tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yue-ooppera

Yue-ooppera () eli shaoxing-ooppera on Kiinan Zhejiangin maakunnan alueelta peräisin oleva kiinalaisen oopperan muoto. Yue-oopperan näyttelijät ovat pääosin naisia ja sen tarinat kertovat usein rakkaudesta ja romantiikasta. Kiinassa Yue-ooppera on Peking-oopperan jälkeen suosituin oopperamuoto 
Tyyli.
Yue-ooppera on kiinalaisen oopperan mittakaavassa verrattain nuori tulokas. Ensimmäinen yue-oopperan lavaesitys tehtiin vuonna 1906 Shengin piirikunnassa sijainneessa kylässä Shaoxingissa. Esityksen musiikki perustui paikallisille kansanlauluille ja puvustus sekä lavastus olivat suhteellisen alkeelliset. Tyyli alkoi joka tapauksessa kerätä yleisöä ja vuonna 1910 sitä esitettiin ensimmäisen kerran Zhejiangin pääkaupunki Hangzhoussa. Wang Jinshui toi tyylin esittäjäjoukkonsa mukana Shanghaihin vuonna 1916. Sittemmin oopperaa uudistettiin tuomalla esityksiin esimerkiksi uusina soittimina kaksikielinen erhu ja kolmikielinen sanxian. 1930-luvulla alalle tuli naisnäyttelijöitä ja oopperan musiikki muuttui heidän myötään lyyrisemmäksi ja melodisemmaksi. 1940-luvulla vaikutteita otettiin myös länsimaisista elokuvista ja kiinalaisesta romanttisesta perinteestä. Uudistuksia ajoi tällä kertaa tunnetuksi tullut näyttelijä Yuan Xuefen ja niihin kuului esimerkiksi valaistus, erilaiset lavasteet, värikkäät meikit ja antiikista vaikutteita saaneet vaatteet.
Tarinat ja näyttelijät.
Yue-oopperassa näytelmien tarinat keskittyvät usein naisiin ja romantiikkaan, kun taas kiinalaisen oopperan monissa muissa tyyleissä suositumpia ovat esimerkiksi sotadraamat. Ehkäpä tunnetuin yue-oopperanäytelmä on "Liang Shanbo ja Zhu Yingtai", oopperaversio vanhemmasta tarinasta. Yue-oopperana se esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1952. Muita tunnettuja yue-oopperoita ovat "Punaisen huoneen uni" ja "Läntisen huoneen romanssi". 
Kaikki yue-oopperan näyttelijät olivat vielä miehiä sen ensimmäisen esityksen aikana vuonna 1906. Wang Jinshui alkoi kouluttaa rooleihin naisia vuonna 1923, ja naisista kootut oopperaryhmät syrjäyttivät miesryhmät 1930-luvun aikana. Kiinalaisessa oopperassa aikanaan vallinnut miesnäyttelijöiden tapa esittää myös naisrooleja on vähentynyt huomattavasti, kun taas sitä vastoin yue-oopperassa yleinen naisnäyttelijöiden tapa esittää myös miesrooleja on edelleen suosiossa.
Sastamalan oppilaitokset

Sastamalan ammatillisilla oppilaitoksilla tarkoitetaan SASKY koulutuskuntayhtymän Sastamalassa toimivia oppilaitoksia:
Kansainvälinen Osuustoimintaliitto

Kansainvälinen Osuustoimintaliitto (KOL, "engl." International Co-operative Alliance, ICA) on osuustoiminta-alan kansainvälinen kattojärjestö. Vuonna 1895 perustettu liitto on maailman suurin ei-valtiollinen järjestö. Liiton jäsenyritykset työllistävät yli 100 miljoonaa ihmistä. Liitto edustaa yhteensä noin miljardia osuuskuntien jäsentä eri puolilla maailmaa.
Kansainvälisellä Osuustoimintaliitolla on vajaat 300 jäsentä 94 eri maassa. Jäsenet ovat kansallisia osuustoimintaliittoja, yksittäisiä osuustoiminnallisia organisaatioita ja valtiollisia osuustoimintaan liittyviä organisaatioita.
Liiton presidentti on ollut Ariel Guarco vuodesta 2017.
1895: Albert Grey ja Henry W. Wolff
1907: Albert Grey ja William Maxwell
1917: William Maxwell
1921: G. J. D. C. Goedhart
1927: Väinö Tanner
1945: Robert Palmer
1948: Harry Gill
1955: Marcel Brot
1960: Mauritz Bonow
1975: Roger Kerinec
1984: Lars Marcus
1995: Graham Melmoth
1997: Roberto Rodrigues
2001: Ivano Barberini
2009: Pauline Green
2015: Monique Leroux
2017: Ariel Guarco
Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos

Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos on osa Sasky-koulutuskuntayhtymää ja yksi kolmesta Sastamalan ammatillisesta oppilaitoksesta. Oppilaitos sijaitsee Karkussa. Sastamalan oppilaitosten opetustehtävän tavoitteena on osaavan työvoiman saattaminen avoimille työmarkkinoille.
Koulutusalat.
Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jossa voi suorittaa ammatillisia perustutkintoja seuraavilla aloilla:
Muuta.
Opintojen ohella opiskelijoilla on mahdollisuus suorittaa ammattiosaajan työkykypassi -opintokokonaisuus.
Kirkiaceae

Vesipuukasvit (Kirkiaceae) on muutamalajinen afrikkalainen kasviheimo koppisiemenisten Sapindales-lahkossa. Siihen kuuluu vain vesipuiden ("Kirkia") suku.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat puita tai pensaita, joilla on usein juurimukuloita ja jotka sisältävät ellaghappoa. Kasveissa on myös rauhaskarvoja. Lehdet ovat sijoittuneet vastakkaisiksi pareiksi tai kierteisesti ja sijaitsevat melko lähekkäin, ovat parilehdykkäisiä, pääteparisia; lehdykät ovat sahalaitaisia. Kasvit ovat yksikotisia. Kukinto on kaksihaarainen viuhko (dikaasio), jonka osakukinnot ovat yksihaaraviuhkoja (monokaasioita). Kukat ovat pieniä ja nelilukuisia. Verhiö on tyvestään yhdistynyt, ristikkäinen. Teriön sisäpinnan tyvellä on erittäviä karvoja. Hedekukissa on verhovastainen hetiö ja emiön jäänne, pistillodi. Emikukissa on joutoheteitä ja neljän tai harvemmin kahdeksan emilehden yhteenkasvettumana muodostunut monilokeroinen sikiäin; kussakin emilehdessä on yksi siemenaihe; pohjuksen kärki on kovera, turvonnut ja rauhasmainen; vartalot pystyjä ja lopulta haaroittuneita, luotit pieniä. Hedelmä on harjuinen tai särmikäs lohkohedelmä.
Levinneisyys.
Vesipuukasvit kasvavat trooppisessa ja eteläisessä Afrikassa sekä Madagaskarilla.
Luokittelu.
Vesipuukasvien ainoassa suvussa on kahdeksan lajia. Suku on aiemmin viety kvassiakasveihin (Simaroubaceae) tai niiden yhteyteen, mutta eroaa niistä fytokemialtaan.
MM-rallikausi 1994

MM-rallikausi 1994 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 22. kausi. Kaudella ajettiin 10 osakilpailua, kun FIA otti tälle kaudelle käyttöön osakilpailujen kierrätyksen. Osakilpailujen määrän vähentämisellä pyrittiin karsimaan kustannuksia. Viimeksi yhtä vähän osakilpailuja oli kaudella 1976.
Kuljettajien mestaruuden voitti Didier Auriol, joka oli ensimmäinen mestaruus ranskalaiselle kuljettajalle MM-sarjassa.
Carlos Sainz sijoittui toiseksi ja Juha Kankkunen kolmanneksi. Valmistajien mestaruuden voitti Toyota Team Europe ennen Ford Motor Companya sekä Subaru World Rally Teamia.
Kilpailukalenteri.
Kaudella 1994 otettiin käyttöön kilpailujen vuorottelukierto, jolloin kilpailutapahtuman oli oltava poissa kalenterista kerran kolmen vuoden jaksolla. Kaudella oli kymmenen kilpailua, joista kahdeksan parasta tulosta laskettiin mukaan valmistajien mestaruussarjaan ja valmistajien oli osallistuttava yhdeksään kilpailuun. Kauden aikana Ruotsin rallissa, Australian rallissa ja Katalonian rallissa ajettiin vain in kilpailut (FIA 2L Cup).
Ferris (albumi)

Ferris on suomalaisen Ferris-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi vuodelta 1971. Alkuperäiset luettelotunnukset LRLP 34. Yhtyeen alkuperäinen basisti Jaakko Itävaara jätti yhtyeen pian nauhoitusten jälkeen, eikä hän siksi esiinny levyn kannessa, ja hänet on merkitty levyn krediitteihin vierailijaksi.
Seb Morris

Sebastian "Seb" Morris (s. 30. marraskuuta 1995 Wrexham, Wales) on brittiläinen moottoriurheilija. 
Ura.
Morris aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 2007. Vuonna 2010 Morris kilpaili Ginetta Junior Championship -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan ollen sarjan kaikkien aikojen nuorin palkintosijoille sijoittunut kuljettaja. Samana vuonna hän voitti Ginetta Junior Talvisarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Morris jatkoi Ginetta Junior Championship -sarjassa ja onnistui voittamaan sarjan mestaruuden voittaen 20 startista 11 kilpailua kauden aikana. 
Vuonna 2012 Morris siirtyi Formula Renault BARC -sarjaan saavuttaen viisi voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän voitti Formula Renault BARC Talvisarjan mestaruuden. Vuonna 2013 Morris ajoi BRDC Formula 4 -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kymmenen palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2014 Morris kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2015 Morris kilpaili GP3-sarjassa Status Grand Prix -tallissa saavuttaen kuusi pistettä.
Lintupäiväkirja 2015

Lintupäiväkirja 2015 on lintuharrastajille kuvitettu kalenterin muotoinen havaintopäiväkirja, jonka ovat tehneet Pertti Koskimies, Dan Zetterström ja Mats Ottosson. Sen on julkaissut vuonna 2014 Readme.fi. 
Kuvituksen on maalannut lintumaalari Dan Zetterström, ja Pertti Koskimiehen suomenkielinen teksti pohjautuu Mats Ottossonin alkuperäisteksteihin suomalaisiin oloihin sovitettuna. Teos on paitsi havaintopäiväkirja, myös tietoteos. Jokaisen viikon kohdalla on ajankohtainen lintutietopaketti. Kirja käy pihabongarin havaintokalenteriksi, mutta myös normaaliksi viikkokalenteriksi, jossa on nimipäivät ja muistiinpanotilaa viikon ajalle joka aukeamalla.
William Velmala kiittää arviossaan Tringa-lehdessä Zetterströmin upeaa kuvitusta, josta osa on peräisin maasto-oppaiden parhaimmistoon kuuluvasta "Lintuoppaasta".
Imatinibi

Imatinibi (C29H31N7O) on tyrosiinikinaasientsyymin inhibiittoreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä syöpien, erityisesti kroonisen myelooisen leukemian hoidossa. Imatinibi on ensimmäinen markkinoille tullut myelooman hoitoon tarkoitettu tyrosiinikinaasin estäjä.
Vaikutusmekanismi ja käyttö.
Imatinibi on tyrosiinikinaasin inhibiittori. Tyrosiinikinaasi liittää fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä eräiden proteiinien tyrosiiniaminohappoon ja näistä fosforyloituneita proteiineja tarvitaan solujen jakaantumisessa, kasvussa ja erikoistumisessa. Imatinibi sitoutuu spesifisesti voimakkaasti jakaantuviin valkosoluihin, jotka sisältävät niin sanotun Philadephia-geenimutaation. Imatinibi sitoutuu tyrosiinikinaasiin lähelle ATP:n sitoutumiskohtaa jolloin sekä ATP:n että tyrosiinikinaasin substraattiproteiinin sitoutuminen tyrosiinikinaasiin estyy ja proteiini ei fosforyloidu. Tällöin syöpäsolu ei myöskään pääse jakaantumaan.
Imatinibia käytetään eräiden syöpien kuten kroonisen myelooisen leukemian ja pahanlaatuisten gastrointestinaalisten stroomakasvaimien hoidossa. Imatinibin teho näiden sairauksien hoidossa on hyvä ja lähes kaikki sillä hoidetut potilaat elävät yli 10 vuotta hoidon aloittamisen jälkeen. Lääkettä käytetään pääasiassa mesylaattisuolana ja sen annostus myelooman hoidossa on kiihtyvässä vaiheessa 600 mg/vrk ja kroonisessa vaiheessa 400 mg/vrk. Imatinibin toi markkinoille Novartis vuonna 2001 ja vuonna 2012 sen maailmanlaajuinen myynti oli 46 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Haittavaikutukset ja resistenssi.
Tyypillisimmät imatinibin haittavaikutukset ovat suhteellisen lieviä. Niitä ovat ihottuma, huonovointisuus, turvotus ja lihaskouristukset. Lääkeaine voi aiheuttaa myös maksan entsyymiarvojen kasvua, muutoksia veressä, anemiaa ja voi olla sydäntoksinen. Imatinibihoidon aikana syöpäsolut saattavat kehittää resistenssin sitä kohtaan. Näissä tapauksissa potilasta voidaan hoitaa niin kutsutun toisen sukupolven lääkkeillä kuten dasatinibilla tai nilotinibilla
Synteesi.
Imatinibin synteesin lähtöaineet ovat 3-asetyylipyridiini ja o-toluidiini. 3-asetyylipyridiini reagoi dimetyyliformamidin dimetyyliasetaalin kanssa muodostaen 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonia. o-Toluidiini nitrataan 2-amino-4-nitrotolueeniksi, joka reagoi syanamidin kanssa guanidiinijohdannaiseksi. Guanidiinijohdannainen reagoi 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonin kanssa ja nitroryhmä pelkistetään vedytyksellä aminoryhmäksi. Näin syntyneen tuotteen reaktio 4-(4-metyylipiperatsinometyyli)bentsoyylikloridin kanssa muodostaa imatinibiä.
Lähtö matkalle

Lähtö matkalle on suomalaisen Finnforest-yhtyeen albumi vuodelta 1976.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Julius Heikkilä kirjoitti albumilta löytyvän ”monessa tapauksessa suurten mittojen musiikkia, harkittuja kokonaisuuksia ja horjahtamatonta tyyliä”.
Tohtorinpuukasvit

Tohtorinpuukasvit eli burserakasvit (Burseraceae) on trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Sapindales-lahkossa. Heimoon kuuluvat muun muassa gabonpuut ("Acoumea"), hartsistaan kuulut olibaanit ("Boswellia"), tohtorinpuut ("Bursera"), elemit ("Canarium") ja mirhapuut ("Commiphora").
Tuntomerkit.
Tohtorinpuukasvit ovat puita tai pensaita, joiden kaarna on usein hilseilevää ja vaaleanharmaata. Kasvit sisältävät väritöntä tai valkoista, tuoksuvaa ja hartsimaista nestettä, ja aineenvaihdunta tuottaa ellagiinihappoa. Varressa on kivisoluja, sklereidejä, ja karvoitus on hyvin vaihtelevaa. Lehtien päällysketossa on limasoluja. Lehdet ovat pääteparisia, ja lehdykät ovat usein hammaslaitaisia ja niissä on joskus kuultavia pilkkuja. Sekä lehdyköiden että lehtien ruodeissa on usein paksuuntumat eli pulvinukset.
Kaksikotisuus on tohtorinpuukasveilla yleistä. Kukan verhiö on vaihtelevissa määrin yhdislehtinen, kolmi- tai neliliuskainen. Vartalo on tavallisesti lyhyt. Kussakin emilehdessä on kaksi siemenaihetta. Hedelmä on kulmikas luumarja ja väliseinistään murtuva, siinä on keskipylväs. Siemenen ravintovarasto on hemiselluloosainen.
Levinneisyys.
Tohtorinpuukasvit ovat trooppisen vyöhykkeen kasveja.
Luokittelu.
Tohtorinpuukasvisukuja on 19 ja lajeja 755. Ne jaetaan neljään tribukseen. Lähin sukulaisheimo on sumakkikasvit (Anacardiaceae).
Beiselieae-tribus käsittää vain yhden lajin, "Beiselia mexicana", joka kasvaa Meksikon Michoacánissa. Se on kaksikotinen. Lehtikannat ovat hyvin turvonneita ja jäävät jäljelle lehden karistua ja kuihtuvat piikeiksi. Sikiäin on 9–12 yhteen kasvaneen emilehden muodostama ja enemmän tai vähemmän vartaloton.
Tribuksessa Garugeae on 11 sukua ja 275 lajia tropiikissa, erityisesti Vanhan maailman puolella. Kasvit ovat kaksikotisia tai kukat ovat kaksineuvoisia. Usein ne ovat kolmilukuisia ja joskus pohjus muodostaa tyveltään yhteenkasvaneiden kehälehtien kanssa maljamaisen hypantion. Hedelmä ei useinkaan ole avautuva. Suurimmat suvut ovat elemit ("Canarium", 120 lajia) ja "Dacryodes" (70 lajia).
Bursereae-tribus sisältää kolme sukua ja 286 lajia kaikkialla tropiikissa. Ne ovat tavallisesti kausivihantia. Yksineuvoiset kukat sijaitsevat kaksikotisesti, mutta sekaneuvoisuuttakin esiintyy. Runsaiten on lajeja mirhapuiden ja tohtorinpuiden suvuissa, edellisessä 185, joista 150 Afrikassa, ja jälkimmäisessä 110 lajia.
Protieae on kolme sukua ja 140 lajia käsittävä tribus. Lajit kasvavat enimmäkseen trooppisessa Amerikassa, mutta myös joitakin Madagaskarilla ja Malaijien saaristossa. Suurin suku on 130-lajinen "Protium".
Suvut.
Seuraavat suvut kuuluvat tohtorinpuukasveihin:
Magic Song

Magic Song on Heikki Sarmannon ja Jeannine Otisin albumi vuodelta 1980. Alkuperäiset luettelotunnukset HILP 144.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset Heikki Sarmanto.
MM-rallikausi 1996

MM-rallikausi 1996 oli järjestyksessään 24. MM-rallikausi. Kauden aikana ajettiin vain yhdeksän kilpailua ja mestaruuteen ajoi ensimmäistä kertaa urallaan suomalainen Tommi Mäkinen Mitsubishi Lancerilla. Subaru voitti valmistajien mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Toiseksi sijoittui viime kauden mestari Colin McRae ja kolmanneksi Ford-kuski Carlos Sainz.
Ennen Ruotsin rallin alkua Colin McRae oli toimittajien suurin ja melkein ainoa suosikki vuoden 1996 mestariksi. Kukaan ei odottanut kauden 1995 perusteella Mäkisen dominointia. Hallitsevan mestarin McRaen kautta voidaan pitää taas suurena pettymyksenä, sillä hän pystyi kasvattamaan kunnolla pistemääräänsä vasta sen jälkeen, kun Mäkinen oli varmistanut mestaruutensa.
Mäkinen varmisti mestaruutensa Australian kilpailussa.
Juha Kankkunen osallistui vain kolmeen kauden kilpailuun Toyota Celicalla. Toyotan tehdastallin kilpailukielto vesitti sarjaa ja Mitsubishi ajatti vain Mäkistä kaikissa kilpailuissa. Ainoastaan Subaru oli liikkeellä kahdella vahvalla kuskilla, kuskeinaan Colin McRae ja ruotsalainen Kenneth Eriksson.
Kilpailukalenteri.
Kaudella 1995 osa tavallisista kilpailuista puuttui vuonna 1994 aloitetun vuorottelukierron johdosta. Kaudella oli yhdeksän kilpailua ja uutena tulokkaana mukana oli Indonesian ralli, joka oli aiemmin osa Aasian-Tyynenmeren rallisarjaa. Kauden aikana Monte Carlon rallissa, Portugalin rallissa, Korsikan rallissa, Uuden-Seelannin rallissa ja RAC-rallissa ajettiin vain in kilpailut (FIA 2L Cup).
Susilampi (Vaala)

Susilampi on Vaalan kunnan pohjoisosassa sijaitseva lampi. Lampi on muodoltaan pyöreähkö. Sen halkaisija on noin 400 metriä ja pinta-ala 10,5 hehtaaria. Lammella ei ole saaria. Rannat ovat soisia, ja koillisrannalla on yksi vapaa-ajan asunto.
Susilampi sijaitsee Oulujoen vesistössä. Se laskee sen kaakkoispäästä lähtevää Susipuroa pitkin Paatinjärveen. Susipuron pituus on 2,8 kilometriä ja pudotus 3,7 metriä.
Parmaharjun hyppyrimäet

Parmaharjun hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Liedossa.
Historia.
Hyppyrimäkien rakennustyöt aloitettiin alueen raivauksilla vuonna 1963 ja varsinainen hyppyrimäkien rakennustyö alkoi vuonna 1967. Vuonna 1968 valmistui K50-mäki, jonka avajaiskilpailut olivat talvella 1968. K82 normaalimäki valmistui seuraavaksi talveksi ja vihkiäiskilpailut järjestettiin talvella 1969.
Myöhemmin rakennettiin K18-mäki aloittelijoille, joka remontoitiin kesällä 1976. Maanvyörymät K18-mäen alastulorinteessä ovat haitanneet hyppyrimäen käyttöä.
Parmaharjun hyppyrimäki.
Vuoden 1971 normaalimäen SM-kilpailut järjestettiin Parmaharjulla, kilpailussa Suomen mestariksi hyppäsi Tauno Käyhkö ja joukkuekilpailun voitti Lahden Hiihtoseura.
Vuoden 1983 normaalimäen SM-kilpailut järjestettiin Parmaharjulla, kilpailussa Suomen mestariksi hyppäsi Matti Nykänen, tehden myös mäen mäkiennätyksen 80 metriä.
Vuonna 2019 järjestettiin Parmaharjulla Jyväskylän Laajavuorella peruuntuneet naisten ja alle 18-vuotiaiden miesten normaalimäen SM-kilpailut, kilpailussa Suomen mestariksi hyppäsivät Julia Tervahartiala ja Arttu Pohjola.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 83,5 metriä ovat hypänneet Elias Vänskä ja Janne Korhonen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 61,0 metriä on hypännyt Julia Tervahartiala.
MM-rallikausi 1997

MM-rallikausi 1997 oli järjestyksessään 25. MM-rallikausi. Kauden aikana ajettiin 14 osakilpailua ja kuljettajien mestaruuden vei toisen kerran urallaan ja toisena vuonna peräkkäin Tommi Mäkinen Mitsubishi Lancerilla. Valmistajien mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin Subaru. Mitalikolmikko oli toisinto viime kaudesta, sillä toiseksi sijoittui jälleen Colin McRae, joka jäi nyt vain yhden pisteen Mäkisestä. Kolmanneksi ajoi Fordin Carlos Sainz.
Muutoksia.
Kausi 1997 tarjosi monia uudistuksia rallin MM-sarjaan. Valmistajille annettiin mahdollisuus osallistua sarjaan joko vanhalla A-ryhmän autolla tai uudella World Rally Car-luokan autolla. WRC-luokka antoi mahdollisuuden valmistajille osallistua sarjaan autolla, jota ei ollut tehty sarjatuotantona. Mitsubishi luotti vanhaan A-ryhmään, koska se näki MM-sarjan hyvänä mainoksena Lancerille, kun taas Subaru ja Ford siirtyivät uuteen WRC-luokkaan. Toyota teki paluun valmistajana MM-sarjaan loppukaudesta ja esitteli uuden Toyota Corolla WRC:n.
Pistelaskujärjestelmä koki myös muutoksen, kun nyt vain kuudelle parhaalle kuskille jaettiin pisteitä. Kauden päätteeksi huomattiin, että entinen sekunnin tarkkuudella otettu aika ei riittäisi, vaan kaudella 1998 otettiin käyttöön myös sekunnin kymmenykset.
Osakilpailujen kierrätyksestä luovuttiin ja kaikki rallit olivat mukana mestaruussarjassa. Kaudella oli neljätoista osakilpailua ja kuljettajien oli osallistuttava jokaiseen. Vastapainoksi rallien maksimipituutta pudotettiin 600 kilometristä 400 kilometriin. Sekapintaisia ralleja ei enää sallittu lukuun ottamatta muutamia päällystettyjä super-erikoiskokeita soraralleissa.
Rauanvaaran hyppyrimäet

Rauanvaaran hyppyrimäet on kahden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Joensuun Pyhäselässä.
Rauanvaaran hyppyrimäistä suurempi on K50-mäki ja pienempi K25-mäki. Hyppyrimäet on rakennettu vuonna 1982. Mäissä ei ole muovitusta. K50-mäen mäkiennätys on 52 metriä.
Höytiäisen hyppyrimäki

Höytiäisen hyppyrimäki oli hyppyrimäki Kontiolahdella.
Historia.
Hyppyrimäen sijoituspaikaksi Kontiolahdella oli kaksi vaihtoehtoa: Lehmonharju ja Lykynlampi. Hyppyrimäen suunnitteli rovaniemeläinen diplomi-insinööri Suune Sirola. Sirolan mielestä Lehmonharju olisi ollut teknisesti parempi ratkaisu, sillä Lykynlammen heikkoutena oli rinteen avautuminen eteläiseen ilmansuuntaan. Tästä johtuva rinteen alttius sulamiselle sekä hyppääjien häikäistymisen vaara eivät kuitenkaan painaneet riittävästi, kun toisaalta Lykynlampi oli yleisöystävällisempi vaihtoehto. Myöhemmin myös Lehmonharjulle rakennettiin hyppyrimäki.
Lykynlammen hyppyrimäen ja hiihtourheilukeskuksen rakennuttamiseksi perustettiin Joensuun Mäki Oy vuonna 1938. Yhtiön perustajiin lukeutui Joensuun kaupungin lisäksi Pohjois-Karjalan Suojeluskuntapiiri sekä joukko pohjoiskarjalaisia talouselämän vaikuttajia.
Yhtiön rakennuttama Höytiäisen hyppyrimäki valmistui marraskuussa 1938 ja hiihtomaja helmikuussa 1939. Sirola arvioi suunnittelmansa Höytiäisen hyppyrimäen mäkiennätyksen asettuvan 55 metrin paikkeille. Höytiäisen hyppyrimäki oli valmistuessaan joensuulaisten arvion mukaan Suomen kolmanneksi suurin hyppyrimäki. Hyppyrimäen yhteyteen valmistui myös tammikuussa 1939 arkkitehti Väinö Vähäkallion suunnittelemat hiihtomaja ja sauna. Höytiäisen hiihtokeskuksessa pidettiin pohjoismaiset kisat 11.–12. maaliskuuta 1939. Höytiäisen hyppyrimäki oli Suomen Hiihtoliiton ja Kansainvälisen hiihtoliiton hyväksymä.
Alueella ehdittiin järjestää vain yksi suurempi kilpailutapahtuma ennen syksyä 1939. Hiihtomaja otettiin tuolloin sotilasmajoituksen käyttöön, ja hyppyrimäkeä käytettiin ilmavalvonnassa. Talvella 1940–1941 ei myöskään voitu kilpailla alueella tehtyjen linnoitustöiden vuoksi. Kesäkuussa 1941 rakennukset otettiin jälleen sotilaskäyttöön.
Koska hiihtokeskusta ja hyppyrimäkeä ei päästy käyttämään alkuperäiseen tarkoitukseensa, Joensuun Mäki Oy joutui taloudellisiin vaikeuksiin. Hiihtokeskuksen merkitys kuitenkin tunnustettiin laajasti, ja jo vuonna 1942 aloitettiin toimenpiteet yhtiön siirtämiseksi Joensuun kaupungin omistukseen. Omistajanvaihdos toteutui käytännössä silti vasta vuonna 1945.
Höytiäisen hyppyrimäen jälleenrakentamistyöt aloitettiin vuonna 1960 vanhan mäen purkamisella, ja uusi hyppyrimäki valmistui vuonna 1964. Hyppyrimäessä oli puinen torni, alastulorinne oli luonnonmukainen päättyen Lykynlampeen.
Hyppyrimäkeä käytettiin 1980-luvun loppupuolelle asti. Höytiäisen hyppyrimäki purettiin räjäyttämällä vuonna 1993. Alastulorinteen portaat ovat säilyneet ja urheilijat käyttävät niitä kuntoharjoitteluun.
Nimen historia.
Hyppyrimäki ei ole Höytiäisen rannalla, mutta lähellä Höytiäisen kanavaa. Mäki kuului Höytiäisen Urheiluseuralle. Nykyisin Lykynlammen ulkoilukeskuksena tunnetun alueen hiihtomaja, joka oli hyppyrimäen vastarannalla, oli ennen nimeltään Höytiäisen hiihtomaja. Kontiolahden kunnan alueella oleva Lykynlampi on Joensuun kaupungin ylläpitämä ulkoilualue.
Pöyliövaaran hyppyrimäki

Pöyliövaaran hyppyrimäki oli hyppyrimäki Rovaniemen Pöyliövaaralla.
Historia.
Ensimmäinen hyppyrimäki Rovaniemelle rakennettiin vuonna 1927. Rovaniemelle haluttiin rakentaa suurempi mäki, josta hypättäisiin 70–80 metriä. Pöyliövaaran suurmäen suunnitteli Sune Sirola ja rakennustyöt alkoivat vuonna 1935. Pöyliövaaran hyppyrimäen vihkiäiset pidettiin Ounasvaaran talvikisoissa 29.3.1937. Timo Murama hyppäsi kilpailussa mäkiennätykseksi 71 metriä. Lopulliseksi mäkiennätykseksi jäi Lauri Pietikäisen vuonna 1941 hyppäämä 74 metriä. Pöyliövaaran hyppyrimäki sijaitsi tuulisessa rinteessä ja oli siten erittäin vaativa, ottaen huomioon silloiset varusteet ja mäen korkean lentoradan.
Pöyliövaaran hyppyrimäki tuhoutui 8.10.1944, jolloin saksalaisten asettama räjähdyspanos räjäytti hyppyrimäen puurakenteet yhdeksi kasaksi. Pöyliövaaran hyppyrimäki oli Suomen suurin hyppyrimäki sen olemmassa olon ajan.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 74,0 metriä on hypännyt Lauri Pietikäinen.
Vahliaceae

Vahliaceae on muutamalajinen afrikkalais-intialainen kasviheimo koppisiemenisten Asteranae-ryhmässä. Heimossa on vain "Vahlia"-suku.
Tuntomerkit.
Kasvit ovat tiheän rauhaskarvoituksen peittämiä ruohoja tai pieniä pensaita. Lehdet ovat vastakkaisesti ja ehyitä. Kukat ovat pieniä sekä eriteräisiä ja sijaitsevat periaatteessa viuhkomaisissa kukinnoissa. Sikiäin on kehänalainen ja kahden tai kolmen emilehden muodostama, mesiäisellinen, yksilokeroinen ja kärki-istukallinen; istukassa on paljon siemenaiheita. Vartalot ovat erillisiä, luotit vaihtelevissa määrin pallomaisia. Hedelmä on liiteluomainen kota, jota verhiö ympäröi. Siemenvalkuainen eli endospermi on niukka.
Levinneisyys.
Heimo/suku kasvaa Afrikassa, Madagaskarilla ja Intiassa.
Luokittelu.
Vahliaceae-heimon ainoa suku sisältää kahdeksan lajia. Ne on aikaisemmin viety Saxifragales-lahkoon. Heimo odottaa vielä varmistusta lahkoasemastaan, se lienee kuitenkin sukua Solanales-lahkolle.
Care.com

Care.com on yhdysvaltalainen kotipalveluja välittävää internet-portaalia ylläpitävä osakeyhtiö. Portaalilla on 22 miljoonaa jäsentä 19 maassa, ja sivustolla vierailee 6,4 miljoonaa ihmistä kuukaudessa. Uusi työtarjous sivustolle lisätään keskimäärin 30 sekunnin välein Care.com listautui New Yorkin pörssiin 24. tammikuuta 2014. 
Historia.
Aiemmin Upromise- ja TheLadders.com-sivujen parissa työskennellyt Sheila Lirio Marcelo sai ajatuksen Care.comin perustamisesta, kun hän kohtasi ongelmia löytää hoitoapua esikoislapselleen. Hänen isänsä sai sydänkohtauksen hoitaessaan Marcelon toista lasta, ja Marcelolla oli ongelmia löytää sekä lasten- että sairaanhoitoapua.
Kun Care.com-sivusto aloitti toimintansa vuonna 2007, se välitti lastenhoitajia, tukiopettajia, eläintenhoitoa ja vanhustenhoitoa. Tämän jälkeen sivusto on laajentanut toimintaansa muun muassa kodinhoitoon ja erityistarpeisille lapsille suunnattuihin palveluihin. 
Sivuston käyttö.
Care.comin käyttö perustuu profiilin luomiselle. Sivustolle on mahdollista luoda joko profiili avun etsimiseen tai profiili, jonka avulla voi etsiä töitä. Apua etsivät voivat etsiä palveluntarjoajia, lisätä työtarjouksia ja selata palveluntarjoajien profiileja ilmaiseksi. Voidakseen ottaa yhteyttä palveluntarjoajiin, avunhakijoiden tulee hankkia yhden, kolmen tai kuuden kuukauden Premium-jäsenyys. Työtä etsiville palvelun käyttö on maksutonta. 
Laajentuminen.
Care.com laajeni Isoon-Britanniaan huhtikuussa 2012, ja samana vuonna palvelu aloitti toimintansa myös Kanadassa. 
Heinäkuussa Care.com hankki saksalaisen Besser Betreut GmbH -osakeyhtiön laajentuen samalla viiteentoista maahan. 
Elokuussa 2012 Care.com hankki teksasilaisen Breedlove &amp; Associates-yrityksen.
Konkalammen hyppyrimäet

Konkalammen hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Konkalammen hiihtokeskuksessa Rautjärven Simpeleellä.
Konkalammen hyppyrimäistä suurin on K38 -mäki, keskimmäinen K20 -mäki ja pienin K12 -mäki. Mäissä ei ole muovitusta.
Lähteet.
http://www.skisprungschanzen.com/EN/Ski+Jumps/FIN-Finland/ES-Southern+Finland/Simpele/0277/
Tornion raatihuone

Tornion raatihuone on Tornion keskustassa sijaitseva Suomen Lapin ainoa raatihuoneena toiminut rakennus. Kun Tornion viides raatihuone paloi 1871, uusi raatihuone päätettiin rakentaa Hallituskadulle. Lääninarkkitehti Frans Wilhelm Lüchowin suunnittelema rakennus valmistui 1875. Nikkari- eli sveitsiläistyylisessä rakennuksessa on uusrenessanssin piirteitä. Rakennuksen keskiosa on kaksikerroksinen ja harjalla on torni. Raatihuone on toiminut hallinto- ja oikeustalona ja toimistotiloina.
Museovirasto on luokitellut raatihuoneen ja Tornion kirkon alueen sekä Rantakadun ja Keskikadun puutalokorttelit Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Hästö-Busö

Hästö-Busö tai Hästö Busö on Suomenlahden saari Tvärminnen lähellä Raaseporin kaupungin alueella (aiemmin Tammisaarta). Saarella on vartiolinnake.
Venäläiset linnoittivat saarta jo 1910-luvulla.
Hästö-Busö kuului Neuvostoliiton talvisodan jälkeen saamaan Hangon vuokra-alueeseen. Jatkosodan alussa venäläiset hyökkäsivät sieltä käsin suomalaisten hallussaan pitämille lähisaarille heinäkuussa 1941.
Lustosavi

Lustosavi tarkoittaa jääkauden aikaisen mannerjään sulamisen johdosta syntyneitä tietynlaisia savikerroksia. Se muodostuu sedimentoitumalla, kun jääkauden jään sulaminen hidastuu ja mannerjään eteen muodostuu lampia. Lammet täyttyvät vuorotellen kesäisin karkealla hiekalla, ja talvisin hienolla savella. Se johtuu siitä, että kesällä suurempi sulamisveden määrä pystyy kuljettamaan suurempia kiviä kuin talvisin. Näihin kerroksiin perustuu lustosavikronologia, jolla pystytään määrittämään maaperän ikää. Vanhin tunnettu lustosavi on Ruotsissa, joka kattaa yli 13 000 vuotta. Lustosavea löytyy erityisesti Etelä-Suomesta. Lustosavi on usein hyvää viljelymaata.
Arthur Abele

Arthur Abele (s. 30. heinäkuuta 1986 Mutlangen) on saksalainen moniottelija. Hänen ennätyksensä kymmenottelussa on Ratingenissa vuonna 2016 oteltu 8605 pistettä. 184 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Abele edustaa SSV Ulm 1846 -seuraa.
Abele sai hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa 2005. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä, jossa hän joutui keskeyttämään loukkaantumisen takia. Tuo vamma piti hänet sivussa vuoteen 2013 asti. MM-kilpailuihin Abele on osallistunut vuonna 2007, jolloin hän oli yhdeksäs. Loukkaantumisensa jälkeen Abele on saavuttanut sisäratojen EM-hopeaa vuodelta 2015 Prahasta sekä viidennen sijan vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä. Rion olympialaisissa 2016 hän sijoittui 15:nneksi.
Berliinin 2018 EM-kilpailuissa Abele voitti kultaa 8431 pisteellä. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän oli viidestoista.
Ansar al-Sharia (Libya)

Ansar al-Sharia (suom. "Islamilaisen lain kannattajat Libyassa") oli Libyassa toiminut islamistijärjestö. Se muodostettiin Libyan sisällissodan aikana ja se otti osaa myös Libyan toiseen sisällissotaan. Järjestön päätukikohta oli Itä-Libyan Bengasin kaupungissa. Toukokuussa 2017 järjestö ilmoitti lakkauttavansa toimintansa.
Historia.
Ansar al-Sharia muodostui vuonna 2011 alkaneen Libyan sisällissodan myötä useiden eri puolisotilaallisten joukkojen jäseten yhteenliittymänä. Virallisesti se perustettiin kesäkuussa 2012. Järjestö nousi uutisotsikoihin kun sitä syytettiin Benghazissa Yhdysvaltojen konsulaattia vastaan tehdystä hyökkäyksestä syyskuussa 2012, jossa kuoli komen muun amerikkalaisen ohella Yhdysvaltojen Libyan suurlähettiläs Christopher Stevens. Lokakuussa samana vuonna järjestö otti yhteen muiden kaupungin aseellisten joukkojen kanssa ja vähensi lopulta sotilaallista läsnäoloaan alueella keskittyen enemmän paikallisen kannatuksen keäykseen tähtäävään avustustyöhön. Toukokuusta 2014 alkaen järjestö taisteli kenraali Khalifa Haftarin joukkoja vastaan Libyan toisessa siällissodassa. Saman vuoden puolella järjestöä johtanut Mohammad al-Zahawi haavoittui taisteluissa ja kuoli myöhemmin sairaalassa. Toukokuussa 2017 järjestö ilmoitti lakkauttavansa toimintansa järjestön kärsittyä raskaita tappioita Haftarin joukkoja vastaan Bengasissa.
Järjestö.
Ansal al-Sharian uskottiin olleen al-Qaedan paikallinen peitejärjestö, joka harjoitti avustustyötä välttääkseen al-Qaedan nimen huonoa mainetta. Järjestö itse on kiisti yhteydet muihin järjestöihin. Tunisian viranomaiset ovat syyttäneet Libyan Ansar al-Shariaa aseiden toimittamisesta Tunisiassa toimivalle saman nimiselle järjestölle. Järjestön itsensä mukaan sillä oli noin 300 jäsentä, mutta joidenkin arvioiden mukaan heidän todellinen määränsä saattoi olla jopa 5 000.
Pablo Torrijos

Pablo Torrijos Navarro (s. 12. toukokuuta 1992 Castellón de la Plana) on espanjalainen kolmiloikkaaja. Torrijosin ulkoratojen ennätys on Castellónissa heinäkuussa 2021 hypätty 17,09 ja sisäratojen ennätys Ourensessa maaliskuussa 2020 hypätty 17,18. Molemmat tulokset ovat myös Espanjan ennätyksiä. Torrijos edustaa Playas de Castellónia.
Torrijos saavutti hopeaa sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta maaliskuussa 2015 tuolloisella Espanjan ennätyksellä 17,04. Hän kilpaili myös vuoden 2014 EM-kilpailuissa Zürichissä, jossa hän oli finaalin kahdeksas tuloksella 16,56. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Seuraavana vuonna hän sijoittui seitsemänneksi Portlandin MM-hallikilpailuissa ja kahdeksanneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa sekä karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hän oli yhdeksäs ja saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa kymmenes. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019, vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta.
Pituushypyssä Torrijosin ennätys on 753.
Richard Kilty

Richard Kilty (s. 2. syyskuuta 1989 Stockton on Tees, Englanti) on brittiläinen pikajuoksija. Hän kilpailee ulkoradoilla 100 ja 200 metrillä. 100 metrillä hänen ennätyksensä on vuonna 2016 Hexhamissa juostu 10,01 ja 200 metrillä vuonna 2013 La Chaux-de Fondsissa juostu 20,34. Kilty edustaa North East Countiesia.
Kilty sai hopeaa 4 × 100 metrin viestissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Hengelossa 2007 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa 2011. Hän voitti kultaa vuoden 2014 sisäratojen MM-kilpailuiden 60 metrin juoksussa ennätysajallaan 6,49. Hän kuului Britannian pronssijoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä IAAF World Relays-kilpailuissa 2014. Kilty voitti Englannin väreissä hopeaa 4 × 100 metrin viestistä vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista Glasgow'sta. Vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä hän saavutti kultaa 4 × 100 metrin viestistä.
Kilty saavutti kultaa 60 metriltä myös vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta ajalla 6,51. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hänet hylättiin 100 metrin loppukilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Britannian pikaviestijoukkueeseen. Hän voitti 60 metrin sisäratojen Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2017 ajalla 6,54. Hän voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän sijoittui 60 metrillä neljänneksi. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän juoksi kolmannen osuuden Britannian hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Kilty juoksi kolmannen osuuden Britannian sijoittuessa toiseksi 4 × 100 metrin viestissä. Joukkue kuitenkin menetti mitalinsa Chijindu Ujahin annettua kilpailun jälkeen positiivisen dopingnäytteen. Pariisin olympialaisissa 2024 hän juoksi alkuerissä Britannian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla saavutti loppukilpailussa pronssia.
Kimmo Mörö

Kimmo Mörö (s. 1. huhtikuuta 1963 Jämsä) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja tai hyökkääjä.. 
Ura.
Mörö aloitti uransa hyökkääjänä Jämsän Pallossa. Hän siirtyi kaudeksi 1984 Tampereen Pallo-Veikkoihin, jossa pelasi kauteen 1987 asti. Vuonna 1989 hän pelasi III divisioonan Jämsänkosken Ilveksessä.
Vuodet 1990–1991 Mörö pelasi Veikkausliigan Tampereen Ilveksessä. Otteluita kertyi 36 ja maaleja yksi. Vuonna 1990 Mörö voitti Ilveksen kanssa Suomen Cupin. Cup-voiton ansiosta hän pelasi seuraavana vuonna Cup-voittajien cupissa yhden ottelun.
Vuodet 1993–1994 Mörö pelasi jälleen Kolmosessa JIlveksessä.. Vuosina 1996–2005 hän edusti Kakkosen Kaskö IK:ta, jonka paidassa hän lopetti uransa 42-vuotiaana vuonna 2005.
Mikaela Tommy

Mikaela Tommy (s. 10. toukokuuta 1995) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Edelweiss Ski Clubia.
Alppihiihdon maailmancupissa Tommy kilpaili ensimmäisen kerran Mariborin suurpujottelussa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 27:s Squaw Valleyn suurpujottelussa maaliskuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 19:nneksi Courchevelin suurpujottelussa joulukuussa 2018. 
Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Tommy sijoittui suurpujottelussa 22:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli supersuurpujottelussa 22:s. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi 2015.
Pétros Kanakoúdis

Pétros Kanakoúdis (; s. 16. huhtikuuta 1984 Thessaloniki, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Kanakoúdis aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan PAOK:issa vuonna 2001, jossa hän pelasi vain yhden ottelun kausina 2001–2005. Kanakoúdis vietti puolitoista kautta lainalla Kreikan kolmanneksi korkeimman sarjatason ILTEX Lykoissa. Kauden 2005–2006 Kanakoúdis edusti toisen sarjatason Veriaa. Vuodet 2006–2009 hän pelasi Kreikan Superliigan Asteras Tripolisissa. Heinäkuussa 2009 Kanakoúdis siirtyi PAS Gianninaan. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi kotikaupunkinsa Iraklikseen.
Heinäkuussa 2011 Kanakoúdis siirtyi pääsarjajoukkue Doxa Dramaan. Kauden puolivälissä hän siirtyi sarjatasoa alemmaksi Veriaan. Kanakoúdis pelasi kauden 2012–2013 Superliigan Plataniasissa. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Apollon Smyrnikseen.
Heinäkuussa 2014 Kanakoúdis siirtyi AO Kerkyraan, jossa hän pelasi vain marraskuuhun asti. Helmikuussa 2015 Kanakoúdis tuli testiin Veikkausliigan FC Inter Turkuun ja hän esitti lupaavia otteita Liigacupissa. Kuukauden kuluttua Kanakoúdis teki yksivuotisen sopimuksen FC Interin kanssa.
Kanakoúdis on pelannut Kreikan alle 21-vuotiaiden maajoukkuessa vuonna 2005 kahdeksan ottelua.
Macarena Simari Birkner

Macarena Simari Birkner (s. 22. marraskuuta 1984 San Carlos de Bariloche) on argentiinalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Club Andino Bariloche -seuraa.
Arvokisat.
Simari Birkner on osallistunut MM-kilpailuihin kahdeksan kertaa; St. Antonissa 2001 hän oli pujottelussa 32:s ja suurpujottelussa 43:s, St. Moritzissa 2003 hän oli alppiyhdistetyssä 21:s ja pujottelussa 37:s, Santa Caterinassa 2005 hän oli pujottelussa 26:s ja suurpujottelussa 43:s, Val d’Isèressa 2009 hän oli superalppiyhdistetyssä 23:s, syöksylaskussa 30:s, pujottelussa 30:s ja suurpujottelussa 37:s, Garmisch-Partenkirchenissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä 21:s, syöksylaskussa 31:s, pujottelussa 34:s ja suurpujottelussa 56:s, Schladmingissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 26:s ja pujottelussa 50:s, Vailissa / Beaver Creekissä 2015 alppiyhdistetyssä 21:s, pujottelussa 34:s, syöksylaskussa 34:s ja supersuurpujottelussa 37:s sekä Sankt Moritzissa 2017 alppiyhdistetyssä 26:s, supersuurpujottelussa 35:s, syöksylaskussa 37:s ja pujottelussa 41:s.
Simari Birkner on osallistunut olympialaisiin neljä kertaa; Salt Lake Cityssä 2002 hän oli alppiyhdistetyssä 17:s, supersuurpujottelussa 31:s, syöksylaskussa 34:s ja suurpujottelussa 39:s, Torinossa 2006 hän oli alppiyhdistetyssä 26:s, suurpujottelussa 31:s ja pujottelussa 36:s, Vancouverissa 2010 hän oli superalppiyhdistetyssä 26:s, syöksylaskussa 31:s, supersuurpujottelussa 32:s, pujottelussa 36:s ja suurpujottelussa 45:s sekä Sotšissa 2014 superalppiyhdistetyssä 20:s, supersuurpujottelussa 26:s, pujottelussa 27:s, syöksylaskussa 32:s ja suurpujottelussa 39:s.
Maailmancup.
Alppihiihdon maailmancupissa Simari Birkner kilpaili ensimmäisen kerran Sestrieren pujottelussa joulukuussa 1999. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti San Sicarion alppiyhdistetyssä helmikuussa 2005 oltuaan 20:s. Toisen kerran hän ylsi maailmancupin pisteille oltuaan 25:s Lenzerheiden alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2016. Hän oli alppiyhdistetyn kilpailuissa pisteillä myös Lenzerheidessä tammikuussa 2018 (30:s), Crans-Montanassa helmikuussa 2019 (25:s) ja Altenmarktissa tammikuussa 2020 (28:s).
Yksityiselämä.
Alppihiihtäjät Cristian Javier Simari Birkner ja María Belén Simari Birkner ovat hänen sisaruksiaan. Simari Birknerillä on lapsi alppihiihtäjä Noel Baxterin kanssa.
Holografinen periaate

Holograafinen periaate on säieteorioiden ja oletettavasti myös kvanttigravitaation ominaisuus, jonka mukaan avaruuden tilavuuden voidaan ajatella olevan osa raja-aluetta. Se on todennäköisesti valonkaltainen raja kuten gravitaatiohorisontti. Hollantilainen fyysikko Gerardus ’t Hooft esitti vuonna 1984 ensimmäisenä holografiaperiaatteen ja Leonard Susskind antoi sille tarkan säieteoreettisen tulkinnan yhdistellen omia ideoitaan 't Hooftin ja Charles Thornin aikaisempiin ideoihin. Raphael Bousso toi esille, että Thorn havaitsi vuonna 1978 säieteorian sallivan alempi­ulotteisen tulkinnan, jossa gravitaatio tulee esille niin kutsutun holo­grafisen tavan takia.
Yleismaallisesti teorian mukaan koko universumin voidaan ajatella olevan kaksiulotteinen informaatiostruktuuri, joka on "maalattu" kosmologiseen horisonttiin. Täten tutut kolme dimensiota olisivat pätevä määritelmä vain makroskooppisilla mittakaavoilla ja matalilla energioilla. Kosmologista holografiaa ei ole todistettu matemaattisen tarkasti, osaksi koska kosmologisella horisontilla on ajan kuluessa kasvava äärellinen alue.
Musta-aukkotermodynamiikka inspiroi holografisen periaatteen kehittämistä. Musta-aukkotermodynamiikka otaksuu, että maksimientropia missä tahansa alueessa skaalautuu säteen neliön eikä kuutioon, kuten voitaisiin olettaa. Mustan aukon tapauksessa oivallettiin, että kaikkien mustan aukon sisään pudonneiden kappaleiden informaatiosisältö saattaisi sisältyä kokonaan tapahtumahorisontin pinta-epävakaisuuksiin. Holo­grafinen periaate ratkaisee mustan aukon informaatioparadoksin säieteoriaan vedoten.
Siitä huolimatta Einsteinin yhtälöiden klassiset ratkaisut mahdollistavat suuremmat entropia-arvot kuin mitä pinta-alalaki sallii. Täten entropia-arvot olisivat suuremmat kuin mustan aukon entropia-arvot. Nämä ratkaisut ovat niin kutsuttuja "Wheelerin kultapusseja". Tällaisten ratkaisujen olemassa olo on ristiriidassa holograafisen tulkinnan kanssa eikä niiden vaikutusta kvanttigravitaatioteoriaan eikä holografiseen periaatteeseen vielä ymmärretä.
Mustan aukon entropia.
Kappale, jonka entropia on korkea, on mikroskooppisella tasolla satunnainen. Koska mustat aukot ovat Einsteinin yhtälöiden tarkkoja ratkaisuja, niiden entropian ajateltiin olevan nolla.
Jacob Bekenstein kuitenkin huomasi, että tämä on ristiriidassa termodynamiikan toisen pääsäännön kanssa. Jos korkeaentropinen kuuma kaasu joutuisi mustaan aukkoon, niin entropiaa häviäisi. Yksi tapa välttää risti­riita termodynamiikan toisen pääsäännön kanssa on olettaa, että mustat aukot ovat satunnaisobjekteja, joiden entropia on hyvin korkea.
Bekenstein oletti mustien aukkojen olevan maksimientropiakappaleita. Niillä olisi suurempi entropia kuin millään muulla saman tilavuuden kappaleilla. Ainoa tunnettu raja on gravitaatio; liian suuri­energinen kaasu romahtaa mustaksi aukoksi. Bekenstein käytti tätä tietoa asettaakseen ylärajan entropialle tietyssä avaruusalueessa. Yläraja on verrannollinen alueen pinta-alaan. Hänen johtopäätöksensä mukaan mustan aukon entropia on suoraan verrannollinen tapahtumahorisontin pinta-alaan.
Monika Kuszyńska

Monika Kuszyńska (s. 14. tammikuuta 1980 Łódź) on puolalainen laulaja. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2015 kappaleella ”In The Name of Love”. Kappale pääsi finaaliin, jossa sijoittui 23. sijalle 10 pisteellään. Hän oli Varius Manx -yhtyeen laulaja.
28. toukokuuta 2006 Kuszyńska oli palaamassa yhtyeensä kanssa keikalta Miliczista. Auto ajautui pois tieltä osuen puuhun. Kuszyńska loukkaantui vakavasti ja halvaantui vyötäröstä alaspäin. Vuonna 2011 hän meni naimisiin Jakub Raczyńskin kanssa.
Saint George (Antigua ja Barbuda)

Saint George on yksi Antigua ja Barbudan kuudesta kunnasta. Alueen pinta-ala on 26 neliökilometriä ja väkiluku oli 8 055 vuonna 2011. Kunnan alueella sijaitsee V. C. Birdin lentoasema.
Etelä-Böömin lääni

Etelä-Böömin lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Se on lääneistä eteläisin, ja sen pääkaupunki on České Budějovice.
Läänin pinta-ala on 10 057 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 644 083 asukasta.
Etelä-Böömin läänissä ei ole kovin runsaasti mineraalivaroja. Sieltä kaivetaan jossain määrin hiekkaa ja soraa. Kolmannes läänistä on metsää.
Plzeňin lääni

Plzeňin lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Sen pääkaupunki on Plzeň.
Plzeňin lääni sijaitsee Tšekin lounaisosassa, ja sillä on rajaa Saksan kanssa. Läänin pinta-ala on 7 561 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 589 899 asukasta. Noin kolmannes läänin asukkaista asuu läänin pääkaupunki Plzeňissä, joka on Tšekin neljänneksi suurin kaupunki.
Taktitšeskoje raketnoje vooruženije

Korporatsija Taktitšeskoje raketnoje vooruženije, lyh. KTRV (), on myös englanninkielisellä nimellä Tactical Missiles Corporation tunnettu venäläinen aseteollisuuskonserni. Se on perustettu Venäjän presidentin vuonna 2002 antamalla asetuksella ja rekisteröity vuonna 2003. Yhtymän pääkonttori sijaitsee Moskovan alueen Koroljovissa. Konserni on laajentunut useaan otteeseen perustamisensa jälkeen. Nykyään (2015) konserniin kuuluu 24 tytäryritystä.
Konserni valmistaa muun muassa eri alustoilta laukaistavia meri- ja ilmatorjuntaohjuksia, ilmasta-maahan -ohjuksia ja risteilyohjuksia. Esimerkkejä ovat:
Tukholman kansainvälinen rauhantutkimusinstituutti SIPRIn maailman suurimpien aseteollisuusyritysten listalla KTRV nousi vuonna 2013 sijalle 46 yhteensä 2,23 miljardin dollarin asemyynnillään. Aseteollisuus muodosti SIPRI:n mukaan 92 prosenttia konsernin 2,42 mrd. USD:n kokonaismyynnistä. Yhtymässä työskenteli noin 39 890 henkeä.
I’m Gonna Show You Crazy

I’m Gonna Show You Crazy on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bebe Rexhan kappale hänen I Don't Wanna Grow Up-debyyttistudioalbumilta. Se julkaistiin albumin toisena singlenä 19. joulukuuta 2014. Kappale on päässyt listoille Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa.
Saint Kitts ja Nevisin jalkapallomaajoukkue

Saint Kitts ja Nevisin jalkapallomaajoukkue edustaa Saint Kitts ja Nevisiä miesten jalkapallon arvokisoissa. Sitä hallinnoi Saint Kitts ja Nevisin jalkapalloliitto. Joukkue ei ole koskaan selvinnyt MM-kisoihin, mutta on sijoittunut Karibian maiden välisessä Caribbean Cup-turnauksessa parhaimmillaan toiseksi vuonna 1997.
Joukkue tunnetaan myös lempinimellä "The Sugar Boyz" (Sokeripojat), joka tulee saarella harjoitettavasta sokerinviljelyksestä.
Nocturnal

Nocturnal on kuvanveistäjä Anu Kiiskisen suunnittelema ympäristötaideteos Arabianmäen puistossa Helsingin Toukolan kaupunginosassa.
Arabianmäen puisto on rakennettu vuonna 1999. Nykyisen puiston ympärillä on vanhoja Arabian tehtaiden isännöitsijöiden asuntoina olleita huviloita ja puisto on rakennettu huviloiden puutarhapalstoille. Hämeentien toisella puolella on Arabian tehdasrakennuksia. Kiiskinen suunnitteli ympäristötaideteoksen luomaan yhteyttä puiston vanhojen puuhuviloiden ja kadun toisella puolella olevan Arabian tehtaan ja nykyisen taideteollisuuskeskuksen välille.
Taideteos on sijoitettu kivetylle aukiolle puiston Hämeentien puoleiseen osaan.
Teos muodostuu jonosta noin 7,5 metriä korkeita teräspylväitä, joiden yläosia yhdistää polveileva metallirakenne. Pylväsjono kaartuu aukiolla puolikaaren muotoon. Teoksen teräsosat ovat harmaita. Teräspylväissä on myös valaisimet.
Anu Kiiskinen (s. 1964) on suomalainen kuvataiteen maisteri, jonka julkisia ympäristötaideteoksia on myös Mustankivenpuistossa Vuosaaren Kallahdessa.
Jätenauhaa.. eli rakkautta koko kansalle

Jätenauhaa.. eli rakkautta koko kansalle on valenimillä esiintyneiden teatteriopiskelijoiden Johan Lewis &amp; Korjaa Bois -huumori-rock-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1977. Alkuperäiset luettelotunnukset LRLP 241.
Jokelan vankila

Jokelan vankila on Tuusulan kunnassa Jokelan rautatieaseman vieressä sijaitseva vankila. Vankila kuuluu Etelä-Suomen rikosseuraamusalueeseen. Siellä on 84 paikkaa suljetulla osastolla ja 40 paikkaa avovankilassa muurin ulkopuolella. Vuonna 2011 noin kolmannes vankilan vangeista oli ulkomaalaisia. Vankilassa on yleisölle avoin vankilamyymälä, jossa myydään vankien valmistamia tuotteita.