tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaksoisdiagnoosi

Kaksoisdiagnoosi tarkoittaa, että henkilöllä on vähintään yksi mielenterveyden häiriö ja komorbidi päihdehäiriö. Alkoholismi ja mielenterveysongelmat liittyvät usein toisiinsa eli alkoholismin taustalta paljastuu usein mielenterveysongelma. Suomessa usein mielenterveystyö ja päihdetyö liittyvät käsitteinä toisiinsa, puhutaan mielenterveys- ja päihdetyöstä.
Vuonna 1990–1992 Yhdysvalloissa suoritettu ensimmäinen National Comorbidity Survey -tutkimus (NCS) paljasti, että 45 prosentilla heistä joilla oli alkoholiongelma oli vähintään yksi mielenterveysongelma ja 72 prosentilla huumeongelmaisista oli vähintään yksi mielenterveysongelma. Tutkimus myös paljasti, että mielenterveysongelma oli ensin ja päihdehäiriö alkoi vuosi tai yli siitä kärsimisen jälkeen. NCS-tutkimus on toistettu vuonna 2002.
Vuonna 2005 julkaistun tutkimuksen mukaan mielenterveyden häiriön hoitaminen saattaa estää päihdehäiriön kehittymisen. Tutkimuksessa löydettiin itselääkityshypoteesiin perustuen positiivinen korrelaatio mielenterveyspalveluiden riittämättömyyden ja laittomien huumeiden käytön väliltä sekä negatiivinen korrelaatio mielenterveyspalvelujen käytön ja raskaan alkoholinkäytön väliltä.
Yksi suurimmista vaikeuksista skitsofrenian hoidossa on komorbidi päihdehäiriö.
Kaksoisdiagnoosien erotusdiagnostiikka on vaativaa. Erotusdiagnostiikassa voidaan käyttää puolistrukturoitua SCID-haastattelua ("structured clinical interview for DSM") ja PRISM-haastattelua ("psychiatric research interview for substance and mental disorders").
Modern Life Is Rubbish

Modern Life Is Rubbish on Blurin toinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1993. Albumi ei saanut toivottavaa suosiota ja yhtye miltei joutui jättämään Food Records -levy-yhtiön, mutta seuraava albumi "Parklife" vuonna 1994 pärjäsi paljon paremmin ja nosti yhtyeen suosiota.
"Modern Life Is Rubbish" nousi lähelle kärkeä brittiläisten rock-kriitikoiden listatessa vuoden 1993 parhaita albumeja.
Valeria (nimi)

Valeria on latinalaisperäinen naisen etunimi, joka nykyäänkin on käytössä muun muassa italian-, espanjan-, saksan- ja venäjänkielisissä maissa. Alkuperältään se on naispuolinen vastine roomalaisille miehennimille Valerius ja Valerianus, joka on johdettu latinan verbistä "valere" ("olla voimakas"). Roomalais­aikana nimi esiintyi Valeriusten sukuun kuuluvilla naisilla.
Suomessa nimi Valeria on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu toukokuun 2025 loppuun menneessä noin 950 naiselle ja muutamalle miehelle. Nimeä ei ole suomen- eikä ruotsinkielisessä kalenterissa, mutta ortodoksisessa kalenterissa se esiintyy 7. kesäkuuta, Pyhän Valerian, Palestiinan Caesareassa 300-luvulla surmatun kristityn marttyyrin muistopäivänä.
Márta Rudas

Márta Andal-Rudas (14. helmikuuta 1937 Debrecen – 5. kesäkuuta 2017) oli unkarilainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.
Rudas saavutti olympiahopeaa Tokiossa 1964. Rooman kesäolympialaisissa 1960 hän sijoittui yhdeksänneksi ja Méxicon kesäolympialaisissa 1968 neljänneksi.
 Rudas saavutti sijoituksia kärkikymmenikköön myös EM-kilpailuissa. Hän kuoli 80-vuotiaana 5. kesäkuuta 2017.
Primer Pasiente

Primer Pasiente on kolmen suomalaisen hardcore punk -yhtyeen, Valse Tristen, Silmäosaston ja Eevan tyttärien split-EP. Se julkaistiin vuonna 1995 kahden 7″ vinyylin painoksena.
Valse Tristen osuudet äänitettiin Porissa toukokuussa 1995, ja Eevan Tyttärien osuudet Astia-studiolla 28. heinäkuuta 1995. Silmäosaston kappaleiden äänitysajankohta- ja paikka on tuntematon.
Anne Pashley

Anne Irons (o.s. Pashley, 5. kesäkuuta 1935 Skegness – 7. lokakuuta 2016) oli brittiläinen pikajuoksun olympiamitalisti ja oopperalaulaja.
Pashley saavutti 4×100 metrin viestijuoksussa olympiahopeaa Melbournessa 1956 ja 100 metrillä EM-pronssia Bernissä 1954. 
Urheilu-uransa jälkeen Pashley loi uran oopperalaulajana. Hän kuoli 81-vuotiaana 7. lokakuuta 2016.
Hunsala

Hunsala on kylä Lopen kunnan eteläosassa Kanta-Hämeessä.
Hunsala sekä naapurikylät Pilpala ja Teväntö ovat Lopen vanhimpia kyliä.
Hunsalan läpi kulki vuodesta 1911 vuoteen 1967 junia Hyvinkään ja Karkkilan välisellä kapearaiteisella yksityisradalla, ja kylässä on siihen liittyvä entinen Hunsalan rautatieasema. Hunsalan työväentalo on vuodelta 1912 ja sen rakentanut työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906.
Vuonna 1923 ensi-iltansa saaneen Erkki Karun elokuvan "Nummisuutarit" ulkokohtauksia kuvattiin Hunsalan ja Pilpalan kylissä.
Helsingin kaupunginjohtaja

Helsingin kaupunginjohtaja oli vuosina 1921–2017 Helsingin kaupungin ylin viranhaltija, jonka tehtävänä oli johtaa kaupunginhallituksen alaisena kaupungin hallintoa, taloudenhoitoa ja muuta toimintaa. Kaupunginjohtajan oli lisäksi huolehdittava asioista, jotka eivät kuuluneet apulaiskaupunginjohtajan toimialaan tai sivusivat kahden tai useamman apulaiskaupunginjohtajan toimialaa.
Kaupunginjohtajan toimialaan kuuluivat kaupungin toiminnan ja talouden yleissuunnittelu, henkilöstöpolitiikka, elinkeinoasiat, valmiussuunnittelu, talousarvion valmistelu ja sen noudattamisen valvonta, sisäinen valvonta ja riskienhallinta sekä taloushallintoon liittyvät asiat yleensä ja riippumatta siitä mitä lautakuntaa, virastoa tai laitosta asia koskee. Lisäksi kaupunginjohtajan toimialaan kuuluivat asiat, jotka koskivat kaupunginkansliaa, 
taloushallintopalvelu-liikelaitoksen johtokuntaa, ja tarkastuslautakunnan yleishallintoa.
Vuoden 2017 valtuustokauden alusta lukien kaupunginjohtajan virka lakkautettiin ja Helsinki siirtyi hallinnossaan 1. kesäkuuta 2017 niin kutsuttuun pormestarimalliin.
Helsingin kaupunginjohtajat.
Antti Tulenheimosta alkaen tasavallan presidentti myönsi Helsingin kaupunginjohtajalle ylipormestarin arvonimen.
Palkka.
Kaupunginjohtajan kuukausipalkka oli 15 288 euroa ja apulaiskaupunginjohtajien 12 800 euroa vuosina 2013–2017.
Pilpala

Pilpala on kylä Lopen kunnan eteläosassa Kanta-Hämeen maakunnassa. Sekä Lopelle, Karkkilaan että Läyliäisiin on kylästä matkaa noin 14 kilometriä.
Pilpala ja sen silloiset kaksi taloa mainitaan ensi kerran laamannintuomiossa vuodelta 1452. Pilpala sekä naapurikylät Hunsala ja Teväntö ovatkin Lopen kunnan vanhimpia kyliä. Pilpalan keskeisiä maatiloja ovat olleet Hyrrynmäellä sijainneet Hyrry, Olli ja Lättilä. Sotien jälkeen Pilpalassa asui viitisensataa ihmistä, ja kylässä toimi sahalaitos, mylly sekä kaksi kauppaa, Osuusliike Ahjo ja Läyliäisten Osuuskauppa. 2010-luvun alkupuolella asukkaita oli pari-kolmesataa.
Hyrrynmäen juurella on Etelä-Suomen suurin lähde, kahden hehtaarin suuruinen Hyrryn lähde. Se on luontoarvojensa ansiosta liitetty Metso-suojeluohjelmaan.
Pilpalan vesimyllyn rakensi vuonna 1895 pertteliläinen Juho Sacklin. Vesisaha toimi kosken rannalla 1700-luvun lopulta 1900-luvun alkuun. Myllymaisemaan liittyy kaksi hirsistä asuinrakennusta sekä seuratalo 1900-luvun alkupuolelta. Myllyltä kulkee polku uimapaikalle Näkyvänlammelle.
Vuonna 1923 ensi-iltansa saaneen Erkki Karun elokuvan "Nummisuutarit" ulkokohtauksia kuvattiin Hunsalan ja Pilpalan kylissä.
Pilpalan myllyn ja kosken luona kuvattiin vuonna 1958 ensi-iltansa saanutta elokuvaa "Nuori mylläri".
Tuoreimpia nähtävyyksiä Pilpalassa on Cafe Lättis, etenkin motoristien suosiossa oleva persoonallinen kesäkahvila, joka on rakennettu vanhasta kiskobussin eli tuttavallisemmin "lättähatun" vaunusta.
Vuonna 2021 Pilpalan kylät eli Pilpala, Hunsala ja Teväntö valittiin Kanta-Hämeen vuoden kyläksi.
Libyalainen kirjoitus

Libyalainen kirjoitus on muinaisten berberien käyttämä konsonanttikirjaimisto. Se perustuu seemiläisiin kirjoitusjärjestelmiin ja muistuttaa enemmän eteläseemiläistä kuin foinikialaista kirjoitusta.
Vanhin ajoitettu libyalaisen kirjoituksen muoto on itänumidialainen kirjoitus 100-luvulta eaa. Se on pystytty pääosin tulkitsemaan kaksikielisten libyalais-puunilaisten ja -latinalaisten tekstien avulla. Kirjoituksen suunta vaihtelee oikealta vasemmalle tai alhaalta ylöspäin. Ajanlaskun alusta on peräisin länsinumidialainen kirjoitus. Sen kanssa lähes samanaikainen on fezzanilais-tripolitanialainen kirjoitus. Libyalaista kirjoitusta on löydetty myös Kanariansaarilta. Berberikieliä edustavat muistomerkit ovat yleensä erisnimiä sisältäviä lyhyitä piirtokirjoituksia, joiden tulkinta on vaikeaa. Parhaiten tunnetaan tuaregien vielä nykyäänkin käyttämä tifinagh, joka perustuu fezzanilais-tripolitanialaiseen kirjoitukseen.
Waldemar Walli

Anshelm Waldemar Walli, sukunimi vuoteen 1906 "Wallin" (7. kesäkuuta 1847 Pori – 23. tammikuuta 1925 Tampere) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria.
Wallin vanhemmat olivat kauppias, merimieshuoneen johtaja William Anshelm Wallin ja Anna Dorotea Wilhelmina Winter. Walli oli naimisissa 1870–1920 Selma Katarina Bergrothin (k. 1920) kanssa. Walli pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1847, suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1869 ja vihittiin papiksi 1870.
Walli toimi aluksi kappalaisena Pomarkussa ja Uudessakaupungissa. Hän oli Uudenkaarlepyyn kirkkoherrana 1879–1885 sekä Oulussa kirkkoherrana 1885–1905. Sen jälkeen kun Kuopion hiippakunnan piispanistuin siirrettiin Ouluun vuonna 1900, Walli toimi myös Oulun hiippakunnan tuomiorovastina 1900–1905. Oulussa asuessaan Walli oli vuosina 1892–1893 Oulun kaupunginvaltuuston jäsen. Viimeksi Walli oli Tampereen kirkkoherrana vuodesta 1905 alkaen. Hän oli myös Porvoon tuomiokapitulin asessorina ja osallistui edustajana säätyvaltiopäiville.
Walli oli ainoa Suomen kirkon pappi, jonka kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov karkotti maasta. Hänet karkotettiin ja erotettiin tuomiorovastin virasta elokuussa 1903, ja hän oli Ruotsissa maanpaossa kaksi ja puoli kuukautta. Virkansa hän sai takaisin joulukuussa.
Walli oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1888, 1894, 1897, 1899 ja 1900.
Teokset.
Nimellä "Waldemar Wallin":
Nimellä "Waldemar Walli":
Thérèse D.

Thérèse D. ("Thérèse Desqueyroux") on Claude Millerin ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 2012. Sen käsikirjoitus pohjautuu François Mauriacin romaaniin "Myrkyttäjätär" (1927). Elokuva jäi Claude Millerin viimeiseksi ohjaukseksi, sillä hän kuoli huhtikuussa 2012. Se esitettiin vuonna 2012 Cannesin elokuvajuhlien päätöselokuvana kilpailun ulkopuolella.
Samasta aiheesta on Georges Franju ohjannut elokuvan "Therese, myrkyttäjätär" (1962).
Juoni.
Tapahtumat sijoittuvat 1920-luvun loppupuolen Lounais-Ranskaan. Thérèse Laroque suostuu menemään järkiavioliittoon, joka sitoo yhteen kaksi varakasta sukua. Tuleva puoliso on porvarillinen maanomistaja Bernard Desqueyroux. He asettuvat asumaan suvun maatilalle, joka sijaitsee laajan mäntymetsän keskellä. Bernard on intohimoinen metsästäjä ja pitää kiinni sukuperinteistä. Pian Thérèse kuitenkin tuntee tukahtuvansa avioliiton yksitoikkoisuuteen. Hän synnyttää tyttären Marien, mutta ikävystyminen tuntuu kasvavan päivä päivältä. Bernard kärsii epämääräisistä oireista, joihin hän saa lääkkeeksi arsenikkia. Thérèse käyttää tilaisuutta hyväkseen ja yrittää myrkyttää miehensä, mutta jää kiinni reseptin väärentämisestä. Hänen oma perheensä hylkää hänet, samoin hänen oma miehensä. Hän joutuu oikeuteen väitetystä murhayritykestä, mutta hänen miehensä ja tämän sukulaiset haluavat säilyttää kulissit maalaisyhteisössä ja kertovat tapahtumista oman versionsa. Syyte hylätään, ja Thérèse pidetään suljettuna taloon. Lopulta hän pääsee lähtemään ja muuttaa Pariisiin sillä ehdolla, että hän palaa vain häihin ja hautajaisiin.
Luettelo Catherine Zeta-Jonesin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo Catherine Zeta-Jonesin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
Catherine Zeta-Jones voitti "Chicago sekä "Ansa viritetty"-elokuvien myötä useamman palkinnon.
Argentiina kesäolympialaisissa 2012

Argentiina osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012. Argentiina sai lähetettyä 137 jäsenisen kilpailijajoukkueen joista 96 oli miehiä ja 41 oli naisia. Osallistujia riitti 22 eri urheilulajiin. Maa voitti olumpialaisista yhden kultamitalin, yhden hopeamitalin ja kaksi pronssimitalia. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Luciana Aymar ja Sebastian Crismanich kantoi lippua päätöstilaisuudessa.
Maan ainoan kultamitalin voitti miesten taekwondossa kilpaillut Sebastian Crismanich. Hopeamitalin voitti naisten maahockeyjoukkue ja pronssia voitti miesten tenniksessä Juan Martin del Potro.
Julius Caesarin anatomia

Julius Caesarin anatomia on Joose Keskitalon kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2017 levymerkillä Helmi Levyt. Keskitalo on säveltänyt ja soitettanut kappaleet venäläisen bardin Bulat Okudzhavan käyttämällä vireellä, jonka hän oppi Tampereella. Kappaleista muotoutui erilaisia kuin Keskitalo oli tehdessään pyrkinyt. Albumi on ensimmäinen The Mystic Revelation of Teppo Repo -taustayhtyeen kanssa äänitetty albumi. Monet albumin kappaleet käsittelevät niin fyysisiä kuin henkisiäkin vankiloita, joihin ihmiset lukitsevat itsensä.
Radio Helsinki valitsi Julius Caesarin anatomian ilmestyttyään viikon albumiksi.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Radio Helsinki kuvaili albumin taustayhtyeen antavan sille leikkisiä ja positiivisia piirteitä, ja piti sitä Keskitalon ehjimpänä kokonaisuutena. Aamulehden Arttu Rantakärkkä totesi Keskitalon ilmavan soitannan antavan kuulijalle mahdollisuuden huomata dynaamisen kitaransoiton lisäksi myös oivallisen laulunkirjoittamisen. Desibelin Heikki Väliniemi antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän piti albumia henkevänä, muttei hengellisenä, ja sanoi sen olevan ”kuin filosofin kynästä lähtenyt lohkaisu, joka on jäänyt elämään”, ja totesi siinä olevan paljon sulateltavaa. Jylkkärin arvostelija piti albumia edeltävää albumiakin parempana nappisuorituksena. Hän kehui taustayhtyeen tuovan musiikkiin monipuolisuutta ja groovea, sekä totesi teksteihin kykenevän eläytymään ilman kristillistä tai muutakaan vakaumusta. Savon Sanomien Venla-Vanamo Asikainen sanoi soittimien olevan sovitettuna haavoittuvan hienovaraisesti ja asiaankuuluvasti Keskitalon erinomaisten sanoitusten ympärille, ja piti sointuharmonioita ja tahtilajeja aiempaa monipuolisimpana. Soundin Pekka Laine antoi albumille niin ikään neljä tähteä viidestä, ja kuvaili albumin rauhaa ja mystistä lempeyttä sen kantavana voimana, ja kehui erityisesti kappaleiden sovituksia.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Joose Keskitalo.
Bishopstonen rautatieasema

Bishopstonen rautatieasema on rautatieasema lähellä Bishopstonen kylää Seafordissa East Sussexissa. Se on East Coastway Linesta haarautuvalla Seafordin radalla. Asemalle liikennöi Southern-junayhtiö. Bishopstonen asema sijaitsi aiemmin kilometrin päässä nykyisestä asemasta länteen, mutta uuden aseman valmistuttua 26. syyskuuta 1938 vanha suljettiin. Se avattiin kuitenkin uudestaan Bishopstone Beach Haltin nimellä, ja se pysyi auki vielä vuoteen 1942.
Vuonna 1938 valmistuneen asemarakennuksen on suunnitellut James Robb Scott. Art deco -rakennuksen sanotaan saaneen vaikutteita Charles Holdenin suunnittelemasta Arnos Groven metroasemasta. Sen piti olla keskipiste uudella asuinalueella, joka jäi lopulta rakentamatta toisen maailmansodan syttymisen vuoksi.
Asemaa käytti 30 934 matkustajaa kaudella 2014–2015.
Jiří Zídek (1944)

Jiří Zídek (8. helmikuuta 1944 Praha – 21. toukokuuta 2022) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija.
Zídek saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Suomesta 1967, missä hänet nimettiin turnauksen tähdistöviisikkoon, ja EM-pronssia Italiasta 1969. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kahdeksanneksi Münchenissä 1972. Vuosien 1967 ja 1969 lisäksi Zídek pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1963, 1965, 1971 ja 1973. Lisäksi Zídek pelasi vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Zídek voitti kuudesti Tšekkoslovakian-mestaruuden. Slavia VŠ Prahan kanssa Zídek oli pelaamassa myös Euroopan seurajoukkuekilpailuissa. Mestareiden liigan vuoden 1966 finaalissa hän oli kentän paras pisteidentekijä, mutta Praha hävisi ottelun Olimpia Milanolle. Seuraavalla kaudella Slavia Praha sijoittui kolmanneksi. Joukkue ylsi Saporta Cupin finaaliin puolestaan vuosina 1968 ja 1969. Zídek teki 15 pistettä vuoden 1969 loppuottelussa, jossa Slavia Praha voitti Dinamo Tbilisin.
Zídek valittiin uransa aikana kahdesti Tšekkoslovakian vuoden pelaajaksi, ja vuonna 2001 hänet valittiin Tšekkoslovakian 1900-luvun parhaaksi pelaajaksi. FIBA Hall of Fameen hänet valittiin 2019.
Zídekin poika Jiří Zídek menestyi isänsä tavoin koripalloilijana.
Veijo Virsu

Veijo Vesa Elias Virsu (9. huhtikuuta 1941 Paavola – 25. marraskuuta 2018 Espoo) oli suomalainen neuropsykologi, Helsingin yliopiston professori.
Virsu valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1965, filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1968. Hänen väitöskirjansa otsikko oli "Geometric illusion as categorization effects: a system of interpretation". Hän oli Helsingin yliopiston kokeellisen psykologian dosentti 1972–1980.
Virsu oli Helsingin yliopiston psykologian laitoksen assistentti 1965–1967, toimi tohtoritutkinnon jälkeen tutkijana Michiganin yliopistossa Yhdysvalloissa 1968–1970, Stanfordin yliopistossa Yhdysvalloissa 1969 ja Cambridgen yliopistossa Britanniassa 1970–1971. Tämän jälkeen Suomen Akatemian nuorempi tutkija 1972–1974 ja vanhempi tutkija 1974–1978. Useampaan otteeseen tutkijana Max Planckin biofysiikan instituutissa Saksan Göttingenissä vuosina 1975–1982. Helsingin yliopiston virkaatekevä psykologian professori vuosina 1978–1980 ja neuropsykologian professori vuodesta 1980 eläkkeelle jäämiseensä saakka, sittemmin emeritusprofessori.
Professori Virsu oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1991 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1994.
Hänen kirjallisen tuotantonsa pääteoksiin lukeutuu kirja "Aivojen muotoutuvuus ja kuntoutuminen" (1991)., joka perustuu osin hänen omiin kokemuksiinsa aivovammapotilaana. Virsu julkaisi yli 150 tieteellistä tutkimusartikkelia (esimerkiksi artikkelit "Naturessa" vuosina 1975, 1978 ja 1994). Hänellä on myös muita julkaisuja ja kirjoituksia psykologian ja aivotutkimuksen aloilta.
Bishopstone Beach Haltin rautatieasema

Bishopstone Beach Haltin rautatieasema oli rautatieasema lähellä Bishopstonen ja Tide Millsin kyliä East Sussexissa. Se oli East Coastway Linesta haarautuvalla Seafordin radalla. Asemalle liikennöi aluksi London, Brighton and South Coast Railway ja myöhemmin Southern Railways.
Historia.
Asema avattiin 1. kesäkuuta 1864 nimellä Bishopstone. Sitä käyttivät lähinnä Tide Millsin vuorovesimyllyjen noin 60 työntekijää sekä alueen asukkaat. Asemalla oli yksi laituri sekä opastinrakennus, josta asemamestari hallitsi tasoristeystä sekä sivuraiteiden ja myllylle johtavan pistoraiteen vaihteita. Mylly lopetti toimintansa vuonna 1883, minkä jälkeen asema oli lähinnä lomalaisten käytössä. Myllylle johtanut pistoraide jäi paikoilleen 1920-luvulle asti. Linjan Newhaven Harbourin ja Seafordin välisestä osuudesta tehtiin kaksiraiteinen vuonna 1904. Tällöin myös Bishopstoneen tuli toinen laituri. Opastinrakennus ja sivuraiteet purettiin vuonna 1922. Asema sai uudeksi nimekseen Bishopstone Halt 1. elokuuta 1922.
Kun Hawth Hillin alueelle alettiin rakentaa asuntoja, sinne avattiin uusi Bishopstone Haltin rautatieasema, noin kilometrin päähän vanhasta asemasta itään, 26. syyskuuta 1938. Vanha asema suljettiin samana päivänä, mutta avattiin uudelleen jo 6. toukokuuta 1939. Se sai silloin nimen Bishopstone Beach Halt. Sodan alettua Tide Millsin kylä evakuoitiin vuonna 1940 ja sen rakennukset tuhottiin, koska arveltiin vihollisen voivan mahdollisesti hyödyntää niitä. Bishopstone Beach Haltin asema suljettiin lopulta 1. tammikuuta 1942.
Nykytila.
Bishopstone Beach Haltin laitureista toinen on edelleen täysin ehjä, toisesta on poistettu reunakivet. Aseman nimikyltin betoninen alusta on myös yhä paikallaan.
Jiří Zedníček

Jiří Zedníček (s. 14. helmikuuta 1945) on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Zedníček saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Suomesta 1967, missä hänet nimettiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistöviisikkoon, ja EM-pronssia Italiasta 1969. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kahdeksanneksi Münchenissä 1972. Vuosien 1967 ja 1969 lisäksi Zedníček pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1965, 1971 ja 1973. Lisäksi Zedníček pelasi vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Post Malone

Austin Richard Post (s. 4. heinäkuuta 1995), taiteilijanimeltään Post Malone, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja laulaja. Hän sai kuuluisuutta ”White Iverson” -singlellä, joka julkaistiin vuonna 2015. Post Malone julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2016.
Nuoruus.
Austin Richard Post syntyi New Yorkissa ja muutti perheensä kanssa Texasiin hänen ollessa kymmenenvuotias. Post alkoi soittaa kitaraa ja kävi Crown the Empire -yhtyeen esiintymiskokeessa vuonna 2010, mutta hänet hylättiin, koska hänen kitarastaan hajosi kieliä esiintymisen aikana. Post aloitti kitaransoiton "Guitar Hero" -videopelistä. Post alkoi myös tuottaa high schoolissa 16-vuotiaana omaa mixtapeaan.
Ura.
Post muutti myöhemmin Los Angelesiin, jossa hän keksi nykyisen taiteilijanimensä. Hän tuotti vuonna 2015 ”White Iverson” -singlen, joka sai suurta suosiota YouTubessa. Suosionsa myötä hän nauhoitti uusia lauluja SoundCloudiinsa ja teki levytyssopimuksen Republic Recordsin kanssa.
Vuonna 2016 Post julkaisi "August 26" -mixtapen ja "Stoney"-albumin, joka saavutti platinastatuksen. Huhtikuussa 2018 ilmestyi Postin toinen studioalbumi, Beerbongs &amp; Bentleys, joka myi platinaa Yhdysvalloissa. Hän on vieraillut myös YouTube-persoona H3H3Productionsin videoissa. Hollywood’s Bleeding on artistin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa vuonna 2019. Albumissa on mukana mm. hittisinglet "Circles" ja Swae Leen kanssa tehty yhteisbiisi "Sunflower".
Vuonna 2020 Post Malone teki stream-keikan soittaen Nirvanan kappaleita Travis Barkerin (rummut), Nick Mack (kitara) ja Brian Lee (basso) kanssa. Keikan aikana fanit saivat lahjoittaa rahaa WHO:lle koronaviruksen vastaiseen taisteluun.
Yksityiselämä.
Vuonna 2022 Malone ilmoitti kamppailleensa pitkään alkoholismin kanssa, mutta on saanut vähennettyä käyttöä kihlattunsa avulla.
Kesäkuussa 2022 hän sai kihlattunsa kanssa lapsen.
Post Malone harrastaa vapaa-ajallaan -keräilykorttipeliä.
Xeno (pelisarja)

Xeno on Monolith Softin kehittämä science fiction roolipelisarja.
Sarjan on luonut Tetsuya Takahashi ollessaan SquareSoftilla. Myöhemmät osat on kehittänyt Monolith Soft.
Xenoblade Chronicles 2

Xenoblade Chronicles 2 on Monolith Softin kehittämä ja Nintendon julkaisema roolipeli. Peli on julkaistu Nintendo Switch -konsolille vuonna . Peli on jatkoa "Xenoblade Chroniclesille".
Peli on myynyt yli 2,4 miljoonaa kappaletta ja on kehittäjän eniten myynyt peli.
Vastaanotto.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 7/10 arvostelussaan.
Game Rankings -kerääjäsivustolla pelillä on 82.49% pistettä.
Clear (kappale)

Clear on yhdysvaltalaisen elektro-yhtyeen Cybotronin single vuodelta 1983. Kappaleen sävelsivät yhtyeen jäsenet Juan Atkins ja Richard Davis. Singleä ovat samplanneet useat rap- ja hip hop -artistit kuten Missy Elliott kappalessaan ”Lose Control” ja Poison Clan kappaleessaan ”Shake Whatcha Mama Gave Ya”. 
"The Wire" -lehden vuoden 1997 artikkelin mukaan singleä myytiin 50 000 kappaletta. 
Populaarikulttuurissa.
”Clear” esiintyy muun muassa videopeleissä "" sekä "Watch Dogs 2".
David West

David Moorer West (s. 29. elokuuta 1980 Teaneck, New Jersey) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa vuosina 2003–2018. West voitti kaksi NBA:n mestaruutta, ja hänet valittiin kahdesti sarjan tähdistöotteluun.
Urheilu-ura.
New Orleans Hornets varasi isona laitahyökkääjänä pelanneen Westin NBA:han 18. vuorolla . Tätä ennen hän pelasi neljä kautta Xavierin yliopiston joukkueessa, joka on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa. West edusti Hornetsia vuodet 2003–2011 ja pelasi tämän jälkeen Indiana Pacersissa, San Antonio Spursissa ja Golden State Warriorsissa. Warriorsissa West voitti NBA:n mestaruuden vuosina 2017 ja 2018. Hänet valittiin vuosien 2008 ja 2009 un.
West ilmoitti päättävänsä kilpauransa elokuussa 2018.
Leicesterin yliopisto

Leicesterin yliopisto () on Leicesterin kaupungissa Englannissa sijaitseva yliopisto. Sen pohjana on vuonna 1921 perustettu "Leicestershire and Rutland College", joka vuonna 1927 vaihtoi nimensä muotoon "University College", Leicester. Vuonna 1957 se sai oikeuden toimi yliopistona ja nimi muutettiin muotoon "University of Leicester".
Leicesterin yliopisto sijoittui kansainvälisissä yliopistorankingeissa kohtuullisen korkealle. Esimerkiksi vuoden 2017 Times Higher Education -listauksessa se sai maailmanlaajuisesti sijaluvun 172.
Ian Clark

Ian Patrick Clark (s. 7. maaliskuuta 1991 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2013 lähtien. Hän on pelipaikaltaan heittävä takamies.
Clark pelasi neljä kautta Belmontin yliopiston joukkueessa. Häntä ei varattu NBA:han . Hän aloitti NBA-uransa Utah Jazzin sopimuspelaajana saaden useita komennuksia D-liigaan. Vuonna 2015 Clark siirtyi Denver Nuggetsiin ja edelleen Golden State Warriorsiin. Hän voitti Warriorsissa NBA:n mestaruuden vuonna 2017. Tämän jälkeen hän siirtyi New Orleans Pelicansiin.
Peter Clark

Peter Alan Clark (s. , Englanti) toimi Euroopan kaupunkihistorian professorina Helsingin yliopistossa 2000–2011.
Clark opiskeli Oxfordin yliopistossa vuodet 1963–1966 (Balliol College) ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1966 uuden ajan historiasta. Maisteriksi hän valmistui Oxfordin yliopistosta vuonna 1971. Hän sai kunniatohtorin arvon Tukholman yliopistosta vuonna 2010.
Clark toimi tutkijana (Research Fellow) Oxfordissa vuosina 1968–1972 ja Princetonin yliopistossa (Institute for Advanced Study) 1972–1973. Leicesterin yliopistossa hän työskenteli luennoitsijana ja opettajana ("reader") vuodesta 1975, sittemmin talous- ja sosiaalihistorian professorina 1985–1999 ja kaupunkihistorian keskuksen (Centre for Urban History) johtajana 1985–1999. Vuosina 1987–1988 hän oli vierailevana professorina William and Mary Collegessa, Yhdysvaltain Virginiassa. Helsingin yliopiston kaupunkihistorian professuuria hän hoiti vuosina 2000–2011. 
Professori Clark on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomainen jäsen vuodesta 2006 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2011.
Hypervalenttinen molekyyli

Hypervalenttinen molekyyli on molekyyliyhdiste, jossa jollain atomilla vaikuttaa olevan enemmän elektroneja kuin oktettiin tarvittavat kahdeksan. Hypervalenttisia molekyylejä muodostavat erityisesti pääryhmien 15–18 alkuaineet, jotka sijaitsevat kolmannessa tai sitä suuremmissa jaksoissa. Esimerkkejä hypervalenttisista yhdisteistä ovat muun muassa rikkiheksafluoridi, fosforipentakloridi ja ksenontetrafluoridi. Termin hypervalenttinen yhdiste esitti ensimmäisenä professori Jeremy I. Musher vuonna 1969 kuvaamaan pääryhmien raskaampien alkuaineiden molekyylien ja kompleksien rakennetta. 
Hypervalenttisten molekyylien sitoutuminen ja rakenne on pitkään ollut kiinnostuksen ja myös tieteellisten erimielisyyksien kohteena. Nykyään yleisimmin hyväksytyssä mallissa hypervalenttisissa yhdisteissä elektronit ovat delokalisoituneet useiden sitovien ja hajottavien molekyyliorbitaalien kesken. Eräät tutkijat katsovat, että hypervalenttiset yhdisteet eivät itse asiassa riko oktettisääntöä, ja koko käsite tulisi siksi hylätä harhaanjohtavana. Näkemyksensä he perustavat laskennallisiin ab initio -malleihin, joiden mukaan esimerkiksi rikkiheksafluoridissa rikin valenssielektronien määrä ei ylitä kahdeksaa.
Miss Gay Finland

Miss Gay Finland on Helsinki Pride -viikolla järjestettävä kilpailu, jonka tarkoituksena on edistää seksuaalivähemmistöjen tasa-arvoa ja yhteisöllisyyttä sekä kannustaa olemaan ylpeästi oma itsensä. Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2013.
Miss Gay Finlandiksi valitaan vuodeksi kerrallaan valovoimainen, fiksu ja persoonallinen ihminen toimimaan hyväntahdonlähettiläänä ja esikuvana suomalaisille seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille. Kilpailua ei ole järjestetty vuoden 2019 jälkeen.
Kilpailun järjestäminen.
Kilpailu tukee vuosittain vaihtuvaa hyväntekeväisyyskohdetta. Miss Gay Finland 2018 valittiin 15. kesäkuuta 2018. Finaaleissa valittiin voittajan lisäksi tekstiviestiäänien perusteella yleisön suosikki, sekä toinen ja kolmas sija. Teksiviestiäänestyksen tuotot menivät translaki-kampanjalle. Kilpailun järjestäjinä toimivat tapahtuman perustaja Kristiina Puukko yhdessä aiemmista voittajista ja finalisteista koostuvan työryhmän sekä kilpailun pääyhteistyökumppanin ravintola DTM:n kanssa.
Naiset ja lapset ensin

Naiset ja lapset ensin on periaate, jonka mukaan onnettomuustilanteessa, kuten laivan upotessa, pyritään pelastamaan ensimmäisinä naiset ja lapset ja vasta viimeisinä aikuiset miehet, jos kaikkien pelastuminen ei vaikuta todennäköiseltä. Sitä on pidetty osoituksena miesten ritarillisuudesta. ”Naiset ja lapset ensin” -periaatteen soveltaminen merionnettomuuksissa on todellisuudessa harvinaista, mutta se on tullut kuuluisaksi varsinkin vuoden 1912 RMS "Titanicin" uppoamisesta. Kansainvälinen merioikeus ja merenkulun turvallisuutta säätelevä SOLAS-sopimus eivät tunne koko periaatetta eivätkä kehota asettamaan pelastustilanteessa mitään ihmisryhmää etusijalle. Ainoastaan liikuntarajoitteisille on turvattava muita helpompi pääsy pelastusveneisiin.
Historia.
Periaatteen kerrotaan saaneen alkunsa brittiläisen joukkojenkuljetusaluksen HMS "Birkenheadin" uppoamisesta Etelä-Afrikan rannikolla helmikuussa 1852. "Birkenheadilla" ei ollut tarpeeksi pelastusveneitä, joten matkustajina olleet 26 naista ja lasta saatettiin ensimmäisinä pelastusveneisiin, kun taas 480 miessotilaasta suurin osa hukkui tai joutui haiden syömäksi. Englannissa käytettiin tämän jälkeen myös nimitystä "Birkenhead drill" (”Birkenhead-sulkeiset”) tilanteesta, jossa merimiehet ja sotilaat seisoivat kannella odottamassa naisten ja lasten nousemista pelastusveneisiin. Ilmaus ”naiset ja lapset ensin” esiintyi tiettävästi ensimmäisen kerran eräässä vuonna 1860 julkaistussa englantilaisessa romaanissa.
Kuuluisaksi ”naiset ja lapset ensin” -periaate tuli matkustajalaiva "Titanicin" uppoamisesta vuonna 1912. Koska pelastusveneitä oli vain puolelle matkustajista, "Titanicin" kapteeni Edward Smith määräsi pelastamaan naiset ja lapset ensin. Pelastusveneitä lastanneet perämiehet William Murdoch ja Charles Lightoller tulkitsivat määräystä eri tavoin: täyttääkseen pelastusveneet Murdoch pelasti myös miehiä, vaikka naisia ja lapsia oli vielä laivassa, kun taas Lightoller laski pelastusveneitä vesille puolityhjinä, jos niihin ei riittänyt tarpeeksi naisia ja lapsia. Käskyn epäjohdonmukaisesta soveltamisesta huolimatta "Titanicin" naisista ja lapsista pelastui huomattavasti suurempi osuus kuin miehistä.
Vuonna 2012 ruotsalaisessa Uppsalan yliopistossa tehtiin tutkimus, jossa vertailtiin pelastuneiden suhteellisia määriä 18 suuressa merionnettomuudessa vuosina 1852–2011. Tulosten mukaan miehiä oli useimmissa tapauksissa pelastunut suhteessa selvästi enemmän kuin naisia, aikuisia huomattavasti enemmän kuin lapsia ja miehistön jäseniä enemmän kuin matkustajia. "Titanicin" todettiin olleen kaikissa suhteissa lähinnä poikkeus. Myös toinen "Titanicin" uppoamisesta kuuluisaksi tullut periaate, ”kapteeni uppoaa laivansa mukana”, todettiin useimmissa tapauksissa myytiksi.
Mixcoatl

Mixcoatl (”pilvikäärme”) on asteekkien metsästyksen ja sodan jumala sekä Pohjantähden jumala. Mixcoatl on Cihuacoatlin poika ja Quetzalcoatlin ja Huitzilopochtlin isä.
CodeXL

CodeXL (aiemmin nimellä AMD CodeXL) on ohjelmien profilointiin tarkoitettu ohjelmistopaketti, joka tukee profilointia CPU:lla ja GPU:lla.
Ohjelma on saatavilla Linuxille ja Windowsille ja tukee sekä aika- että tapahtumapohjaista profilointia.
AMD on julkaissut ohjelman avoimena lähdekoodina vuonna 2016. Ohjelma integroituu Visual Studion kanssa.
Diary

Diary on emo-yhtye Sunny Day Real Estaten esikoisalbumi. Albumia pidetään merkittävänä emo-albumina, koska se vaikutti suuresti toisen aallon emo-musiikkiin. Albumista vuonna 2009 julkaistu remasteroitu versio sisältää kaksi bonuskappaletta.
Jugorock

Jugorock tarkoittaa entisen Jugoslavian () alueella kukoistanutta pop- ja rock-musiikkikulttuuria, jonka perintö vaikuttaa edelleen entisten osatasavaltojen Serbian, Kroatian, Montenegron, Slovenian, Bosnia-Hertsegovinan ja Makedonian sekä autonomisten Kosovon ja Vojvodinan alueilla. Jugorock oli osa Jugoslavian kansainvälisestikin laajasti tunnettua musiikkikulttuuria, jonka nousu alkoi 1950- ja 1960-luvuilla. Petar Janjatovićin toimittama YU Rock enciklopedija laskee jugorockin alkuvuodeksi vuoden 1960. Ljubodrag Dimićin väitöskirja sijoittaa alun jo vuoteen 1956. Vuodesta 1961 alkaen Jugoslavia osallistui ensimmäisenä ja ainoana sosialistisena maana Eurovision laulukilpailuun, jonka se myös voitti vuonna 1989. Jugoslavian hallinto suhtautui myönteisesti musiikkikulttuurin kehittämiseen ja tukemiseen. Musiikki toimi keskeisenä yleisjugoslavialaisen identiteetin ja yhtenäiskulttuurin luojana, minkä takia se on myös nykyään oleellinen osa jugonostalgiaa. 1960-luvulta alkaen alettiin järjestää useita musiikkifestivaaleja eri puolilla maata, kuten Opatijassa, Splitissä, Belgradissa, Skopjessa, Sarajevossa ja Štipissä.
Jugorock käsitteenä kattaa ainoastaan sosialistisen Jugoslavian ajan eli vuosiin 1991-1992 asti. Jugoslavian liittotasavallan eli ns. tynkä-Jugoslavian aikaa ei yleensä tähän lasketa. Jugorockin synonyyminä käytetään myös nimitystä "YU Rock". Vuonna 1984 Bob Geldofin järjestämän Live Aid-tapahtuman Jugoslavian-osuuden nimikin oli "YU Rock Missija". Tätä Belgradin Punaisen tähden stadionilla järjestettyä suurkonserttia pidetään yhtenä jugorockin kohokohtana.
Jugorockin julkaisuyhtiöt olivat Jugoton (Zagreb), PGP-RTB (Belgrad), Suzy (Zagreb), ZKP RTLJ (Ljubljana), Diskoton (Sarajevo) ja Jugodisk (Belgrad). Tärkeimmät keskuspaikat olivat Belgrad, Zagreb, Sarajevo, mutta myös Ljubljana ja Skopje. Erityisesti Sarajevo on tunnettu omasta koulukunnastaan, jonka keskeisiä yhtyeitä ja -hahmoja olivat Bijelo Dugme, Indexi ja Dino Merlin. Jugorock oli pääasiassa serbokroatiankielistä: jekaavin (Zagreb, Sarajevo) tai ekaavin (Belgrad) standardeilla sanoitettua. Serbokroatian ylivalta suosi Belgrad-Zagreb-Sarajevo-akselia, mutta serbokroatiankielinen musiikki oli suosittua myös muilla Jugoslavian alueilla. Esimerkiksi jugorockin suurnimi Đorđe Balašević oli kotoisin Vojvodinasta.
Saksan liittopäivien puhemies

Saksan liittopäivien puhemies ( tai lyhyemmin ) johtaa Saksan liittopäiviä eli parlamenttia. 25. maaliskuuta 2025 alkaen puhemies on Julia Klöckner (CDU). Liittopäivien puhemies on useimmiten suurimman puolueen jäsen.
Luettelo liittopäivien puhemiehistä.
Tähänastisista puhemiehistä 12 on ollut kristillisdemokraatteja ja kolme sosiaalidemokraatteja.
Austin–Bergstromin kansainvälinen lentoasema

Austin–Bergstromin kansainvälinen lentoasema (; IATA: AUS, ICAO: KAUS, FAA LID: AUS) on Texasin Austinissa sijaitseva lentoasema. Lentoasemaan kuuluu kaksi kiitotietä, 17L/35R ja 17R/35L. Aseman läpi kulki vuonna 2016 yhteensä noin 12,4 miljoonaa matkustajaa.
Historia.
Austin–Bergstromin lentoaseman paikalle sijaitsi aiemmin Bergstromin sotilaskenttä, joka suljettiin vuonna 1995. Sulkemisen jälkeen sotilaskentän maa-alueen omistusoikeus siirtyi Austinin kaupungille, joka päätti rakentaa sen paikalle siviililentoaseman. Kaupungissa oli jo ennen Austin–Bergstromin lentoasemaa olemassa vuonna 1930 valmistunut Robert Muellerin lentoasema. Vajaan 290 hehtaarin kokoinen Robert Muellerin lentoasema oli rakennettu kaupungin laidalle, mutta kaupungin voimakkaan kasvun vuoksi sen ympäristö oli 1900-luvun loppuun mennessä rakennettu täyteen.
Pinta-alaltaan lähes kuusi kertaa Robert Muellerin lentoasemaa suurempi Austin–Bergstromin lentoasema avattiin virallisesti 23. toukokuuta 1999. Samoihin aikoihin vanha Robert Muellerin asema suljettiin.
Hallinto.
Austinin kaupunki omistaa Austin–Bergstromin lentoaseman, mutta lentoasema on taloudellisesti itsenäinen. Austin–Bergstrom ei saa kaupungilta taloudellista tukea ja kaikki lentoaseman saamat tulot käytetään aseman ylläpitoon.
Amrita

Amrita on vanhassa hindulaisessa mytologiassa jumalten juoma, joka antaa ja säilyttää kuolemattomuuden. Se on saattanut olla kreikkalaisessa mytologiassa myöhemmin esiintyvän ambrosian esikuva. 
Hindulaisten myyttien mukaan jumalat noutivat amritan, elämäneliksiirin, kosmisen meren syvyyksistä. Jumalat tarvitsivat amritaa toipuakseen kirouksesta, jonka tietäjä Durvasas oli langettanut. Jumalat pyytivät avukseen asurat (demonit tai titaanit). Yhdessä he nostivat kosmisesta merestä useita aarteita. Kun amrita saatiin ylös, jumalat ja asurat taistelivat sen omistuksesta, vaikka se oli alun perin päätetty jakaa tasapuolisesti. Lopulta jumalat nauttivat eliksiirin ja saivat voimansa takaisin.
Fiat Argo

Fiat Argo on Fiatin vuodesta 2017 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli. Sitä myydään pelkästään Etelä-Amerikassa, jossa se korvasi Fiat Palion ja Punton. Argon sedan-versio on nimeltään Fiat Cronos.
Moottorivalikoimassa on 1,0- (78 hv), 1,3- (109 hv) ja 1,8-litraiset (139 hv) bensiinimoottorit. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaali- tai robottivaihteisto tai kuusiportainen automaatti.
Waiting

Waiting on Anu Menonin ohjaama vuoden 2015 intialainen draamakomediaelokuva. Sen tuotannosta vastasivat Priti Gupta Ishika Filmsistä ja Manish Mundra Drishyam Filmsistä, ja elokuvan käsikirjoituksen tekivät yhdessä Menon ja James Ruzicka. Päärooleissa esiintyvät Naseeruddin Shah ja Kalki Koechlin. "Waiting" kertoo kahden eri elämänpoluilta tulleen ihmisen suhteesta. He ystävystyvät keskenään sairaalassa hoitaessaan kumpikin koomassa olevia puolisoitaan. Rajat Kapoor, Suhasini Maniratnam, Arjun Mathur, Ratnabali Bhattacharjee ja Rajeev Ravidranathan esittävät sivurooleja elokuvassa.
"Waiting" sai maailmanensi-iltansa Dubain kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla 11. joulukuuta 2015 ja sai myönteisiä arvosteluja kriitikoilta. Se esitettiin Lontoon aasialaisen elokuvan festivaalin päättäjäisgaalassa, jossa Menon voitti parhaan ohjaajan palkinnon. Elokuva julkaistiin teattereissa Intiassa 27. toukokuuta 2016.
Waiting tehtiin vaatimattomalla budjetilla. Elokuva on Menonin toinen ohjaustyö romanttisen komedian "London, Paris, New York" (2012) jälkeen. Elokuvan toinen käsikirjoittaja James Ruzicka on entinen anestesiologi, joka on opiskellut London Film Schoolissa.
Bathurstin 12 tunnin ajo 2015

Bathurstin 12 tunnin ajo 2015 oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin 8. helmikuuta 2015 Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa.
Kilpailun voitti Nissanilla ajaneet Katsumasa Chiyo, Wolfgang Reip ja Florian Strauss.
Sirkka Ahonen

Sirkka Helena Ahonen (s. ) on suomalainen kasvatustieteilijä, joka toimi historiallis-yhteiskuntatiedollisen kasvatuksen professorina Helsingin yliopistossa vuosina 2001–2004. Vuonna 2015 hän sai Turun yliopiston kunniatohtorin arvonimen.
Ahonen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin tyttölukiosta vuonna 1958. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1963 (pro gradu 1962) ja kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1990.
Uransa alkuvaiheessa Ahonen työskenteli historian opettajana muun muassa walesilaisessa UWC Atlantic College -⁠lukiossa 1977–1980, minkä jälkeen hän toimi Helsingin yliopistossa historian ja yhteiskuntaopin didaktiikan lehtorina (1980–2000), ja oli Suomen Akatemian tutkijana vuosina 1991 ja 1998. Hän oli vierailevana tutkijana Lontoon yliopistossa vuosina 1986–1987. Hän suoritti kasvatustieteiden tohtorin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1990 aiheenaan historiallisen tiedon luonne ja nuorten sitä koskevat käsitykset. Vuonna 1993 Helsingin yliopisto nimitti hänet historian didaktiikan dosentiksi. Samoihin aikoihin hän toimi valtioneuvoston asettaman humanistis-yhteiskuntatiedollisen yleissivistyksenkomitean pääsihteerinä ja vuonna 1998 Suomen Akatemian varttuneena tutkijana. 1990-luvulla Ahonen osallistui myös yhteiseurooppalaiseen historiatietoisuutta empiirisesti vertailevaan "Youth and History" -⁠tutkimushankkeeseen ja 2000-luvulla yhteispohjoismaiseen koulutuksellista tasa-arvoa arvioivaan hankkeeseen. 
Jäätyään Helsingin yliopiston professorin tehtävästä eläkkeelle 2004 Ahonen palasi historianopettajaksi UWC-kouluun Bosnian ja Hertsegovinan Mostariin. Vuonna 2014 Ahonen toimi opetusministeriön Tulevaisuuden peruskoulu -komitean tasa-arvokysymysten ryhmän vetäjänä. 
Sirkka Ahosen kirjallinen tuotanto pohtii historian didaktiikan lisäksi koulutuksen historiaa ja historian yhteiskunnallista käyttöä etenkin konfliktinjälkeisissä maissa. 
Sirkka Ahonen on toiminut Historioitsijat ilman rajoja ry:n hallituksessa vuodesta 2016.
Kimmo Hiltunen

Kimmo Hiltunen on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan metalliyhtyeestä Lullacry, jonka basistina hän toimi vuodesta 1998 lähtien sen lopettamiseen asti. Vuodesta 2016 asti hän on kuulunut Ville Laihialan kasaamaan S-Tool-yhtyeeseen.
Bathurstin 12 tunnin ajo 2016

Bathurstin 12 tunnin ajo 2016 oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin 7. helmikuuta 2016 Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa. Kilpailu kuului Intercontinental GT Challenge -sarjaan.
Kilpailun voitti McLarenilla ajaneet Álvaro Parente, Shane van Gisbergen ja Jonathon Webb.
Suomi-sarjan kausi 2017–2018

Kausi 2017–2018 on jääkiekon Suomi-sarjan 19. kausi. Edelliskauden mestari Imatran Ketterä oli jäänyt kolmanneksi Mestis-karsinnoissa, mutta nousi Mestikseen toukokuussa 2017, kun Kajaanin Hokki oli luopunut paikastaan ajauduttuaan talousvaikeuksiin. Ketterän sarjapaikka Suomi-sarjassa myönnettiin kesäkuussa 2017 Hokille, jonka konkurssiin menneen taustayhdistyksen tilalle oli perustettu osakeyhtiö. Suomi-sarjasta putosivat Joensuun Kiekkokopla ja KJT Tuusulasta. II-divisioonasta nousivat Järvenpään Haukat ja Muik Hockey Uudestakaarlepyystä.
Alkusarjan voitti Porvoon Hunters, mutta ylemmän jatkosarjan aikana Nokian Pyry nousi sen ohi. Kumpikin kuitenkin hävisi välieräsarjansa, joten Suomi-sarjan mestariksi kruunattiin Huntersin kukistanut JHT ja Pyryn kaatanut Koovee sai hopeaa. Nämä kaksi joukkuetta etenivät Mestis-karsintoihin, mutta kumpikin hävisi karsintasarjansa. Espoo Unitedin konkurssi avasi kuitenkin yhden paikan Mestikseen. JHT ei ottanut sitä vastaan, mutta KOOVEE otti ja nousi siten Mestikseen. Sarjan toisessa päässä VG-62 putosi jääkiekon II-divisioonaan, ja tilalle nousivat HC Giants ja Raahe-Kiekko. Myös Muik Hockey olisi pudonnut, mutta se sai Kooveelta vapautuneen sarjapaikan.
Alkusarja.
Runkosarjassa pelataan ensin kaksinkertainen 16 joukkueen alkusarja eli 30 ottelua. Kuusi parasta jatkaa ylempään loppusarjaan ja pelaavat kaksinkertaisen sarjan. Loput 10 joukkuetta pelaavat yksinkertaisen alemman loppusarjan. Näin ollen joukkueet pelaavat runkosarjassa 39 tai 40 ottelua. Pudotuspeleihin etenee ylemmän loppusarjan kuusi joukkuetta ja kaksi joukkuetta alemmasta loppusarjasta. Alemmasta loppusarjasta neljä joukkuetta jatkaa putoamiskarsintoihin. 
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Risten rautatieasema

Risten rautatieasema (, ratakm: vanha asema 277+387, uusi asema 277+194) oli rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla Risten kylässä Kokemäellä.
Riste kuului Tampere–Pori-radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Asemarakennus rakennettiin Oulun radan pysäkkirakennuksen piirustusten mukaan samanlaisena kuin esimerkiksi Nokian, Karkun, Kauvatsan ja Nakkilan asemarakennukset samalla rataosalla. Asema sijaitsi kahden jyrkän kaarteen välisellä lyhyellä suoralla. Pian radan valmistuttua vuonna 1895 rakennettiin Risten asemalta sivuraide läheiselle sorakuopalle ja tältä edelleen vuonna 1919 raide voimalaitokselle.
Risten asema esiintyi 1900-luvun alussa kaavailtuna risteysasemana, kun suunniteltiin uutta rautatietä Helsingistä Loimaan kautta Satakuntaan. Risten ohella toisena vaihtoehtona oli Rauman radan risteysasema Peipohja. Uutta rataa pidettiin pääkaupungin elintarvikehuollon kannalta tärkeänä. Nämä ratasuunnitelmat hautautuivat kuitenkin maantieliikenteen kehittyessä.
Sisällissodan aikana keväällä 1918 Risten asemarakennus yritettiin polttaa, mutta asemapäällikön rouva sai aikeen estetyksi; samaan aikaan kuitenkin läheiset Peipohjan, Kokemäen ja Kyttälän asemarakennukset poltettiin ja Pahakosken rautatiesilta räjäytettiin. Vuonna 1938 valmistui asemalta sivuraide viljavarastolle. Risten asemarakennusta muutettiin vuosina 1947 ja 1952.
Risten aseman ympärille muodostui asutusalue, jossa oli 1960-luvulla noin 400 asukasta, ja vuosituhannen vaihteeseen mennessä väkiluku oli kasvanut tästä liki kaksinkertaiseksi. Viimeisten vuosikymmenien kasvu on kuitenkin perustunut Kokemäen keskustaajaman Tulkkilan läheisyyteen ja hyviin maantieyhteyksiin.
Risten asema ja kylä jäivät vuonna 1966 valmistuneen rataoikaisun vuoksi sivuun uudesta ratalinjasta, ja uudella radalla avattiin saman niminen seisake. Viljavarastolle rakennettiin uusi pistoraide. Vanha asemarakennus purettiin 1970-luvun alussa. Henkilöliikenne Risten seisakkeella lopetettiin vuonna 1983, vaihde suljettiin ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1999.
Bathurstin 12 tunnin ajo 2013

Bathurstin 12 tunnin ajo 2013 oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin 10. helmikuuta 2013 Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa.
Kilpailun voitti Mercedes-Benzillä ajaneet Thomas Jägerm, Alexander Roloff ja Bernd Schneider.
Jiří Růžička

Jiří Růžička (s. 4. kesäkuuta 1941) on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Růžička saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Suomesta 1967 ja EM-pronssia Italiasta 1969. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kahdeksanneksi Münchenissä 1972. Vuosien 1967 ja 1969 lisäksi Růžička pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1963, 1965 ja 1971. Lisäksi hän pelasi vuoden 1970 MM-kilpailuissa.
Consequences of Disobedience

Consequences of Disobedience on suomalaisen Velcran esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Sen on miksannut aiemmin mm. Rammsteinin ja Backyard Babiesin kanssa työskennellyt Stefan Glaumann.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 36.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Kari Sarlin piti albumia vuoden kovimmaksi raskaan musiikin yllättäjäksi. Hän sanoi yhtyeen näyttävän kyntensä, ja kuvaili sitä asenteikkaaksi ja energiseksi teokseksi, joka ei kyllästytä kuulijaansa. Soundin Nalle Österman piti albumia hyvin potkivaksi sekä kappaleiden kertosäeantia tarttuvaksi, mutta sanoi musiikin jättävän kliinisellä ja tasapaksulla miksauksellaan suurimmat odotukset lunastamatta.
František Konvička

František Konvička (s. 11. elokuuta 1939 Okříšky) on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Konvička saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Turkissa 1959 ja Suomessa 1967 sekä EM-pronssia Italiassa 1969. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa viidenneksi Roomassa 1960. Mitaliturnaustensa lisäksi Konvička pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1961, 1963 ja 1965.
Kirsti Uusitalo

Kirsti Uusitalo (s. 31. heinäkuuta 1963 Paimio) on suomalainen juristi, koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti. Hän on ollut korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos vuodesta 2017 lähtien. Uusitalo on tehnyt työuransa pankkilakimiehenä ja tuomioistuinlaitoksen palveluksessa.
Ura.
Uusitalo valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1988 ja sai varatuomarin arvon 1998 auskultoituaan Helsingin käräjäoikeudessa. Hän valmistui oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 2014.
Uusitalo toimi pankkilakimiehenä Okopankki Oy:ssa 1988–1997. Vuosina 1999–2005 hän toimi viskaalina ja asessorina Helsingin hovioikeudessa. Sen jälkeen Uusitalo siirtyi korkeimpaan oikeuteen (KKO), jossa hän toimi oikeussihteerinä ja vanhempana oikeussihteerinä 2005–2008. Hän oli KKO:n määräaikainen esittelijäneuvos vuosina 2009–2010.
Uusitalo nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Uusitalo siirtyi virkaan Helsingin hovioikeudesta, jossa hän oli toiminut hovioikeudenneuvoksena marraskuusta 2010, josta osaston johtajana noin kahden vuoden ajan.
Uusitalo toimii tuomarinkoulutuslautakunnan puheenjohtajana toimikaudella 2017–2021.