tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wayne Routledge

Wayne Routledge (s. 7. tammikuuta 1985 Sidecup, Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigan Swansea Cityä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Vuonna 2001 alkaneella ammattilaisurallaan Routledge on edustanut Swansean lisäksi Crystal Palacea, Portsmouthia, Tottenhamia, Fulhamia, Aston Villaa, QPR:ää, Cardiffia ja Newcastlea Routledgen pelinumero Swanseassa on 15. Hänen pituutensa on 170 senttiä ja painonsa 64 kiloa.
Nyökyttäjäpeippo

Nyökyttäjäpeippo ("Poephila cincta") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nyökyttäjäpeippoa tavataan Australian koillisosissa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, mutta harvinaisemmaksi sen levinneisyysalueen eteläosissa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se ei ole vähenemässä enää niin nopeasti kuin aikaisemmin. Nyökyttäjäpeipon ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kirjolyhytkaulakilpikonna

Kirjolyhytkaulakilpikonna ("Emydura subglobosa") on sivutaivuttajiin kuuluva kilpikonnalaji. Se liikkuu päivisin. Se on läheistä sukua krefftinlyhytkaulakilpikonnalle ("Emydura krefftii").
Ulkonäkö ja koko.
Kirjolyhytkaulakilpikonna on 20–25 cm pitkä. Sen kaula on suhteellisen lyhyt verrattuna muihin sivutaivuttajiin. Sen kuono on terävä ja kilpi matala ja leveä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kirjolyhytkaulakilpikonnaa tavataan Uudessa-Guineassa ja aivan Australian pohjoisosassa. Sitä esiintyy järvissä, laguuneissa ja joissa.
Lisääntyminen.
Yhdessä pesueessa on 5–11 munaa.
Ravinto.
Kirjolyhytkaulakilpikonna syö nilviäisiä ja muita selkärangattomia sekä kaloja.
Nokiperäpeippo

Nokiperäpeippo ("Nigrita fusconotus") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nokiperäpeippoa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tervapeippo

Tervapeippo ("Nigrita bicolor") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tervapeippoa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Šipkansola

 
Shipkansola 
(, "Šiptšeski prohod") on Balkanvuorten läpi kulkeva sola Bulgariassa. Se kuuluu nykyään Bulgarkan luonnonpuistoon.
Päätie Tonavan rannalla sijaitsevasta Rusen kaupungista Stara Zagoraan ja edelleen Turkin Edirneen kulkee Šipkansolan kautta, joten se on ollut strategisesti tärkeä. Solan luona käytiin ankaria taisteluja vuosien 1877–1878 Venäjän ja Turkin välisessä sodassa. Paikalle pystytettiin vuonna 1934 suuri muistomerkki, joka muistuttaa keskiaikaista linnoitustornia.
Nokipeippo

Nokipeippo ("Nigrita luteifrons") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nokipeippoa tavataan Länsi-Afrikan eteläosissa sekä keskisessä Afrikassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pesäpallon suomensarja 1994

Pesäpallon miesten suomensarja pelattiin 50. kerran kaudella 1994. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen alkoivat neljän parhaan pudotuspelit lohkovoitosta. Lohkovoittajat Kempeleen Kiri, Kajaanin Pallokerho ja Ulvilan Pesä-Veikot nousivat ykköspesikseen kaudeksi 1995. Lohkojen heikoin putosi suoraan maakuntasarjaan ja sijoille 8-11 päätyneet karsivat sarjapaikastaan. Kausi oli neljästoista, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso miesten pesäpallossa, ja toistaiseksi viimeinen kausi, jolloin pesäpallossa käytettiin normaalia pisteenlasku- ja voitonmääritystapaa, jossa enemmän juoksuja tekevä joukkue ilman muuta voittaa ottelun.
Suomensarja.
Pohjoislohko.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat maakuntasarjasta nousseet Vimpelin Veto (2-joukkue), Lappajärven Veikot, Iin Urheilijat, Karstulan Kiva ja Kinnulan Kimmot (mk-sarjan 3. sijalta). Aiemmin lohkossa pelannut Palokan Urheilijat siirtyi itälohkoon.
Karsinta
Itälohko.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykköspesiksestä pudonnut Joensuun Maila, maakuntasarjasta nousseet Kajaanin Pallokerho, Pesä Ysit ja Leppävirran Viri sekä pohjoislohkosta siirtynyt Palokan Urheilijat. Kuopion Kelta-Mustat nostettiin ykköspesikseen, Tipasojan Isku vetäytyi sarjasta ja ykkösestä pudonnut Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat luopui pesäpallotoiminnasta, joten Kulhon Kunto edelliskauden parhaana putoajana säilyi.
Karsinta
Länsilohko.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykköspesiksestä pudonnut Ikaalisten Tarmo ja ykköspesispaikastaan luopunut Mansen Pesäpallo sekä maakuntasarjasta nousseet Hämeenlinnan Paukku ja Mynämäen Vesa.
Karsinta
Kaitokudō

Kaitokudō () oli varhainen kauppakoulu Osakan kaupungissa, Japanissa. Se perustettiin virallisesti vuonna 1726, ja sen voimakkain luova kausi kesti noin sata vuotta. Koulu vaikutti opetuksen ja liiketoiminnan moraalisten periaatteiden kehitykseen. Koulu suljettiin vuonna 1869 ja avattiin uudelleen 1916. Koulu paloi toisen maailmansodan pommituksissa.
Osakan kauppiaat ja käsityöläiset perustivat Kaitokudōn vuonna 1724 ja se edisti akateemisten tieteenalojen ja liike-elämän etiikan kehitystä Osakassa noin 140 vuoden ajan Edo-kauden lopulla. Kaitokudōsta valmistui tunnettuja akateemikkoja, kuten Nakai Chikuzan, Nakai Riken, Nakamoto Tominaga ja Banto Yamagata, minkä vuoksi koulua arvostettiin aikanaan kuten Edon kuuluisaa Shoheizaka Gakumonjo -opistoa.
Isonokipeippo

Isonokipeippo ("Nigrita canicapillus") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isonokipeippoa tavataan Afrikassa Sierra Leonesta Keniaan ja Angolaan ulottuvalla alueella. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hongxi

Hongxi (), 16. elokuuta 1378 – 29. toukokuuta 1425), alkuperäiseltä nimeltään Zhu Gaochi (朱高熾), oli Kiinan Ming-dynastian neljäs keisari. Hän tuli keisariksi isänsä Yonglen jälkeen vuonna 1424. Hänen hallitsijanimensä ja valtakautensa nimi "Hongxi" merkitsee "suunnattoman kirkasta".
Elämäkerta.
Zhu Gaochi syntyi 16. elokuuta 1378, ja häntä opettivat etevät kungfutse­laiset kotiopettajat. Hän toimi useita kertoja sijais­hallitsijana Nankingissa tai Pekingissä isänsä ollessa pohjoisessa sotaretkillä.
Jo touko­kuussa 1421, keisari Yonglen hallitsija­kaudella, annettiin määräys, jonka mukaan Zheng Hen oli lopetettava tutkimus­matkansa, virallisesti niiden suurten kustannusten vuoksi, joskaan määräys ei keskeyttänyt hänen kuudetta tutkimus­matkaansa, jolle hän oli silloin jo lähtenyt. Tultuaan vuonna 1424 keisariksi Hongxi kielsi Zheng Heä tekemästä enää tutkimus­matkoja ja määräsi laivaston poltettavaksi. Kuitenkin hänen seuraajansa Xuande salli Zheng Hen tehdä vielä yhden sellaisen vuosina 1431–1433. Hongxi kielsi myös valta­kunnan rajojen yli käydyn tee- ja hevos­kaupan sekä kullan ja helmien viennin Yunnaniin ja Vietnamiin. Hän palautti virkoihinsa epä­suosioon joutuneet kungfutse­laiset virkamiehet kuten Yonglen raha­ministeri Xia Yanjin, joka oli ollut vankeudessa vuodesta 1421, ja järjesti hallinnon uudestaan nimittääkseen läheiset neuvon­antajansa korkeisiin virkoihin. Hanlinin akatemian jäsenistä tuli korkeita ministerejä, ja he lopettivat hänen isänsä epäsuositun milita­ristisen politiikan ja palauttivat siviili­hallinnon. Hongxi paransi raha-asioita keskeyttämällä puu­tavaran, kullan ja hopean pakko-otot. Veroja alennettiin niin, että kulkureiksi joutuneet maan­viljelijät saattoivat palata kotiinsa, varsinkin ennen raskaasti verotetulla Jangtsen suiston alueella. Hongxi asetti komission tutkimaan verotusta. Hän antoi ministereilleen määräyksen, että viljaa oli välittömästi lähetettävä onnetto­muuksista kärsineille alueille.
Hongxi siirsi valta­kunnan pääkaupungin Pekingistä takaisin Nankingiin, joka aikai­semminkin oli ollut pää­kaupunkina vuoteen 1421 saakka. Hän kuitenkin kuoli, toden­näköisesti sydän­kohtaukseen, kuukautta myöhemmin toukokuussa 1425. Hänen poikansa oli julistautunut vallan­perijäksi, ja hänestä tuli 26-vuotiaana keisari Xuande. Vaikka Hongxin valta­kausi jäi lyhyeksi, hän ehti saada aikaan useita pysyväksi jääneitä uudistuksia, ja hänen poikansa jatkoi hänen vapaa­mielistä politiikkaansa.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2013

Judon maailmanmestaruuskilpailut 2013 olivat järjestyksessään 29. judon maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Rio de Janeirossa, Brasiliassa 26. elokuuta–1. syyskuuta 2013.
Tulokset.
Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa ja joukkuekilpailu sekä miehille että naisille. Kisojen menestynein maa oli Japani, jonka urheilijat saavuttivat kaikkiaan yhdeksän mitalia; neljä kultaa, yhden hopean ja neljä pronssia.
Osakan rautatieasema

Osakan rautatieasema on Japanin Osakan kaupungin pohjoisosan keskeinen rautatieasema. Sitä käyttää Länsi-Japanin rautatieyhtiö (JR West). Se on osa viiden toisistaan kävelyetäisyydellä olevan aseman kompleksia, johon kuuluu myös maan vilkkain Umedan asema.
Osakan rautatieasema on yhteys Kiotoon ja Kobeen shinkansen- ja "shinkaisoku"-junilla.
Asemaa on peruskorjattu 2000-luvulla, ja uudistettu asema aukesi vuonna 2011. Aseman ratojen päällä on suuri lasikatto, joka antaa sille avoimen ulkonäön. Aseman pohjois- ja etelälaidalla on korkeat kerrostalot, joissa on tarjolla ostos-, ruokailu-, viihde- ja virkistäytymismahdollisuuksia. Kerrostalot on yhdistety toisiinsa radan ylittävällä sillalla.
Vuonna 2005 Osakan rautatieasema oli maailma kolmanneksi vilkkain. Tuolloin asemaa käytti päivittäin liikennöintiin lähes 2,344 miljoonaa matkustajaa päivittäin.
Golden Globe 2002

Golden Globe 2002&lt;br&gt;
20. tammikuuta 2002
Paras draamaelokuva: &lt;br&gt;
Kaunis mieli
Paras musikaali- tai komediaelokuva: &lt;br&gt;
Moulin Rouge!
Paras draamasarja: &lt;br&gt;
Mullan alla
Paras musikaali- tai komediasarja: &lt;br&gt;
Sinkkuelämää
Paras minisarja tai televisioelokuva: &lt;br&gt;
Taistelutoverit
Golden Globe 2002 oli järjestyksessään 59. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2001 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 20. tammikuuta 2002.
Voittajat ja ehdokkaat.
Elokuvat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Aiheesta muualla.
IMDb: Golden Globes, USA: 2002
Doug Sahm

Douglas Wayne Sahm (6. marraskuuta 1941 San Antonio, Texas – 18. marraskuuta 1999) oli yhdysvaltalainen muusikko, jota pidetään yhtenä texmex-musiikkityylin keskeisistä edustajista. Hänen yhtyeensä tunnetaan nimellä Sir Douglas Quintet.
Texasin San Antoniossa syntynyt Doug Sahm oli musikaalinen ihmelapsi, joka voitti paikallisen radioaseman kykykilpailun jo viisivuotiaana. Alle kymmenvuotiaana hänen väitettiin hallinneen jo kitaran, steel-kitaran, mandoliinin ja viulun soiton, ja viidentoista vuoden iästä alkaen hän vieraili lavalla monien countrymusiikkitähtien esiintyessä San Antonion klubeilla. High schoolin päätettyään Doug Sahm vieraili Kaliforniassa, New Yorkissa ja Chicagossa tutustumassa sikäläisiin musiikkikuvioihin.
Vuonna 1964 Sahm alkoi soittaa säännöllisesti saman kokoonpanon kanssa sanantoniolaisessa Blue Note Loungessa. Elettiin The Beatlesin ja muun brittiläisen popin invaasion aikaa Yhdysvalloissa. Niinpä tuottaja Huey P. Meaux nimesi yhtyeen Sir Douglas Quintetiksi ja pyrki luomaan sille ”englantilaista” soundia yhdistämällä kotivaltionsa Louisianan cajun-rytmi Texasin chicano-rytmiin ja tuomalla kokoonpanoon sähköurut, kuivakasääniset Voxit joita soittamaan tuli Augie Meyers. Muita alkuperäisjäseniä olivat basisti Jack Barber ja lyömäsoittajat John Perez ja Leon Beaty. Esikoissingle ”She’s About a Mover” nousi kymmenen myydyimmän listalle. Myöhempiä Sir Douglas Quintetin hittejä olivat ”Mendocino” (1969), ”Dynamite Woman” ja ”Nuovo Laredo”. Yhtye sai suosiota myös Euroopassa, etenkin Saksassa, jossa se teki ensimmäisen kiertueensa vuonna 1970.
Vuonna 1983 Sir Douglas Quintetin Suomen ja Ruotsin välillä kulkevista ruotsinlaivoista kertova laulu ”Meet Me in Stockholm” nousi pieneksi hitiksi myös Suomessa, jossa yhtye kävi muutaman kerran esiintymässä. Ruotsissa yhtye teki Sonet-levymerkille neljä albumia, joilla on muitakin Pohjoismaista kertovia lauluja.
Doug Sahmin myöhemmin perustamia yhtyeitä olivat Texas Tornados ja Los Super Seven.
Diskografia.
Solo Albumit.
Solo compilations
Anne Helminen

Anne Helminen on suomalainen teatteripedagogi, joka on ohjannut lasten, nuorten ja aikuisten harrastajateattereita ja opettanut muun muassa Länsi-Suomen opistossa ja Tampereen yliopiston avoimessa ja kesäyliopistossa.
1980–1990-luvuilla Helminen näytteli Yle TV2:n ohjelmissa, kuten "Tarkkis"-sarjan opettajana 1986 ja "Mummo"-sarjan ensimmäisessä jaksossa lääkärinä 1987 sekä kassamyyjänä "Kyllä isä osaa" -sarjan yhdessä jaksossa 1994.
Golden Globe 2001

Golden Globe 2001&lt;br&gt;
2. tammikuuta 2001
Paras draamaelokuva: &lt;br&gt;
Gladiator
Paras musikaali- tai komediaelokuva: &lt;br&gt;
Melkein julkkis
Paras draamasarja: &lt;br&gt;
West Wing
Paras musikaali- tai komediasarja: &lt;br&gt;
Sinkkuelämää
Paras minisarja tai televisioelokuva: &lt;br&gt;
Death of a Salesman
Golden Globe 2001 oli järjestyksessään 58. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2000 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 2. tammikuuta 2001.
Voittajat ja ehdokkaat.
Elokuvat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Aiheesta muualla.
IMDb: Golden Globes 2001
Tilidiini

Tilidiini (myös "tilidaatti") on kauppanimillä Valoron, Valtran ja Tilidin - myytävä synteettinen opioidi, jota käytetään pääasiassa Sveitsissä, Saksassa ja Belgiassa keskivaikean ja vaikean akuutin tai kroonisen kivun hoitoon.
Tilidiiniä pidetään keskivahvana opioidina, ja sitä voidaan annostella oraalisesti, rektaalisesti ja injektiona, joko intravenoosisesti tai intramuskulaarisesti (ns. depotinjektio), jolloin tilidiini vaikuttaa pidempään. Yksittäinen annos voi olla 50–100 mg kerrallaan, ja sen maksimiannostus päivässä on 600 mg.
Tilidiini itsessään on mieto opioidi, mutta se metaboloituu maksassa ja suolistossa aktiivisiksi metaboliitiksi nortilidiiniksi, ja siitä edelleen bisnortilidiiniksi. Bisnortilidiini on tilidiinin (1"S",2"R")-isomeeri, joka aiheuttaa lääkkeen varsinaisen analgeettisen vaikutuksen.
Tilidiiniä on saatavilla hydrokloridi- tai fosfaattisuolanan. Saksassa myytävä tilidiinivalmiste sisältää naloksonia, jonka on tarkoitus estää lääkkeen väärinkäyttö. Sveitsissä puolestaan Valoron-valmiste sisältää pelkästään tilidiiniä.
Tilidiiniä käytetään särkylääkkeenä, mutta Saksassa myös yleisesti levottomiin jalkoihin.
Takemoto Gidayū

Takemoto Gidayū (, 1651 – 18. lokakuuta 1714) oli japanilainen "jōruri"-laulaja ja japanilaisen "bunraku"-nukketeatterin perustaja. Hän teki läheistä yhteistyötä näytelmäkirjailija Chikamatsu Monzaemonin kanssa ja johti osakalaista Takemoto-za-teatteria.
Takemoto Gidayū syntyi vuonna 1651, ja hän oli Osakan lähellä eläneen maanviljelijän poika. Hän esiintyi aluksi Uji Kaganojōn teatterissa Kiotossa mutta perusti 1684 oman Takemoto-za-teatterin Osakaan. Takemoto oli tavannut kirjailija Chikamatsu Monzaemon todennäköisesti Kiotossa ja houkutteli tämän pian uuteen teatteriinsa Uji Kaganojōn teatterista.
Takemoto ja Chikamatsu kehittivät yhdessä ningyo joruri -nimisen nukketeatterin, jota alettiin myöhemmin kutsua nimellä "bunraku". Takemoton ja Chikamatsun kehittämä tyyli ohitti pian suosiossaan "kabukin". "Bunraku" nousi suosituksi vuonna 1703 ensiesitetyn Chikamatsun kirjoittaman "Sonezaki shinjū" -näytelmän (”Sonezakin rakkausitsemurhat”) jälkeen. Suosion jälkeen Takemoto halusi jättää teatterinjohtajan tehtävät, sillä kaksoisrooli teatterin laulajan ja johtajana oli hänelle raskas. Takeda Izumon otettua johtajan paikan Takemoto pystyi keskittymään vain laulamiseen. Takemoto tunnettiin voimakkaasta lauluäänestään. Hän kirjoitti lisäksi useita lyhyitä kirjoitelmia "bunraku"-laulamisesta.
Tennōji-ku

Tennōji-ku () on yksi Osakan kaupungin 24 suuralueesta. Se sijaitsee lähellä kaupungin maantieteellistä keskustaa Uemachin ylängön varrella. Osakan vilkas eteläinen keskusta-alue jää aivan sen länsipuolelle. Suuralueen pinta-ala on 4,80 neliökilometriä ja siellä on 67 012 asukasta (vuonna 2008).
Vilkas Tennōjin rautatieasema sijaitsee suuralueen eteläosassa, ja sen ympärille on kehittynyt tavarataloja ja ostoskeskuksia. Rautatieaseman vieressä on suuri Tennōjin puisto, jossa sijaitsevat muiden muassa Osakan eläintarha ja Osakan kaupungin taidemuseo. Niiden lisäksi suuralueen merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu prinssi Shōtokun 500-luvun lopussa perustama Shitennō-jin buddhalainen temppeli. Tennōji on Uemachin ylängön reuna-aluetta, ja siellä onkin seitsemän ylängölle nousevaa historiallista mäkikatua, "Tennōji nanasaka" (). 
Tennōjin suuraluetta palvelevat Osakan metron Sennichimae-linja ja Tanimachi-linja (sekä Midōsuji-linja ja Nagahori–Tsurumiryokuchi-linja alueen reunoilla), JR Westin Osakan ympyrälinja ja Kintetsu-rautateiden Osaka-linja.
Anno Aspera – 2003 Years After Bastard’s Birth

Anno Aspera – 2003 Years After Bastard's Birth on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin järjestyksessään kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumi oli alun perin määrä julkaista 28. kesäkuuta 2004, mutta sen julkaiseminen viivästyi.
Screen Actors Guild Awards 2014

Screen Actors Guild Award 2014&lt;br&gt;
18. tammikuuta 2014
Elokuva: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: American Hustle&lt;br&gt;
Miespääosa: Matthew McConaughey&lt;br&gt;
Naispääosa: Cate Blanchett
Draamasarja: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Breaking Bad&lt;br&gt;
Miespääosa: Bryan Cranston&lt;br&gt;
Naispääosa: Maggie Smith
Komediasarja: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Moderni perhe&lt;br&gt;
Miespääosa: Ty Burrell&lt;br&gt;
Naispääosa: Julia Louis-Dreyfus
Televisioelokuva tai minisarja: &lt;br&gt;
Miespääosa: Michael Douglas&lt;br&gt;
Naispääosa: Helen Mirren
Eniten ehdokkuuksia:&lt;br&gt;
Elokuva: "12 Years a Slave" (4)&lt;br&gt;
TV: "Breaking Bad" (4)
Eniten palkintoja:&lt;br&gt;
Elokuva: "Dallas Buyers Club" (2) &lt;br&gt;
TV: "Breaking Bad, Moderni perhe" (2)
Screen Actors Guild Awards 2014 oli järjestyksessään 20. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi näyttelijöille palkintoja roolisuorituksista vuoden 2013 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin 18. tammikuuta 2014 Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa. 
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Konohana-ku

Konohana-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin luoteisosassa Yodogawa-joen suulla Osakanlahden rannalla. Etelässä se rajautuu Ajigawa-jokeen. Siihen kuuluvat Maishiman ja Yumeshiman saaret. Konohanan suuralueen pinta-ala on 15,45 neliökilometriä ja siellä on noin 64 873 asukasta.
Suuralueen itäosa on pääosin asuinaluetta. Länsiosa meren rannalla on vuorostaan ollut aiemmin teollisuusaluetta, jossa on toiminut etenkin kemianteollisuutta. Viime vuosina teollisuutta on kuitenkin muuttanut alueelta pois ja sen painopiste on siirtynyt tutkimukseen ja tuotekehitykseen. Lisäksi rannikkoa on kehitetty virkistys- ja viihdealueena: Maishiman saarelle on rakennettu useita urheilulaitoksia ja Osakanlahden rannalle avattiin vuonna 2002 Universal Studios Japan -teemapuisto.
Suuraluetta palvelevat JR Westin Osakan ympyrälinja ja Sakurajima-linja sekä Hanshin-rautateiden Namba-linja.
Long Live Satan

Long Live Satan on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Ghul Productions.
Albumi on nauhoitettu Lauttakylan lukiolla Huittisissa 13. joulukuuta 1996.
Seppo Lahtinen (koripalloilija)

Seppo Juhani Lahtinen (14. maaliskuuta 1945 Tampere – 6. heinäkuuta 2013) oli suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Pispalan Tarmon kasvatti Lahtinen edusti Tampereen Pyrintöä miesten SM-sarjassa vuosien 1964–1970 välisellä ajalla neljä kautta. Tarmossa hän pelasi pääsarjassa kolme kautta vuosina 1971–1974. Vuonna 1969 Lahtinen voitti Pyrinnössä Suomen cupin.
Lahtinen toimi Pyrinnön naisten edustusjoukkueen valmentajana vuosina 1963–1965.
Lahtinen oli ammatiltaan edustaja ja hänen kotikuntansa oli Tampere.
Harmagedon (EP)

Harmagedon on suomalaisen black metal -yhtye Azaghalin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Aftermath Music.
Äänitteestä julkaistiin 500:n kappaleen käsin numeroitu painos.
Ethan Iverson

Ethan Iverson (s. 11. helmikuuta 1973 Menomonie, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hän muutti vuonna 1991 New Yorkiin ja opiskeli yksityisesti Fred Herschin ja Sophia Rosoffin johdolla. Hän teki levytysdebyyttinsä 20-vuotiaana vuonna 1993 albumilla "School Work", jolla kuullaan myös tenorisaksofonisti Dewey Redmania. Sittemmin Iverson on työskennellyt muiden muassa Reid Andersonin, Mark Turnerin, Bill McHenryn ja Patrick Zimmerlin kanssa.
Iverson on ehkä saanut suurimman näkyvyytensä The Bad Plus -yhtyeen jäsenenä. Hän on myös toiminut Mark Morris Dance Groupin musiikillisena johtajana. Vuonna 1998 Iverson julkaisi trionsa kanssa albumit "Construction Zone (Originals)" ja "Deconstruction Zone (Standards)", joista jälkimmäisen "New York Timesin" kriitikko valitsi vuoden Top Ten -levylistalle.
Martti Sirkkaniemi

Martti Kalevi Sirkkaniemi (s. 4. kesäkuuta 1946 Tampere) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Sirkkaniemi pelasi Suomen pääsarjaa Pyrinnössä vuosina 1965–1970 yhteensä kolme kautta ja voitti Suomen cupin vuonna 1969.
Minato-ku (Osaka)

Minato-ku (; ”satama”) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin länsiosassa Osakanlahden rannalla. Pohjoisessa se rajautuu Ajigawa- ja etelässä Shirinashigawa-jokeen. Suuralueen pinta-ala on 7,9 neliökilometriä ja siellä on 83 578 asukasta (vuonna 2010).
Suuralue kuuluu Yodogawa-joen alavaan suistoalueeseen. Edo-kaudella aloitettiin alueen täyttäminen riisinviljelyä varten. Myöhemmin se kehittyi Osakan satama-alueena, jonne keskittyi laivanvarustus- ja logistiikkaliikkeitä. Suuralue perustettiin vuonna 1925, jolloin siellä oli jopa 280 000 asukasta. 1900-luvun loppupuolelta lähtien sitä on kehitetty yhdessä Osakan muiden ranta-alueiden kanssa virkistys- ja viihdealueena, jonne on rakennettu esimerkiksi Osakan akvaario, puistoja, hotelleja ja museoita.
Minato-kun länsiosassa Osakanlahden saarella sijaitsee Tenpōzanin alue, jossa ovat muiden muassa Osakan akvaario, suuri maailmanpyörä ja Suntory Museum. Niiden vieressä Ajigawa-joen ylittää 152 metrin pituinen Tenpōzan ōhashi -silta. Tenpōzan on varsinaisesti hyvin pieni, nykyisin vain 4,53 metriä korkea kukkula, jota on kutsuttu myös Japanin matalimmaksi vuoreksi. Se sai alkunsa täyttämällä Tenpō-kauden toisena vuonna eli vuonna 1831. Hieman idempänä sijaitsee Yahatayan puisto urheilulaitoksineen (Osakan kaupungin urheiluhalli ja Osakan uimahalli). Bentenchōn rautatieaseman vieressä suuralueen itäosassa kohoaa vuorostaan suuri ORC 200 -pilvenpiirtäjäkompleksi erilaisine toimintoineen.
Minaton aluetta palvelevat Osakan metron Chūō-linja ja JR Westin Osakan ympyrälinja.
Pertti Väänänen

Pertti Olavi Väänänen (19. elokuuta 1945 Helsinki – 30. kesäkuuta 2009) oli suomalainen koripalloilija.
Torpan Poikien kasvatti Väänänen pelasi Suomen pääsarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1965–1970 yhteensä kolme kautta ja voitti Suomen cupin vuonna 1969.
Miyakojima-ku

Miyakojima-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin koillisosassa ja rajautuu pohjoisessa Yodogawa-jokeen, idässä Asahin ja Jōtōn suuralueisiin ja lännessä Ōkawa-jokeen. Osakan linna sijaitsee aivan sen eteläpuolella. Miyakojiman suuralueen pinta-ala on 6,05 neliökilometriä ja siellä on 104 058 asukasta (vuonna 2013).
Suuralue on perustettu 1. huhtikuuta 1943. Sen eteläosassa sijaitsee tärkeä Kyōbashin rautatieasema, joka toimii porttina Osakaan idästä tuleville. Aseman ympäristö on myös merkittävä kaupallinen keskus. Suuralueen nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi Fujitan taidemuseo.
Miyakojiman aluetta palvelevat Osakan metron Tanimachi-linja ja Nagahori–Tsurumi-ryokuchi-linja, JR Westin Osakan ympyrälinja ja Tōzai-linja sekä Keihan-rautateiden Keihan-päälinja.
Viestintätoimisto Deski

Viestintätoimisto Deski oli 2005 perustettu strategiseen ja taktiseen viestintään erikoistunut viestintätoimisto. Deskissä työskentelee lähes 30 ihmistä ja se on yksi Suomen suurimmista viestintätoimistoista. Vuoden 2013 myyntikate oli 1,9 miljoonaa euroa. Deski on lopettamassa toimintaansa (elokuu 2015).
Tunnustukset.
Viestintätoimisto Deski palkittiin 2013 MTL Communication Awardsien B-to-C kategorian parhaasta työstä Luontokeskus Haltian lanseerauksessa.
Pirkkalan seurakunta

Pirkkalan seurakunta () on seurakunta Pirkanmaalla, Pirkkalan kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenkyrön rovastikuntaan.
Historiaa.
Todennäköisesti Pirkkalan seurakunta on eronnut vanhasta Karkun seurakunnasta 1200-luvulla. Karkun pitäjän aluetta on aikoinaan ollut koko Ylä-Satakunnasta Hämeen lääniin liitetty alue: etelässä ja idässä Kangasalaa, Orivettä, Messukylää, Lempäälää ja mahdollisesti Vesilahtea myöten. Pohjoisessa Pirkkalaan kuuluivat harvaan asutut Ruoveden erämaat arviolta Karstulan ja Soinin korkeudelle asti. Vanhasta Pirkkalan pitäjästä on aikojen saatossa muodostunut 26 itsenäistä kuntaa ja seurakuntaa. Pirkkalan seurakuntaan ovat kuuluneet myös nykyinen Pispala ja Tampereen läntiset kaupunginosat.
Erich Traub

Erich Traub (s. 27. kesäkuuta 1906, Saksa – 18. toukokuuta 1985, Länsi-Saksa) oli saksalais-amerikkalainen tiedemies. Hän oli opiskellut Giessenin yliopistossa ja Rockefeller-instituutissa. Hän oli kansallissosialistien moottorijoukkojen (NSKK) jäsen vuosina 1938-1942. Hän työskenteli suoraan SS:n johtajan Heinrich Himmlerin alaisuudessa bioase-laboratorion johtajana.
Traub pelastettiin Saksasta toisen maailmansodan jälkeen ja tuotiin USA:han 1949 USA:n Operaatio Paperclipin () merkeissä.
Fellinin Casanova

Fellinin Casanova () on italialaisen Federico Fellinin ohjaama elokuva vuodelta 1976. Se perustuu Giacomo Casanovan omaelämäkertaan. Elokuvan pääosaa esittää Donald Sutherland. Elokuva kuvattiin kokonaan Cinecittàn studioilla Roomassa. Elokuva voitti 1977 parhaan puvustuksen Oscarin.
Screen Actors Guild Awards 2013

Screen Actors Guild Award 2013
27. tammikuuta 2013
Elokuva: 
Näyttelijäkokoonpano: Argo
Miespääosa: Daniel Day-Lewis
Naispääosa: Jennifer Lawrence
Draamasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Downton Abbey
Miespääosa: Bryan Cranston
Naispääosa: Claire Danes
Komediasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Moderni perhe
Miespääosa: Alec Baldwin
Naispääosa: Tina Fey
Televisioelokuva tai minisarja: 
Miespääosa: Kevin Costner
Naispääosa: Julianne Moore
Eniten ehdokkuuksia:
Elokuva: "Les Misérables", "Lincoln" ja "Unelmien pelikirja" (4)
TV: "Moderni perhe" (4)
Eniten palkintoja:
Elokuva: "Lincoln" (2)
TV: "30 Rock (2)"
Screen Actors Guild Awards 2013 oli järjestyksessään 19. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi näyttelijöille palkinnot roolisuorituksista vuoden 2012 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 27. tammikuuta 2013.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Screen Actors Guild Awards 2012

Screen Actors Guild Awards 2012&lt;br&gt;
29. tammikuuta 2012
Elokuva: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Piiat&lt;br&gt;
Miespääosa: Jean Dujardin
Naispääosa: Viola Davis
Draamasarja: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Boardwalk Empire&lt;br&gt;
Miespääosa: Steve Buscemi
Naispääosa: Jessica Lange
Komediasarja: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Moderni perhe&lt;br&gt;
Miespääosa: Alec Baldwin
Naispääosa: Betty White
Eniten ehdokkuuksia:&lt;br&gt;
Elokuva: "Piiat" (4)&lt;br&gt;
TV: "Moderni perhe" (5)
Eniten palkintoja:&lt;br&gt;
Elokuva: "Piiat" (3)&lt;br&gt;
TV: "Boardwalk Empire" (2)
Screen Actors Guild Awards 2012 oli järjestyksessään 18. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi näyttelijöille palkintoja heidän roolisuorituksistaan vuoden 2011 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin 29. tammikuuta 2012 Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Kanadan Suomalainen Järjestö

Kanadan Suomalainen Järjestö (lyh. FOC, ) on Kanadassa toimiva vuonna 1911 perustettu kanadansuomalainen kulttuurijärjestö.
Se on maan vanhin kanadansuomalainen järjestö, joka toimi vuoteen 1923 saakka nimellä Kanadan Suomalainen Sosialistinen Järjestö (Finnish Socialist Organization of Canada). FOC:ta pidetään vielä nykyäänkin poliittisena, eikä esimerkiksi kanadansuomalaisia edustava keskusjärjestö Kanadan Suomalainen Kulttuuriliitto (FCCF) ole suostunut ottamaan sitä jäsenekseen, vaikka Kanadan Suomalaisen Järjestön jäsenet kelpuutetaan myös FCCF:n toimintaan yksityishenkilöinä.
FOC oli aikoinaan merkittävä poliittinen tekijä myös kanadansuomalaisen yhteisön ulkopuolella ja sillä oli tuhansia jäseniä. Nykyään FOC:llä on enää kolme paikallisosastoa ja vajaat parisataa jäsentä. Järjestö julkaisee epäsäännöllisesti ilmestyvää uutislehteä "Kaiku/Echo".
Historia.
Kanadan Suomalaisen Järjestön perusti lokakuussa 1911 tunnettu poliittinen agitaattori, toimittaja Sanna Kannasto. Edellisenä vuonna oli 146 Torontossa asuvaa suomalaista erotettu Kanadan sosialistisesta puolueesta "liian oikeistolaisina", ja he olivat liittyneet Kanadan sosialidemokraattisen puolueen (SDP) jäseniksi. Suomalaiset muodostivat vuoden 1910 loppuun mennessä enemmistön SDP:n jäsenistä ja seuraavana vuonna he päättivät Kannaston johdolla perustaa oman järjestön. Parissa kuukaudessa FOC oli saanut jo yli 1 500 jäsentä ja paikallisosastoja toimi 19. Ensimmäisen maailmansodan alkuun mennessä vuonna 1914 jäseniä oli yli 3 000 ja osastoja 64. Jäsenistä yli 500 oli naisia. Kaikki FOC:n jäsenet kuuluivat myös sosialidemokraattiseen puolueeseen ja sen suomalainen osasto muodostikin puolueen suurimman etnisen ryhmän.
Vuonna 1917 Venäjällä tapahtuneen lokakuun vallankumouksen jälkimainingeissa Kanadan hallitus päätti kieltää kaikki SDP:n vieraskieliset osastot. FOC harjoitti vielä jonkin aikaa yhteistyötä syndikalistisen One Big Union -ammattiliiton kanssa, kunnes 1920-luvun alussa läheni Kanadan kommunistista puoluetta. Myöhemmin 1920-luvun aikana kaikki FOC:n jäsenet olivat myös kommunistisen puolueen jäseniä.
Vuonna 1931 FOC hajosi kahtia, kun sosialidemokraatit erosivat järjestöstä. Koko organisaatio kiellettiin 1940 ja kaikki sen omaisuus takavarikoitiin. Myös FOC:n julkaisema sanomalehti "Vapaus" lakkautettiin. Järjestön tilalle perustettiin nopeasti "Kanadan Suomalainen Demokraattinen Liitto (Finnish Canadian Democratic League", mutta se ei saanut suurta kannatusta. FOC laillistettiin jälleen 1943, sen tuettua Neuvostoliittoa, josta oli tullut Kanadan liittolainen toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Vaikka FOC luopui poliittisuudestaan sodan jälkeisten vuosikymmenten aikana, oli järjestö Kanadan turvallisuuspoliisin tarkkailussa aina 1980-luvulle saakka.
Lehdet.
Järjestö julkaisi sanomalehteä "Vapaus" Sudburyssä 1917–1974. Lehti siirtyi sitten Torontoon ja jatkui nimellä "Viikkosanomat" 1980-luvun lopulle. Tuolloin se otti takaisin vanhan nimensä Vapaus. Lehden ilmestyminen päättyi 1990. Sen seuraajana järjestö alkoi kustantaa neljästi vuodessa ilmestyvää aikakauslehteä "Kaiku-Echo".
Ideal Keittiöt

Ideal Keittiöt Oy (entiseltä nimeltään Keittiöjätti Oy) on suomalainen osakeyhtiö. Ideal Keittiöt on perustettu vuonna 1992. Ideal Keittiöt -nimellä yritys on toiminut vuodesta 2015 lähtien. Ideal Keittiöt myy kiintokalusteita ja kodinkoneita yrityksille sekä yksityisasiakkaille.Vuoden 2023 lopussa Ideal Keittiöillä oli 69 työntekijää. Toimipisteitä yrityksellä on 18 (Kruununhaka Helsinki, Töölö Helsinki, Herttoniemi Helsinki, Porttipuisto Vantaa, Suomenoja Espoo, Turku, Raisio, Salo, Pori, Huittinen, Tampere, Jyväskylä, Mikkeli, Lappeenranta, Pietarsaari, Limingantulli Oulu, Alppila Oulu, Kemi). Toimipisteistä suurin osa on Ideal Keittiöiden, ja osa kauppiaiden hallinnoimia.
Yrityksen toimitusjohtaja on Susanna Hagelstam. Hallituksen puheenjohtaja on Erkka Lumme. Vuonna 2023 yrityksen liikevaihto oli 14 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos 13 000 euroa.
Ideal Keittiöillä on Design from Finland -tunnus.
Historia.
Ideal Keittiöt toimi aiemmin nimellä Keittiöjätti. Keittiöjätti-konserni kuului Suomen kolmen suurimman keittiökalusteiden vähittäismyyntiketjun joukkoon. Konserniin kuului kuusi keittiökalusteisiin erikoistunutta yhtiötä: Keittiöjätti Oy, Suomen Ovimarket Oy, Keittiö Kartano Oy, Kitchennet Oy, Kymen Keittiötukku Oy ja TNC-Components Oü. Asiakkaille näistä tunnetuimpia ketjunimiä ovat Keittiöjätin lisäksi Karelia-keittiöt, Keittiö.net ja Keittiöpiste.com. Virossa sijaitseva TNC-Components valmisti (ja valmistaa edelleen) osan Keittiöjätti-konsernin myymäistä kalusteista ja komponenteista. Keittiöjätin asiakkaita olivat yksittäiset kuluttajat, urakoitsijat ja rakennuttajat. Vuonna 2015 Keittiöjätti Oy muutti nimensä Ideal Keittiöt Oy:ksi, jolloin yhtiöön yhdistyivät Kitchennet Oy, Kymen Keittiötukku Oy ja Keittiö-Kartano Oy.
Glutamaattidehydrogenaasi

Glutamaattidehydrogenaasi on entsyymi, joka katalysoi olosuhteista ja eliöstä riippuen joko glutamiinihapon hapettavaa deaminaatiota alfaketoglutaarihapoksi ja ammoniumioniksi tai alfaketoglutaarihapon pelkistävää aminointia glutamiinihapoksi. Entsyymi osallistuu täten aminohappojen aineenvaihduntaan. Glutamaattidehydrogenaasin EC-numero on EC 1.4.1.2.
Toiminta.
Glutamaattidehydrogenaasin lähtöaineet ja tuotteet riippuvat ammoniumionien, alfaketoglutaarihapon, glutamiinihapon ja entsyymin tarvitsemien koentsyymien pitoisuudestasoluissa. Glutamaattidehydrogenaasi on sikäli erikoinen entsyymi, että se pystyy käyttämään eliöstä riippuen hapettavassa deaminaatiossa koentsyyminään joko NAD+- tai NADP+-molekyyliä ja pelkistävässä aminoinnissa joko NADH- tai NADPH-molekyyliä. Eläimillä glutamaattidehydrogenaasi katalysoi lähinnä glutamiinihapon deaminaatiota, kun toiseen suuntaan tapahtuva reaktio on tyypillinen erityisesti kasveilla ja bakteereilla.
Glutamaattidehydrogenaasin katalysoiman hapettavan deaminaation mekanismi on seuraava. Ensimmäisessä vaiheessa entsyymiin sitoutunut glutamiinihappo luovuttaa α-hiilen protonin NAD+-molekyylille, joka pelkistyy NADH:ksi, ja tuotteenamuodostuu iminiumioni eli niin kutsuttu Schiffin emäs. Tämän jälkeen iminiumioni hydrolysoituu muodostaen alfaketoglutaarihappoa. Glutamiinihapon syntetisoiminen alfaketoglutaarihaposta on mekasnimiltaan tälle reaktiolle käänteinen ja ensimmäisessä vaiheessa alfakeoglutaraattikondensoituu ammoniumionin kanssa muodostaen iminiumionin, jonka hiiliatomi vastaanottaa protonin NADPH:lta. Entsyymi sitoo alfaketoglutaraatin siten, että tässä reaktiossa muodostuu ainoastaan glutamiinihapon L-enantiomeeria.
Glutamaattidehydrogenaasin toiminta on allosteerisesti säädeltyä. Glutamiinin deaminaatiota aktivoi ADP-molekyyli ja inhiboi GTP-molekyyli. Kun solun energiavarannot ovat vähäiset aktivoituu glutamiinihapon deaminaatio alfaketoglutariinihapoksi, jonka solut käyttävät sitruunahappokierrossa.
Screen Actors Guild Awards 2011

Screen Actors Guild Awards 2011&lt;br&gt;
30. tammikuuta 2011
Elokuva: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Kuninkaan puhe&lt;br&gt;
Miespääosa: Colin Firth&lt;br&gt;
Naispääosa: Natalie Portman
Draamasarja: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Boardwalk Empire&lt;br&gt;
Miespääosa: Steve Buscemi&lt;br&gt;
Naispääosa: Julianna Margulies
Komediasarja: &lt;br&gt;
Näyttelijäkokoonpano: Moderni perhe&lt;br&gt;
Miespääosa: Alec Baldwin&lt;br&gt;
Naispääosa: Betty White
Eniten ehdokkuuksia:&lt;br&gt;
Elokuva: "Kuninkaan puhe" (4)&lt;br&gt;
TV: "Moderni perhe" (4)
Eniten palkintoja:&lt;br&gt;
Elokuva: "Kuninkaan puhe" ja "Taistelija" (2)&lt;br&gt;
TV: "Boardwalk Empire" (2)
Screen Actors Guild Awards 2011 oli järjestyksessään 17. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild ammattilitto jakoi palkinnot näyttelijöille roolisuorituksistaan vuoden 2010 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 30. tammikuuta 2011.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Erehdyin kerran – Kootut levytykset 1976–1980

Erehdyin kerran – Levytyksiä vuosilta 1976–1980 on Seppo Hanskin kokoelmalevy, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2014. Se sisältää esittäjän Satsanga- ja JP-Musiikki -yhtiöille tekemiä levytyksiä.
Maud Kuistilan palkinto

Maud Kuistilan palkinto on Maud Kuistilan Muistosäätiön vuodesta 1994 alkaen jakama palkinto, joka myönnetään ansioituneelle lääketieteen alan tutkijoiden kouluttajalle. Palkinnon tarkoituksena on korostaa tutkijoiden kouluttajien merkitystä korkeatasoisen lääketieteellisen tutkimusperinteen säilyttämiselle ja edistämiselle Suomessa. 
Palkinnon saajan valitsee Maud Kuistilan Muistosäätiön tieteellinen neuvottelukunta. Palkinnon suuruus on nykyisin 20 000 euroa. 
Palkitut.
Palkinto on jaettu vuosittain valtakunnallisten lääkäripäivien aikana, poikkeuksena vuosi 1996, jolloin palkintoa ei jaettu. Palkinnon saaja pitää samalla luennon.
Leena Nio

Leena Nio (s. 1982 Helsinki) on suomalainen, Helsingissä työskentelevä nykytaiteilija. 
Elämä ja ura.
Leena Nio on valmistunut kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemian maalaustaiteen osastolta vuonna 2010. Hänellä on myös kuva-artesaanin tutkinto Hyvinkään taidekoulusta vuodelta 2004. Nion työt ovat pääasiassa öljyvärimaalauksia, joiden kerroksellisuus tuo materiaalisia ja illusorisia ulottuvuuksia. Nio on toteuttanut myös installaatioita.
Lokakuussa 2013 Leena Nio nimettiin Ars Fennica -ehdokkaaksi.
Nion töitä on ollut esillä yksityisnäyttelyissä muun muassa Galerie Forsblomilla ja Forum Boxissa, sekä yhteisnäyttelyissä muun muassa EMMA – Espoon modernin taiteen museossa ja Ars Fennica, Nykytaiteen museo Kiasma (2014).
Screen Actors Guild Awards 2010

Screen Actors Guild Awards 2010
23. tammikuuta 2010
Elokuva: 
Näyttelijäkokoonpano: Kunniattomat paskiaiset
Miespääosa: Jeff Bridges
Naispääosa: Sandra Bullock
Draamasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Mad Men
Miespääosa: Michael C. Hall
Naispääosa: Julianna Margulies
Komediasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Glee
Miespääosa: Alec Baldwin
Naispääosa: Tina Fey
Eniten ehdokkuuksia:
Elokuva: "Kunniattomat paskiaiset", "Precious" ja "Up in the Air" (3)
TV: "30 Rock" (3)
Eniten palkintoja:
Elokuva: "Kunniattomat paskiaiset" (2)
TV: "30 Rock" (2)
Screen Actors Guild Awards 2010 oli järjestyksessään 16. Screen Actors Guild -palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi palkinnot näyttelijöille roolisuorituksistaan vuoden 2009 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin 23. tammikuuta 2010 Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Diane Valkenburg

Diane Maria Valkenburg (s. 30. elokuuta 1984 Bergschenhoek, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän on edustanut seuratasolla Schaatsvereniging Lansingerlandia ja VPZ Schaatsploegia. Hän on pituudeltaan 172 cm.
Valkenburg voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2012 ja Sotšissa 2013. Hän on saavuttanut matkakohtaisissa MM-kilpailuissa lisäksi hopeaa 1 500 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa Inzellissä 2011, sijoittunut neljänneksi 1 500 ja 3 000 metrillä 2013, viidenneksi 5 000 metrillä 2011 ja 2012 sekä kuudenneksi 3 000 metrillä 2011, 1 500 metrillä 2012 ja 5 000 metrillä 2013.
Valkenburg saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa Hamarissa 2013. Lisäksi hän on ollut viides 2014, seitsemäs 2010 sekä kahdeksas 2008 ja 2011. EM-kilpailuissa hän on saanut pronssia Heerenveenissä 2013 sekä sijoittunut neljänneksi 2011 ja 2014, viidenneksi 2012 ja kuudenneksi 2010.
Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa kuudenneksi ja 3 000 metrillä 11:nneksi.
Valkenburg on sijoittunut maailmancupin kokonaiskilpailussa 3 000 ja 5 000 metrin yhteiscupissa kolmanneksi kaudella 2012–2013 ja neljänneksi kaudella 2011–2012 sekä 1 500 metrin cupissa viidenneksi 2011–2012 ja kuudenneksi 2012–2013.
Jakov Estrin

Jakov Estrin (21. huhtikuuta 1923 – 2. helmikuuta 1987 Moskova, Venäjä) oli venäläinen shakinpelaaja, tunnettu shakkiteoreetikko ja shakkikirjailija. Hän voitti kirjeshakin maailmanmestaruuden 1972–1975 pelatussa VII MM-turnauksessa. Lähishakissa Estrin oli kansainvälinen mestari. 
Shakkiura.
Kirjeshakki.
Jakov Estrinin kirjeshakkiura kesti yli 40 vuotta. Hän sai 1966 kirjeshakin suurmestarin arvon 1963–1966 pelatusta Ragosinin muistoturnauksesta. Hän jakoi turnauksessa 2. sijan kirjeshakin ex-maailmanmestari Alberic O’Kellyn kanssa tuloksella 6/10. 1960-luvun lopulla Estrin oli kirjepelaajana jo maailman huippua. Kirjeshakin VI MM-turnauksessa (1968–1971) hän sijoittui kolmanneksi. Tuolloin mestaruuden voitti saksalainen Horst Rittner ja suomalainen Risto Kauranen oli 9. sijalla. Seuraavassa VII maailmanmestaruusturnauksessa Estrin voitti mestaruuden (1. Estrin 12/16; 2. Josef Boey 11,5; 3.-4. Vladimir Zagorovski ja Keith Richardson 11 jne.).
Lähishakki.
Kirjepelin ohella Estrin pelasi myös lähishakkia. Hän osallistui useisiin kansainvälisiin turnauksiin. Turnausmenestyksen perusteella hänelle myönnettiin kansainvälisen mestarin arvonimi 1975.
Teokset.
Jakov Estrin oli aikanaan tunnettu shakin teoreetikko. Hän kirjoitti useita teoksia eri avauksista. Estrinin tuotantoa on käännetty useille kielille.
Kirjallisuutta:
Jääkausi (kappale)

Jääkausi on Jannika B:n kappale, joka on ensimmäinen singlejulkaisu hänen maaliskuussa 2014 julkaistulta "Šiva" -nimiseltä studioalbumilta. Kappale sai ensisoittonsa radiossa YleX -kanavan "Uuden musiikin aamuvuorossa" 9. tammikuuta ja itse single julkaistiin 10. tammikuuta 2014. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Jannika B yhdessä Heidi Maria Paalasen kanssa.
Jannika on kertonut, että kappaleen sanoituksessa on "toivoa jostain paremmasta ja ymmärrys siitä, että toista ihmistä ei voi muuttaa vaikka niin useasti ihmisinä siihen yritykseen sorrutaan".
Risto Kauranen

Risto Kauranen (s. 6. heinäkuuta 1937) on suomalainen shakinpelaaja, joka on urallaan pelannut sekä lähishakkia että kirjeshakkia. Kirjeshakissa hän on eräs kaikkien aikojen menestyneimpiä suomalaisia pelaajia. Kauranen voitti pronssimitalin kirjeshakin XII maailmanmestaruusturnauksessa 1984–1991. Kirjeshakin suurmestarin arvon hän sai 1977.
Elämä.
Risto Kauranen oppi shakin säännöt 1948. Kirjeshakin harrastamisen hän aloitti 1955. Hän osallistui kaksi kertaa (1965 ja 1967) kirjeshakin SM-turnaukseen ja voitti kummallakin kerralla hopeaa. Hän sai kirjeshakin kansainvälisen mestarin arvonimen 1971 ja suurmestarin arvon 1977. Kauranen pelasi kirjeshakkia pitkään huipputasolla. Hän oli ensimmäinen suomalainen pelaaja, joka pääsi kirjeshakin MM-kisojen loppukilpailuun. Vuosina 1968–1971 pelatussa VI kirjeshakin maailmanmestaruusturnauksessa Kauranen saavutti 9. sijan. Mestaruuden voitti saksalainen Horst Rittner. Kauranen osallistui myös 1978–1984 pelattuun X MM-finaaliin, jossa sijoitus oli jo 5. Mestaruuden voitti tuolloin Vytas Palciauskas. Kaurasen paras sijoitus oli 1984–1991 pelatussa XII maailmanmestaruusturnauksessa, jossa hän voitti pronssimitalin edellään vain maailmanmestari Grigori Sanakojev ja slovakialainen Josef Franzen. Kaurasen taakse kisassa jäivät muun muassa kirjeshakin ex-maailmanmestarit Tönu Öim ja Palciaskas.
Maailmanmestaruuskisojen ohella Kauranen osallistui useita kertoja kirjeshakin Euroopan mestaruusturnaukseen. Hän voitti hopeamitalin 1. turnauksessa ja 11. EM-turnauksessa hän sijoittui vertailulla pronssille.
Lähishakissa Kauranen korottui shakkimestariksi 1964. Pelaajana hän edusti Jyväskylän Työväen Shakkikerhoa (JyvTS). Hän osallistui suomenmestaruuskilpailuihin 1967 ja jakoi kisassa sijoja 8–10.
Pikkuoliivipeippo

Pikkuoliivipeippo ("Nesocharis shelleyi") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkuoliivipeippoa tavataan Kamerunissa, Päiväntasaajan Guineassa ja Nigeriassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Huppuoliivipeippo

Huppuoliivipeippo ("Nesocharis ansorgei") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Huppuoliivipeippoa tavataan Kongon demokraattisen tasavallan itäosissa, Lounais-Ugandassa, Luoteis-Tansaniassa, Ruandassa ja Burundissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tellervo Kalleinen

Tellervo Kalleinen (s. 1975 Lohja) on suomalainen, Helsingissä asuva ja työskentelevä nykytaiteilija. 
Elämä ja ura.
Tellervo Kalleinen valmistui kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemian tila-aikataiteen osastolta vuonna 2003. Hän oli vierailevana opiskelijana Braunschweigin ja Hampurin taideakatemioissa 2000–2001. Taideopintojen ohessa hän suoritti myös kiinalaisen lääketieteen opinnot 1996–2001. Kalleinen toteuttaa elokuvallisia teoksia, performansseja ja tapahtumia. Hän on tehnyt valtaosan tuotannostaan yhteistyössä Oliver Kochta-Kalleisen kanssa. Lisäksi hän on mukana taiteilijaryhmissä YKON, JOKAklubi ja The Speech Karaoke Action Group. Hän on tehnyt nuoresta asti myös musiikkia ja julkaisi LP-levyn Kaukaisu-nimen alla vuonna 2014, sekä säveltää ja sanoittaa Olento Orchestral -yhtyeelleen.
Oliver Kochta-Kalleisen kanssa tehdyt teokset ovat luonteeltaan osallistavia. Niille on tyypillistä laajempien ilmiöiden tutkiminen ihmisten subjektiivisten kokemusten kautta. Teoksista tunnetuin on "Valituskuoro" (2005 lähtien). Siinä osallistujien yksilöllisistä valituksista tehdään paikallisen muusikon avulla kollektiivinen kuoroteos, jonka osallistujat harjoittelevat ja esittävät. Valituskuoron ovat sittemmin toteuttaneet yksityiset ihmiset taiteilijaparin internetissä julkaisemien ohjeiden pohjalta jo yli sadassa kaupungissa ympäri maailman. Teos on poikinut jopa valituskuoroille omistettuja festivaaleja. 
Muita kaksikon yhteisiä töitä ovat muun muassa "People in White" (2011), jossa entiset mielenterveyspotilaat jakavat kokemuksiaan hoitaja–potilas-suhteesta, "Archipelago Science Fiction" (2012), jossa Turun saariston asukkaat pohtivat alueen tulevaisuutta tekemällä taiteilijoiden avulla saaristoon sijoittuvia sci-fi-lyhytelokuvia, "Unimaa" (2009), jossa he tekivät lyhytelokuvia suomalaisten presidentti Tarja Halosesta näkemistä unista sekä "I Love My Job" (2010), joka kuvaa työntekijöiden fantasioita, jotka nousevat heidän työpaikoillaan kokemistaan konfliktitilanteista.
Palkinnot.
Valmistuessaan kuvataideakatemiasta vuonna 2003 Kalleiselle myönnettiin lopputyöstään "In The Middle Of A Movie" Suomen Kulttuurirahaston erikoispalkinto.
Vuonna 2012 Kalleiselle myönnettiin yhdessä Oliver Kochta-Kalleisen kanssa Suomen suurin mediataidepalkinto, AVEK-palkinnon. 
27. maaliskuuta 2014 Tellervo Kalleinen nimettiin yhdessä Oliver Kochta-Kalleisen kanssa Ars Fennica -palkinnon saajaksi.
2015 Kalleiselle myönnettiin William Thuring -nimikkopalkinto
Näyttelyt.
Tellervo Kalleinen on pitänyt lukuisia omia näyttelyitään maailmanlaajuisesti, monet niistä Oliver Kochta-Kalleisen kanssa. Lisäksi hänen elokuviaan on näytetty elokuvafestivaaleilla.
Toni-Marie Iommi

Toni-Marie Iommi (s. 17. helmikuuta 1983 Birmingham, Britannia) on englantilainen laulaja. Hän on opiskellut taidekoulussa Stratford-upon-Avonissa. Hän julkaisi debyyttialbuminsa helmikuussa 2014. 
Toni-Marie Iommi on englantilaisen Black Sabbath -yhtyeen Tony Iommin tytär.
Iommi on asunut vuodesta 2007 lähtien Suomessa, jonne hän muutti silloisen poikaystävänsä, HIM-yhtyeen kitaristi Mikko Lindströmin perässä. Pari erosi seitsemän vuoden seurustelun jälkeen. Vuodesta 2013 Iommi on seurustellut jääkiekkoilija Semir Ben-Amorin kanssa.
Mustakurkkupeippo

Mustakurkkupeippo ("Nesocharis capistrata") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustakurkkupeippoa tavataan Afrikassa hajanaisella alueella Senegalista Ugandaan. Lajin kannankehitys on vakaa eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Stefano Lucchini

Stefano Lucchini (s. 2. lokakuuta 1980 Bergamo, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa AC Cesenaa.
Lucchini on edustanut Italiaa viidessä alle 20-vuotiaiden ja 12:ssa alle 21-vuotiaiden maaottelussa. Hän oli A-maajoukkueen kokoonpanossa 10. elokuuta 2010 Norsunluurannikko-ottelussa, muttei pelannut siinä.