tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Iljinsko-Podomskoje

Iljinsko-Podomskoje () on Viledin kunnallispiirin keskuksena toimiva kylä Venäjän Arkangelin alueen kaakkoisnurkassa. Kylä sijaitsee Vienanjoen eteläisen sivujoen Viledin oikeanpuoleisella eli itäisellä rannalla.
Lähin rautatieasema (Viled) sijaitsee samassa piirissä, maanteitse noin 40 kilometriä luoteeseen Iljinsko-Podomskojesta. Lähimmät kaupungit ovat länsiluoteessa sijaitsevat Korjažma (maanteitse noin 65 km) ja Kotlas (noin 95 km). 
Iljinsko-Podomskojen kylässä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 3 682 henkeä. Koko Viledin piirissä asukkaita oli 11 158.
Liisa Savijarvi

Liisa Savijarvi (s. 29. joulukuuta 1963 Bracebridge, Ontario) on kanadalainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti Blue Mountain -seuraa.
Savijarvi sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurpujottelussa yhdeksänneksi ja syöksylaskussa 18:nneksi. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän oli suurpujottelussa kymmenes.
Savijarvi sijoittui supersuurpujottelun maailmancupissa toiseksi kaudella 1985–1986. Hän oli samalla kaudella viides syöksylaskun maailmancupissa ja kahdestoista maailmancupin kokonaiskilpailussa. Hän voitti yhden maailmancupin osakilpailun, oli kerran toinen ja kaksi kertaa kolmas.
The Pineapple Thief

The Pineapple Thief on englantilainen progressiivista rockia soittava yhtye, jonka kotipaikka on Somerset. Yhtyeen keulakuvana toimii laulaja-kitaristi Bruce Soord. Yhtye on julkaissut 16 studioalbumia, 6 EP:tä sekä useita live- ja kokoelma-albumeita.
Historia.
Varhaiset vuodet.
Bruce Soord perusti yhtyeen vuonna 1999. Yhtyeen debyyttialbumi "Abducting the Unicorn" julkaistiin Cyclops Recordsin kautta. Albumi toi yhtyeelle pienen mutta lojaalin faniryhmän. Toisen albumin ("137") äänitysten aikana moni suuri levy-yhtiö kiinnostui yhtyeestä, minkä vuoksi levyn tekeminen viivästy. Lopulta "137" julkaistiin yli kaksi vuotta debyyttialbumin jälkeen. Kolmas albumi "Variations on a Dream" lisäsi yhtyeen kansaivälistä tunnettuutta ja teki The Pinapple Thiefistä levy-yhtiö Cyclops Recordsin menestyneimmän yhtyeen.
Kscopen aikakausi.
Toukokuussa 2008 yhtye julkaisi albuminsa "Tightly Unwound" Kscopen kautta.
Elokuussa 2016 yhtye julkaisi albuminsa Your Wilderness, jolla rumpuja soittaa Porcupine Treessa vaikuttanut Gavin Harrison. Yhteistyö sai jatkoa, ja Harrison palasi soittamaan rumpuja yhtyeen uudella elokuussa 2018 julkaistulla "Dissolution"-albumilla.
Ilmar Reepalu

Ilmar Reepalu (s. 1943 Nõva) on virolaissyntyinen ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko, joka on toiminut Malmön pormestarina vuodesta 1994. Hän pakeni perheineen miehitetystä maastaan vuonna 1944 ja toimi jo teini-ikäisenä Ruotsin sosiaalidemokraateissa. Hän opiskeli Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa ja on työskennellyt Göteborgissa kestävään kaupunkisuunnitteluun erikoistuneena arkkitehtina. Reepalu oli vuonna 2010 ehdolla World Mayor Prizen saajaksi.
Reepalu on saanut osakseen syytöksiä juutalaisyhteisöltä; Malmön juutalaiset ovat syyttäneet heihin kohdistuneiden viharikosten kasvusta paitsi muslimeja ja uusnatseja, myös Reepalua, joka on syytösten mukaan laiminlyönyt juutalaisten suojelun. Pormestari on sanonut, että se, mikä vaikuttaa antisemitismiltä, olisi ymmärrettävää seurausta Israelin harjoittamasta politiikasta.
Sääntelyhäiriö

Sääntelyhäiriö (hallituksen epäonnistuminen, government failure) tarkoittaa, että julkisen vallan puuttuminen johonkin aiheuttaa tehottomamman lopputuloksen kuin saavutettaisiin ilman puuttumista.
Sääntelyhäiriö on julkisen sektorin analogia markkinahäiriölle (market failure). Motiivina voi olla poliitikon, virkamiehen ja/tai yksityisen toimijan välistäveto, mutta usein osalla toimijoista on hyvä tarkoitus.
Teoriaa.
Sääntelyhäiriö voi tapahtua kysyntä- tai tarjontapuolella. Kysyntäpuolen häiriöt voivat liittyä äänestyskäyttäytymisen ongelmiin tai preferenssien paljastamisen ongelmaan: miten saada tietää kuluttajien todelliset preferenssit, jos näiden ei tarvitse todistaa niiden voimakkuutta kukkarollaan, tai miten kerätä niistä tarpeeksi yksityiskohtaista informaatiota muuten kuin hintamekanismin kautta. Tarjontapuolen ongelmat liittyvät usein päämies-agentti-ongelmaan.
Näennäismarkkinat.
Joskus sääntelyhäiriöitä yritetään välttää käyttämällä sääntelyn apuna näennäismarkkinoita. Tällöin tulee vastaan näennäismarkkinahäiriöitä, joilla on samoja syitä kuin markkinahäiriöillä.
Pomakit

Pomakit ovat etninen ryhmä pääasiassa Bulgariassa, Kreikassa ja Turkissa. Pomakit ovat slaaveja ja he puhuvat bulgarian kielen murretta. Selkeimmin heitä erottaa bulgarialaisista islaminusko.
Asuinalue ja lukumäärä.
Pomakkien asuinalue keskittyy Rodopivuorille Bulgarian kaakkoisosaan ja Kreikan Pohjois-Traakiaan. Huomattavia määriä pomakkeja asuu myös Turkissa, sekä pienemmissä määrin Romaniassa, Pohjois-Makedoniassa ja Albaniassa. Bulgariassa pomakkeja ei tunnusteta erilliseksi etniseksi ryhmäksi ja arviot heidän määrästään maassa vaihtelevat 130 000:sta 250 000:een. Kreikassa heitä asuu noin 30 000 ja Turkissa pomakkeja ja heistä polveutuvia on jopa neljännesmiljoona. Pohjois-Makedoniassa asuvat torbeshit luokitellaan joskus kuuluviksi pomakkeihin.
Historia.
Poliittisten syiden takia bulgarialaiset, kreikkalaiset ja turkkilaiset ovat esittäneet hyvin erilaisia teorioita pomakkien alkuperästä. Slaavilaisia kieliä puhuneiden joukkokääntymisiä islaminuskoon tapahtui Rhodopivuorten alueella 1400-luvulta 1600-luulle saakka alueen ollessa Ottomaanien valtakunnan alaisuudessa. Etenkin bulgarialaisten historioitsijoiden mielestä kyseessä oli pakkokäännytys, mutta aikalaislähteet asiasta ovat epäselviä. Kääntyminen islamiin saattoi olla vapaaehtoistakin esimerkiksi siksi, että muihin kuin islaminuskoisiin sovellettiin korkeampaa verotusta ja yhteiskunnallisia rajoituksia. Toisaalta Ottomaanien valtakunnan etu oli alueen asukkaiden käännyttäminen alueen strategisen sijainnin takia lähellä Istanbulia ja Salonikia. Kreikassa on esitetty väitteitä siitä, että pomakit olisivat kreikkalaisia tai kreikkalaistuneita traakialaisia, jotka olisivat sittemmin slaavilaistuneet ja kääntyneet islaminuskoon. Turkkilaiset ovat puolestaan väittäneet pomakkien polveutuvan kumaaneista, arabeista tai turkkilaisista.
Pomakkeja palveli ottomaanien armeijassa ja heitä osallistui esimerkiksi vuoden 1876 kansannousun kukistamiseen Bulgariassa. Vuosina 1877–1878 käydyn Turkin sodan jälkeen pomakit kapinoivat Bulgariaa ja ottomaanien sulttaania vastaan perustaen lyhytikäisen autonomisen alueen. Balkanin sodat 1912–1913 johtivat pomakkien alueiden jakoon Kreikan ja Bulgarian välillä. Molemmissa maissa pomakit joutuivat sittemmin sulauttamiskampanjoiden kohteeksi. Bulgariassa ajatuksella islamista ainoana bulgarialaisista pomakkeja erottavana tekijänä oli jonkin verran kannatusta myös pomakkiyhteisön sisällä. Kommunistien valtakaudella Bulgariassa monet pomakit muuttivat Turkkiin. Kommunistisen järjestelmän kaaduttua pomakkeihin ei ole suhtauduttu Bulgariassa yhtä vihamielisesti kuin ennen.
Jalopuumetsikkö

 
Jalopuumetsikkö on yksi Suomen luonnonsuojelulaissa määritellyistä suojeltavista luontotyypeistä.
Luontotyypin kriteerien täyttymiseksi jaloja lehtipuita sisältävän jalopuumetsikön tulee olla luontaisesti syntynyt, ja paikalla tulee kasvaa 130 cm korkeudelta tyvestä mitattuna halkaisijaltaan yli 7 cm:n paksuisia runkoja vähintään 20 kappaletta hehtaarilla (tammen kyseessä olleen halkaisijan on oltava vähintään 20 cm).
Amerikanpaimenkoira

Amerikanpaimenkoira ("Pastor americano") on pohjois- ja eteläamerikkalainen koirarotu. Se on erittäin harvinainen, koska kanta on nykyisin hyvin pienikokoinen ja vain murto-osa nykyisistä yksilöistä on puhdasrotuisia.
Ulkomuoto.
Amerikanpaimenkoira muistuttaa rakenteeltaan ja ulkomuodoltaan valkoistapaimenkoiraa, joskin eroaa tästä väritykseltään: se on tumman kahvinruskea ja sillä on päässä, selässä ja hännän päälimmäisellä puolella mustat merkit. Raajat ovat väriltään vaaleammat eli hiekanruskeat. Sillä on samanlaiset beiget merkit silmien ympärillä kuin Ecuadorin silmälasikarhulla. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Amerikanpaimenkoira on erittäin älykäs, reviiritietoinen ja puolustusviettinen. Se on erinomainen, uskollinen vahtikoira, joka on erittäin kiintynyt perheeseensä ja erityisesti lapsiin. Se ei koskaan unohda perhettään ja suojelee sitä kodin sisä- ja ulkopuolella: sen suojeluvietti on niin voimakas, ettei sitä suositella ulkoilutettavaksi ostoskeskusten tai vilkkaiden asuinkortteleiden lähellä. Tarkan hajuaistinsa vuoksi sitä on käytetty lisäksi armeijan tehtäviin ja metsästykseen. Erittäin energisenä koirana se tarvitsee paljon liikuntaa, ja sen tulee päästä juoksemaan vapaana aidatulla alueella kuten puistossa vähintään kerran viikossa. Se on kotioloissa yleensä hyvin siisti ja rauhallinen, eikä se juurikaan sotke tai tuhoa paikkoja.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Etelä-Amerikan Andeilta ja Pohjois-Amerikan korkeista vuoristoista, ja se polveutuu leireiltä paenneista villiintyneistä koirista ja harmaasudesta. Ensimmäisen havainnon siitä tekivät vuonna 1890 Ecuadorin Andeilla amerikkalaiset vuorikiipeilijät, jotka kiinnittivät huomiota sen karvapeitteen yhtäläisyyteen valkoisenpaimenkoiran kanssa. He ottivat sen edustajia mukaansa kotimaahansa, jossa he kohtasivat toisen, tummempivärisen mutta erittäin samankaltaisen muunnoksen. He päättelivät molempien kuuluvan käytännössä samaan rotuun, jonka yksi erityispiirteistä on se, että pennut selviytyvät alhaisissa lämpötiloissa karvapeitteensä ansiosta, joka alkaa 3 vuoden iästä lähtien harventua merkittävästi.
Tony MacAlpine

Tony MacAlpine (s. 29. elokuuta 1960 Springfield, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hänet tunnetaan erityisesti instrumentaalimuusikkona, jonka tyylilajit vaihtelevat heavy metalista fuusiojazziin.
MacAlpine aloitti pianonsoiton jo viisivuotiaana. Kitaraa hän alkoi soittaa 12-vuotiaana. MacAlpine opiskeli klassista musiikkia konservatoriossa kotikaupungissaan Springfieldissä ja jatkoi myöhemmin musiikkiopintojaan Hartfordin yliopistossa.
Ensimmäisen sooloalbuminsa "Edge of Insanity" MacAlpine julkaisi vuonna 1985. Hänen soolotuotantonsa käsittää yhteensä 11 studioalbumia sekä yhden live-albumin ja kokoelmalevyn. Tyylilajiltaan ne luokitellaan nykyään lähinnä neoklassiseksi metalliksi.
Soolotuotantonsa lisäksi MacAlpine on soittanut useissa eri yhtyeissä ja projekteissa. Tunnetuimpia niistä ovat heavy rockin superyhtye M.A.R.S., progressiivista metallia esittänyt Planet X sekä fuusiojazz-yhtye CAB.
2000-luvulla hän on ollut mukana myös Joe Satrianin ja Steve Vain G3-kiertueilla sekä Yngwie Malmsteenin ex-laulajan Marc Boalsin Ring of Fire -kokoonpanossa.
Araninpaimenkoira

Araninpaimenkoira (, , ) on hyvin harvinainen espanjalainen koirarotu.
Ulkomuoto.
Araninpaimenkoira muistuttaa kooltaan ja rakenteeltaan melko paljon katalonianpaimenkoiraa, mutta on kuitenkin tyypiltään epäyhtenäinen sillä paikalliset paimenet välittävät enemmän työskentelyominaisuuksista kuin ulkonäöstä. Tunnusomaisimmat piirteet ovat kirkkaat silmät ja luonnontöpö häntä. Liikkuvaiset korvat ovat useimmiten riippuvat, mutta voivat toisinaan olla myös luonnostaan pystyt. Kirsu on riippukorvaisilla yksilöillä musta ja pystykorvaisilla ruskea. Karvapeite on hieman lyhyempi kuin katalonianpaimenkoiralla ja laadultaan joko laineikas tai kihara. Väritys vaihtelee, mutta on useimmiten vaalea (fawn), tummasävyinen kanelinpunainen tai harmaa. Raajoissa voi esiintyä pääväristä poikkeavat merkit, jotka eivät kuitenkaan saa olla valkoiset. Urokset ovat vähintään 53 cm (ihanne 58 cm) ja nartut vähintään 50 cm (ihanne 55 cm) korkeita.
Luonne ja käyttäytyminen.
Araninpaimenkoira on älykäs ja eloisa. Sillä on erinomainen kyky ohjata ja vartioida lampaita. Se sopeutuu kaikenlaisiin ankariin ilmastoihin ja olosuhteisiin, ja sillä on erittäin hyvä kylmänsietokyky.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Val d’Aran-laaksosta Kataloniasta, jossa se on elänyt jo vuosisatojen ajan täysin eristyksissä muiden rotujen vaikutteilta. Se polveutuu todennäköisesti pitkäkarvaisesta pyreneittenpaimenkoirasta. Aranilaisten maanviljelijöiden mukaan aiemmin oli olemassa myös lyhytkarvainen, pienikokoisempi muunnos, joka oli nykyistä rotua helpommin koulutettava.
Menorcanpodenco

Menorcanpodenco () on espanjalainen koirarotu, joka on kotoisin Baleaareilta.
Ulkonäkö.
Menorcanpodenco näyttää maatiaismaiselta ja sen koko vaihtelee normaalisti keskikokoisesta pieneen, mutta myös kookkaita yksilöitä esiintyy. Pää on leveä ja kuono suora. Silmät ovat pienet ja vinoasentoiset. Ne ovat väriltään yleensä vaaleat, paitsi mustilla yksilöillä, joilla ne ovat mustat. Korvat ovat suuret, matalalle kiinnittyneet ja liikkuvat. Levossa ne ovat taaksekääntyneet, mutta suuntautuvat eteenpäin koiran keskittyessä johonkin. Huulet ovat ohuet ja vaaleanpunaiset ja purenta leikkaava.
Runko on pitkänomainen ja korkeuttaan pidempi, mikä pätee erityisesti pienikokoisiin yksilöihin. Selkä on suora ja voimakas, lantio leveä ja kylkiluut litteät. Raajat ovat keskikokoisilla yksilöillä pitkät ja voimakkaat ja pienillä lyhyet ja usein epätasaiset suhteessa runkoon. Käpälät ovat lähes jäniksenkäpälät ja kynnet voimakkaat ja vaaleat. Häntä on paksu ja kohtuullisen pitkä. 
Karvapeite on tiheä ja 2–5 cm pitkä. Yleisin väritys on punainen valkoisin merkein (67 % populaatiosta), toiseksi yleisin ruskea tan-merkein (14 % populaatiosta) ja kolmanneksi yleisin yksivärinen punainen (10 % populaatiosta). Harvinaisin väritys on musta, joko valkoisin merkein tai ilman. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Menorcanpodenco on ketterä, nopea ja taitava kaniinin metsästäjä, minkä vuoksi saaren metsästäjät pitävät sitä suuressa arvossa.
Alkuperä.
Menorcanpodenco on erittäin vanha menorcalainen metsästyskoira. Se kuuluu muiden podencojen ohella Välimeren jäniskoirien ryhmään, joka polveutuu muinaisesta egyptinmetsästyskoirasta ja jonka vanhin nykyisin elossa oleva kantarotu lienee kreetankoira. Sitä on käytetty kotisaarellaan villikaniinin metsästykseen jo hyvin kauan, ja ennen se oli hyvin runsaslukuinen. Se on alkanut risteytyä muiden rotujen kanssa, mikä lisää populaation sisäistä muuntelua ja laajentaa geenipoolia. Tämä on kuitenkin myös vähentänyt merkittävästi puhdasrotuisten yksilöiden määrää ja tehnyt niistä harvinaisia.
Papuankanahaukka

Papuankanahaukka ("Erythrotriorchis buergersi") on australaasiankanahaukkojen sukuun kuuluva huonosti tunnettu lintu. Sitä tavataan Uudessa-Guineassa.
Siitä tiedetään vain muutama havainto, ei kuitenkaan lainkaan viimeisten kymmenen vuoden ajalta, ja vain Uudesta-Guineasta ja lisäksi yksi havainto Papuasta Fojavuorilta. Sen elinpaikat eivät sovellu metsänhakkuulle, mutta metsät ovat vähenemässä. Papuankanahaukkaa ei metsästetä.
Sen elinpiiriä on trooppinen vuoristometsä 450–1 580 metrin korkeudessa.
Even Flow

"Even Flow" on grungerock-yhtye Pearl Jamin toinen single vuoden 1991 debyyttialbumilta, "Ten". Kappaleen korkein sijoitus Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalla julkaisuvuotenaan oli kolme. Kappale löytyy myös Pearl Jamin kokoelmalevytä, "".
Kappaleen ovat kirjoittaneet laulaja-lauluntekijä Eddie Vedder, ja yhtyeen rytmikitaristi, Stone Gossard, ja se kertoo kodittoman miehen elämästä kadulla. Kappaleen tavaramerkki on sen helposti tunnistettava funkmainen riffi, jonka sävelsivät yhtyeen kitaristit, Gossard, ja Mike McCready.
Lešukonskoje

Lešukonskoje () on Lešukonskojen kunnallispiirin keskuksena toimiva kylä Venäjän Arkangelin alueen koillisosassa. Kylä sijaitsee Mezenjoen sivuhaaran Vaškajoen läntisellä eli vasemmalla rannalla lähellä kohtaa, jossa Vaškajoki liittyy päävirtaan.
Alueen pääkaupunki Arkangeli on linnuntietä noin 250 kilometrin päässä lännessä, mutta kulkuyhteydet sinne ovat huonot. Lešukonskojen kylän lähistöllä on ympäristöstään erillinen pala maantietä Mezenjoen lounaispuolella. Mezenin toiselle puolelle ja kauemmas johtavan maantielle pääsee lautalla Mezenin vastarannalta Smolenetsista. Suora ympärivuotinen maantietieyhteys länteen kuitenkin puuttuu; eteläkaakkoon vievä, Komin tasavallan kautta kulkeva maantie on osin päällystämätön ja pitkä. Kylässä on jokisatama; lyhyempi yhteys alukeskukseen on kesäkaudella vesitse pienen Mezenin rannikkokaupungin kautta, jonne pääsee vastarannalta maanteitse. Lešukonskojen länsireunalla sijaitsee lentokenttä, josta on yhteyslentoja Arkangeliin. 
Lešukonskojen kylässä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 4 406 henkeä. Koko Lešukonskojen piirissä asukkaita oli 7 158.
Nimike

Nimike, item, on systemaattinen ja standardi tapa identifioida, koodata ja nimetä fyysinen tuote, tuotteen osa tai komponentti, materiaali tai palvelu. Nimikkeeksi laskettava kokonaisuus riippuu kunkin yrityksen, yhteisön tai muun tahon, esimerkiksi armeijan, toimintatavoista. Mukaan voidaan lukea edellä mainittujen lisäksi muun muassa tarvikkeet, lomakkeet, pakkaukset, asennustarvikkeet, muotit, kiinnittimet ja sulautetut ohjelmistot. Myös tuotantokäytössä olevat tietokoneet ja työstökoneiden NC-ohjelmat nimikoidaan usein. Tuotetiedonhallinta ja sen kehittäminen perustuu pitkälti hyvin rakennetun ja hallitun nimikkeistön (items) varaan. Tehokkaan tuotetiedonhallinnan kannalta on olennaista, että nimikkeistö on yhtenäinen, yrityksen oman tai vaihtoehtoisesti jonkun laajemman standardin mukainen, ja että nimikkeistön rakenne ryhmittelee nimikkeet eri luokkiin ja alaluokkiin tarkoituksenmukaisella tavalla. 
Nimikkeistöä hallitaan pääasiassa tuotetiedonhallintajärjestelmässä, mutta nimikkeitä tarvitaan myös toiminnanohjauksessa, CAD-järjestelmissä sekä jälkimarkkinoinnin järjestelmissä. Tämän vuoksi hyvin rakennettu ja hallittu nimikkeistö toimii perustana tehokkaalle jälkimarkkinoinnille, valmistus- ja suunnitteluverkoston väliselle kommunikaatiolle sekä tarjoomanhallinnalle. 
Nimike&lt;ref&gt;voidaan kuvataan kolmella elementillä: Yksilöivä tunniste, ominaisuudet ja rakenne. Nimikkeellä on aina nimikekoodi ja lisäksi tietty luokittelu, kuvaukset, ominaisuudet/attribuutit sekä relaatiot muihin nimikkeisiin ja objekteihin. Esimerkiksi yläluokka kynä voi sisältää alaluokan [[kuulakärkikynä]. Kaupallisten nimikkeiden osalta puhutaan usein myös "tuotteista" ja "tuoteryhmistä". Yksittäiset kuulakärkikynät erottaa toisistaan ominaisuuksien (esim. kärjen tyyppi, mustesäiliön koko) ja nimikekoodin perusteella. Suosituksena on, että nimikekuvaukset muodostuisivat automaattisesti ominaisuuksien-/ attribuuttien perusteella. Näin nimikekuvauksista saataisiin globaalisti ymmärrettäviä ja helpommin käsiteltäviä. 
On myös hyvä hahmottaa, että nimikkeellä on usein myös rakenne, eli se rakentuu toisista nimikkeistä. Rakenne voi olla monitasoinen, sillä rakenteen nimikkeillä saattaa itselläänkin olla rakenne (esim. traktori -&gt; moottori -&gt; sylinteri). 
Lähteet.
[[Luokka:Standardit]]
[[Luokka:Tiedonhallinta]]
James Pond 2

James Pond 2: Codename: RoboCod, (myös nimellä Super James Pond ja lyhyesti RoboCod), on vuonna julkaistu tasohyppelypeli. Peli on osa "James Pond" -sarjaa. Se julkaistiin alun perin Amigalle, Atari ST:lle ja Sega Mega Drivelle. Nykyään se on muun muassa ladattavissa PlayStation Networkissa.
Peli on suoraviivaisempi tasohyppely kuin edeltäjänsä. Agenttikala James Pond on oppinut kävelemään evillään. Hän voi metallihaarniskansa avulla venyä ylöspäin loputtomiin ja osittain suojautua vihollisilta kilven alle. Pond voi myös roikkua ja liikkua sivusuunnassa katossa. 
Vastaanotto.
Brittiläinen lehti ACE antoi pelin Amiga-versiolle pisteitä 938/1000. 
Amiga Format -lehti antoi pelille arvosanaksi 91% arvostelussaan.
Mega-lehti puolestaan listasi sen sijalle 20 luetellessaan parhaita Mega Drive -pelejä.
Sven Donner

Sven Evert Donner (12. toukokuuta 1890 Helsinki – 8. syyskuuta 1970) oli suomalainen lääkäri, partiojohtaja sekä itsenäisyysaktivisti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Donnerin vanhemmat olivat valtioneuvos Anders Severin Donner ja Elin Maria Wasastjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1913, lisensiaatiksi 1920 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1926. Hän sai professorin arvonimen 1950. Donner oli naimisissa vuodesta 1919 Elsa Strengellin kanssa. Heillä oli kolme lasta, Märta Donnerista tuli tunnettu lastenneurologi.
Donner toimi Suomen armeijan ylilääkärin adjutanttina, eri joukko-osastojen lääkärinä ja lääkintäaliupseerikurssien opettajana 1918–1921 yleten 1919 lääkintäkapteeniksi. Hän oli Helsingin yleisen sairaalan apulaislääkärinä 1920, Lapinlahden keskuslaitoksen apulaislääkärinä 1922–1925 ja Tampereen kaupungin mielisairaalan lääkärinä 1925–1928. Tämän jälkeen Donner toimi Nikkilän sairaalan ylilääkärinä 1928–1939 sekä Helsingin Kivelän sairaalan mielisairasosaston ylilääkärinä vuodesta 1939 ja Helsingin yliopiston dosenttina vuodesta 1940.
Hän oli ylioppilaiden poliittisen valtuuskunnan puheenjohtajana 1917–1918, Suomen psykiatris-neurologisen yhdistyksen puheenjohtajana 1930–1931, Sielunterveysseuran puheenjohtajana 1929–1931, Hermo- ja mielitautien vastustamisyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1944 sekä Pelastakaa Lapset ry:ssä hallintoneuvoston varapuheenjohtajana vuodesta 1951 ja keskushallituksen puheenjohtajana.
Maanpuolustus- ja partiolaistoiminta.
Donner oli vuodesta 1915 mukana jääkäriliikkeessä ja myöhemmin myös suojeluskuntaliikkeessä. Hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja oli Aktivistikomitean jäsen 1915–1918. Donner oli myös Duodecimin ambulanssin ylilääkärinä Itä-Karjalan kansannousun aikana 1921–1922 sekä lääkintätehtävissä sotavuosina 1939–1940 ja 1941–1944. Donner ylennettiin lääkintäeverstiluutnantiksi 1942. Hän toimi jatkosodan aikana Päämajan lääkintäosaston alaisena hermo- ja mielitautien hoidon tarkastajana.
Partioliikkeessä Donner oli partiojärjestö Toimen Poikien johtajana 1913–1925 ja Suomen Vapaan Partioryhmän johtajana 1917–1963 sekä Suomen Partiopoikajärjestön puheenjohtajana 1957–1963.
Natsikytköksiä.
Monien merkittävien aikalaistensa tavoin Donner ihaili kansallisosialistista ideologiaa ja toimintaa. Suomen armeijan hermo- ja mielitautiosaston tarkastajana hän toivoi jyrkkiä toimia vammaisia kohtaan. Donner kirjoitti armeijan johdolle erään tarkastusmatkansa päätteeksi ihailunsa Hitlerin vammaisten murhauttamistoimia kohtaan: "En voi pitää mahdollisena sitä, että Suomellakaan olisi varaa sallia kielteisten voimien tehdä tuhotöitään samalla kuin se panee myönteisimmät alttiiksi rintamilla." Donner piti välttämättömänä, että vaikeimmat potilaat "tehdään vaarattomiksi" ja suljetaan keskitysleiriin. Ylen Mot-ohjelman mukaan suomalaisella lääketieteellä ja natsilääkäreillä oli tiivis yhteistyösuhde, eikä mainittu natsimielisyys ollut harvinaista.
Julkinen monopoli

Julkinen monopoli eli lakisääteinen monopoli eli oikeudellinen monopoli on yritys tai muu toimija, jolle on lailla annettu monopoliasema eli muita yrityksiä on kielletty toimimasta alalla.
Tyypillisesti lakisääteinen monopoli on valtionyhtiö kuten Alko tai Veikkaus Oy, mutta toisinaan valtiot monopolisoivat tehtäviä muille valtion elimille tai yksityisille yrityksille esimerkiksi patentein tai lisenssein. Merkantilismille yksityiset lakisääteiset monopolit olivat tunnuspiirre.
Julkinen monopoli -termillä saatetaan myös tarkoittaa ainoastaan julkisen sektorin hallinnoimia lakisääteisiä monopoleja.
Lakisääteisen monopolin motiiveja.
Lakisääteisiä monopoleja käytetään joskus rahan keräämiseen valtiolle, mutta saman voi tehdä myös alaa verottamalla. Rahapelimonopoleja on perusteltu peliriippuvuuden ehkäisemisellä, mutta esimerkiksi Britanniassa rahapelimonopoleista on luovuttu, ja silti peliriippuvuus näyttää olevan siellä vähäisempää. Toisinaan ajatellaan, että jos jollain alalla vallitsee luonnollinen monopoli, sellaisen on parempi olla valtion tai kunnan hallussa kuin yksityisen. Yleisesti katsotaan, että poliisitoimen tulee mm. turvallisuussyistä olla valtion monopoli.
Lakisääteisen monopolin haittoja.
Lakisääteisen monopolin ylläpitäminen voi aiheuttaa yhteiskunnallisia kustannuksia, kun lakisääteisen monopolin omaava yritys joutuu puolustamaan monopoliaan turhin kustannuksin viestinnällä ja voimakkaalla suoralla vaikuttamisella päättäjiin. Tällaisesta kokonaistaloutta vahingoittavasta hyödyntavoittelusta käytetään nimitystä välistäveto.
Tavalliset monopolit joutuvat reagoimaan potentiaalisiin kilpailijoihin parantamalla toimintaansa, mutta lakisääteiset monopolit yrittävät estää kilpailua lainsäädännön kautta.
Lisäksi koituu samoja haittoja kuin usein muistakin monopoleista: allokatiivista tehottomuutta, tuotannollista tehottomuutta ja dynaamista tehottomuutta; mm. monopoliyrityksen toiminta, innovointi ja kustannustehokkuuden parantaminen jäävät heikommiksi.
Thure Svedlin

Thure William Svedlin (20. helmikuuta 1891 Uusikaarlepyy – 30. syyskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija, kustannusjohtaja ja itsenäisyysaktivisti.
Elämä.
Svedlinin vanhemmat olivat isännöitsijä Isak Svedlin ja Ida Lundqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi Vasa svenska lyceumista vuonna 1909 ja opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-filologisella laitoksella, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1913 ja maisteriksi 1914. Svedlin toimi Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina vuosina 1912–1914.
Svedlin otti osaa jääkäriliikkeen johtoon. Hän edusti Vaasalaista osakuntaa jääkäriliikkeen alkuvaiheen järjestelyistä vastanneessa Ylioppilaiden keskuskomiteassa, kävi itsekin pfadfinder-kurssin Lockstedtin leirillä Saksassa vuonna 1915 ja toimi seuraavan kahden vuoden ajan jääkäriliikkeen tehtävissä Tukholmassa ja Berliinissä. Hän työskenteli muun muassa Tukholman jääkärivärväystoimistossa, "Aftonbladetin" toimittajana ja yhdessä Herman Gummeruksen kanssa sekä kuului Aktiiviseen komiteaan ja sen työvaliokuntaan. Svedlin palasi Suomeen keväällä 1917 ja osallistui aktivistien salaiseen työhön kuten Vimpelin ja Vöyrin sotakoulujen perustamiseen. Hän osallistui myös valkoisten puolella Suomen sisällissotaan 1918. Svedlin hankki helmikuussa 1918 salaa aseita maan alla toimineelle Helsingin suojeluskunnalle ja oli huhtikuussa Helsingin valtauksen aikana sen esikunnan jäsen. Sodan jälkeen hän oli jonkin aikaa Uudenmaan sotilaspiirin esikuntapäällikkönä ja järjesteli suojeluskuntakoulutuksen aloittamista. Hänet ylennettiin reservin luutnantiksi 1918.
Svedlin oli "Svenska Tidningen" -lehden toimittajana 1917–1918 ja lehden taloudenhoitajana 1919–1921. Hän kuului vuosina 1921–1928 julkaistun kahdeksanosaisen "Suomen vapaussota" -historiateoksen toimituskuntaan. Vuodesta 1922 Svedlin oli Holger Schildtin kustantamon palveluksessa. Hän oli kustantamon 2. johtaja vuodesta 1928 ja toimitusjohtaja Holger Schildtin seuraajana vuodesta 1931. Hän jatkoi tässä tehtävässä vuonna 1959 tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Svedlin oli myös Vaasalaisen osakunnan kuraattori 1918–1920 ja Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen 1917–1929. Hän kuului vuodesta 1929 Suomen Kustannusyhdistyksen hallintoneuvostoon.
Svedlin oli talvisodan aikana 1939–1940 ja jatkosodan alkuvaiheessa 1941–1942 päämajan sotahistorian kanslian kansliaupseerina. Hän sai reservissä majurin arvon 1942. Hän kuului jatkosodan aikana ruotsinkielisten oikeistoradikaalien piiriin, joka julkaisi "Svensk Botten"- ja "Aftonposten"-lehtiä ja keräsi ruotsinkielisen vasta-adressin kolmenkymmenenkolmen kirjelmälle.
Svedlin oli naimisissa vuodesta 1918 Elin Savanderin kanssa. Heillä oli neljä lasta.
M.A.R.S.

M.A.R.S. (MacAlpine, Aldridge, Rock, Sarzo) oli vuosina 1985–1987 toiminut heavy rockin "superyhtye", jonka perustivat Tommy Aldridge ja Rudy Sarzo. Alkuperäisenä kitaristina oli Craig Goldy, joka kuitenkin jätti projektin liittyäkseen Ronnie James Dion kokoonpanoon. Uudeksi kitaristiksi pestattiin juuri esikoisalbuminsa julkaissut Tony MacAlpine. Koe-esiintymisten jälkeen laulajaksi tuli Rob Rock. 
M.A.R.S. julkaisi ainoaksi jääneen albuminsa "" vuonna 1986. Levyn julkaisun jälkeen Aldridge ja Sarzo liittyivät Whitesnakeen, Rock jatkoi työskentelyä Chris Impellitterin kanssa ja MacAlpine keskittyi soolouraansa.
Tupakkatuote

Tupakkatuote on tupakasta kokonaan tai osin valmistettu tuote, jota käytetään tupakoimiseen. Yleisin tupakkatuote on savuke, ja muita tupakkatuotteita ovat sikarit, pikkusikarit, piipputupakka, nuuska ja purutupakka.
Suomen lainsäädännön mukaan tupakkatuotteen, tupakan, tupakan vastikkeen, tupakkajäljitelmän ja tupakointivälineen mainonta, epäsuora mainonta ja muu myynninedistäminen on kielletty. Mainonta on kiellettyä kaikissa mainosvälineissä. Tupakan mainontaa ja muuta myynninedistämistä ei saa suunnata kuluttajille eikä edes tupakka-alan ammattilaisille. Myös tupakkasponsorointi on kiellettyä.
Sähkötupakka ei ole Suomen lainsäädännön mukaan tupakkatuote. Tupakkalain tupakointikiellot näin ollen eivät päde sähkösavukkeen käyttöön. Sähkötupakka on tupakkalaissa tarkoitettu tupakkajäljitelmä silloin, kun se muistuttaa muodoltaan läheisesti tupakkatuotetta tai tupakointivälinettä.
Jab Tak Hai Jaan

Jab Tak Hai Jaan (suomeksi ”Ellei elämä”) on vuonna 2012 ilmestynyt intialainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Yash Chopra ja tuottanut hänen poikansa Aditya Chopra. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan, Katrina Kaif ja Anushka Sharma. Tämä on neljäs Chopran ohjaama elokuva, jonka miespääosaa näyttelee Shahrukh Khan, ja ensimmäinen ohjaus kahdeksaan vuoteen "Veer-Zaaran" jälkeen. "Jab Tak Hai Jaan" jäi Yash Chopran viimeiseksi ohjaukseksi ennen hänen kuolemaansa 21. lokakuuta 2012, vain kolme viikkoa ennen elokuvan julkaisua. Elokuva julkaistiin diwalina 2012.
Musiikki.
Elokuvan musiikin on säveltänyt A. R. Rahman, joka teki ensimmäistä kertaa yhteistyötä Yash Chopran kanssa. Sanoitukset on kirjoittanut Gulzar ja nimikkorunon kirjoitti Aditya Chopra.
Ville Sorvali

Ville Tuomas Sorvali (s. 13. huhtikuuta 1980) on suomalainen metallimuusikko, joka tunnetaan Moonsorrowin vokalistina, basistina ja sanoittajana. Hänen serkkunsa on muusikko Henri Sorvali, joka toimii myös Moonsorrowin kitaristina.
Sorvali on soittanut myös metalliyhtye Amoralissa.
Ville on toiminut sanoittajana myös muutamille metalliyhtyeille.
Manuel Onwu

Manuel Onwu Villafranca (s. 11. tammikuuta 1988 Tudela, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Onwu pelasi kaudella 2006–2007 Tercera Divisiónin Tudelanossa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Osasuna B:hen, josta hänet kuitenkin lainattiin kaudeksi 2007–2008 Iruñaan (36:ssa Tercera Divisiónin ottelussa 19 maalia) ja alkukaudeksi 2008–2009 Alziraan (neljässä Segunda División B:n ottelussa yksi maali). Onwu pelasi lainapestien jälkeen Osasuna B:ssä Segunda División B:tä, kunnes hänet nostettiin Osasunan edustusjoukkueeseen.
Onwu pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 11. maaliskuuta 2012 Athletic Bilbaota vastaan. Otteluja kertyi kauden 2011–2012 aikana neljä, mutta maaleja ei vielä yhtään. Seuraavalla kaudella hän kuitenkin teki ensimmäisen maalinsa – kauden ensimmäisessä ottelussaan – 10. marraskuuta 2012 Espanyolin verkkoon 77:nnellä minuutilla tultuaan kentälle kymmenen minuuttia aiemmin.
Bereznik

Bereznik (, joskus myös ) on kunnallispiirin keskuksena toimiva kaupunkityyppinen taajama Venäjän Arkangelin alueen Vinogradovin piirissä, Vienanjoen läntisellä eli vasemmalla rannalla. Valtatie M8 Arkangeliin kulkee taajaman läpi; matkaa aluekeskukseen on maanteitse noin 270 kilometriä. Taajamaan ei ole rautatieyhteyttä, mutta siellä on jokisatama. Satelliittikuvan perusteella taajaman kaakkoispuolella on myös maapohjainen kiitotie lentoliikennettä varten.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Vinogradovin piirissä asui 16 753 henkeä, joista Bereznikin taajamassa 6 018.
Pasi Kouvalainen

Pasi Matias Kouvalainen (s. 6. tammikuuta 1992 Pyhäjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Kouvalainen on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Kouvalainen on Pyhäjärven Pohdin kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Iisalmen Peli-Karhuihin kaudeksi 2006–2007. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Kouvalainen oli IPK:n C-nuorten paras pistemies sekä SM-karsinnoissa tehoilla 2+3=5 että C-nuorten I-divisioonan runkosarjassa tehoilla 13+12=25. Kaudeksi 2008–2009 Kouvalainen siirtyi Kalevan Palloon.
Kouvalainen debytoi KalPan SM-liigajoukkuessa kaudella 2012–2013. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 13. marraskuuta 2012 vieraissa Pelicansia vastaan. Kouvalainen sai ottelussa jääaikaa 5.18 minuuttia. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Janne Kolehmaisen tekemään voittomaaliin, joka jäi KalPan 1–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Suurimman osan kaudestaan Kouvalainen pelasi kuitenkin seuran A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 7+24=31.
Syksyllä 2013 Kouvalainen liittyi ensin Mestis-joukkue Kajaanin Hokin harjoitusvahvuuteen ja sopi kauden 2013–2014 kynnyksellä jatkavansa joukkueessa. Hän pelasi samana syksynä myös neljä European Trophyn ottelua KalPan SM-liigajoukkueen mukana. Kauden mittaan Kouvalainen nousi kuitenkin takaisin KalPan SM-liigajoukkueeseen, jossa hän pelasi 25 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Kouvalaisen liigauran avausmaali syntyi runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 11. maaliskuuta 2014 vieraissa Espoo Bluesia vastaan.
Kaudeksi 2014–2015 Kouvalainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue KeuPa HT:hen. Kaudella 2015–2016 hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 7+30=37. Kouvalainen voitti myös KeuPan sisäisen tehotilaston lukemalla +25, kuten myös kevään 2016 pudotuspeleissä lukemalla +2.
Kouvalainen palasi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella Hokkiin, jota valmentaa hänelle KalPasta tuttu Jari Laukkanen. Kaudeksi 2017–2018 Kouvalainen palasi vuoden mittaisella sopimuksella hänen junioriuraltaan tuttuun Iisalmen Peli-Karhuihin pelaamaan Mestistä. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Heinolan Peliittoihin. Kouvalainen nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 13+14=27. Mestiskarsinnoissa Kouvalainen oli Peliittojen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+5=6. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla SM-liigajoukkue Pelicansissa tehden yhden syöttöpisteen. Kaudeksi 2019–2020 Kouvalainen nimettiin Peliittojen kapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana myös neljä SM-liigaottelua Pelicansissa tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2020–2021 Kouvalainen palasi vuoden mittaisella sopimuksella IPK:hon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Kouvalainen voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Määrin kieli

Määrin kieli (omakielinen nimi "moravština") on länsislaavilainen kieli (tai tšekin kielen murre), jota puhuu äidinkieleenään Määrin alueella Tšekissä asuva väestö – määriläiset. Vuonna 2011 yli 108 000 ihmistä ilmoitti määrin äidinkielekseen.
Määrin kielelle on yritetty vuodesta 2008 alkaen saada aikaan standartoitu kirjoitusasu kansanliikkeen voimin. Liike vaikuttaa erityisesti Brnossa.. Määrin määritteleminen omaksi kielekseen ennemmin kuin tšekin murteeksi on kiistelty. 
Erot Böömin murteeseen.
Määristä puuttuu böömiläisiin murteisiin verrattuna yksi vokaali [ɪ]. Määrin kielen vokaalit havainnollistettu alla. Kaikki määrin vokaalit voivat esiintyä sekä pitkinä että lyhyinä. Pitkän [i]:n sijaan Böömin muteissa sen sijaan kyseinen vokaali on puolipitkä [iˑ]. 
Lähde:
Granqvist

Granqvist tai Grankvist on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Off Records

Off Records oli suomalainen levy-yhtiö, joka toimi vuosina 2007–2013. Yhtiö keskittyi pääasiassa punkin, hardcore punkin ja metallimusiikin julkaisemiseen.
Off Records käynnisti toiminnan uudestaan vuonna 2020 julkaisemalla Mustasuo-yhtyeen ensimmäisen albumin Katharis ja Aivolävistys-yhtyeen uuden singlen.
Manifesto of Sentenced

Manifesto of Sentenced on suomalaisen metalliyhtye Sentencedin suppein lopettamisen jälkeen julkaistuista kokoelmista. Se julkaistiin Century Media -levy-yhtiön kautta CD:nä 4. maaliskuuta 2009.
Levyn kaikki kappaleet on julkaistu aikaisemmin ja levy sisältää kolmen kappaleen single-versiot, kaksi liveraitaa sekä 12 kappaleen normaalit albumiversiot. Kappaleet painottuvat Ville Laihialan valtakauteen yhtyeen solistina. Kappalejärjestys on käänteinen julkaisuun nähden eli kappaleet alkavat uusimmasta ja päättyvät edellisen solistin, Taneli Jarvan, laulamaan Northern Lights -kappaleeseen.
Andrés Gimeno

Andrés Gimeno (3. elokuuta 1937 Barcelona – 9. lokakuuta 2019 Barcelona) oli espanjalainen tennispelaaja. Hän voitti vuonna 1972 Ranskan avoimet 34-vuotiaana, ollen tuolloin vanhin Ranskan avointen voittaja. Vuonna 2009 hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen. Kaksinpelin maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan sijalla yhdeksän.
Malouma

Malouma Mint Moktar Ould Meïddah, taiteilijanimeltään Malouma, on mauritanialainen laulaja ja poliitikko. Hänen musiikkinsa pohjautuu griotteja vastaavaan iggawen-perinteeseen. Malouma aloitti laulamisen ja paikallisen harpun, ardinin soiton 6-vuotiaana muusikko-runoilijaisänsä opettamana. Paikallisen perinnemusiikin lisäksi kansainväliset tyylit, kuten blues, ovat vaikuttaneet Malouman lauluihin, joita hän alkoi itse kirjoittaa 16 vuoden iässä.
Malouma on käsitellyt musiikissaan rakkauden ja avioeron kaltaisia aiheita naisen näkökulmasta. Tämä on aiheuttanut ongelmia konservatiivisessa muslimimaassa. Malouma on myös pyrkinyt lähentämään maansa etnisten ryhmien välejä, ja sotilashallitus päätyi osittain tästä syystä kieltämään hänen musiikkinsa 1990-luvun alussa. Maloumalla on vakiintunut kansainvälinen ura. Hän on ollut oppositiojohtaja Ahmed Ould Daddahin pitkäaikainen tukija ja pääsi vuonna 2007 yhdeksi 56:sta Mauritanian senaatin jäsenestä.
Ricardo Mello

Ricardo Mello (s. 21. joulukuuta 1980 Campinas) on brasilialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 50 heinäkuussa 2005. Hän on voittanut urallaan yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä.
Mello voitti vuonna 2004 uransa toistaiseksi ainoan ATP-turnauksen. Delray Beachissä pelatussa loppuottelussa hän voitti Vincent Spadean.
Chase Tower (Milwaukee)

Chase Tower on 88 metriä korkea pilvenpiirtäjä Milwaukeessa, Wisconsinin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennus on tunnettu aikaisemmin nimillä "Bank One Plaza", "Marine National Exchange" ja "Marine Plaza Building". 
Brookfield Asset Management -yhtiö osti vuonna 2006 rakennuksen Marine Bankilta 34 miljoonalla dollarilla.
Vuosina 1961–1973 Chase Tower oli Milwaukeen korkein rakennus. Vuonna 1973 valmistunut U.S. Bank Center ohitti Chase Towerin sadalla metrillä.
Hatfield (Kansas)

Hatfield oli pieni kaupunki nykyisen Finneyn piirikunnan pohjoisosassa Kansasissa noin viisitoista mailia luoteeseen Garden Citystä.
Alueelle perustettiin paikallisia uudisraivaajia palveleva postitoimisto 18. helmikuuta 1886 ja se sai nimekseen Whitson sitä hoitaneen perheen mukaan. Kirjailija John H. Whitson kuvaili äitinsä hoitamaa postitoimistoa "Yhdysvaltain pienimmäksi", sillä se käsitti vain muutamia kirjelokerikkoja keittiössä. Postitoimisto siirrettiin kaupunkiin ja sen nimeksi vaihdettiin kaupungin mukaan Hatfield 20. elokuuta 1887.
Kaupungin paikan mittasi John W. Gregory, joka toimi myöhemmin "Garden City Sentinelin" toimittajana. Gregory oli valinnut kaupungin sijainniksi paikan, jossa Cannon Ballin postivaunulinja Garden Citystä Leotiin ristesi suunnitellun Denver, Garden City and Southeast Railroadin ratalinjauksen kanssa. Parhaimmillaan Hatfield käsitti kaupungintalon, 11-huoneisen Antelope-hotellin, sekatavarakaupan, pastorin maatilan sekä muutamia muita maatilarakennuksia, sekä myöhemmin vielä G. C. Coutantin rakennuttaman suuren kaksikerroksisen ja kahdeksanhuoneisen turveseinäisen talon.
Vuosina 1887–1889 kaupungissa julkaistiin sanomalehteä nimeltä "The Hatfield News", jonka ilmestyminen päättyi päätoimittajan kuolemaan.
Suunniteltua rautatietä ei koskaan rakennettu, ja Hatfield vaipui pian monien muiden pienten kaupunkien tapaan historiaan, osaksi koillisessa sijaitsevan Terrytonin kasvun vuoksi. Postitoimisto lakkautettiin 31. toukokuuta 1892.
N-asetyylimuramiinihappo

N-asetyylimuramiinihappo (C11H19NO8) on sokerijohdannainen ja osa bakteerien soluseinän peptidoglykaania.
Biologinen merkitys.
N-asetyylimuramiinihappo on rakenteeltaan N-asetyyliglukosamiinin ja maitohapon eetteri. Yhdistettä esiintyy ainoastaan bakteereissa. N-asetyylimuramiinihappo ja N-asetyyliglukosamiini muodostavat peptidoglykaanin hiilihydraattiosan. N-asetyylimuramiinihappo liittyy polypeptidiketjuun, joka sisältää muun muassa L-alaniinia, D-alaniinia, D-glutamiinihappoa ja joko lysiiniä tai diaminopimeliinihappoa. 
Eräät antibiootit vaikuttavat estämällä N-asetyylimuramiinihapon synteesiä. Yksi tällainen on fosfomysiini, joka estää N-asetyylimuramiinihapon synteesissä tarvittavaa enolipyruvaattitransferaasientsyymiä.
Victor Wetterström

Victor Emanuel Wetterström (27. elokuuta 1884 Tukholma – 11. toukokuuta 1956 Tukholma) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti. Wetterström oli mukana maansa hopeaa voittaneessa joukkueessa Chamonix’n olympialaisissa 1924.
Itäkeskuksen peruskoulu

Itäkeskuksen peruskoulu on Helsingissä sijaitseva yhtenäinen peruskoulu, jossa on luokat 1–9. Oppilaita koulussa on noin 460 ja rehtorina toimii Jutta-Riina Karhunen. Koulu sijaitsee nimestään huolimatta Myllypurossa, noin puoli kilometriä Itiksen kauppakeskuksesta pohjoiseen. Koulu toimii lähikouluna Puotinharjun lapsille ja on itäisen Helsingin kielikoulu. Vaikka koulu onkin virallisesti Myllypurossa, se ei palvele lähikouluna Myllypurossa asuvia. Koulussa voi lukea ensimmäisenä vieraana kielenä englantia, kiinaa, ranskaa tai saksaa. Luokkien 3–9 painotuksena on vieraiden kielten oppiminen ja eri maiden kulttuureihin tutustuminen. Ranskaa ja saksaa A-kielenä opiskelemaan pyrkiville järjestetään soveltuvuuskoe 2. luokan keväällä.
Historia.
Nykyinen Itäkeskuksen peruskoulu on jatkoa Puotinharjun peruskoululle (aik. kansa- ja kansalaiskoulu) ja Itäkeskuksen peruskoululle (aik. Puotinharjun yhteiskoulu). Koulu toimii Puotinharjun koulun rakennuksissa, jotka on piirtänyt arkkitehti Kari Virta. Koulurakennukset otettiin käyttöön 1969 ja saneerattiin täysin vuosien 2004-2008 aikana Antti Luutosen toimiessa arkkitehtina.
Vuoteen 1992 asti Puotinharjun koulussa Olavinlinnanpolulla opiskelivat lähialueen lapset ja nuoret. Itäkeskuksen koulun puolella Kajaaninlinnantiellä toimi kielikoulu, johon oppilaat tulivat kolmannelle luokalle eri puolilta kaupunkia. Kouluun pääsi soveltuvuuskokeen perusteella. A-kielenä kaikki opiskelivat ranskaa, saksaa tai venäjää joka vuosi kolme tuntia viikossa. Samaan tapaan toimii nykyään Etelä-Haagassa sijaitseva Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu. Moni jatkoi opiskelua samassa rakennuksessa Itäkeskuksen lukiossa.
Vuodesta 1992 lähtien kielikoulun toiminta siirtyi vähitellen Olavinlinnanpolulle, jossa koko koulu toimii nyt yhtenäisenä peruskouluna.
Wipeout Suomi

Wipeout Suomi on suomalainen versio yhdysvaltalaisesta Wipeout-televisiosarjasta. Ohjelma kuvattiin Argentiinassa helmikuussa 2013, ja se esitettiin televisiossa kevään aikana Fox-kanavalla. Ohjelman tuotti Endemol.
Ohjelma alkoi Foxilla 31. maaliskuuta 2013, ja sen juontajana toimi Anna Easteden. Ohjelmaan haki 3 000 kilpailijaa, joista valittiin mukaan 20 kilpailijaa.
Wipeout Suomi tehtiin neljän maan yhteistuotantona (Suomi, Venäjä, Ukraina, Kazakstan), ja se esitettiin näissä maissa kevään 2013 aikana. Kilpailijoita oli mukana jokaisesta osallistujamaasta, joilla kullakin oli oma juontaja. Kilpailu oli suunniteltu siten, että kaikki maat pysyvät kisassa mukana finaaliin saakka.
Ohjelmaa esitettiin Kazakstanissa nimellä "Ekstremalyi" (), Ukrainassa nimellä "Zamotšeni" () ja Venäjällä nimellä "Navylet" ().
Justin Welby

Justin Welby (s. 1956 Lontoo) on toiminut Canterburyn arkkipiispana eli anglikaanisen kirkon johtajana vuodesta 2013. Hän ilmoitti marraskuussa 2024 eroavansa virasta.
Elämäkerta.
Welby opiskeli Eton Collegessa ja Trinity Collegessa, Cambridgessa aineinaan historia ja oikeustiede. Ennen pappisuraansa hän työskenteli viisi vuotta Pariisissa ranskalaisen öljy-yhtiön Elf Aquitainen palveluksessa ja kuusi vuotta Lontoossa Enterprise Oilin palveluksessa, jossa hän toimi Pohjanmeren ja Länsi-Afrikan öljyn jalostuksen asiantuntijana. 
Welby erosi öljyteollisuuden palveluksesta uskonnollisen herätyksen jälkeen vuonna 1989 lukeakseen papiksi. Hän sai oppiarvon teologiassa St John's Collegesta Durhamin yliopistosta. Hänet nimitettiin 2011 Durhamin piispaksi Tom Wrightin seurajana. Hänestä tuli Canterburyn arkkipiispa vuonna 2013 Rowan Williamsin jälkeen.
Welby ilmoitti marraskuussa 2024 eroavansa tehtävistään Canterburyn arkkipiispana. Eropäätös seurasi kohua, joka liittyi lasten hyväksikäyttöön Englannin kirkossa. Welbyn katsottiin jättäneen ilmoittamatta John Smyth -nimisestä lasten hyväksikäyttäjästä, vaikka hänellä oli ollut siihen mahdollisuus ja velvollisuus. Welbyn seuraajasta ei ollut heti selvyyttä, eikä ero astunut voimaan välittömästi. Lokakuussa 2025 ilmoitettiin, että Canterburyn arkkipiispaksi on nimitetty Sarah Mullally, josta tulee virkaan astumisen jälkeen ensimmäinen nainen virassa.
Yksityiselämä ja mielipiteet.
Welby on Kenian ja Nigerian politiikan ja historian asiantuntija. Hänen mielenkiinnon kohteisiinsa kuuluvat ranskalainen kulttuuri, purjehdus ja politiikka. Hänen puolisonsa on Caroline. Parilla on kaksi poikaa ja kolme tytärtä. Pari menetti vuonna 1983 seitsenkuukautisen tyttären auto-onnettomuudessa Ranskassa.
Welby hyväksyy naispiispuuden. Hän kuitenkin vastustaa samaa sukupuolta olevien avioliittoja. Welbyn kaudella sallittiin myös naisten vihkimys piispoiksi.
Jukka Oas

Jukka Tapani Oas (25. tammikuuta 1952 Hattula – 19. syyskuuta 1999 Helsinki) toimi kansainvälisten järjestöjen ja EU:n tehtävissä 1980- ja 1990-luvuilla. 
Oas syntyi Hattulassa vuonna 1952, valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1972 ja valtiotieteen maisteriksi 1979. Nuoruudessaan hän toimi Suomen teiniliiton puheenjohtajana. Hänen kansainvälisiä tehtäviään olivat sosialistisen nuorisointernationaalin pääsihteeri Wienissä 1979–1981, Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen ryhmän neuvonantaja Brysselissä 1993–1996 ja Euroopan komission Suomen edustuston johtaja 1996–1999. 
Oas valittiin ensimmäiseksi Hämeenlinnan vuoden lyseolaiseksi 1996. Hän menehtyi vatsasyöpään 47-vuotiaana vuonna 1999.
Kiss Daddy Goodnight

Kiss Daddy Goodnight on vuonna 1987 julkaistu Peter Ily Huemerin ohjaama trillerielokuva. Psykologisen jännityselokuvan pääosissa ovat Uma Thurman ja Steve Buscemi. "Kiss Daddy Goodnight" on Uma Thurmanin ensimmäinen elokuva.
Huemer myös laati elokuvan käsikirjoituksen Michael Gabrieli kanssa. "Kiss Daddy Goodnight" sai ensimmäisen ensi-iltansa 29. lokakuuta vuonna 1987 American Film Instituten independent-elokuvien elokuvajuhlassa. Virallinen ensi-ilta oli 20. toukokuuta vuonna 1988.
"Kiss Daddy Goodnight" julkaistiin ensimmäisen kerran DVD:lle vuonna 2003.
Juoni.
Laura (Uma Thurman) on malli, joka ansaitsee lisätuloja viettelemällä miehiä ja varastamalla heidän rahansa. Sitten Laura sekaantuu väärään mieheen...
Jääpallon Maakuntasarja 1949

Jääpallon Maakuntasarja 1948-1949 pelattiin cup-kilpailuna. Osallistuvia joukkueita sarjassa oli 51. Joukkueet jaettiin neljään lohkoon ja lohkovoittajat nousivat seuraavaksi kaudeksi Suomensarjaan.
Maakuntasarja.
Etelälohko.
VPaPo, JMP, RU-38 ja Jäntevä voittivat lohkonsa ja nousivat Suomensarjaan, josta putosivat LaKi, KPV, PK-37 ja TPK.
Jalkapallon C-sarjan kausi 1940–1941

Jalkapallon C-sarja 1940–1941 oli Suomen kolmanneksi korkein sarjataso jalkapallossa kaudella 1940–1941.
Sarja pelattiin kuudessa lohkossa ja lohkovoittajat karsivat noususta B-sarjaan. Sota keskeytti sarjatoiminnan kesällä 1941, eikä karsintoja saatu pelatuksi loppuun saakka.
C-sarja.
Lähteen toimintakertomuksessa esitetyt ottelutulokset on sijoitettu arvaamalla pelatuiksi joko kotona tai vieraissa.
Lohko 2.
"Kärpät niminen seura löytyy sekä Turusta että Porista. UL (Turun Urheiluliitto) valittiin sarjassa yhden ottelun pelanneen ja sitten luovuttaneen Jämsänkosken Ilveksen tilalle."
Lohko 5.
(0–0) voitto LUM:lle ottelutta.
Loppusarja.
Sarja keskeytyi jatkosodan syttyessä kesällä 1941.