-luvun alkuun ja kertoo tutkijoiden, Marie (Isabelle Huppert) ja Pierre Curien (Charles Berling), elämistä, urista ja löydöistä radioaktiivisuuden saralla.
Tuotanto.
"Les Palmes de monsieur Schutzin" kuvaukset alkoivat 16. syyskuuta 1996 ja päättyivät marraskuussa 1996. Elokuva kuvattiin Pariisissa 5 980 000 euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat France 2 Cinéma, French Productions, L Films, StudioCanal ja Sofineurope.
Julkaisu.
"Les Palmes de monsieur Schutz" sai ensi-iltansa Ranskassa 9. huhtikuuta 1997 ja oli AMLF:n teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 303 345 katsojaa.
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2014

Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2014 kilpailtiin 22.–23. helmikuuta 2014 Parkanossa Parkanon urheilutalolla. Järjestävänä seurana toimi Parkanon Puntti.
Mitalistit.
Naiset.
Lähde
Jack Carson

John Elmer "Jack" Carson (s. 27. lokakuuta 1910 Carman, Manitoba, Kanada – 2. tammikuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija, laulaja ja koomikko.
Carson aloitti uransa New Yorkin Broadway-musikaalien tanssijana ja alkoi lahjakkuutensa ansiosta pian saada tarjouksia televisiotöistä ja lihaksikkaan kehonsa ansiosta yökerhojen voimailunumeroista. Hän saapui 1930-luvun puolivälissä Hollywoodiin, jossa hänelle kehkeytyi yli kahden vuosikymmenen pituinen ura. Hänen uransa alkoi pikkurooleilla mm. western- ja komediaelokuvissa, esim. elokuvassa "Ei mikään enkeli" (1939). Carson siirtyi 1940-luvun alussa Warner Bros. -yhtiöön, jossa hän sai muistettavampia rooleja tulkittavakseen. Carsonilla oli miessivurooleja muun muassa elokuvissa "Arsenikkia ja vanhoja pitsejä" (1944), "Mildred Pierce – amerikkalainen nainen" (1945) sekä seuraavalla vuosikymmenellä elokuvissa "Tähti on syntynyt" (1954) ja "Kissa kuumalla katolla" (1958). Lisäksi Carson parodioi itseään musikaalikomediassa "Tähdenlento Hollywoodissa" (1949). 
Kaiken kaikkiaan suurikokoinen ja jouheva Carson ennätti tekemään yli sata elokuva- ja televisioroolia vuosina 1937–1962. Hän oli naimisissa neljästi, ja avioliitostaan Kay St. Germain Wellsin kanssa (1940-1950) hänellä oli kaksi lasta. Carson kuoli vatsasyöpään tammikuussa 1963.
Jack Carson sai uraltaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
John Koskinen

John Andrew Koskinen (s. 30. kesäkuuta 1939) on suomalaistaustainen yhdysvaltalainen liikemies ja virkamies.
Elämä ja ura.
Nuoruudessaan Koskinen työskenteli lehtienjakajana ja setänsä maatilalla. Hän valmistui oikeustieteen maisteriksi Yalen yliopistosta vuonna 1964. Hän oli suorittanut myös fysiikan ja matematiikan opintoja Duken yliopistossa ja kansainvälisen oikeuden opintoja Cambridgen yliopistossa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli konsulttiyhtiö Palmier Corporationin palveluksessa 21 vuotta.
Koskinen työskenteli 1960-luvulla Lyndon B. Johnsonin rotumellakoita käsittelevässä työryhmässä. Bill Clintonin hallinnossa Koskinen toimi budjettiosaston johtajana. Vuonna 2008 George W. Bush nimitti Koskisen asuntoluottopankki Freddie Macin johtoon. Barack Obama nimitti Koskisen vuonna 2013 IRS:n ylijohtajaksi.
Sukujuuret.
Koskisen kaikki isovanhemmat olivat suomalaisia, jotka muuttivat Yhdysvaltoihin joskus 1900-luvun alkuvuosina. Isoisä John Koskinen muutti vaimonsa Ildan ja tämän siskon Hannahin kanssa Karstulasta Ohion Clevelandiin, jossa Yrjö Koskinen syntyi vuonna 1905. Vanhemmat äidin puolelta muuttivat Kaakkois-Suomesta, todennäköisesti Vehkalahdelta, Minnesotan Chisholmiin, jossa Irja Danska syntyi vuonna 1909. 
Koskisen molemmat vanhemmat osasivat suomea, mutta päättivät olla opettamatta sitä lapsilleen, jotta nämä voisivat puhua englantia ilman korostusta.
Vuonna 2015 Koskinen kävi ensimmäistä kertaa Suomessa, jolloin hän vieraili Jyväskylän yliopiston IT-tiedekunnassa.
Yksityiselämä.
Koskisen vaimo on kasvatustieteen professori Patricia Koskinen, omaa sukua Salz. Heidän mukaansa on nimetty Koskinen Stadium Johnin vanhassa opinahjossa Dukessa. Se toimii Duken haavipallo- ja jalkapallojoukkueiden kotistadionina. Koskisella on kaksi lasta liitostaan Patrician kanssa.
Aune Suomalainen

Aune Helvi Suomalainen (18. syyskuuta 1903 Hämeenlinnan maalaiskunta – 15. lokakuuta 1956 Hämeenlinna) oli suomalainen kääntäjä ja kirjailija. Hän käytti myös salanimeä Elna Kangas.
Suomalaisella oli opintoja Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisellä osastolla 1920-luvulla, jolloin hän myös opetti saksaa, englantia ja ruotsia. Suomalainen kirjoitti kirjoja ja artikkeleita sanomalehtiin ja aikakauslehtiin kauneudenhoidosta, vaatetuksesta ja sen tyyleistä.
Suomalaisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja, saksankielisen kirjallisuuden kääntäjä ja kieliopiskelun harrastaja Kaarlo Petter Suomalainen ja käsityönopettaja Edith Alfhild Ahlman.
Suomalainen kuoli 53-vuotiaana tapaturmaisesti kotonaan kaatuessaan. 
Teoksia.
Salanimellä "Elna Kangas":
Meru (mytologia)

Meru on hindulaisessa mytologiassa kultainen vuori, joka sijaitsee maailmankaikkeuden keskellä. Meru on maailman akseli, joka ulottuu syvälle maan sisään ja korkealle taivaisiin. Himalaja on sen aluskukkuloita. Meru on jumalten asuinsija, ja kaikilla tärkeimmillä jumalilla on sillä tai sen lähellä omat taivaalliset kuningaskuntansa, joissa heidän kannattajansa asuvat kuolemansa jälkeen odottamassa jälleensyntymistään. Hindulaisen temppelin kattotorni edustaa Merua.
Merua kuvataan myös buddhalaisessa mytologiassa, missä se on olemassa samanaikaisesti fyysisellä ja henkisellä tasolla, ja jumalten kultainen palatsi on sen huipulla.
Rakkauden jälkeen (elokuva)

Rakkauden jälkeen () on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Diane Kurysin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Bernard Giraudeau, Hippolyte Girardot, Lio ja Yvan Attal. Diane Kurys käsikirjoitti elokuvan Antoine Lacomblezin kanssa. Elokuvan tuottajina olivat Jean-Bernard Fetoux, Robert Benmussa ja Alexandre Arcady.
Juoni.
Kolmekymppinen kirjailija Lola Winter (Isabelle Huppert) on Pariisissa asuva itsenäinen nainen, joka pyörittää ja rakastaa kahta miestä, Davidia (Bernard Giraudeau) ja Tomia (Hippolyte Girardot). Miehet ovat molemmat naimisissa ja heillä on lapsia. Kun miehet ja Lola joutuvat päätöksenteon eteen, Lolan miellyttävästä elämästä tulee vähemmän miellyttävä.
Tuotanto.
"Rakkauden jälkeen" -elokuvan kuvaukset alkoivat 23. syyskuuta 1991 ja päättyivät 31. joulukuuta 1991. Elokuva kuvattiin Pariisissa Ranskassa ja Pompeissa Italiassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Alexandre Films, Canal+, Prodève ja TF1 Films Production.
Julkaisu.
"Rakkauden jälkeen" sai ensi-iltansa Ranskassa 15. huhtikuuta 1992 ja oli Union Générale Cinématographiquen (UGC) teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 542 174 katsojaa. Elokuva esitettiin vuoden 1992 Toronton elokuvajuhlilla.
"Rakkauden jälkeen" julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 27. heinäkuuta 1999 ja Ranskassa 14. huhtikuuta 2004.
Vault 7

Vault 7 on sarja WikiLeaksin julkaisemia tiedostoja maaliskuun 7. päivästä lähtien vuonna 2017 liittyen CIA:n elektroniseen valvontaan ja kyberturvallisuuteen. WikiLeaksin perustaja Julian Assangen mukaan Vault 7 on kattavin julkaisu Yhdysvaltain elektroniseen valvontaan liittyen. Vuosille 2013-2016 sijoittuvat tiedot keskittyvät erityisesti CIA:n työkaluihin joilla he voivat murtautua iPhone- ja Android-puhelimiin sekä kodinkoneisiin kuten älykkäisiin televisioihin. WikiLeaks on väittänyt, että CIA on voinut käyttää iPhone- ja Android-puhelimissa olevia haavoittuvuuksia päästäkseen käsiksi yksittäisten Telegramin, Signalin ja WhatsAppin kaltaisten pikaviestipalveluiden käyttäjien viesteihin.
Julkaisu.
Ensimmäinen julkaistu osa Vault 7:ää koostuu 7 818:sta internetsivusta ja yhteensä 943:sta liitteestä.
Aurichin piirikunta

Aurichin piirikunta () on Ala-Saksin osavaltion luoteisosassa sijaitseva yksi Saksan piirikunnista. Se on pinta-alaltaan 1 287 neliökilometrin suuruinen. Sen asukasluku vuoden 2015 lopussa oli 189 199, ja asukastiheys 147 asukasta neliökilometriä kohden. Piirikunnan keskus on Aurichin kaupunki. Aurichin piirikunta rajoittuu pohjoisessa sekä lännessä Pohjanmereen, etelässä Emdeniin ja Leerin piirikuntaan ja idässä Wittmundin piirikuntaan.
Aurichin piirikunnan historia liittyy Itä-Friisiaan. Piiri perustettiin vuonna 1977 yhdistämällä Aurichin -ja Nordenin piirikunnat.