Iris Klewe

Iris Klewe on suomalainen kolmiosainen televisioelokuva vuodelta 1981. Teos perustuu Anni Swanin 1916 julkaistuun romaaniin "Iris rukka" ja se on tyyliltään nuorten epookkidraama. Ohjaajana toimi Maija-Liisa Sutinen ja käsikirjoittajana Marjut Komulainen. Yle Myynti julkaisi "Iris Klewen" DVD-tallenteena 2013.
"Iris Klewe" kertoo kaksitoistakesäisen Iriksen suuresta elämänmuutoksesta, kun hän muuttaa vaatimattomasta metsäpirtistä varakkaiden sukulaistensa luo Helsinkiin. Iristä näyttelee kolmetoistavuotias Pirkko "Piitu" Uski.
Juoni.
"Iris Klewe" on jaettu kolmeen jaksoon:
Tuima on tuuli.
Eletään 1910-lukua. Puoliorpo Iris Klewe asuu metsäpirtissä vanhahkon pariskunnan, Tanelin ja Seren, hoivissa. Hänen muusikkoisänsä elää jossain ulkomailla. Iris muuttaa Helsinkiin varakkaan enonsa Kaarlo Heinosen perheeseen; näin hänelle avautuu mahdollisuus koulunkäyntiin. Perheeseen kuuluu enon vaimo Selma ja serkut Elin, Ester, Elsa, Sissi ja Aksel, jotka alkuun suhtautuvat ylimielisesti pintasivistystä vailla olevaan maalaisserkkuunsa. Eno ja perheen sisäkkö Ulriika sen sijaan suhtautuvat Irikseen myötämielisesti. Ennen varsinaista koulua Iris saa kotiopetusta opettajatar Aliinalta, joka on tuskastua oppilaansa hitaaseen etenemiseen.
Kesän viime kukka.
Iris saa uuden ystävän kenraali Stjernfeltin tyttärestä Ullasta. Iris on aktiivisesti mukana taloustöissä ja sisäkkö Ulriikasta tulee hänelle läheinen aikuiskontakti. Yllättäen Iris kutsutaan Ullan kotona järjestettäviin juhliin, hän hurmaa juhlaväen yhtymällä paikalla esitettävään taidelauluun. Kokonaisuutena Iriksen debytointi seurapiireissä ei aivan onnistu hänen puhuessa tarpeettoman äänekkäästi ja vieläpä aiheista, jotka ainakin Selma-tädin mielestä eivät sovellu tilaisuuden luonteeseen. Keväällä Ulla lähtee perheensä mukana Sisiliaan: Iriksen ja Ullan jäähyväiset ovat haikeat. Iriksen koulunkäynti alkaa hiljalleen lutviutua ja osan lopussa hän kirmaa ilmeisen tyytyväisenä Kaivopuiston keväisillä rinteillä.
Syksyllä takaisin.
Vuosi on vierähtänyt ja Iriksestä on tullut perheenjäsen, eivätkä hänen serkkunsa enää ylenkatso häntä. Hän innostuu laulutaiteesta ja alkaa ottaa laulutunteja neiti Strömiltä. Selma-täti kertoo suru-uutisen: Ulla on kuollut lavantautiin Firenzessä. Iris saa suuren tilaisuutensa, kun hän pääsee laulamaan merkittävän osan eräässä juhlanäytöksessä, hän suoriutuu tehtävästään menestyksellisesti. Eräänä päivänä lasten leikkiessä pukuleikkejä Iriksen isä Henrik saapuu yllättäen paikalle. Hän vie tyttärensä kesäksi maalle Seren ja Tanelin luo. Syksyllä Iriksen on määrä palata Helsinkiin.
Muuta.
Vuonna 1962 ensi-iltansa saanut suomalainen mustavalkoelokuva "Pikku Suorasuu" perustuu samaan aiheeseen kuin "Iris Klewe". "Pikku Suorasuussa" Iristä näyttelee Nora Haque. Kumpikin teos noudattaa pääpiirteissään samaa juonta, joskin yksityiskohdissa on eroja. "Pikku Suorasuussa" Heinosten lapsia on viiden sijasta kolme ja enon kohtalo on "Iris Klewessä" toisenlainen kuin vuoden 1962 elokuvassa. Enon taloushuolet sekä Iriksen perintörahat ja niihin liittyvä sotku on jätetty pois "Iris Klewen" juonesta.
"Iris Klewen" ulkokuvat on otettu suurelta osin Suomenlinnassa.
Vastaanotto.
"Iltalehdessä" Riitta Wikström käsitteli sarjaa useaan otteeseen. Hän piti sarjaa liikuttavana mutta kovin kömpelösti toteutettuna varhaisnuorelle kohderyhmälle, jolle televisio ei yleensä paljon omaa ohjelmistoa tarjoa. Wikström kertoi kymmenvuotiaan tyttärensä katsoneen sarjaa haltioituneena, mutta 12-vuotiaan pojan kävelleen ulos jo ensimmäisen jakson aikana. Wikströmin mielestä käsikirjoitus on jättänyt pois paljon kirjassa esiintyvää herkullista dialogia ja helsinkiläistä paikallisväriä, ja monet henkilökuvat jäävät lapsellisen yksitasoisiksi. Wikström kehui Seela Sellan ja nimiosaa näyttelevän Pirkko Uskin roolitöitä.
"Helsingin Sanomien" Jukka Kajava piti sarjaa onnistuneena tv-dramatisointina, vaikkei katsoja uskoisikaan tarinan naiiveja käänteitä, yksipuolisia hahmoja ja sokeroituja opetuksia. Hänestä käsikirjoittaja Komulainen on tehnyt viisaasti karsimalla ja lyhentämällä pitkiä repliikkejä amatöörinäyttelijöillekin sopiviksi, ja ohjaaja on osannut muuttaa tämän hiljaisuuden ajatuksiksi niin, että lopputulos ylittää monet aiemmat lastendraamat.
"Iris Kleweä" myytiin jonkin verran ulkomaisten tv-yhtiöiden esitettäväksi, ainakin Kiinaan ja Etelä-Koreaan.