tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Simo Lipsanen

Simo Veikko Olavi Lipsanen (s. 13. syyskuuta 1995 Lappeenranta) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän kilpailee myös pituushypyssä. Hän edustaa Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja häntä valmentaa Petri Ruotsalainen.
Lipsanen sijoittui Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen superliigassa 2015 kolmanneksi tuulituloksella 16,62. Hän sijoittui samana vuonna seitsemänneksi alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Tallinnassa. Hän sijoittui seitsemänneksi Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 sisäratojen Suomen ennätystuloksella 16,84. Aiemman Suomen ennätyksen 16,76 metriä hän oli hypännyt Tampereella muutamaa viikkoa aiemmin. Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2017 Lipsanen saavutti nuorten EM-hopeaa tuloksella 17,14, joka rikkoi Pertti Pousin yli 49 vuotta vanhan Suomen ennätyksen. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui tuloksella 16,54 loppukilpailusta. Berliinin EM-kisoissa 2018 Lipsanen hyppäsi 16,46 sijoittuen yhdeksänneksi. Hän oli yhdeksäs myös Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 tuloksella 16,43. Dohan MM-kisoissa 2019 Lipsanen oli karsinnassa 23:s tuloksella 16,47 m, eikä selviytynyt loppukilpailuun. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja Rooman EM-kilpailuissa 2024. 
Lipsanen on voittanut SM-kultaa Porin Kalevan kisoissa 2015 silloisella uudella ennätyksellään 16,17 m., Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 myötätuulituloksella 16,82 m, Jyväskylässä 2018 tuloksella 16,27, Lappeenrannassa 2019 tuloksella 16,44, Turussa 2020 tuloksella 16,30, Tampereella 2021 tuloksella 16,82 ja Joensuussa 2022 tuloksella 16,24. Hopeaa hän on saavuttanut Oulun Kalevan kisoissa 2016, Lahdessa 2023 ja Vaasassa 2024 sekä pronssia Kuopion Kalevan kisoissa 2014 tuloksella 15,55 m. Sisäratojen SM-kilpailuissa Lipsanen on saanut kultaa 2016 tuloksella 16,08, 2017 tuloksella 16,71, 2018 tuloksella 16,07, 2019 tuloksella 16,34, 2020 tuloksella 16,22 ja 2021 tuloksella 16,25 sekä hopeaa vuosina 2014 ja 2015, jolloin teki tuolloisen sisärataennätyksensä 15,64 m. Hän voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden pituushypyssä 2017 ennätyksellään 776 ja 2021 tuloksella 757 sekä sai pronssia 2019.
Hän on voittanut aikuisten sarjassa maaottelun kolmiloikkakilpailun ulkoradoilla 2015, 2016, 2017 ja 2018 sekä sisäradoilla 2016 ja 2017.
Lipsasen ennätys kolmiloikassa on ulkoradoilla 17,14 m (Suomen ennätys, 2017) ja sisäradoilla 16,98 (Suomen ennätys, 2019). Pituutta hän on hypännyt ulkona 766 cm (2020) ja sisällä 776 cm (2017).
Tekodontit

Tekodontit tai laatikkohammasliskot (Thecodontia) on vanhentunut varhaisten arkosaurien lahko, joka eli myöhäispermikaudelta myöhäistriaskaudelle. Kaikki tekodontit muistuttivat joltain osin nykyisiä krokotiileja, mutta niillä oli lyhempi kallo ja ne olivat kevytrakenteisempia. Thecodontia sisältää krokotiilieläinten, dinosaurusten (mukaan lukien lintujen) ja lentoliskojen yhteisen kantamuodon sekä useita sukupuuttoon kuolleita ryhmiä. Nykyään Thecodontia on todettu parafyleettiseksi ryhmäksi, eikä sitä enää käytetä nykyisessä fylogeneettisessä systematiikassa, joka nimeää vain monofyleettisiä kladeja.
Tekodontit kuolivat sukupuuttoon monien muiden matelijoiden kanssa triaskauden joukkotuhossa.
Tuntomerkit.
Tekodonteilla oli useita primitiivisiä arkosaurien ominaisuuksia, kuten antorbitaalinen aukko (engl. "antorbital fenestrae") ja erikoistuneet hampaat, joista toinen nimi "laatikkohammaslisko" tulee. Verrattuna aikaisempiin matelijoihin tekodonttien takaraajat olivat enemmän ruumiin alapuolella. 
Luokitteluhistoria.
Perinteisesti Thecodontia-lahko (Owen, 1859) jaettiin neljään alalahkoon: Proterosuchia (sisälsi varhaisia arkosaureja, parafyleettinen sekin), Phytosauria (suuret, osittain vedessä eläneet krokotiilieläimiä muistuttaneet arkosaurit), Aetosauria (panssaroidut kasvinsyöjät) ja Pseudosuchia. Näistä ainoastaan Proterosuchia ja Phytosauria ovat monofyleettisiä ryhmiä, ja Pseudosuchiaan luetaan nykyisin krokotiilieläimet ja niiden lähimmät sukupuuttoon kuolleet sukulaiset.
Kirjassaan "Vertebrate Paleontology and Evolution" Robert Carroll jätti Thecodontiaan kolme muuta alalahkoa, mutta korvasi Pseudosuchian alalahkoilla Rauisuchia ja Ornithosuchia sekä perinteisellä "incertae sedis" -ryhmällä.
Nykyisin Thecodontia on todettu parafyleettiseksi ryhmäksi eli se ei sisällä kaikkia kantamuodon jälkeläisiä, minkä takia ryhmä on nykyisessä kladistiikassa hylätty.
Artsakhin dram

Artsakhin dram oli Vuoristo-Karabahin alueen käyttämä rahayksikkö, jota ei kansainvälisesti tunnustettu. Rahayksikköön kuuluvat 1 ja 5 dramin ja 50 luman kolikot sekä 2 ja 10 dramin setelit.
Huolimatta siitä, että Artsakhissa oli oma valuuttansa, Armenian dram oli yleisessä käytössä.
Rahayksikköä käyttänyt Artsakhin tasavalta lakkasi olemasta 1. tammikuuta 2024.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1966

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1966 11. kertaa. Kilpailut pidettiin Alankomaiden Utrechtissa 20.–27. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Nicaraguan córdoba

Nicaraguan córdoba (NIO) on Nicaraguan rahayksikkö. Se jakaantuu 100 centavoon. Córdoba otettiin käyttöön vuonna 1912, jolloin se korvasi aiemmin käytössä olleen peson. Aluksi se oli samanarvoinen Yhdysvaltain dollarin kanssa, mutta arvo on pudonnut tasaisesti vuosien saatossa.
Valuutta on nimetty Nicaraguan perustajan, Francisco Hernández de Córdoban (n. 1475–1526) mukaan.
Córdoban seteleissä lukee espanjaksi "En Dios Confiamos", joka tarkoittaa In God We Trust eli suomeksi "Jumalaan me luotamme.".
Guatemalan quetzal

Guatemalan quetzal on ollut Guatemalan rahayksikkö vuodesta 1926 lähtien, jolloin se korvasi aiemman peson. Quetzal jakaantuu 100 centavoon eli senttiin.
Valuutta on nimetty mayaketsaalin mukaan, jonka pyrstöhöyheniä mayat käyttivät rahana. 
Kolikot.
Nykyään käytössä olevissa kolikoissa on Guatemalan vaakuna kruunapuolella. 
Kolikot, ja niiden klaavapuolen kuva-aiheet, ovat seuraavat:
Suomen Rahapajalla oli Guatemalan pankin kanssa sopimus vuosille 2023–2025 yhden quetzalin kolikoiden lyömisestä ja toimittamisesta. Yhden quetzalin kolikko oli lopulta viimeinen, jota Rahapaja valmisti ennen sen lopettamista keväällä 2025.
Setelit.
Nykyään käytössä ovat 1, 5, 10, 20, 50, 100 ja 200 quetzalin setelit. Aiemmin käytössä oli myös 0,50 quetzalin seteli. Setelien etupuolella oikeassa yläkulmassa on niiden arvo ilmaistuna mayojen numeroilla.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1970

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1970 12. kertaa. Kilpailut pidettiin Espanjan Barcelonassa 5.–13. syyskuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Robert Jeangerard

Robert Eugene ”Bob” Jeangerard (20. kesäkuuta 1932 Evanston, Illinois – 5. heinäkuuta 2014 Belmont, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Laiturina pelannut Jeangerard pelasi Melbournessa 1956 olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa sekä maan vuoden 1959 Pan-Amerikan kisojen kultamitalijoukkueessa. Vuoden 1959 MM-kilpailuissa Jeangerardin edustama Yhdysvallat saavutti hopeaa Brasilian jälkeen.
Jeangerard kuoli Alzheimerin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin 82 vuoden ikäisenä 5. heinäkuuta 2014.
Berdsk

Berdsk () on kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä, noin 35 kilometriä miljoonakaupunki Novosibirskin keskustasta eteläkaakkoon, Novosibirskin tekojärven kaakkoisrannalla.
Berskin perustamisajankohtana pidetään vuotta 1716, paikkakunnalle rakennettiin vankilalinnoitus. Myöhemmin syntyi kyläasutus. Berdsk on saanut nimensä kaupungin pohjoispuolitse virranneen Obin sivujoki Berdin mukaan. Kaupungin aseman paikkakunta sai vuonna 1944. Novosibirskin tekojärven rakentamisen myötä aiempi asutus siirrettiin 1950-luvulla nykypaikalleen. Nykyisin Berd-joen aiempi alajuoksu muodostaa kaupunkia pohjoisesta rajaavan Novosibirskin tekojärven Berdskinlahden ja joen laskukohta tekojärveen on siirtynyt kaakkoon Iskitimin kaupungin luo.
Berdskin kautta kulkee Novosibirskistä etelään kohti Barnaulia johtava M52-valtatie ja Venäjän rautateiden päärataverkostoon kuuluva rautatie. Kaupungissa on myös jokisatama. 
Vuonna 2010 suoritetun väestönlaskennan mukaan tässä oman kaupunkipiirinsä muodostavassa kaupungissa asui 97 296 henkeä.
Iskitim

Iskitim () on kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä, noin 50 kilometriä miljoonakaupunki Novosibirskin keskustasta eteläkaakkoon, Obiin padottuun Novosibirskin tekojärveen laskevan Berd-joen suulla.
Kaupunki on perustettu vuonna 1938. Iskitimin kautta kulkee Novosibirskistä etelään kohti Barnaulia johtava M52-valtatie ja Venäjän rautateiden päärataverkostoon kuuluva rautatie. 
Vuonna 2010 suoritetun väestönlaskennan mukaan tässä oman kaupunkipiirinsä muodostavassa kaupungissa asui 60 078 henkeä.
Andrew Gooden

Andrew Gooden (s. 6. lokakuuta 1951) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
15-vuotiaana Gooden asettui vanhempineen San Franciscoon, jossa hän eli ”katuelämää”. Gooden pelasi Suomen pääsarjaa Äänekosken Huimassa kaudella 1977–1978 sentterinä 26 ottelua 26,0 pisteen keskiarvolla. Hän tapasi Suomessa Ullan, jonka kanssa hän sai vuonna 1981 pojan: Drew Gooden on pitkäaikainen NBA-pelaaja. Gooden ja Ulla erosivat poikansa ollessa esikouluiässä.
Vilka (yritys)

Vilka Oy oli Nastolan Villähteellä toiminut huonekalutehdas. Se perustettiin vuonna 1945 nimellä Villähteen Kalusto Oy, muutti 1961 nimekseen Vilka Oy ja myytiin Askolle 1973 ja edelleen Armas Puolimatkan Rakennusvalmisteelle 1981 osaksi uutta keittiökalusteyritys Novartia. Viime vuosinaan yhtiön nimi oli Vilka-kaluste Oy.
Villähteen Kalusto Oy:n perustajakolmikosta Kaarlo Julius Laine ryhtyi toimitusjohtajaksi, Kaarlo Armas Laine tekniseksi johtajaksi ja Kaarlo Nieminen työnjohtajaksi. Perustajista enää Nieminen oli mukana yrityksen toiminnassa 1960-luvulla.
Sodanjälkeisen materiaalipulan takia yritys valmisti alkuvuosina sekalaisia huonekaluja, mutta alkoi menestyä ja koki pian monia laajennuksia: vuonna 1949 kuivaamorakennus, vuonna 1954 lisätilaa koneistusta ja pintakäsittelyä varten, vuonna 1954 oma saha, vuonna 1956 verhoomo. 1950-luvun puolivälissä yrityksen päätuotteiksi muodostuivat keittiökalusteet ja verhoillut huonekalut, etenkin sohvat ja sohvakalustot.
Vilkan tunnetuimpia sohvakalustoja olivat Pentti I. Wainion suunnittelema safarihenkinen "Kenia" ja konservatiivinen "Patruuna".
Vilkan keittiökalustelmistus Nastolassa päättyi syyskuussa 2025, Novartin siirrettyään tuotannon Nobia konsernin Tanskan tehtaalle Ølgodiin.
Tyry (Janakkala)

Tyry on kylä Janakkalassa Kanta-Hämeessä. Se sijaitsee kunnan hallinnollisesta keskuksesta Turengista itään. Huomattavimpia lähikyliä ovat Heinäjoki lännessä ja Mallinkainen etelässä.
Tyry on rekisterikylä, jonka rekisterinumero on 433. Tyry rajoittui pohjoisessa ja lännessä Vanajan kuntaan ennen sen lakkauttamista. Tyryyn rajoittuvia rekisterikyliä ovat pohjoisessa Koljala, lännessä Yläne ja Syrjäntaka, etelässä Turenki ja idässä Lempelto. Vanhemmassa vuoden 1925 pitäjänkartassa myös Vanajan puolelle silloista kuntarajaa on merkitty Tyry-niminen kylä. Vuoden 1964 peruskartoissa tämä alue kuuluu Yläneen kylään.
Kylästä koilliseen sijaitsee Isojärvi, jonka rannalla on vapaa-ajan asuntoja. Kylän alue on pääosin metsää ja suota, mutta kylän lounaisosassa on peltoja, joiden poikki virtaa Tyrynoja koillisesta lounaaseen. Peltoalueella kylän halki kulkee tie etelästä luoteeseen, ja siitä erkanee pienempi tie koilliseen Isojärvelle. Lisäksi Tyryssä on metsäteitä. Vakituisia asukkaita kylällä asuu vain sen viljellyssä lounaisosassa.
Vladimir Ryžkov

Vladimir Aleksandrovitš Ryžkov (, s. 3. syyskuuta 1966) on venäläinen poliitikko. Hän oli duuman jäsen 1993–2007 ja nykyisin HSE-yliopiston professori ja RPR-PARNAS-puolueen kanssapuhemies.
Ryžkov aloitti poliittisen toiminnan vuonna 1987 glasnostin aikaan ja oli järjestämässä protesteja NKP:ta vastaan ja oli "Demokraattinen Venäjä" -liikkeen johdossa 1990-luvun alussa.
Hän oli Altain aluepiirin varahallintojohtaja 1991–1993 ja hänet valittiin duumaan Barnaulista vuonna 1993. Hän edusti Boris Jeltsiniä tukevaa Venäjän valinta -puoluetta ja sen seuraajaa Kotimme on Venäjä ja kuului sen johtajistoon ja oli parlamenttiryhmän johdossa. Hänet valittiin vielä kahdesti yhden edustajan piiristä puolueiden ulkopuolelta ja vuoden 1999 vaalien jälkeen hän liittyi Yhtenäisyys-puolueen ryhmään.
Ryžkov on kuulunut mm. Komitea 2008 -ryhmään, oli yksi Erimielisten marssi -mielenosoitusten ja vuoden 2011 mielenosoitusten järjestäjistä. Hän perusti vuonna 2010 Venäjän ilman korruptiota -puolueen (Parnas), joka yhdistyi tasavaltalaispuolueen kanssa ja rekisteröitiin 2012.
Hän on kirjoittanut mm. Novaja gazeta ja The Moscow Times -lehtiin ja juontanut talk show’ta Eho Moskvy -kanavalla.
Stallhagen

Stallhagen Ab on Ahvenanmaalla Finströmin kunnassa toimiva pienpanimo. Stallhagen perustettiin vuonna 2004 nimellä Ålands Bryggeri Ab, ja nykymuotoon sen nimi muutettiin 2009. Stallhagen oli Ahvenanmaan ainoa panimo ennen Open Water Brewery -pienpanimon perustamista 2016.
Stallhagenin tuotantotilat sijaitsevat Finströmin kunnassa Grelsbyn kylässä, noin 18 kilometrin päässä Maarianhaminasta. Tuotantotilojen yhteydessä sijaitsee myös "Pub Stallhagen", joka toimii pubin ja ravintolan lisäksi tapahtumakeskuksena. Paikka on lukeutunut noin 50 000 vuosittaisella kävijällään Ahvenanmaan suosituimpiin matkakohteisiin.
Vuonna 2018 Stallhagenin valikoimiin kuului 23 eri olutta. Heinäkuussa 2014 panimo toi markkinoille "Stallhagen Historic Beer 1842" -nimisen oluen. Sen koostumus pohjautuu belgialaiseen vuodelta 1842 peräisin olevaan olueen, jota löydettiin vuonna 2010 niin sanotusta Föglön hylystä.
Talousongelmat.
Stallhagenin vaikeudet alkoivat ylisuuresta panimoinvestoinnista vuonna 2017 ja sen tuomista suurista rahoituskustannuksista. 2020-luvun taitteessa ensin koronapandemia tyrehdytti myynnin ravintoloille ja varustamoille, sitten inflaatio nosti tuotantokustannuksia. Stallhagenin kolmen vuoden liikevaihto oli 9,5 miljoonaa ja liiketappio yli 3 miljoonaa euroa. Se valmisti oluita alle miljoona litraa vuodessa, muun muassa Keskolle Pirkka-olutta, mutta sopimuksen loppuminen pudotti vuosituotannon 650 000 litraan. Laki pienpanimoiden verovähennyksestä sallisi 15 miljoonan litran valmistamisen vuodessa, ja tehtaan kapasiteetti olisi paljon tätäkin isompi. 
Vuoden 2022 alusta yhtiötä ja sen tuotevalikoimaa on saneerannut uusi toimitusjohtaja Tommy Ruponen, jolla on kokemusta kansainvälisistä kuluttajabrändeistä.
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2014

Vuoden 2014 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Marokossa 10. – 20. joulukuuta 2014 välisenä aikana ja ne olivat järjestykseltään 11. Kilpailuihin osallistui jokaisen kuuden maanosaliiton mestarijoukkue sekä isäntämaan kansallisen sarjan voittaja eli yhteensä seitsemän joukkuetta.
Järjestelyt.
Vuosien 2013 ja 2014 kilpailujen isännyyttä hakivat Marokon lisäksi myös Etelä-Afrikka, Iran ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Lokakuussa 2011 FIFA ilmoitti muiden kolmen hakijan vetäytyneen kilvasta ja näin Marokon jääneen ainoaksi hakijaksi. Virallinen vahvistus vuosien 2013 ja 2014 kilpailujen järjestämisestä Marokossa saatiin 17. joulukuuta 2011.
21. elokuuta 2014 FIFA julkaisi lausunnon, jossa se piti kiinni päätöksestään ja uudelleenvahvisti Marokon kilpailuisännyyden, huolimatta huhuista koskien isäntämaan vaihtoa Länsi-Afrikassa helmikuussa 2014 alkaneen ebolaepidemian takia. Myöhemmin vuoden 2014 aikana Marokko perui järjestämästä vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuja epidemian leviämisuhan takia, mutta ilmoitti kuitenkin järjestävänsä seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut ja estävänsä pääsyn tulijoilta maista, joissa epidemiatapauksien määrä on suurimmillaan.
Pelipaikat.
Kilpailussa käytetyt kaksi stadionia sijaitsevat Rabatissa ja Marrakechissa.
Tuomarit.
Lopullinen kuuden tuomarin sekä heidän avustavien tuomariensa lista julkaistiin 10. marraskuuta 2014. Tuomareita oli mukana kaikista kuudesta maanosaliitosta.
1
Ottelut.
Jos ottelu päättyy tasatulokseen normaalin peliajan jälkeen:
Puolivälierät.
Otteluparien arvonta suoritettiin 11. lokakuuta 2014 Marrakechissä.
Välierät.
Ensimmäinen välieräottelu oli tarkoitus pelata Rabatissa sijaitsevalla Prince Moulay Abdellah Stadionilla, mutta huonojen kenttäolosuhteiden takia ottelu siirrettiin pelattavaksi Marrakechiin.
Maalintekijät.
Maalintekijät vuoden 2014 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuissa:
Mansaaren punta

Mansaaren punta (; ) on Mansaarella käytössä oleva rahayksikkö, joka on sidottu Englannin puntaan. Se jakaantuu 100 pennyyn. Ensimmäiset Mansaaren punnat laskettiin liikkeelle vuonna 1668. 
Kaikki kierrossa olevat kolikot voi tilata Mansaaren postilaitokselta.
Robertia

Robertia on sukupuuttoon kuollut osalahkoon Dicynodontia-kuuluva terapsidisuku, joka eli Permikauden keskivaiheilla (Guadalupe-epookki) Etelä-Afrikassa. Suvun lajeilla oli myöhäisempien sukulaistensa tapaan kaksi ulkonevaa kulmahammasta. Ne olivat pieniä kasvissyöjiä. Paleontologi Lieuwe Dirk Boonstra nimesi "Robertian" terapsiditutkimuksen uranuurtajan, paleontologi Robert Broomin mukaan. Sunun tyyppilaji onkin nimeltään " Robertia broomiana". "Robertia" kuuluu Pylaecephalidaeen ja on läheistä sukua "Diictodonille". 
Fylogenia.
Sidor (2003), lisätty "Kwazulusaurus" Maisch, (2002):
Abhasian apsar

Abhasian apsar on Abhasian käyttämä rahayksikkö, jota käytetään Venäjän ruplan rinnalla. Rahayksikköön kuuluvat 1, 2, 10, 20, 25, 50 ja 100 apsarin kulta- ja hopeakolikot sekä 500 apsarin seteli. Niiden lisäksi on julkaistu myös juhlarahoja. Ensimmäiset kolikot julkaistiin 2008. Vuonna 2018 julkaistiin 500 apsarin seteli, jossa on Vladislav Ardzinban kuva.
M/S Suvi-Ellen

M/S Suvi-Ellen on tilausristeilyjä järjestävä matkustaja-alus jonka kotisatama on Valkeakoski. Alus on rakennettu vuonna 1984-1986 Makkosen telakalla Savonlinnassa. Alus liikennöi aluksi Punkaharjulla ja Leppävirralla nimellä Princess of Saimaa. Alus aloitti liikennöinnin Lappeenrannassa uudelleen sisustettuna ja teknisesti nykyaikaistettuna Aluksen omistaa Valk Line oy Valkeakoskelta ja kipparina aluksella on Mauri Leppälä. Alukseen mahtuu enintään 64 ihmistä. Merkkipäivä- ja muiden tilausristeilyjen lisäksi on järjestetty reittiliikennettä muun muassa Rönvikin viinitilalle.
Koljala

Koljala on kylä Janakkalassa Kanta-Hämeen maakunnassa. Se sijaitsee kunnan pohjoisosassa seututien 290 itäpuolella Turengista pohjoiseen ja Harvialasta itään. Aiemmin Koljala kuului Vanajan kuntaan, mutta kunnan lakkauttamisen myötä se liitettiin osaksi Janakkalaa.
Olympus OM-2

Olympus OM-2 on vuonna 1975 myyntiin tullut japanilaisen Olympuksen kinofilmikoon järjestelmäkamera. Olympus OM -järjestelmään kuuluvan kameran erikoisuutena on suora valonmittaus objektiivin läpi ja salama-automatiikan ohjaaminen samalla periaatteella. Kamera pystyy ohjaamaan salamavalon välähdyksen pituutta 1/20 000 sekunnin aikana.
OM-2:n sisarmalli Olympus OM-1 julkaistiin jo aikaisemmin, vuonna 1973. Kameran suunnittelussa pyrittiin keveyempään ja pienikokoisempaan kameraan kuin kilpailevat kamerat olivat. Rungon koko on 136*83*50 millimetriä. Pyrittiin myös vaimeampaan laukaisinääneen. OM-2 on ulkonäöltään ja mitoiltaan lähes samanlainen kuin OM-1, mutta siinä on käsisäätöjen rinnalla valotusautomatiikka. Automaattia käytettäessä valon mittaus tapahtuu objektiivin läpi peilikammion alaosassa olevilla kahdella piikennolla (TTL-automatiikka, Through-the-lens). Salamavalolaitteen ohjaamiseen oli kameran salamakengässä ylimääräinen nasta ja sen vastakappale salamassa. Nämä ominaisuudet olivat ainutlaatuisia kameran julkistusaikana. Tavallisempaa 1970-luvun automaattikameroissa oli toteuttaa valon mittaus niin, että laukaisinta painettaessa mitattiin valoarvo, joka siirtyi muistiyksikköön, josta tieto siirrettiin ohjaamaan valotusta. OM-2 ei tarvitse tällaista muistiyksikköä. Valotusautomatiikka toimii himmenninaukon esivalinnalla siten, että käyttäjä asettaa aukon ja näkee etsimessä olevasta mittarista, mitä valotusaikaa kamera aikoo käyttää.
Olympus OM-2N.
Vuonna 1981 tuli myyntiin kameran kehittyneempi versio Olympus OM-2N. Siinä pisin mahdollinen valotusaika oli venytetty 120 sekuntiin. Elektroninen toteutus oli tehty jonkin verran kehittyneemmin, mutta digitaalitekniikkaan ei vielä päästy. Myöhemmin tuli myyntiin vielä malli OM-2SP (Spot/Program, nimellä OM-2S Yhdysvalloissa). SP-malli toimii suljinajan esivalinnalla, aukon esivalinnalla ja niiden yhdistelmällä.
Nadja

Nadja on naisen etunimi. Nimi on venäläistä alkuperää () ja kirjoitetaan muun muassa englannin kielessä "Nadya". Alku­perältään se on lyhentymä venäläisestä nimestä Nadežda (Надежда), joka merkitsee "toivoa".
Suomessa nimi Nadja on annettu elokuuhun 2025 mennessä noin 1 280 ja Nadya ainakin 40 henkilölle. Yli puolet Suomen Nadjoista on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Nadjan nimipäivä on sekä suomen- että ruotsin­kielisen kalenterin mukaan 9. elokuuta.
If the Rain Comes

If the Rain Comes on Jim Pembroken musiikkialbumi vuodelta 2014. Se jäi Pembroken viimeiseksi albumiksi. Albumi on kahden Pembroken edellisen sooloalbumin tavoin Otto Donnerin tuottama. Se jäi myös viimeiseksi Donnerin tuottamaksi levyksi hänen kuollessa albumin nauhoitusten jälkeen ennen sen miksausta. Albumin kansilehtisessä Pembroke ja muu yhtye omistavat levyn Donnerin muistolle.
Albumin kansitiedoissa on Pembroken antama kuunteluohje ”Use headphones” (käytä kuulokkeita).
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Kaneyoshi Mutō

Kaneyoshi Mutō (, s. kesäkuussa 1916 – 24. heinäkuuta 1945) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Mutō syntyi Aichin prefektuurissa köyhään maanviljelijä perheeseen.
Vuonna 1935 Kaneyoshi värväytyi laivastoon ja oli hetken hävittäjä "Urakamilla". Pian hän oivalsi, että parhaat etenemisen mahdollisuudet olivat lentäjänä. Hänet hyväksyttiin lentäjäkoulutukseen, mistä hän valmistui heinäkuussa 1936. Neljä ensimmäistä ilmavoittoaan Mutō saavutti Kiinan–Japanin sodassa. Hän pudotti Nankingissa ja Hankoussa Polikarpov I-16 -hävittäjiä. Virallinen palkkio myönnettiin 30. huhtikuuta 1938.
Mutō sai kutsumanimen "Kin-Chin", joka tarkoittaa "pientä kultaista". 160 cm:n pituinen Kinsuke oli hyvän huumorinsa vuoksi pidetty lentäjätoveri. 12. lentorykmentin (kokutai) jälkeen hän oli 3. lentorykmentissä ja Hollannin Itä-Intian operaatiossa. Malaijin sotaretki päättyi huhtikuussa 1942. Marraskuussa 1942 Mutō taisteli 252. lentorykmentissä Salomonsaarilla ja Uudessa-Guineassa. Niihin liittyvästä taistelutoimiin osallistumisesta hän sai huhtikuussa 1943 sotilasansiomerkin.
Mutō oli yksi lentäjistä, joille ensimmäisinä annettiin tietoisesti määräys syöksyä päin Yhdysvaltain laivaston aluksia. Varsinaisena tehtävänä oli saattaa torpedopommittajat kohteeseen. Vahvat hävittäjäpartiot torjuivat hyökkäyksen. Samaan tehtävään määrätyn Saburō Sakain kertoman mukaan Mutō teki itsenäisesti päätöksen palata, koska tehtävän suorittamiseen ei ollut mahdollisuutta.
Viime ajat ennen kaatumistaan Mutō lensi Japanin kotisaarten ilmapuolustuksessa. Hän lensi 343. kokutaissa Kawanishi N1K:lla. Hänet ylennettiin kuoleman jälkeen aliluutnantiksi. Hänen saamistaan ilmavoitoista tulee tuskin koskaan lopullista varmuutta. Henry Sakaida esittää, että jotkin sotahistorioitsijat pitävät lukuna 28:aa ja jotkut taas 35:ttä.
Kaarina Maununtytär (romaani)

Kaarina Maununtytär on Mika Waltarin kirjoittaman historiallinen romaani vuodelta 1942. Kirjan on julkaissut WSOY. Se kertoo Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n puolisosta Kaarina Maununtyttärestä.
Teos on käännetty 13 kielelle.
Jyrki Lindström (koripalloilija)

Jyrki Mikael Lindström (s. 18. helmikuuta 1964) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt koripalloilija, nykyinen kilpapurjehtija ja urheilumanageri.
Lindström on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti Lindström edusti urallaan Suomen pääsarjassa kasvattajaseuransa lisäksi Panttereita. Hän saavutti viisi SM-mitalia ja kolme Suomen cupin voittoa. Lindström pelasi kymmenen A-nuorten ja 13 B-nuorten maaottelua.Hän oli Suomen kaikkien aikojen parhaaseen arvokisasijoitukseen(EM 4. 1981) yltäneen joukkueen kapteeni ja pelinrakentaja. KTP:n riveissä hän voitti kaikkina juniorivuosinaan SM-mitalin, yhteensä neljä kultaa ja neljä hopeaa.
Lindström on toiminut KTP-Basketin puheenjohtajana vuodesta 2008. Hänet valittiin kaudella 2013–2014 Korisliigan vuoden koripallojohtajaksi. Helmikuussa 2016 KTP-Basketilla ilmoitettiin olevan talousvaikeuksia ja Lindströmin rahoittaneen KTP:n toimintaa runsaasti omalla varallisuudellaan niin, että hän oli henkilökohtaisesti lähes varaton. Hänen on onnistunut nostaa sekä KTP-Basket, että omat firmansa jaloilleen. 
Lindström on myös yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä suomalaisista H-venepurjehtijoista. Hän on voittanut Pohjois-Euroopan liigan ja joko mestaruuden tai ollut mitaleilla kaikkien Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa. Hänellä on viisitoista H-veneiden SM-kultaa tai luokkamestaruutta.
Hän on toiminut lähes kaksikymmentä vuotta Suomen H-veneliiton puheenjohtajana ja vuodesta 2011 kansainvälisen H-veneliiton IHA:n presidenttinä ja rahastonhoitajana.
Lindström toimii tällä hetkellä purjehtija Monika Mikkolan managerina.
Tuoksusauniot

Tuoksusauniot ("Matricaria") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti ainakin seitsemän lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Peltosaunio eli saunakukka ("Tripleurospermum inodorum") luokitellaan nykyisen käsityksen mukaan saunioiden eli silmäsaunioiden ("Tripleurospermum") sukuun.
Algot Böstman

Frans Algot Böstman (13. helmikuuta 1935 Helsingin mlk – 28. helmikuuta 2020) oli suomalainen näyttelijä.
Böstman kävi Svenska Teaternin oppilaskoulun 1952–1954 ja sai sitten kiinnityksen Svenskaniin. Hänen läpimurtonsa oli "Daniel Hjortin" nimirooli Josef Julius Wecksellin näytelmässä – sekä sen Svenska Teaternissa esitetyssä että Turun linnassa tallennetussa televisioversiossa 1962. Böstmanin muita merkittäviä rooleja ovat olleet Kalle Pihl Bengt Ahlforsin näytelmässä "Hårda tider", Vincent van Gogh Ernst Bruun Olsenin näytelmässä "Brevbäraren och van Gogh" sekä Shakespearen Macbeth.
Monien ruotsinkielisten televisio- ja elokuvaroolien ohella Böstman näytteli myös suomenkielisissä televisiosarjoissa "Kotikatu, Metsolat" ja "Hovimäki".
S/S Pehr Brahe

S/S Pehr Brahe oli suomalainen höyrylaiva, jonka saksalainen sukellusvene upotti Rauman edustalla ensimmäisen maailmansodan aikana elokuun alussa 1916.
S/S Pehr Brahe rakennettiin 1864 Bergsunds Mekaniska Verkstadin telakalla Tukholmassa. Laivan ptuus oli 48,11 metriä, leveys 7,54 metriä ja syväys 4,40 metriä. Laivan vetoisuus oli 499 bruttorekisteritonnia ja siinä oli kaksi 50 hevosvoiman höyrykonetta.
Laivan tilaaja haaparantalainen "Bottniska Ångfartygsbolaget"-varustamo asetti "S/S Haparanda" nimen saaneen aluksen Tukholma–Haaparanta-linjalle. Vuonna 1876 laivan osti turkulainen "Pehr Brahe"-varustamo ja laivan uudeksi nimeksi tuli "S/S Pehr Brahe". Laiva alkoi liikennöidä Pohjanlahdelta Turun kautta Lyypekkiin. Laivan kansirakenteet uusittiin 1879 ja vuonna 1889 se sai uuden 444 hevosvoiman höyrykoneen ja uuden höyrykattilan. Vuodesta 1892 lähtien laiva oli Turku–Hanko–Lyypekki-linjalla.
Vuonna 1900 laivan osti turkulainen Ångfartygsaktiebolag Poseidon-varustamo ja se jatkoi samalla linjalla liikennöintiä. Laiva toi 2. toukokuuta 1900 Saksasta Suomen ensimmäisen henkilöauton Turkuun. Vuonna 1905 laivan omistajaksi tuli turkulainen " Transito-bolaget"-varustamo ja se jatkoi vuoteen 1908 saakka liikennöintiä Turun ja Saksan välillä yhdessä S/S Porthanin ja S/S Finlandin kanssa.
S/S Per Brahe kulki kesällä 1914 Helsinki–Kokkola–linjalla ja maailmansodan alettua se siirtyi liikennöimään Rauma–Gävle-linjaa yhdessä S/S Uleåborgin kanssa. Talvella 1915 laiva oli Turku–Tukholma-reitillä muun ajan se liikennöi Rauman ja Gävlen välillä.
Saksalainen sukellusvene UB 36 upotti Raumalta Tukholmaan matkalla olleen S/S Per Brahen tykkitulella Rauman edustalla 2. elokuuta 1916. Laivan miehistö komennettiin pelastusveneisiin ennen upottamista ja paikalle myöhemmin tullut ruotsalainen höyrylaiva S/S Öland toi miehistön Raumalle. Upottamispaikka oli noin 15 meripeninkulmaa majakkalaiva Relandersgrundista lounaaseen.
Muita samannimisiä aluksia.
Lähes samanniminen alus oli myöhemmin turkulaisen Ånfartygs Aktiebolaget Mariehamn-varustamon matkustajalaiva S/S Per Brahe. Tämä laiva oli rakennettu Kööpenhaminassa 1908. Laivan pituus oli 64 metriä ja leveys 10,1 metriä sekä suurin nopeus 15 solmua. Höyrykoneen teho oli 1 300 hevosvoimaa ja laivassa oli 92 matkustajavuodepaikkaa. Laiva liikennöi Tanskassa "S/S Sverige" ja "S/S Niels Holst" nimisenä kunnes se ostettiin 1936 Suomeen. Suomessa laiva liikennöi pääasiassa Turku–Maarianhamina–Tukholma-päivälinjalla vuosina 1937–1953. Sotavuosina laiva oli jonkin aikaa vuokrattuna Norjan rannikkoliikenteeseen ja vuonna 1944 se oli kuljettamassa suomalaisia joukkoja Tornion valtaukseen syksyllä 1944. Laiva oli sitten vuoteen 1947 saakka venäläisten käytössä asuntolaivana. Vuonna 1953 laiva myytiin Yhteisliikennevarustamolle joka myi sen edelleen 1954 romutettavaksi Ystadiin Ruotsiin.
Joonas Iisalo

Joonas Iisalo (s. 5. tammikuuta 1986 Itä-Berliini) on suomalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa päättänyt koripalloilija.
Loviisalaisen Hokki Basketin kasvatti Iisalo edusti Kouvoja Suomen pääsarjassa kaudella 2002–2003, jolloin hän pelasi 19 ottelussa 0,1 pisteen ja 0,1 levypallon keskiarvoilla. Seuraavan kauden hän pelasi I-divisioonassa Kouvojen reservijoukkueessa 10,9 pisteen keskiarvolla. Iisalo pelasi viisi A-nuorten ja kaksi B-nuorten maaottelua.
Pelaajauransa jälkeen Iisalo on hankkinut useita valmentajatutkintoja ja kouluttautunut ammattimaiseksi koripallovalmentajaksi. Kaudella 2013–2014 hän työskenteli Loimaan Korikonkarien edustusjoukkueen apuvalmentajana. Iisalo tuomittiin kyseisellä kaudella yhden ottelun kilpailukieltoon epäasiallisesta kielenkäytöstä erotuomareita kohtaan. Kauden 2015–2016 hän valmensi I-divisioona A:ssa Forssan Koripoikia. Helmikuussa 2016 hän sopi siirtyvänsä 1+1-vuotisella sopimuksella Korisliigassa pelanneen Salon Vilppaan päävalmentajaksi. Kolmen kauden aikana Vilpas saavutti Iisalon valmentamana kaksi hopeaa ja voitti kerran Suomen cupin.
Kesällä 2019 Iisalo siirtyi apuvalmentajaksi saksalaiseen Crailsheim Merlinsiin, jonka päävalmentajana toimi tuolloin hänen veljensä Tuomas Iisalo.
Iisalon veli, maajoukkuekoripalloilija Tuomas Iisalo pelasi yli vuosikymmenen Suomen pääsarjassa ja on myös nykyisin koripallovalmentaja. Heidän isoisänsä Aulis Iisalo taisteli menestyksekkäästi talvisodassa ja jatkosodassa. Hänelle ehdotettiin ansioistaan Mannerheim-ristiä, mutta esitys ei mennyt läpi. Sen sijaan Aulis Iisalon veljet Pentti Iisalo ja Tauno Iisalo olivat Mannerheim-ristin ritareita.
Elämää metsässä

Elämää metsässä (, uudempi suomennos nimellä "Walden: elämää metsässä") on tunnetun transsendentalistin Henry David Thoreaun kirjoittama kirja, joka on julkaistu vuonna 1854. Se on kirjailijan pohdintaa yksinkertaisesta elämästä luonnollisessa ympäristössä.
Teos on osittain henkilökohtainen julistus itsenäisyydestä, sosiaalinen kokeilu, hengellinen löytöretki, satiiri ja omavaraisuuden ohjekirja. Kirja kertoo Thoreaun kokemuksista kahden vuoden, kahden kuukauden ja kahden päivän ajalta, jolloin hän asui mökissä lähellä Walden Pond -nimistä järveä Massachusettsissa. Mökki sijaitsi metsämaalla, jonka omisti Thoreaun ystävä ja mentori Ralph Waldo Emerson. Kirja puristaa kuluneen ajan yhteen kalenterivuoteen ja käyttää neljän vuodenajan kulumista ihmisen kehityksen vertauskuvana.
Luontoon upottautumisella Thoreau pyrki luomaan henkilökohtaisen itsetutkiskelun kautta objektiivisemman käsityksen yhteiskunnasta. Yksinkertainen elämä ja omavaraisuus olivat Thoreaun muita päämääriä, ja koko hanke sai innoitusta transsendentalismin filosofiasta, joka oli keskeinen teema Yhdysvaltojen romantiikan aikakaudella. Kuten Thoreau kirjassaan ilmaisee selvästi, mökki ei ollut erämaassa vaan kylän laitamilla, parin mailin (3 km) päässä perheen kotoa.
Baltian liiga 2013–2014

Baltian liigan kausi 2013–2014 oli sarjan kymmenes kausi. Sarjaan osallistui kolmeen alkulohkoon jaettuina 21 joukkuetta Virosta, Latviasta, Liettuasta, Kazakstanista, Ruotsista ja ensimmäistä kertaa Suomesta (Tampereen Pyrintö). Edellisvuoden mestarina kauteen lähti latvialainen BK Ventspils. Kausi alkoi 6. lokakuuta 2013 ja päättyi 13. huhtikuuta 2014. Kauden voitti ensimmäistä kertaa liettualainen KK Šiauliai, joka voitti loppuotteluissa saman maan KK Prienain. Pronssin voitti virolainen Tartu Ülikool/Rock ennen neljänneksi sijoittunutta Pyrintöä.
Pudotuspelit.
Pudotuspelit pelattiin kaksiosaisina, eli ottelupari pelasi kerran kotona ja kerran vieraissa.
Sauniot

Sauniot eli peltosauniot eli silmäsauniot ("Tripleurospermum") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 38 lajia.
Peltosauniot on luettu aiemmin tuoksusaunioiden ("Matricaria") kanssa yhdeksi saunioiden ("Matricaria") suvuksi.
Paanupyrstöorneero

Paanupyrstöorneero ("Synallaxis hypochondriaca") eli aiemmalta nimeltään paanupyrstökanastero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Paanupyrstöorneeroa tavataan pienellä alueella Perussa. Lajin kannaksi on arvioitu 10 000–19 999 yksilöä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on pieni, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Paanupyrstöorneeron elinympäristöjen ovat vuoriston pensaikkomaat.
Viitaorneero

Viitaorneero ("Hellmayrea gularis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viitaorneeroa tavataan Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
ASTM International

ASTM International, tunnettu vuoteen 2001 asti nimellä American Society for Testing and Materials (ASTM), on kansainvälinen standardisoimisjärjestö, joka kehittää ja julkaisee vapaaehtoisia, yksimielisiä ja teknisiä standardeja. Standardit koskevat monenlaisia materiaaleja, tuotteita, järjestelmiä ja palveluita. Järjestön päämaja on West Conshohockenissa, Pennsylvaniassa, noin 8 km luoteeseen Philadelphiasta.
ASTM, joka perustettiin vuonna 1898 nimellä "American Section of the International Association for Testing and Materials", on vanhempi kuin muut BSI:n (1901), DIN:n (1917), ANSI:n (1918) ja AFNOR:n (1926) kaltaiset standardointiorganisaatiot.
M/T Josefina Thordén

M/T Josefina Thordén oli suomalainen vuonna 1931 rakennettu säiliölaiva, joka syttyi tuleen toukokuussa 1941 saksalaisten lentokoneiden pommitettua sitä Färsaarten pohjoispuolella.
"Josefina Thordén" oli rakennettu 1931 Göteborgissa Eriksbergs Mekaniska Verkstadin telakalla. Laivan pituus oli 128,82 metriä, leveys 16,78 metriä ja syväys 8,17 metriä. Laivan vetoisuus oli 9 830 tonnia kuolluttapainoa, ja siinä oli kaksi 1 400 hevosvoiman dieselmoottoria.
Gustaf Thordenin omistaman helsinkiläisen Rederiaktiebolaget Suomi-Tanker -varustamon tilaama M/T "Josefina Thordén" oli Suomen ensimmäinen valtamerikelpoinen säiliölaiva. 
"Josefina Thordén" lähti 28. huhtikuuta 1941 Galvestonista Texasista kohti Petsamon Liinahamaria 9 765 tonnin bensiini- ja petroolilastissa. Kun laiva oli 19. toukokuuta 1941 Färsaarten pohjoispuolella, se syttyi tuleen saksalaisen lentokoneen pommituksessa. Kone tulitti myös pelastusveneisiin siirtynyttä laivan miehistöä, joista 15 kuoli. Englantilainen troolari "Northern Chief" pelasti henkiin jääneet 18 miehistön jäsentä, joista useat olivat saaneet pahoja palovammoja.
"Josefina Thordén" oli saanut kulkuluvat molemmilta sodan osapuolilta, ja laivan kylkiin ja kannelle oli maalattu suurikokoiset Suomen siniristiliput kansallisuuden osoittamiseksi. Suomessa tapauksen uutisoinnista vältettiin mainitsemasta pommittaneen lentokoneen kansallisuutta, koska ei haluttu ärsyttää Saksaa. 
Palanut laiva jäi pinnalle, ja se hinattiin brittien hallitsemille Färsaarille Tórshavniin ja sitten korjattavaksi Newcastle-on-Tyneen. Korjattu laiva oli sitten englantilaisten käytössä, kunnes se ajoi miinaan 6. huhtikuuta 1943 Thamesjoen suulla ja katkesi kahtia. Tällöin 15 laivan englantilaisen miehistön jäsentä kuoli.
"Josefina Thordénin" pommituksessa vuonna 1941 menehtyneen laivan päällikön merikapteeni John Sanfrid Södermanin poika on kansanedustaja ja ministeri Jacob Söderman. 
Suomen valtio pystytti vuonna 1982 Färsaarten Tórshavnissa sijaitsevalle hautausmaalle muistomerkin vuoden 1941 alkupuolella Färsaarten lähivesillä saksalaishyökkäyksissä kuolleille 17 suomalaiselle merimiehelle. 
"Josefina Thordénin" 15 merimiehen lisäksi yksi miehistön jäsen kuoli loviisalaisen S/S "Kastelholmin" upottua saksalaisen torpedon osumasta 3. kesäkuuta 1941 ja maarianhaminalaisen rahtilaivan S/S "Fenixin" kapteeni kuoli saksalaisten pommitettua laivaa 9. kesäkuuta 1941.
Leimahduspiste (kirja)

Leimahduspiste () on Malcolm Gladwellin ensimmäinen teos. Ajatus-kustantamo julkaisi sen Heidi Hammarstenin suomentamana vuonna 2007. Alkuperäisteoksen julkaisi vuonna 2000 Little Brown.
Gladwell määrittelee leimahduspisteen "kriittiseksi massaksi, kynnykseksi, kiehumispisteeksi". Gladwell pyrkii kirjassa selittämään ja kuvaamaan "salaperäisiä" sosiologisia muutoksia, jotka värittävät jokapäiväistä elämää. Hän toteaa, että "ajatukset, tuotteet, viestit ja käyttäytymismallit leviävät aivan kuten virukset". Kirjassa annettuihin esimerkkeihin tämänkaltaisista muutoksista kuuluu Hush Puppies -kenkien suosion (ja siten myynnin) nousu 1990-luvun puolivälissä ja rikollisuuden määrän jyrkkä lasku New Yorkissa vuoden 1990 jälkeen. Kyseisen sosiologisen käsitteen suomenkielinen vastine on "keikahduspiste".
Länsi-Tripuran piirikunta

Länsi-Tripuran piirikunta (, ) on yksi Intian Tripuran osavaltion kahdeksasta piirikunnasta. Osavaltion pääkaupunki Agartala sijaitsee Länsi-Tripuran piirikunnassa ja toimii myös piirikunnan hallinnollisena keskuksena.
Länsi-Tripura piti ennen sisällään myös Khowain ja Sipahijalan piirikunnat, jotka erotettiin omiksi piirikunnikseen tammikuussa 2012.
Collingwood (Ontario)

Collingwood on vuonna 1858 perustettu kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Vuonna 2011 kaupungissa oli noin 19 000 asukasta, vuonna 2006 asukkaiden märä oli laskenut noin 17 000.
Pimeliinihappo

Pimeliinihappo eli heptaanidihappo (C7H12O4) on dikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään polymeeriteollisuudessa polyesterien ja polyamidien valmistuksessa. Yhdisteen rakennekaava voidaan esittää myös muodossa (COOH)2C6H12.
Ominaisuudet.
Pimeliinihappo on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja myös orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kuumaan bentseeniin. Muiden karboksyylihappojen tavoin aineen vesiliuos on heikko happo. Kuumennettaessa pimeliinihappoa noin 300 °C lämpötilaan se helposti dekarboksyloituu ja syklisoituu sykloheksanoniksi.. 
Valmistus.
Pimeliinihappoa saadaan yhdessä monien muiden dikarboksyylihappojen kanssa hapettamalla rasvoja ja rasvahappoja kuten palmitiinihappoa. Selektiivisesti yhdistettä voidaan syntetisoida hapettamalla sykloheptanonia dityppitetraoksidin avulla , hapettamalla 1,7-heptaanidiolia, kondensoimalla sykloheksanonia dietyylioksalaatin kanssa ja dekarboksyloimalla ja hydrolysoimalla muodostunut tuote emäksisissä olosuhteissa, hydrolysoimalla pimelonitriiliä tai pelkistämällä salisyylihappo natriumin avulla ja hydrolysoimalla muodostuva tetrahydrosalisyylihappo. 
Pimeliinihappoa voidaan käyttää polyestereiden ja polyamidien valmistuksessa. Esimerkiksi Nylon-5,7:ää valmistetaan pimeliinihapon ja kadaveriinin välisellä reaktiolla. Pimeliinihappoa voidaan käyttää myös lääke- ja aromiaineiden valmistuksessa.
Sauropodomorpha

Sauropodomorpha eli sauropodomorfit on sukupuuttoon kuollut dinosaurusten alalahko tai kladi. Se sisälsi pitkäkaulaisia ja liskonlantioisia kasvinsyöjiä, joihin kuuluivat sauropodit ja niiden lähimmät sukulaiset.
Ensimmäiset sauropodomorfit kehittyivät myöhäistriaskaudella noin 230 miljoonaa vuotta sitten, samaan aikaan kuin teropodit, ja jurakaudella sauropodeista kehittyi neliraajaisia, pitkäkaulaisia ja -häntäisiä sekä suurimpia koskaan eläneitä maaeläimiä, vaikka sinivalas voi painaa niitä huomattavasti enemmän. "Prosauropodit", jotka olivat sauropodien edeltäjiä, kävelivät yleensä takaraajoilla ja olivat paljon pienempiä.
Sauropodomorfit olivat hallitsevia maaeläimiä jurakauden ja liitukauden ajan, kunnes ne, kuten kaikki muutkin dinosaurukset (lintuja lukuun ottamatta), katosivat liitukauden joukkosukupuutossa 65 miljoonaa vuotta sitten. 
Ulkonäkö ja koko.
Alkeellisimmilla prosauropodeilla oli kehittyneempiin prosauropodeihin verrattuna pidempi nenä ja pienempi pää. Ne olivat myös pienempiä; vain noin 1–2,5 metriä pitkiä. Kehittyneemmät prosauropodit, kuten "Plateosaurus", "Riojasaurus" ja "Melanorosaurus" olivat huomattavasti suurempia. Alkeellisimmat prosauropodit olivat kaksijalkaisia, kun taas kehittyneemmät prosauropodit sekä sauropodit kävelivät neljällä raajalla.
Luokittelu.
Sauropodomorfit kuuluvat liskonlantioisiin. Perinteisen näkemyksen mukaan niiden lähimpiä sukulaisia ovat teropodit (kaksijalkaiset lihansyöjädinosaurukset sekä linnut), mutta Baronin julkaisemassa vuoden 2017 tutkimuksessa niiden lähimpiä sukulaisia ovat herrerasauridit, kun teropodit kuuluvat linnunlantioisten kanssa Ornithoscelida-kladiin.
Sauropodomorfit jaetaan useisiin osaryhmiin. Perinteisesti ne jaetaan sauropodeihin ja prosauropodeihin, mutta nykytiedon mukaan jälkimmäinen ryhmä on parafyleettinen. Ensimmäinen dinosaurus "Eoraptor" saattaa myös olla varhainen sauropodomorfi.
Vihan päivät

Vihan päivät ("Din vredes dag") on suomalainen kuusiosainen televisiosarja vuodelta 1991. Barbara Winckelmannin samannimiseen romaaniin (1979) perustuvan sarjan ohjasi Åke Lindman ja sen pääosia näyttelevät Ulrika Hansson ja Johan Portin.
Juoni.
Tarina sijoittuu pikkuvihan aikoihin 1742–1743 ja kuvaa eri sosiaaliluokan ihmisten kohtaloita Helsingissä.
Britta on piikana raatimies Gerickenin (Elmer Green) taloudessa. Talossa asuva Mathias (Ola Isedal) saattaa tytön raskaaksi, vaikka on menossa naimisiin Gerickenin tyttären Barbron (Mona Fritzén) kanssa. Perheskandaalin peittääkseen raatimies Gericken vihkii Britta-piian yksikseen viihtyvän renki Ontrejn (Johan Portin) kanssa.
Tuotanto.
Sarjan tuottajana toimi Jan-Anders Söderholm ja käsikirjoittajina Lorentz Lyttkens, Helena Rivière ja Barbara Winckelmann. Musiikin sävelsi Lasse Mårtenson, elokuvaajana toimi Pauli Sipiläinen ja leikkaajana Pipsa Valavaara. Sarjan ensimmäinen jakso ensiesitettiin helmikuussa 1991.
Härmä Golf

Härmä Golf on Kauhavan Ylihärmässä Härmän kuntokeskuksen yhteydessä sijaitseva 12-reikäinen golfkenttä. Täyteen pelikierrokseen pelataan kenttä kahteen kertaan. Jokaisella väylällä on neljä lyöntipaikkaa. Härmä Golfissa on lyöntiharjoittelurata ja yhteydessä toimii golfakatemia.
Kenttä aiotaan laajentaa 18-reikäiseksi, jolloin se olisi Eurooppa Tour -tason golfareena, jonka kokonaispituus tulee olemaan championship-lyöntipaikalta 6 440 metriä.
Härmän kuntokeskus

Härmän kuntokeskus on Kauhavan Ylihärmässä sijaitseva kuntoutuskeskus, kylpylä ja hotelli. Härmän kuntokeskus tarjoaa kylpyläpalveluita ja kuntoutuspalveluita. Sen yhteydessä sijaitsee Härmä Golf. Hotellissa on 155 huonetta, ja sen ravintolat Lounatuuli ja Yölintu käsittävät noin 600 asiakaspaikkaa.
Härmän Kuntokeskus on Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakuntien alueita palveleva, työhyvinvointiin ja kuntoutukseen keskittynyt palvelulaitos. Yritys työllistää noin 140 henkilöä.
Härmän Kuntokeskus on perustettu vuonna 1984, ja sitä on laajennettu useaan otteeseen, viimeksi 5,5 miljoonalla eurolla kylpylän osalta vuonna 2011. Laitos aloitti yhdistysmuotoisena, ja yhdistyksen jäseninä oli alueen kuntia, sotaveteraanijärjestöjä ja yrityksiä. 2000-luvun puolivälissä yhdistys muutettiin yhtiöksi nimeltä Härmän Kuntoutus Oy. Osakeyhtiön omistaa Pihkahovisäätiö.
Guernseyn punta

Guernseyn punta on Guernseyn saaren rahayksikkö, joka on sidottu Englannin puntaan. Se jakaantuu 100 penceen.
Guernseyn punnalla on omat setelinsä ja kolikkonsa. Myös Ison-Britannian ja Jerseyn valuuttaa voi käyttää saarilla, mutta Kanaalisaarten puntaa ei hyväksytä Isossa-Britanniassa.
Kanaalisaaret olivat pitkään taloudellisesti lähempänä Ranskaa kuin Englantia, ja ranskalaista kirjanpitoa käytettiin 1800-luvulle asti. Vuonna 1829 Guernsey lakkautti Ranskan livren laskentayksikkönä, yli 30 vuotta Ranskan valuuttauudistuksen jälkeen. Ensimmäinen Guernseyn punta asetettiin 24 Ranskan frangin arvoiseksi, ja molempia kirjanpitotapoja käytettiin samanaikaisesti. Ranskalaista rahaa oli liikkeellä paikallisten kolikoiden rinnalla, jotka laskettiin liikkeelle vuoden 1830 jälkeen. Yritys ottaa käyttöön brittiläisiä kolikoita epäonnistui noin vuonna 1850. Vuonna 1860 kaksi liikepankkia alkoi laskea liikkeeseen paperirahaa brittiläisen valuutan nimellisarvoilla. 1890-luvun lopulla hallitus laski liikkeeseen paperirahaa Guernseyn valuutassa, joskus kahdella nimellisarvolla, punnalla ja frangilla. Kesäkuussa 1921 Guernsey hyväksyi lopulta valuuttalain siirtymisestä puntaa käyttävään kirjanpitoon.
Helmikuussa 1971, samaan aikaan kuin Isossa-Britanniassa, siirryttin desimaalijärjestelmään siten, että punta jaettiin sataan penniin. Pariteetti Englannin punnan kanssa on säilynyt siitä lähtien.
Jerseyn punta

Jerseyn punta (JEP) on Jerseyn saaren rahayksikkö, joka on sidottu Englannin puntaan. Se jakaantuu 100 penniin.
Kanaalisaaret olivat pitkään olleet taloudellisesti lähempänä Ranskaa kuin Englantia, ja ranskalaista kirjanpitoa käytettiin 1800-luvulle asti. Vuonna 1834 Jersey lakkautti Ranskan livren laskentayksikkönä, yli 30 vuotta sen jälkeen kun Manner-Ranska oli siirtynyt frangeihin omassa valuuttauudistuksessaan. Jerseyn punta oli alusta asti samansuuruinen kuin Englannin punta. Ranskan kolikot hyväksyttiin maksuvälineenä vuoteen 1923 asti. Vuonna 1850 kolme liikepankkia alkoi laskea liikkeelle paperirahaa brittiyksiköissä. 
Toisen maailmansodan aikana Saksa miehitti Kanaalisaaret. Guernseyn valuutta pysyi liikkeessä yhdessä saksalaisten "Reichskreditkassen"-rahastojen liikkeeseen laskemien miehitysrahojen kanssa. Saaren hallituksen oli laskettava liikkeeseen pienikokoisia paperirahoja korvauksena miehittäjien takavarikoimista brittiläisistä hopeakolikoista. Vapautuksen jälkeen vuonna 1945 Britannian hallitus lunasti kaikki Reichsmark-setelit. Vuonna 1959 Jerseyssä säädettiin setelilaki, ja hallitus alkoi laskea liikkeeseen paperirahaa, joka liikkui brittiläisen rahan rinnalla. Helmikuussa 1971, samaan aikaan kuin Isossa-Britanniassa, yksikkö muuttui desimaalijärjestelmäksi siten, että puntaa jaettiin sataan "uuteen penniin" muinaisista ajoista säilyneen 240-jaon sijaan. Brittiläiset setelit ja kolikot on nyt suurimmaksi osaksi syrjäytetty, mutta ne ovat edelleen laillisia maksuvälineitä.
Langry

Abdesselam Chellaf (s. 18. elokuuta 1940 Tanger, Marokko) paremmin tunnettu taiteilijanimellä Langry tai Langry Jr. on marokkolainen sirkustaiteilija, joka toimi parikymmentä vuotta Teatterikorkeakoulun akrobatian opettajana.
Ura.
Langry lähti 13-vuotiaana sirkuksen mukaan 1950-luvun Tangerista Marokosta. Hän työskenteli tuolloin hotellipoikana ja tapasi rannalla akrobaattiryhmän, jonka kanssa alkoi harjoitella. Hän esiintyi 30 vuotta akrobaattina kymmenissä eri sirkuksissa Euroopassa ja muissa maanosissa.
Vuonna 1980 Langry tuli Suomeen Sirkus Finlandian kesäkiertueelle. Näyttelijä Jyrki Nousiainen etsi akrobaattia opettajakseen näytelmään "Mr Matkatavara". Tätä myötä Langry sai ennen pitkää paikan opettajana Teatterikorkeakoulussa, pidettyään siellä ensin kahden viikon kurssin. Hänestä tuli yksi koulun pidetyimmistä opettajista.
Opetustyön lisäksi Langry on esiintynyt muun muassa Helsingin Kaupunginteatterin "Cats-" ja "Housut pois" -musikaaleissa, sivuosissa joissakin Jari Halosen ja Mika Kaurismäen elokuvissa sekä ääninäyttelijänä "Leijonakuningas"-animaatiossa.
Teatterikorkeakoulusta eläkkeelle jäätyään Langry on esiintynyt Sirkus Finlandian vuoden 2007 kiertueella sekä Circo Aereon tuottamassa ja Maksim Komaron ohjaamassa produktiossa "Camping 2 – ufot, uskonto ja pakolainen".
Perhe-elämä.
Abdesselam Chellafin aviopuoliso on Bemaicha Assia. Hänellä on kaksi lasta, Amer (s. 1988) ja Imaan (s. 1991).
 "Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit löytyvät omasta luettelostaan."