tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
David Seth-Smith

David Seth-Smith (1875 – 1963) oli brittiläinen lintutieteilijä, lintumaalari, kirjailija ja radiotoimittaja.
Seth-Smith toimi Zoological Society of Londonin nisäkäs- ja lintuosaston kuraattorina, ja toimitti British Ornithologists' Clubin lehteä. Hän toimitti BBCn lapsille suunnattua radion luonto-ohjelmaa "The Zoo Man".
1945 hänet valittiin Royal Zoological Societyn jäseneksi. Hän oli British Ornithologists' Unionin jäsen, New York Zoological Societyn kunniajäsen sekä American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen.
Seth-Smith nimesi linnuista ugandanuunilinnun ("Phylloscopus budongoensis") vuonna 1907.
Seinäjoen kaupunginvaltuusto

Seinäjoen kaupunginvaltuusto on Seinäjoen kaupungin kunnanvaltuusto ja ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi kansanvaalilla.
Kaudella 2021–2025 valtuuston kolme suurinta puoluetta ovat Suomen Keskusta (15), Kokoomus (14), Perussuomalaiset (8). Valtuuston puheenjohtajana toimii Pasi Kivisaari (kesk), joka vasta neljäntenä on johtanut sekä valtuustoa ja hallitusta. Varapuheenjohtajina toimivat Kimmo Heinonen (kok) sekä Harry Wallin (sd). 
Seinäjoen kaupunginvaltuusto kokoontui ennen Kauppalantalossa, mutta Alvar Aallon suunnitteleman Aaltokeskuksen valmistuttua 1960-luvulla valtuusto siirtyi uuteen kaupungintaloon. Seinäjoen kaupungin hallintoon ovat liittyneet vuosien saatossa Seinäjoen maalaiskunta sekä Nurmon, Peräseinäjoen ja Ylistaron kunnat.
Toimielimet.
Kaupunginvaltuusto valitsee kaupunginhallituksen kaksivuotiskaudeksi. Kaupunginhallitusta johtaa Paula Risikko. Hallituksessa on 13 jäsentä. Kaupunginhallitus johtaa Seinäjoen kaupungin hallintoa ja valmistelee valtuuston käsittelemät asiat, panee ne täytäntöön ja vastaa kaupungin hallinnosta ja taloudesta. Kaupunginhallitus valvoo kunnan etua, päätösten lainmukaisuutta, edustaa kuntaa ja käyttää sen puhevaltaa. Hallitus valitsee keskuudestaan kaupunkisuunnittelujaoston ja henkilöstöjaoston. Hallitus on kokoontunut historian aikana muun muassa Kivirikon juhlasalissa, Seinäjoki Areenassa, vanhassa Alvar Aallon suunnittelemassa käräjäsalissa, joka on muutettu kaupunginhallituksen käyttöön vanhan kokoustilan käytyä pieneksi. Nykyään kaupungintalon remontin jälkeen hallinnolliset tilat sijatsevat kaupungintalon 2. kerroksessa, jossa ovat valtuustosali, kaupunginhallituksen kokoushuone sekä johtoryhmän kokoustila.
Lisäksi valtuusto valitsee eri lautakunnat, joita Seinäjoella ovat elivoimalautakunta, sivistyslautakunta, hyvinvointilautakunta, sosiaali- ja terveyslautakunta, kaupunkuympäristölautakunta, tarkastuslautakunta, keskusvaalilautakunta ja lupa-asiainlautakunta.
Hallinto ennen ja nyt.
Kunnallisen itsehallinon aikana kuntaa johti kunnalliskokous, joka nimitti kunnallislautakunnan ja sen puheenjohtaja toimi kunnanesimiehenä. Seinäjoella kunnallishallinnosta siirryttiin Valtuustoaikaan vasta 1917 uuden lain myötä. Kunnallislautakunta jatkoi toimintaansa normaalisti. Vuonna 1930 käytiin ensimmäiset vaalit, jossa valtuuston jäsenet valittiin ensimmäisen kerran kansan vaalilla ja valtuusto nimitti kauppalanjohtajan, joka toimi samalla kunnallislautakunnan ja myöhemmin kunnan/kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Vuoteen 1935 asti kaikkia tehtäviä hoidettiin sivutoimisesti. Vuonna 1977 uusi kuntalaki toi mukanaan vaaleilla valitun kaupunginhallituksen puheenjohtajan. Samalla Kunnallinen protokolla muuttui.
Kunnallisen itsehallinnon aika.
 Kunnalliskokouksen puheenjohtajat
 Kunnallislautakunnan puheenjohtajat/Kunnan esimiehet
Grits

Grits on karkeista maissijauhoista tehty suolainen puuro tai velli, joka on suosittu ruoka Yhdysvaltojen eteläisissä osavaltioissa. Sitä syödään aamiaisella voin tai siirapin kera, lounaalla juuston ja päivällisellä kinkun ja ”punasilmäkastikkeen” () kera. Tämä ohut kastike tai liemi tehdään sianlihan rasvaisesta paistoliemestä ja mustasta kahvista. Kinkku ja punasilmäkastike oli tarinan mukaan Elvis Presleyn mieliruokaa.
Italialaista polentaa muistuttava grits voidaan keittää veteen, maitoon tai suolaiseen liha- tai kasvisliemeen.
Surmakäärme

Surmakäärme ("Acanthophis antarcticus") on myrkkytarhakäärmeisiin kuuluva pienehkö käärmelaji.
Levinneisyys.
Surmakäärmettä elää Australiassa lukuun ottamatta Tasmaniaa ja eteläistä Australiaa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Surmakäärme suosii kallionkoloja, mutta yöllä se tulee teille lämmittelemään.
Ravinto.
Surmakäärmeen ravinto koostuu pääasiassa pienjyrsijöistä. Surmakäärme kaivautuu hiekan alle ja jää odottamaan saalista. Surmakäärme houkuttelee saaliinsa sen lähelle heiluttamalla sen muusta vartalosta poikkeavaa kapeaa häntää, joka näyttää toukalta.
Ulkonäkö.
Surmakäärme kasvaa 40–60 cm ja painaa 2–4 kg. Surmakäärmeen nahka on joko punertava tai punakeltaruskea.
Myrkky.
Surmakäärmeen myrkky on ihmiselle usein tappavaa ilman hoitoa. Myrkky on yhtä vahvaa kuin mambojen myrkky. Surmakäärme on maailman kymmenen myrkyllisimmän käärmeen joukossa. Sen myrkkyhampaat ovat käärmeen koosta riippuen 0,5–3 cm pitkät. Myrkkyyn on olemassa vasta-aine.
Muuta.
Surmakäärme on hyvin aggressiivinen eikä epäröi purra ärsytettynä. Nimi tuleekin englanninkielisestä nimestä ”death adder” eli surmakyy.
Eugene William Oates

Eugene William Oates (31. joulukuuta 1845 Sisilia – 16. marraskuuta 1911) oli englantilainen lintutieteilijä.
Oates opiskeli Bathissa Englannissa. Hän työskenteli siviilihallinnon virkamiehenä Intiassa ja Burmassa vuosina 1867–1899. Jäätyään eläkkeelle hän palasi Englantiin, ja oli laatimassa luetteloa Natural History Museumin linnunmunakokoelmista ("Catalogue of the collection of birds' eggs in the British museum (Natural history)"). Vuosina 1898–1901 Oates toimi British Ornithologists' Unionin sihterinä.
Linnuista Oates nimesi yunnaninuunilinnun ("Phylloscopus davisoni") vuonna 1889.
Idänvuoritiltaltti

Idänvuoritiltaltti ("Phylloscopus sindianus") eli aiemmalta nimeltään vuoritiltaltti on uunilintujen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu. Aiemmin vuoritiltaltti ("P. sindianus") jaettiin kahteen alalajiin "sindianus" ja "lorenzii". Sittemmin nämä on erotettu kahdeksi lajiksi idänvuoritiltaltti "P. sindianus" ja vuoritiltaltti "P. lorenzii". Idänvuoritiltaltti elää Tienšanin eteläosista ja Tadžikistanista itään Karakorumiin sekä Pakistanin ja Intian pohjoisosien Himalajalle. Vuoritiltaltti elää lännempänä, Kaukasukselta Koillis-Turkkiin ja Luoteis-Iraniin. Aikaisemmin laji luokiteltiin tiltaltin alalajiksi. William Edwin Brooks kuvaili lajin holotyypin Pakistanin Sindhin Sukkurista vuonna 1879.
Kuroshio (täsmennyssivu)

Kuroshio voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kuroshio on ollut neljän Japanin laivaston aluksen nimenä.
Cà Maun lentoasema

Cà Maun lentoasema () on pieni lentoasema Cà Maun kaupungin lähellä Cà Maun maakunnassa Etelä-Vietnamissa. Lentoaseman rakensi Ranskan Indokiina, alussa kentän nimi oli "Moranc Airfield" ja kiitotie 400 metriä pitkä. Lentoasemalta on yhteys Hồ Chí Minhin kaupunkiin Tan Son Nhatin kansainväliselle lentoasemalle.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1962–1963

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1962–1963 oli 23. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Sarjakausijärjestelyjen takia kausi pelattiin kaksiosaisena, eikä syyskautena yksikään joukkue pudonnut. Kauden päätteeksi Helsingin Kisa-Toverit voitti Suomen mestaruuden.
Runkosarja.
Kausi 1962.
Vuoden -62 syyskierroksen ottelut jäivät voimaan kaudelle 1962-1963.
Kevätkausi.
HKT:n joukkue: Jaakko Manssila, Martti Liimo, Kari Liimo, Raimo Vartia, Jorma Neva-aho, Teijo Finneman, Kari Nyqvist, Matti Köli, Pertti Risku, Heikki Lehtinen, Pertti Hurme, Kalevi Raunio.
Tag Adams

Tag Adams (s. 4. huhtikuuta 1972 Lancaster, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä.
Adams aloitti uransa vuonna 1994 nimellä Chet Roberts, mutta keskeytti sen pian (Chet Roberts oli aikoinaan Pennsylvanian Hanoverissa ollut hänen koulukiusaajansa nimi). Adams vetäytyi silloisen poikaystävänsä kanssa Winchesteriin, Virginiaan, mutta poikaystävä rohkaisi häntä palaamaan aikuisviihdealalle. Paluu tapahtuikin 2000-luvun alussa; entisestä twinkistä oli kuitenkin tullut lihaksikkaampi ja karvaisempi. Adams tunnetaan elokuvien bottom-osapuolena.
Adams oli tähtenä kymmenissä elokuvissa ja voitti GayVN-palkintoja, joista yksi oli vuoden esiintyjän palkinto (2005). Vuonna 2009 Adams ilmoitti virallisesti jättäneensä aikuisviihteen jälleen pari vuotta aiemmin, vaikka joitain hänen elokuviaan on ilmestynyt vetäytymisen jälkeenkin. Hän on suunnannut kohti uraa sisustuksen parissa.
Vuonna 2004 Adams sai kaksi Grabby-palkintoa, ja vuonna 2007 hänellä oli vielä yksi Grabby-ehdokkuus.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1963–1964

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1963–1964 oli 24. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kauden päätteeksi Helsingin Kisa-Toverit voitti Suomen mestaruuden.
Runkosarja.
HKT:n joukkue: Pertti Laanti, Pertti Risku, Martti Liimo, Kari Liimo, Raimo Vartia, Viktor Kaltala, Teijo Finneman, Kari Nyqvist, Jaakko Manssila, Pekka Sorsa, Pertti Hurme.
Somalian bantut

Somalian bantut ovat perinteisesti Etelä-Somaliassa asuva banturyhmä. Monet bantut ovat sulautuneet somaleihin. Monet ovat myös Somalian sisällissodan myötä paenneet muualle.
Historia.
1800-luvulla kovan kysynnän jälkeen Sansibarin sulttaanikunta alkoi myydä Somaliaan orjia, jotka tuotiin lähinnä Mosambikista ja Malawista. Vuosien 1800–1890 välillä on arvioitu että n. 25 000 – 50 000 orjaa oli myyty Somaliaan. Somalit työstivät bantuorjia plantaaseilla pitkin Shebelle ja Jubba jokia. Heidän esi-isiinsä kuuluvat muun muassa "Makua", "Ngindo", "Nyasa" ja "Yao"-heimot Tansaniassa ja Mosambikissa. Osa heistä pakeni Jubbajoen alueelle. Heidät tunnetaan nimellä "Wagosha", eli "metsän ihmiset". 1800-luvulla Egypti, Iso-Britannia, Italia ja Sansibar tunnustivat Jubbajoen alueen bantut itsenäisenä alueena. Vasta 1900-luvulla Italia lakkautti orjuuden mutta vain nimellisesti, sillä pitkälle 1930-luvulle saakka maasta löytyi orjia omistavia somaleita. Italia on hyödyntänyt bantujen huonoa asemaa ja orjuuden lakkauttamisen jälkeen otti heidät pakkotyöhön omille plantaaseilleen. Myöhemmin monet bantut ovat pyrkineet sulautumaan paikalliseen somalialaiseen klaanijärjestelmään, mutta vain huomataakseen että heitä ei tulla koskaan hyväksymään somaleina. 
Nykypäivä.
Nykyisin Somaliassa on arviolta 900 000 – 600 000 bantua, joista tosin vain pieni osa on säilyttänyt alkuperäisen identiteettinsä. Bantut erottuvat selkeästi somaleista ja simiinpistävimmät erot ovat mm. ulkonäkö ja fyysiset erot. Somalian itsenäistymisen jälkeen Somalian hallitus on yrittänyt antaa virheellistä kuvaa Somaliasta etnisesti yhtenäisenä maana. Bantuja syrjitään ja he eivät muun muassa voi mennä naimisiin somalien kanssa. Monet bantut ovat lähteneet pakolaisiksi ja esimerkiksi Yhdysvalloissa oli vuonna 2005 arviolta 13 000 Somalian bantua. Somalian bantuja on pakolaisina myös Tansaniassa, jossa heitä on arviolta 3 000.
Carla Laemmle

Rebecca Isabelle ”Carla” Laemmle (20. lokakuuta 1909 Chicago, Illinois – 12. kesäkuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Universal Picturesin perustajan Carl Laemmlen sisaruksentytär. Hän esiintyi elokuvissa 1920- ja 1930-luvuilla. 
Laemmle aloitti uransa vuonna 1925 esiintymällä balettitanssijana "Suuren oopperan kummituksen" alkuperäisessä mykkäversiossa. Hänellä oli hyvin pieni rooli myös varhaisessa äänielokuvassa "Dracula – vanha vampyyri" (1931). Marraskuussa 2010 hän oli viimeinen yhä elänyt esiintyjä molemmissa elokuvaklassikoissa. Laemmle jatkoi toimimista pienissä rooleissa 1930-luvun lopulle ja vetäytyi sitten. Vuonna 2001 hänet kuitenkin nähtiin vampyyrinä "The Vampire Hunters Clubissa". 
Laemmle jakoi muistonsa esiintymisestään "Draculassa" juontamalla dokumentin "The Road to Dracula" (1999), joka julkaistiin lisänä vuoden 2004 DVD-julkaisussa "Dracula: The Legacy Collection". Laemmle oli esiintynyt elokuvassa silmälasipäisenä henkilönä, joka teki Renfieldin kanssa matkaa, kun tämä suuntasi kohti Draculan linnaa. Dokumentissa näyttelijä totesi ylpeänä, että hän sai puhua ensimmäiset dialogin sanat ensimmäisessä äänielokuvana toteutetussa yliluonnollisessa trillerissä.
Vuonna 2009 Carla Laemmle ja Daniel Kinske julkaisivat kirjan "Growing Up With Monsters: My Times at Universal Studios in Rhymes". Siinä kerrotaan Laemmlen työstä Universal Studiosissa vuosina 1921–1937. Laemmle vietti satavuotispäiviään lokakuussa 2009, ja 3. lokakuuta 2010 hän esiintyi BBC Fourin tuottamassa ja Mark Gatissin luomassa dokumentissa "A History of Horror", jossa hän kertoi muistojaan varhaisesta työstään elokuvissa varsinkin Lon Chaneyn ja Bela Lugosin kanssa.
Castle Hillin kapina

Castle Hillin kapina oli irlantilaisten nationalistien kapina Castle Hillsissä Australiassa lähellä Sydneytä vuonna 1804. Kapina kukistettiin armeijan voimin. Kapinan jälkeen irlantilaiset tulivat tunnetuksi Australiassa ongelmien aiheuttajina.
Tausta.
Paikalliset irlantilaiset olivat suuttuneet paikallisen pastori Samuel Marsdenin toimista, joka oli tunnettu hänen vihastaan katolilaisuutta ja irlantilaisia nationalisteja vastaan. Hän toimi Uuden Etelä-Walesin politiikassa ja oli alueen rikkain mies. Vuonna 1800 hän tuomitsi kaksi irlantilaista piiskarangaistukseen, vaikka näyttöä heitä vastaan ei oikeudessa juuri ollut. Rangaistuksen väkivaltaisuus herätti irlantilaisten vihan arsdenia vastaan.
Kapina.
Tilanne kärjistyi ja vuonna 1804 300 irlantilaista kokoontui Castle Hillille tarkoituksenaan synnyttää kapina koko siirtokunnassa. Kapinaa johtivat Irlannin vuoden 1798 kapinan veteraanit. Sotilaat hälytettiin paikalle kun tieto kapinasta saatiin. Kapinoitsijoilla oli vain muutamia pyssyjä ja enimmäkseen he olivat aseistautuneet talikoilla, kivillä ja sauvoilla. Sotilaat avasivat tulen kapinoitsijoita vastaan ja kuusi heistä kuoli heti. Muut pakenivat ja osa osa tapettiin pakomatkalla. Kuusi kapinan johtajaa hirtettiin ja muut saivat lievempiä rangaistuksia.
Idänorfeuskerttu

Idänorfeuskerttu ("Curruca crassirostris") on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Kaakkois-Euroopan Sloveniasta itään Turkkiin, Levanttiin, Iranin luoteisosaan ja Länsi-Azerbaidžaniin. Laji luokitellaan edelleen yleisesti orfeuskertun alalajiksi, vaikka orfeuskerttu on jaettu kahdeksi lajiksi: idänorfeuskerttuun ja lännenorfeuskerttuun. Philipp Jakob Cretzschmar kuvaili lajin holotyypin vuonna 1830.
Laji on hyväksytty lajiksi Euroopan rariteettikomiteoiden yhteistyöelimen AERC:n taksonomisen komitean TAC:n suosituksen perusteella.
Michael Shernoff

Michael Shernoff (31. maaliskuuta 1951 Queens, New York, New York, Yhdysvallat – 17. kesäkuuta 2008 Manhattan, New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen avoimesti homoseksuaalinen psykoterapeutti, jonka erikoisalaa oli seksuaalivähemmistöihin kuuluvien mielenterveys. Hän kirjoitti merkittäviä julkaisuja HIV:n ja AIDSin ennaltaehkäisystä ja homoseksuaalien mielenterveydestä.
Shernoff syntyi Queensissä, New Yorkissa, ja kävi New Yorkissa koulunsa. Hän valmistui Binghamtonin yliopiston Harpur Collegesta ja sai vuonna 1977 maisterin arvon sosiaalityöstä State University of New Yorkissa, Stony Brookissa. Shernoff tarjosi mielenterveyspalveluja avohoitopotilaille Manhattanilla ja opetti vuosina 1991–2001 Hunter Collegessa. Vuosina 2002–2006 hän kuului Columbian yliopiston Sosiaalityökoulun henkilökuntaan. Vuosina 1997–2004 hän oli mielenterveysasiantuntijana netin HIV-/AIDS-aiheisella TheBody.com-sivustolla.
Shernoff työskenteli myös vapaaehtoisena Gay Men's Health Crisis -järjestölle. Hänet itsensä todettiin HIV-positiiviseksi vuonna 1982, mutta hänelle ei kehittynyt AIDSin oireita.
Shernoff kuoli kotonaan Manhattanilla vuonna 2008. Kuolema johtui haimasyövästä, ja Shernoff oli tällöin 57-vuotias.
Bibliografia.
Shernoff julkaisi myös monia artikkeleita ja oli mukana laatimassa pamflettia "When a Friend Has AIDS", joka käännettiin useille kielille.
Tamoksifeeni

Tamoksifeeni (C26H29NO) on trifenyylietyleeneihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään rintasyövän hoidossa. Mekanismiltaan yhdiste kuuluu antiestrogeeneihin.
Synteesi.
Tamoksifeenisynteesin lähtöaineena on α-etyylidesoksibentsoiinijohdannainen, joka reagoi 4-metoksifenyylimagnesiumbromidin kanssa, jolloin muodostuu karbinoliyhdiste. Hapon avulla yhdisteestä eliminoidaan hydroksyyliryhmä, jolloin muodostuu alkeeni, joka on rakenteeltaan stilbeenin johdannainen. Tästä tuotteesta poistetaan metyyliryhmä kinidiinihydrokloridin avulla ja muodostunut tuote alkyloidaan dimetyyliaminoetyylikloridilla natriumetoksidin toimiessa emäksenä, jolloin muodostuu tamoksifeenin Z- ja E-isomeerit. Näistä lääkeaineena käytetään Z-isomeeriä, joka erotetaan kiteyttämällä.
Tamoksifeeni myydään useimmiten sitraattisuolana. Vuonna 1995 tamoksifeenisitraatin maailmanlaajuinen tuotanto oli noin 10 100 kg. Vuonna 2002 yhdiste oli yleisin rintasyövän hoitamiseen käytetty lääke ja sen myynnin arvon arvioidaan olleen noin 420 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Vaikutusmekanismi ja metabolia.
Maksan sytokromi P450 -ryhmään kuuluvat entsyymit CYP2D6 ja CYP3A4 muuntavat tamoksifeenin aktiivisiksi yhdisteiksi. Nämä yhdisteet sitoutuvat estrogeenireseptoreihin ja muodostavat kompleksin, joka estää DNA-synteesiä. Tällöin syöpäsolut pysyvät solusyklin G0- ja G1-vaiheessa.
Eräissä kudoksissa, kuten luussa, kohdussa ja verisuonistossa, tamoksifeenin on kuitenkin todettu toimivan estrogeenireseptorien agonistina antagonistina toimimisen sijaan. Tämä on tyypillistä lääkeaineille, joita kutsutaan selektiivisiksi estrogeenireseptorien modulaattoreiksi (SERM)
Sivuvaikutukset.
Tyypillisimmät sivuvaikutukset tamoksifeenin käytöllä ovat lisääntyneet kuumat ja kylmät aallot sekä emättimen kuivuus. Harvinaisempiin haittavaikutuksiin lukeutuu kasvanut riski saada veritulppa. Tamoksifeenin on todettu ehkäisevän osteoporoosia ja alentavan kolesterolitasoa. 
Vaikka tamoksifeenihoito on usein varsin tehokas, voivat kasvaimet kehittää resistanssin lääkeaineelle 2–5 vuoden jatkuvan käytön aikana. Resistanssin arvellaan johtuvan kasvaimien kyvystä kehittyä tunnistamaan tamoksifeeni antagonistiksi agonistin sijaan. Toinen ehdotettu mekanismi on geneettinen mutaatio, joka johtaa DNA-synteesissä tarvittavan proteiinin kehittymiseen estrogeenireseptorista riippumattomaksi.
Tamoksifeenin on eläinkokeissa todettu muodostavan liittymistuotteita DNA-molekyylin kanssa. Tutkimuksien mukaan tamoksifeenin käytöllä ja riskillä sairastua kohdun syöpään on selvä yhteys.
Bob Clotworthy

Robert Lynn ”Bob” Clotworthy (8. toukokuuta 1931 Newark, New Jersey – 1. kesäkuuta 2018 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän voitti miesten ponnahduslaudassa olympiakultaa Melbournessa 1956 ja olympiapronssia Helsingissä 1952.
Clotworthy valmistui Ohion osavaltionyliopistosta ja kilpaili sitten New York AC:ssa. Hän voitti NCAA:n ponnahduslaudan mestaruuden vuonna 1952 ja saavutti viisi AAU-titteliä. Myöhemmin hän loi uran valmentajana. Hän meni vuonna 1955 naimisiin Pan-Amerikan kisoissa tapaamansa Cynthia Gillin kanssa (Gill sai kisoissa pronssimitalin selkäuinnista).
Clotworthy kuoli kotonaan Salt Lake Cityssä 87-vuotiaana 1. kesäkuuta 2018.
Mike Edwards

Mike Edwards on STV Newsin Skotlannissa toimiva uutiskirjeenvaihtaja.
Edwards on syntynyt ja kasvanut Invernessissä. Hän aloitti uransa 1986 toimitusharjoittelijana Inverness Courierissa, johon hän jälleen kirjoittaa kolumneja. Myöhemmin hän siirtyi radioon ja työskenteli Radio Forthin, Radio Tayn ja Moray Firth Radion palveluksessa, mutta palasi sitten Invernessiin lehtijournalismin pariin Press and Journalin urheilukirjeenvaihtajaksi. Edwards oli yksi niistä 120 toimittajasta, jotka saivat potkut, koska olivat National Union of Journalistsin jäseniä. Hän oli vuoden lakkovahtina.
Pian erottamisensa jälkeen Edwards muutti Sveitsiin ja työskenteli Bernissä Sveitsin valtion radio- ja televisioyhtiön SRG SSR idée suissen kansainvälisessä palvelussa, kunnes meni 1993 Skotlannin television palvelukseen tekemään ajankohtaisohjelmaa "Scotland Today".
Hänet määrättiin vuonna 2002 palvelukseen Afganistaniin ja 2003 Irakiin. Kabulissa ollessaan hän kirjoitti ensimmäisen romaaninsa "Friendly Fire", joka ilmestyi 2006. Hän työskentelee STV Newsin uutiskoosteiden lukijana aina tarvittaessa. Hän esiintyi cameoroolissa STV:n rikossarjan "Taggart" sadannessa jaksossa, joka esitettiin jouluaattona 2009.
Vincenzo Polito

Vincenzo ”Enzo” Polito (29. lokakuuta 1926 – 27. helmikuuta 2004) oli italialainen vesipalloilija. Hän osallistui Helsingissä vuoden 1952 kesäolympialaisiin, joissa hän kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Freedoom

Freedoom on avoimen lähdekoodin versio Doom -ensimmäisen persoonan ammuntapelistä. Doomin pelimoottori eli Doom-pelimoottori lisensoitiin GNU General Public License -lisenssillä, joka teki avoimen lähdekoodin version tekemisen mahdolliseksi.
Tom Kalin

Tom Kalin (s. 1962) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän myös toimii kokeellisen elokuvan professorina Saas-Feen European Graduate Schoolissa ja on opettanut Columbian yliopiston School of the Artsissa. 
Kalinin ensimmäinen täyspitkä elokuva oli "Swoon" (1992), jota pidetään kiinteästi New Queer Cinema -liikkeeseen kuuluvana. Kalin on täyspitkien elokuviensa lisäksi tehnyt useita lyhytelokuvia, joista monet on koottu kokoelmiin "Behold Goliath or The Boys With the Filthy Laugh", "Third Known Nest" ja "Tom Kalin Videoworks: Volume 2". Kalinin tuotannossa käsitellään toistuvasti homoseksuaalisuuden ja AIDSin teemoja; ohjaaja itse on kuulunut jäsenenä kahteen suoran AIDS-toiminnan ryhmään, ACT UPiin ja Gran Furyyn. Hän on saanut työstään useita palkintoja ja ehdokkuuksia muiden muassa Berliinin kansainvälisillä elokuvajuhlilla ja Sundance-elokuvafestivaalilla. Gotham Awards -tilaisuudessa hän on saanut Open Palm Awardin "Swoonista"; hän on myös ollut ehdolla kahden Independent Spirit Awardin saajaksi.
Kalinin viimeisin projekti on "Savage Grace" (2007). Elokuva käsittelee Barbara Daly Baekelandin murhatapausta (1972); Baekelandia esittää Julianne Moore. Tuottajana Kalinin tuotantoon kuuluu "I Shot Andy Warhol" (1996) ja käsikirjoittajana "Office Killer" (1997).
Get Up and Jump

”Get Up and Jump” on neljäs kappale ja toinen single kalifornialaisen rockyhtye Red Hot Chili Peppersin ensimmäiseltä albumilta "The Red Hot Chili Peppers".
Kappale on ”Out in L.A:n” jälkeen toinen, jonka yhtye on kirjoittanut itse. Kappaletta soitettiin yhtyeen live-esiintymisissä jo ennen kuin se sai levytyssopimuksen. Kappale on siis yksi Red Hot Chili Peppersin ensimmäisistä.
Kappale esiintyy muun muassa yhtyeen kokoelma-albumeilla "What Hits!?" ja "Out in L.A" (jossa demo-versiona).
Nexon

NEXON () on eteläkorealainen videopelejä kehittävä ja julkaiseva yritys, joka on perustettu vuonna 1994.
Nexonilla on peleissään oma virtuaalirahansa, NX. Virtuaalirahan nimi oli alun perin NEXON Cash, kunnes se 7. lokakuuta 2009 vaihdettiin nykyiseen muotoon. 
Historia.
Yhtiö on perustettu Etelä-koreassa joulukuussa 1994 nimellä Nexon Corporation. Myöhemmin yhtiö on siirtänyt päämajansa Tokioon ja listautunut Tokion pörssiin. Korealainen Nexon Corporation on nykyisin Nexon Korea Corporation.
Maaliskuussa 2021 yhtiö ilmoitti sijoittavansa 1,5 miljardia dollaria Japanilaisiin peliyhtiöihin mukaan lukien Konami, Bandai Namco, Sega Sammy ja Hasbro.
Pelit.
Englanninkielisellä sivustolla (länsimaissa) Nexonin PC:lle julkaisemat pelit ovat 2021:
Lisäksi yhtiö julkaisee mobiilipelejä Androidille ja Applen iPhonelle.
Yhtiö julkaisee muita pelejä Kaakkois- ja Itä-Aasiassa.
Yhtiön peli "Dungeon Fighter Online" on ollut yksi suosituimmista peleistä Kiinassa.
Peli on tuonut yli puolet Nexonin tuotoista vielä 2018, mutta sen osuus on ollut laskussa. Vuonna 2020 Dungeon Fighter ja MapleStory toivat yli puolet Nexonin tuotoista.
Tytäryhtiöt.
Nexon omistaa seuraavat tytäryhtiöt:
Hermann Usener

Hermann Karl Usener (23. lokakuuta 1834 Weilburg – 21. lokakuuta 1905 Bonn) oli saksalainen klassillisen filologian ja vertailevan uskontotieteen tutkija.
Elämä ja ura.
Usener syntyi Weilburgissa ja opiskeli kaupungin gymnaasissa. Vuodesta 1853 hän opiskeli Heidelbergissa, Münchenissä, Göttingenissä ja Bonnissa. Vuodesta 1858 Usenerilla oli opettajan virka Joachimsthalschenin gymnaasissa Berliinissä.
Usenerista tuli Bonnin yliopiston professori vuonna 1866. Tätä ennen hän oli toiminut professorina Bernin (1861–1863) ja Greifswaldin yliopistoissa. Usener johti niin kutsuttua Bonnin klassillisen filologian koulua yhdessä Franz Buechelerin kanssa.
Usenerin tunnetuimpia oppilaita ovat Hermann Alexander Diels, Paul Natorp ja Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff.
Cichorioideae

Cichorioideae on mykerökukkaisten eli asterikasvien heimoon kuuluva alaheimo, jossa on yksi tribus: sikurikasvit. Siihen kuuluu (vähintään) 93 sukua ja 1500 lajia, joita esiintyy maailmanlaajuisesti. Ne ovat tyypillisesti yksi- tai monivuotisia ruohoja. Joissain suvuissa on myös puuvartisia kasveja.
Aiemmin alaheimo on luokiteltu omaksi sikurikasvien heimokseen: Cichoriaceae. Tunnetuimpia sikurikasveja ovat muun muassa voikukat, valvatit, salaatit, sikurit ja keltanot. Ne ovat usein keltakukkaisia maitiaisnesteellisiä ruohoja.
Mila Parély

Mila Parély (7. lokakuuta 1917 Pariisi, Ranska – 14. tammikuuta 2012 Vichy, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Jean Renoirin elokuvassa "Pelin säännöt" (Geneviève de Marras, 1939), Robert Bressonin "Synnin enkelit" (Madeleine, 1943), Jean Cocteaun "Kaunotar ja hirviö" (Félicie, 1946) ja Christian Stengelin "Rakkauden unelma" (1947). Parély oli alun perin puolalaisesta perheestä. 
Parély oli 1940-luvulla naimisissa Jean Marais’n kanssa. mutta avioitui myöhemmin kilpa-ajaja Thomas Mathiesonin kanssa, jonka jouduttua onnettomuuteen hän jätti uransa.
Nuokkutalvikit

Nuokkutalvikit ("Orthilia") on kanervakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kaksi lajia. Aiemmin nuokkutalvikit on luokiteltu talvikkikasveihin.
Nuokkutalvikkilajeista nuokkutalvikki ("Orthilia secunda") esiintyy laajasti pohjoisen pallonpuoliskolla subarktiselta lauhkealle vyöhykkeelle ja Keski-Amerikkaan. Toinen suvun laji "Orthilia kareliniana" esiintyy vain Kazakstanissa. Nuokkutalvikkien muitakin maantieteellisiä rotuja on kuvattu lajin tasoisina taksoneina, mutta näitä ei laajemmin ole hyväksytty omina lajeinaan.
Jungle Man

Jungle Man on kalifornialaisen rock-yhtye Red Hot Chili Peppersin single yhtyeen toiselta studioalbumilta Freaky Styley. Kappale on albumin ensimmäinen, myös ensimmäinen single albumilta. Kappale on yhteensä kolmas single yhtyeeltä. Yhtyeen laulaja Anthony Kiedis kirjoitti kappaleen hänen parhaasta ystävästään, yhtyeen basistista Fleasta.
Kappale on myös Red Hot Chili Peppersin kokoelma-albumilla What Hits!? sekä albumi-, että DVD-versiona
Musiikkivideo.
Samana vuonna kun single julkaistiin, tehtiin kappaleelle myös musiikkivideo. Videolla on pätkiä yhtyeen eri live-esiintymisistä, jotka on editoitu musiikkivideoksi. Videon on ohjannut Lindy Goetz.
Indonesian ralli

Indonesian ralli on Indonesiassa järjestetty rallikilpailu. Ralli on kuulunut kaksi kertaa rallin MM-sarjaan, vuosina 1996 ja 1997. Molemmilla kerroilla kisan voitti espanjalainen kaksinkertainen maailmanmestari Carlos Sainz Fordin rallitallissa. Kaudella 1998 kisa oli alustavasti kalenterissa, mutta maan epävakaan poliittisen tilanteen vuoksi sitä ei ajettu.
Kilpailu kuuluu myös Aasian-Tyynenmeren rallisarjaan.
Voittajat.
Lähde:
Shy Love

Shy Love, myös Shy Luv (oikealta nimeltään Sheelagh Patricia Blumbergh Albinos, s. 27. marraskuuta 1978), on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, jolla on sisilialaisia ja puertoricolaisia juuria. Hän on toiminut aikuisviihdeteollisuudessa vuodesta 2003.
Shy Love syntyi Saksan Wiesbadenissa; hänen isänsä toimi Yhdysvaltain sotilaana. Ollessaan 7-vuotias hän muutti vanhempineen ja viiden siskonsa kanssa Connecticutin New Haveniin. Sen lisäksi, että hän on esiintynyt elokuvissa, hän on myös ohjannut ja tuottanut niitä. Hän on toiminut lisäksi lahjakkuuksien etsijänä ja perustanut oman Adult Talent Managers -toimistonsa, joka hakee naisesiintyjien lisäksi myös homoseksuaalisia miesesiintyjiä. Shy Love omistaa osittain tammikuussa 2008 avatun 13 Pure -nimisen yökerhon Colorado Springsissä.
Elokuussa 2008 Shy Love esiintyi Chi Chi LaRuen ohjaamassa biseksuaalisessa pornoelokuvassa "". Siinä homopornonäyttelijä Blake Riley harrasti ensimmäisen kerran seksiä naisen kanssa; LaRue ottikin käyttöön nimityksen "straight-for-pay" ("hetero maksusta"; väännös ilmauksesta gay-for-pay).
Shy Love on ollut ehdolla XRCO- ja AVN-palkintojen saajaksi. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina.
Tummakultasiipi

Tummakultasiipi eli tanskankultasiipi ("Lycaena tityrus") on sinisiipisten heimoon kuuluva pieni päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Koiraiden siivet ovat mustanruskeat, ja niissä on violetti häivähdys. Molempien siipiparien yläpinnalla on mustia täpliä, jotka ovat takasiivissä huomattavasti pienempiä ja takasiiven ulkoreunassa huonosti erottuvien oranssien kaaritäplien rivi. Naaraiden etusiivet ovat pohjaväriltään voimakkaammin oranssit, mustatäpläiset, ja siipisuonet erottuvat tummina. Takasiivet ovat pohjaväriltään ruskeat, ja niiden ulkoreunassa on selvästi erottuvia oransseja kaaritäpliä. Etusiipien alapinnat ovat molemmilla sukupuolilla kellanharmaat, ja niissä on runsaasti selviä mustia, valkoreunaisia täpliä. Siiven alapinnan ulkoreunalla on mustareunaisten, oranssien reunustäplien rivi. Siipiväli 26–31 mm.
Melko samannäköisiä lajeja ovat luhtakultasiipi ("Lycaena helle") sekä ketokultasiiven ("Lycaena hippothoe") naaras.
Levinneisyys ja lentoaika.
Tummakultasiipi tavattiin Suomesta ensimmäisen kerran Haminassa 21. heinäkuuta 2009 ja toistaiseksi kyseinen yksilö on ainoa Suomesta löydetty, mutta levinneisyyden ulottuessa rajojen tuntumaan se vakiintunee tulevaisuudessa.
Lajin levinneisyys kattaa lähes koko Manner-Euroopan pohjoisrajan kulkiessa Alankomaista likimain Itämeren rannikkoa pitkin Baltiaan ja ulottuu nykyisin Virossa Suomenlahden rannikolle saakka. Britteinsaarilta on muutama yksittäishavainto ja lisäksi Venäjän Kostamuksesta on tehty havainto. Idässä perhosta tavataan Etelä-Siperiaan ja Altaille. Pohjoismaista tummakultasiipi on tavattu Suomen yksittäishavainnon lisäksi vain Tanskasta, missä sillä on nykyisin esiintymä Falsterin saaren Guldborgsundin kunnassa.
Aikuiset perhoset lentävät kahtena sukupolvena huhti-toukokuussa ja elo-syyskuussa. Eteläisimmässä Euroopassa sukupolvia voi olla kolme.
Elinympäristö ja elintavat.
Pohjois-Euroopassa tummakultasiipi suosii kuivia niittyjä sekä joutomaita ja häviää aina säännöllisesti laidunnetuilta alueilta. Etelämpänä sitä tavataan myös kosteilla paikoilla. Perhoset lentävät laiskasti ja viettävät paljon aikaa lepäillen kasvillisuuden lomassa.
Naaraan munimat munat kuoriutuvat 4–10 päivän kuluttua. Toukkakehitys kestää kesän aikana kehittyvällä toisella sukupolvella 3–5 viikkoa, keväällä ja syksyllä kehittyvällä ensimmäisellä sukupolvella pitempään, ja toukalla voi olla löyhä suhde muurahaisiin. Toukka talvehtii keskenkasvuisena.
Ravintokasvi.
Toukka elää erilaisilla hierakoilla ("Rumex" spp.).
Marmorisiipi

Marmorisiipi eli aroauroraperhonen ("Euchloe ausonia") on kaaliperhosten heimoon kuuluva keskikokoinen perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Molempien sukupuolten siivet ovat pohjaväriltään valkoiset. Etusiipien etureunassa voi olla tummaa kehnää. Etusiipien kärjissä tumma väri keskittyy siipisuonten ympärille ja siiven keskiosan puolella se päättyy tummaan poikkiraitaan. Siiven etuosan tumma diskoidaalitäplä kaartuu keskiosastaan selvästi siiven tyveä kohti ja sen keskiosa on siiven alapinnalla valkoinen. Etusiivet ovat kärjestään suipot. Takasiipien alapinnat ovat laajalti kellanvihreät. Tuntosarvet ovat lyhyemmät ja paksummat kuin sinappi- tai arosinappiperhosella. Siipiväli on 40–48 mm.
Marmorisiipi on ulkonäöltään jokseenkin identtinen lounaanmarmorisiiven ("Euchloe crameri") kanssa, mutta lajien elinalueet ovat erilliset.
Levinneisyys ja lentoaika.
Marmorisiipeä tavataan Keski-Aasiasta ja eteläiselle Balkanille ja Etelä-Italiaan ulottuvalla alueella. Aikuiset perhoset lentävät yhdestä kahteen sukupolvena maaliskuulta heinäkuuhun.
Marmorisiipi on tavattu Suomesta yhden kerran. Yksilö löytyi vuonna 2009, kun Luonnontieteellisen keskusmuseon tutkijat kävivät läpi erään edesmenneen perhosharrastajan kokoelmaa. Perhosyksilö oli pyydystetty Helsingissä, vuonna 1970 Venäjältä tapahtuneen massiivisen sinappiperhosvaelluksen aikana ja määritetty tuolloin todennäköisesti sinappiperhoseksi.
Elinympäristö ja elintavat.
Esiintymisalueellaan laji on yleinen ja se viihtyy avoimilla, kuumilla ja kuivilla paikoilla. Perhonen on voimakas lentäjä, eikä laskeudu paikoilleen kovin usein. Kotelo talvehtii, joskus useammankin talven ajan.
Ravintokasvi.
Toukka käyttää ravinnokseen monien ristikukkaisten kukintoja ja hedelmystöjä.
Imatran vaakuna

Imatran vaakuna on Imatran kaupungin tunnus. Vaakunan aihe viittaa voimalaitoksiin, joita alettiin rakentaa 1920-luvun alussa sekä Tainionkoskeen että Imatrankoskeen.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kolme pystyasentoon asetettua kahtaalle suuntautuvaa yksipolvekkeista nuolenmuotoista kultakärkistä hopeasalamaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Imatran kauppalanvaltuusto hyväksyi sen 9. elokuuta 1950. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 25. lokakuuta samana vuonna.
Brandão

Evaeverson Lemos da Silva eli Brandão (s. 16. kesäkuuta 1980 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Brandão siirtyi kotimaastaan Eurooppaan vuonna 2002, kun hän teki sopimuksen ukrainalaisseura Šah’tar Donetskin kanssa. Hän edusti joukkuetta seuraavat seitsemän vuotta ja otteluita kertyi sekä oman maan pääsarjasta että Mestarien liigasta ja UEFA Cupista.
13. tammikuuta 2009 Brandão siirtyi ranskalaisseura Marseilleen. Hän pelasi ensimmäisellä puolikkaalla kaudellaan yhteensä 16 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. 8. maaliskuuta 2011 Brandão pidätettiin raiskauksesta epäiltynä.
Kyproksenkerttu

Kyproksenkerttu ("Curruca melanothorax") on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on Kyproksen kotoperäinen laji, ja talvehtii Punaisenmeren rannikoilla. Henry Baker Tristram kuvaili lajin holotyypin Israelista Kuolleenmeren En Gedistä vuonna 1872. Kyproksenkertun elinympäristöä ovat rannikkojen mäntyä ja tammea asvavat metsät sekä pensaikot.
Manicouagan (joki)

Manicouagan on noin 560 kilometriä pitkä Saint Lawrencen sivujoki Québecin provinssissa Kanadassa. Sen nimi on peräisin montagnais’n kielestä ja tarkoittaa luultavasti ’missä on kaarnaa’ (intiaanikanoottien valmistukseen). Joen valuma-alue on lähes 46 000 neliökilometriä laaja ja maisemaltaan kallioinen ja metsäinen.
Manicouagan saa alkunsa Keski-Québecistä läheltä Labradorin rajaa, josta se virtaa etelään ja laskee meteoriitin synnyttämään rengasmaiseen Manicouaganjärveen. Sieltä se jatkaa matkaansa etelään ja yhtyy lopulta Saint Lawrencen estuaariin lähellä Baie-Comeaun pikkukaupunkia.
Jokea pitkin on jo pitkään kuljetettu puutavaraa sen suulla sijaitseville sellu- ja paperitehtaille. Sen varrelle on rakennettu useita suuria vesivoimaloita, joiden tuottamaa sähköä siirretään myös Gaspén niemimaalle Saint Lawrencen pohjaan laskettua kaapelia pitkin.
Metypryloni

Metypryloni ("Noludar") on ollut piperidiini-sarjan lääkevalmiste. Aineen oli patentoinut sveitsiläinen Hoffmann-La Roche -lääkeyhtiö vuonna 1954. Metypryloni vaikutti huomattavasti "Doriden"ia (glutetimidi) nopeammin, jo 10–30 minuutin kuluessa. Lääkkeen annoskoko oli 200 mg, ja sen vaikutuksen kesto oli noin 6-7 tuntia. Se oli samaa luokkaa ns. keski-pitkävaikutteisten barbituraattien kanssa.
Kummankin todettiin aiheuttavan habituaatiota, eli lääkkeen käyttöön liittyvää tottumista. Myös lääkeriippuvuutta todettiin esiintyvän. Metyprylonin kehittelyssä eräänä päämääränä oli saada aikaan likimain barbituraattien ominaisuuksiin pystyvä lääkeaine, mutta pienemmin haittavaikutuksin. Tässä yrityksessä kuitenkin epäonnistuttiin. Metyprylonin korvasivat varsin nopeassa tahdissa, juuri 1960-luvun alun vuosina kehitellyt, kokonaan uuden tuoteryhmän lääkeaineet: bentsodiatsepiinit. Näillä oli suuri terapeuttinen leveys, ja tästä syystä ko. lääkeaineryhmän tuotteet ovat laajassa käytössä vielä edelleen.
Metyprylonin yliannostus oli sekin kutakuinkin yhtä vaarallista, kuin mitä oli barbituraattien kohdalla. Tällöin saattoi aiheutua nimittäin, ns. hypotensiivinen kriisi. Silloin verenpaine laskee vaarallisen alhaiselle tasolle. Metypryloni poistettiin kokonaan aktiivista lääkeainekäytöstä, ja luultavasti juuri näistä, sen verenkiertoelimistölle aiheuttamista myrkytysvaikutuksista johtuen. Ruotsissa ja Kanadassa käytettiin tätä hypnoottia vuosiin 1988 (Ruotsi) ja 1990 (Kanada) saakka.
Eedenistä itään

Eedenistä itään () on John Steinbeckin kirjoittama romaani vuodelta 1952. Teos ilmestyi suomeksi 1953 Jouko Linturin suomentamana ja Tammen kustantamana.
Teos poikkeaa Steinbeckin aiemmasta yhteiskunnallisesti suuntautuneesta tuotannosta ja porautuu ihmisen mieleen, jossa kamppailevat hyvä ja paha. Steinbeck kuvaa kahta hedelmällisessä Kalifornian laaksossa asuvaa sukua. Cathy tuo Traskin perheeseen pahuuden, mustista mustimman perisynnin. Cathy ja hänen puolisonsa Adam Trask saavat kaksoset, joista toinen edustaa äitinsä pahuutta, toinen saa isän lempeän luonteen. Historiallinen eepos on Steinbeckin tunnetuimpia teoksia.
Elia Kazan ohjasi teoksen pohjalta elokuvan "Eedenistä itään" (1955), jossa James Dean teki läpimurtonsa.
Lisa Daniels (pornonäyttelijä)

Lisa A. Daniels (s. 2. syyskuuta 1977 Bogotá) on kolumbialainen pornonäyttelijä ja -malli. Hän aloitti elokuvissa esiintymisen vuonna 2005. Hahmo "South Park" -sarjan jaksossa "Major Boobage" animoitiin hänen kaltaisekseen rotoskopian avulla. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina.
Inkoon vaakuna

Inkoon vaakuna on Inkoon kunnan tunnus. Vaakunan vihkiristi viittaa pitäjän kivikirkkoon 1300-luvulta ja ankkuri merenkulkuun sekä Inkoon rannikon satamapaikkoihin, jotka olivat tiiviisti käytössä ja tunnettiin jo varhaisesta keskiajasta alkaen.
Vaakunan selitys kuuluu ”kilpi aaltokoroisesti kulta-sinikatkoinen; yläkentässä punainen vihkiristi, alakentässä palkeittain asetettu kulta-ankkuri.” Vaakunan on suunnitellut A. W. Rancken, ja Inkoon kunnanvaltuusto hyväksyi sen 16. tammikuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 17. huhtikuuta samana vuonna.
Mere

Mere tai mere pounamu oli maorien käyttämä yleensä pounamusta valmistettu nuija eli "patu". Sitä käytettiin lähitaistelussa lyömä- ja pistoaseena. Niitä käytettiin myös johtajuuden merkkinä ja pidettiin arvokkaina perintöesineinä. Mereä käytettiin vaihtelevasti nimityksenä maorien nuijatyypille yleensä tai pelkästään pounamusta valmistetulle nuijalle, josta käytettiin myös nimeä "mere pounamu" tai "patu pounamu". Pounamu on maorinkielinen nimitys jadelle, jota löydetään Uuden-Seelannin Eteläsaaresta..
Valmistus.
Pounamusta valmistetut meret olivat maorien yhteisöissä arvokkaimpia pounamusta valmistettuja esineitä. Meren valmistaminen saattoi kestää enemmän kuin sen omistajan eliniän. Tämä johtui pounamun kovuudesta, minkä takia sen työstäminen oli hankalaa. Terä tehtiin teräväksi nuijan kaikilta puolilta. Kahvaan tehtiin kaksi, kolme tai useampi ura ja sen pohjaan reikä rannelenkin alapuolelle. Terä valmistettiin hankaamalla. Pounamunpalasta työstettiin ensin nuijan suurpiirteiset linjat kvartsiittipaloilla. Tämän jälkeen sitä hiottiin hiekan ja veden avulla. Vesi ja hiekka -käsittelyn jälkeen viimeistelyhionta tehtiin hiekkakivellä, jolloin siihen saatiin sileä pinta.
Käyttö.
Mereen liitettiin joskus sen kantajalleen aiheuttamaa rohkeus ja menestys taistelussa. Monet niistä siirtyivät sukupolvien ajan isältä pojalle. Mereä käytettiin sekä lyömä- että pistoaseena. Suosittu tekniikka oli kallonrikkova isku päähän. Päässä tähdättiin ohimoon, tai vaihtoehtoisesti vastustajan kylkiluihin. Iskut olivat enemmänkin leikkaavia tai pistäviä kuin kirvesmäisiä. Tämä johtui siitä, että näin aseen riski osua toiseen aseeseen pieneni ja samalla pieneni sen rikkoutumisen vaara. Kun meren omistaja joutui vangiksi, hän saattoi pyytää vangitsijoitaan surmaamaan hänet omalla merellään, sillä kuolema tämän aseen iskusta saatettiin nähdä arvokkaampana kuin jonkin toisen. Merejä saatettiin käyttää myös rauhanteossa. Esimerkkinä tapaus, jossa Ngāpuhi-heimo lahjoitti "Hine-nui-o-te-paua"-nimisen meren Ngāti Pāoa -heimolle. Se annettiin myöhemmin kuvernööri George Greylle maorien halutessa osoittaa rauhantahtoaan eurooppalaisten kanssa.
Taiaha

Taiaha oli maorien käyttämä kahden käden ase. Sauvaa muistuttavaa asetta käyttivät usein heimopäälliköt. Paitsi aseena, sitä käytettiin myös kuten tavallista sauvaa. "Mau taiaha" on taiahoilla käytävä harjoitus henkinen taistelu, jota harjoitetaan Uudessa-Seelannissa edelleen.
Piirteet.
Taiaha tehtiin kovista puulajeista, kuten esimerkiksi ruusumyrtin ("Leptospermum scoparium") tai "Vitex littoralis"-siveydenpuun puusta. Pituudeltaan taiaha oli 1,5–1,8 metriä pitkä. Puuta poltettiin, leikattiin ja kiillotettiin sen kovettamiseksi. Taiahan päätä nimitettiin nimellä "rau". Rau oli litteä ja kohtaan jossa se kiinnittyi muuhun sauvaan saatettiin kaivertaa esimerkiksi naamaa esittäviä kaiverruksia. Taiaha saatettiin myös valmistaa joissain tapauksissa valaan luista.
Käyttö.
Taistelussa taiahaa saatettiin käyttää pitämällä sitä kumpi tahansa puoli alaspäin. Alhaalla olevaa päätä saatettiin käyttää harhautuksessa tai iskuissa vastustajan vatsaan. Rau-päällä pyrittiin iskemään vastustajan päähän. Taiahaa saatettiin käyttää myös seremonioissa tai puheissa. Taiaha oli tehokkaassa käytössä vielä muskettisotien alussa ennen kehittyneimpien muskettien saapumista.
Andrei Ešpai

Andrei Jakovlevitš Ešpai (; 15. toukokuuta 1925 Kozmodemjansk – 8. marraskuuta 2015 Moskova) oli venäläinen säveltäjä.
Ešpai opiskeli Moskovan konservatoriossa vuosina 1948–1953. Hänen opettajinaan olivat pianonsoitossa Sofronitski sekä sävellyksessä Rakov, Mjaskovski ja Golubev. Hän täydensi opintojaan vielä Aram Hatšaturjanin johdolla vuosina 1953–1956. Hän oli etnisesti mari ja hyödynsi teoksissaan kansanomaisia vaikutteita. Rytmeissä voi havaita yhteyden Bartókiin.
Ešpain teosten joukossa on muun muassa yhdeksän sinfoniaa, konserttoja, baletteja ja kamarimusiikkia.
Ešpai kuoli 90-vuotiaana aivoinfarktiin Moskovassa 8. marraskuuta 2015.
Transmetropolitan

Transmetropolitan on DC Comicsin Vertigo-merkin alla julkaisema kyberpunk-sarjakuvasarja. Tarina sijoittuu tulevaisuuteen, jonka tarkkaa ajankohtaa ei sarjan aikana tarkemmin anneta. Koko sarja on Warren Ellisin kirjoittama ja Darick Robertsonin piirtämä. Se ilmestyi 60 numeron verran Yhdysvalloissa vuosina 1997–2002.
Sarjaa ei ole julkaistu suomeksi.
Hahmot.
Päähenkilö on Spider Jerusalem, korruptiota vastaan kamppaileva Gonzo-journalisti. Hänellä on vahva usko totuuteen ja sen mahdollisimman suorasti ihmisille kertomiseen. Kansan välinpitämättömyyden vuoksi hän kuitenkin vihaa heitä. Sarjan aikana hän pyrkii paljastamaan kahden peräkkäisen Yhdysvaltain presidentin vallan väärinkäytön. 
Tärkeitä hahmoja sarjassa ovat myös Spider Jerusalemin assistentit Yelena Rossini ja Channon Yarrow. 
Maailma.
Transmetropolitanin maailmassa ihmiset ovat niin välinpitämättömiä että kukaan ei enää edes tiedä mitä vuotta he elävät. Suurin osa sarjasta sijoittuu valtavaan kaupunkiin jolla ei ole muuta nimeä kuin Kaupunki.
Steve Cruz (pornonäyttelijä)

Steve Cruz (s. 11. huhtikuuta 1972) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä ja -ohjaaja. Cruz teki ensiesiintymisensä pornoelokuvassa "Lords of the Jungle". Hän voitti vuonna 2008 Grabby-palkinnot parhaana tulokkaana ja parhaasta ryhmäkohtauksesta ("Link 5: The Evolution", Chi Chi LaRue). Parhaasta ryhmäkohtauksesta hän sai myös GayVN-palkinnon. Hänet nimettiin samana vuonna Raging Stallionin "vuoden mieheksi". Hän on toiminut ohjaajana Raging Stallion Studiosin lisäksi Falcon Entertainmentille.
Pico de São Tomé

Pico de São Tomé on kilpitulivuori Guineanlahdessa sijaitsevalla São Tomén saarella São Tomé ja Príncipen saarivaltiossa. Korkeutta tällä suunnilleen kartionmuotoisella vuorella on 2 024 metriä, joten se on São Tomé ja Príncipen korkein kohta.
Vuori on eristettynä muista korkeammista huipuista noin 406 kilometrin etäisyydellä, mikä tekee siitä alueen merkittävän maamerkin. Pico de São Tomé kuuluu Afrikan länsiosan vuoristoalueisiin ja sijaitsee lähellä Guineanlahtea Atlantin valtamerellä. Vuori kuuluu myös useisiin merkittäviin huippuluetteloihin, kuten Afrikan saarihuiput yli 1000 metrissä ja maailman maakohtaiset korkeimmat pisteet.
Pico de São Tomén alue on osa erittäin monimuotoista ekosysteemiä, johon kuuluvat muun muassa tiheät sademetsät, sumumetsät ja vuoristometsät. Kasvisto koostuu suurista puista, kuten mahongista ja irokoista, joiden oksilla kasvaa esimerkiksi saniaisia ja orkideoita. Eläimistöön kuuluu muun muassa saarella kotoperäisiä lintulajeja, kuten Sãotoménrastas, sekä erilaisia sammakoita ja gekkoja.
Viimeisten miljoonien vuosien aikana tulivuoresta purkautunut laava on basalttia. São Tomén nuorimmalla vulkaanisella kivellä on ikää 100 000 vuotta. São Tomén saarella, erityisesti saaren kaakkoisosassa, on kuitenkin useita geomorfologisesti nuoria tuhkakartioita.
Pico de São Tomélle järjestetään kaksi päivää kestäviä retkiä. Vuori on metsän peitossa, ja alue tarjoaa hyvät mahdollisuudet patikointiin ja vaellukseen. Metsä on koti monille kasvi- ja eläinlajeille, ja alueella voi harrastaa esimerkiksi lintujen tarkkailua. Metsä on tiheää ja saavutettavissa ainoastaan jalan.
Everett (Massachusetts)

Everett on keskikokoinen kaupunki Middlesexin piirikunnassa, Massachusettsissa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asuu 49 975 ihmistä.
Everett sijaitsee Massachusettsin itäosissa, ja sen rajanaapurit ovat Chelsea, Medford ja Malden. Bostonista sen erottaa Mysticjoki. Everett asutettiin vuonna 1630, ja se kuului Maldeniin. South Maldenina tunnettu alue erotettiin omaksi yksiköksiin vuonna 1870 ja nimettiin Everettiksi poliitikko Edward Everettin mukaan.
Everett on teollistunutta esikaupunkialuetta. Kaupungissa on monipuolista teollisuutta, ja siellä valmistetaan muun muassa metalli- ja elektroniikkatuotteita sekä kemikaaleja. Everettin satama on valtamerilaivojen käytettävissä.
Ainoana Yhdysvaltain kaupunkina Everettin kaupunginvaltuusto on kaksikamarinen. Kunnallishallinnon johdossa on pormestari, ja valtuustoon kuuluu 25 jäsentä. Valtuuston ylähuoneessa on seitsemän jäsentä ja alahuoneessa 18 jäsentä, kolme jokaiselta äänestysalueelta.
Yvonne Lombard

Yvonne Lombard (s. 28. toukokuuta 1929 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli vuosina 1948–1951 Dramatenin oppilaskoulussa – Max von Sydow oli ehdottanut hänelle sinne hakemista samaan aikaan hänen kanssaan. Lombard on esiintynyt elokuva- ja televisiorooleissa vuodesta 1946. Hänen miehensä on kirjailija Lennart Hellsing.
Lombard on nähty muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvassa "Rakkauden oppitunti" (1954).
Lennart Hellsing

Paul Lennart Hellsing (5. kesäkuuta 1919 Västanfors – 25. marraskuuta 2015 Tukholma) oli ruotsalainen runoilija ja kääntäjä. Hän erikoistui kirjoittamaan lapsille mutta suuntasi teoksia myös aikuisille. Hän kouluttautui insinööriksi ja toimittajaksi ja julkaisi esikoisteoksensa 1940-luvulla. Hän oli vuonna 1967 yksi Svenska barnboksinstitutetin perustajista. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli laulaja Maaria Eira 1947–1952 ja toinen vuodesta 1953 näyttelijä Yvonne Lombard, jonka kanssa hänellä on viisi lasta.
"Summa summarum" -teoksestaan (1950) lähtien Hellsing on pyrkinyt luomaan yhtenäistaideteoksia. Hän onkin tehnyt yhteistyötä merkittävien taiteilijoiden ja muusikoiden kanssa. Hänelle on myönnetty lukuisia palkintoja ja huomionosoituksia – näiden joukossa vuoden 1970 Astrid Lindgren -palkinto. Vuonna 1989 Hellsingistä tuli Tukholman yliopiston kunniatohtori.
Lentopallon SM-liigakausi 1995–1996

Lentopallon SM-liigan ensimmäinen kausi 1995–1996 pelattiin kahdessa lohkossa, joista kummastakin neljä parasta selvisi mitalipeleihin viimeisten joutuessa liigakarsintaan.
Miesten SM-liiga.
Pudotuspelit.
Mestarit: Arto Hanni, Seppo Hoivala, Erkki Keränen, Kardo Künnap, Harri Nevalainen, Ady Pralea, Jari Salokangas, Tuomas Sammelvuo, Tero Viitanen. Valmentaja: Timo Hoivala.
Liigakarsinta.
Viesti säilyi karsinnan jälkeen SM-liigassa, josta ViLePa puolestaan putosi.
Napapiirin Palloketut nousi karsinnassa SM-liigaan.