USS Iowan tykkitornin räjähdys

USS Iowan tykkitornin räjähdys tapahtui Yhdysvaltain laivaston taistelulaiva USS Iowa (BB-61):n tykkitornissa kaksi sen ollessa Puerto Ricon lähistöllä 19.4.1989. Räjähdyksessä kuoli 47 merisotilasta ja itse torni vaurioitui pahoin.
Laivaston teettämä ensimmäinen onnettomuustutkinta tuli siihen tulokseen, että yksi kuolleista tykkimiehistön jäsenistä, Clayton Hartwig, oli aiheuttanut onnettomuuden tahallisesti. Tutkinnan aikana mediaan vuodettiin tietoja joiden mukaan Hartwigin ja toisen merimiehen Kendall Truitin homoseksuaalinen suhde olisi päättynyt eroon. Myös Truittia epäiltiin syylliseksi räjähdykseen. Laivaston loppuraportissa päädyttiin siihen että Hartwigin homoseksuaalisuudesta ei ollut todisteita, mutta hän oli itsetuhoinen ja käytti räjäytyksessä elektronista tai kemiallista sytytintä.
Uhrien omaiset, media ja kongressin jäsenet suhtautuivat erittäin kriittisesti tutkimuksen tuloksiin. Senaatin puolustusvaliokunta pyysi Government Accountability Office -virastoa tarkistamaan laivaston tutkinnan. Sandia National Laboratories avusti teknisissä tutkimuksissa.
Räjähdys.
Taistelulaiva "USS Iowa" osallistui kovapanosammuntaan 330 merimailia Puerto Ricosta koilliseen. Harjoituksen oli määrä alkaa 19. huhtikuuta 1989 kello 10:00 paikallista aikaa ja sitä oli seuraamassa laivan kannella vara-amiraali Jerome L. Johnson. 9:55 voimakas räjähdys vavisutti alusta, minkä jälkeen kuumat palokaasut täyttivät koko tornin. Räjähdyksen seurauksena kuoli 47 miestä. Ruutivarastossa, joka sijaitsee erillään tornista, olleet 11 miestä säilyivät ilman vammoja.
Räjähdyksen jälkiseuraukset.
Tulipalon sammuttaminen kesti 90 minuuttia jolloin tykkitornin alatasot päästettiin täyteen vettä. Ruumiiden löytöpaikkoja ei merkitty kunnolla vaan tehtiin pelkkä hätäinen piirros. Tornista tuoduista roskista ja tuhoutuneista laitteista ei tehty luetteloa ja niistä otettiin vain pari valokuvaa ennen kuin ne heitettiin laidan yli. Seuraavana päivänä ruumiit lennätettiin helikopterilla Roosevelt Roadsin tukikohtaan, josta ne tuotiin C-5 Galaxy-koneella Doverin lentotukikohtaan Delawareen. "Iowa" palasi 23. huhtikuuta kotisatamaansa Norfolkiin, jossa pidettyyn muistotilaisuuteen osallistuivat presidentti George H. W. Bush ja puolustusministeri Dick Cheney.
Kymmenen päivää onnettomuuden jälkeen erään uhrin sisar Kathy Kubicina kirjoitti aluksen kapteeni Fred Moosallylle kirjeen, jossa kertoi veljensä Clayton Hartwigin henkivakuutuksen edunsaajan olleen toinen merimies Kendall Truitt.
Laivaston onnettomuustutkinta.
Luettuaan Kubicinan kirjeen amiraali Richard Milligan otti yhteyttä Naval Investigative Serviceen, joka tutki mahdollisuutta että Hartwig olisi joko murhattu tai lavastanut itsemurhansa räjähdysonnettomuudeksi.
Senaattorit Howard Metzenbaum ja John Glenn pyysivät senaatin puolustusvaliokuntaa järjestämään kuulemistilaisuuden Milliganin tutkimusraportista. Sam Nunnin johtama valiokunta käsitteli istunnossaan 16. marraskuuta 1989 itse onnettomuuden tutkinnan lisäksi muun muassa miehistön koulutusta.
Sandia National Laboratories'n tutkinta.
Sandian tutkimus vahvisti laivaston raportissa esitetyn väitteen, että ruuti oli stabiilia ja sitä oltiin survottu liian kovaa.
Oikeudenkäynnit.
Hartwigin perheenjäsenet nostivat kanteen laivastoa vastaan henkisten vammojen aiheuttamisesta (inflicting emotional distress).
Moosally ja kolme muuta upseeria haastoivat "A Glimpse of Hell: The Explosion on the USS Iowa and Its Cover-Up" -kirjan kirjoittajan Charles C. Thompson II:in ja julkaisijan W.W. Norton &amp; Co. Inc. oikeuteen kunnianloukkauksesta. Thompson ilmoitti seisovansa kirjansa takana. Asia sovittiin salassa julkisuudelta helmikuussa 2007.