tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chihaya (1900)

Chihaya () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1901 valmistunut panssaroimaton risteilijä. Alus poistettiin palveluksesta 1. syyskuuta 1929 ja romutettiin 25. heinäkuuta 1939.
Valmistus.
"Chihaya" valmistettiin vuoden 1896 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalla, missä köli laskettiin 7. toukokuuta 1898. Alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1900 ja valmistui 9. syyskuuta 1901.
Aluksen kylkikaaret ja -levyt olivat terästä. Se oli varustettu kahdella mastolla, joissa oli parkkitakilointi avustamaan risteilemistä. Aluksen kahteen akseliin oli kytketty kumpaankin oma VTE-höyrykone, joiden tarvitsema höyry tuotettiin kahdeksalla locomotive-kattilalla.
Pääaseistuksena oli kaksi 4,7 tuuman tykkiä ja apuaseina kahdeksan kolmen naulan tykkiä. Lisäksi aluksella oli kaksi kannelle asennettua torpedoputkea.
Palvelus.
Aluksen ollessa edelleen koeajoissa 18. kesäkuuta 1901, se törmäsi Tateyaman edustalla hävittäjä "Akebonoon", joka oli torpedoharjoituksessa. Kumpikaan alus ei kärsinyt merkittäviä vaurioita. Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Port Arthurin taisteluun sekä sataman sulun valvontaan. Se osallistui myös Keltaisenmeren taisteluun sekä Tsushiman meritaisteluun, joka ratkaisi merisodan voiton Japanille. Tsushimassa alus johti hävittäjälaivuetta, joka tuhosi Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaiva "Knjaz Suvorovin" sekä korjausalus "Kamchatkan".
Alus luokiteltiin 26. elokuuta 1912 ensimmäisen luokan tykkiveneeksi. Ensimmäisessä maailmansodassa "Chihaya" lähti valvomaan entisen Saksan Mikronesian aluetta, jonka Japani oli miehittänyt sodan alussa. Vuodesta 1918 aina vuoteen 1923 alus osallistui Japanin Siperian miehitykseen, joka tuki valkoisten joukkoja Venäjän sisällissodassa. Toukokuusta lokakuuhun 1928 alus oli Yokosukan laivastontelakalla muutettavana koululaivaksi.
Alus poistettiin 1. syyskuuta 1928 alusluettelosta ja siirrettiin laivastoakatemialle, jossa se palveli koulutuspaikkana 25. syyskuuta 1939 saakka. Toisen maailmansodan lopulla aluksen hylky oli edelleen Etajimassa, mistä se siirrettiin romutettavaksi.
Jamie Baker (tennispelaaja)

Jamie Baker (s. 5. elokuuta 1986 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 186 kesäkuussa 2012.
Australian avoimissa 2008 Baker hävisi pääsarjan ensimmäisellä kierroksella Ivo Karlovićille luvuin 6–4, 6–4, 6–7, 6–4. Maaliskuussa 2008 Bakerin käydessä Floridassa sairaalassa, hänellä todettiin olevan vaarallinen virus, ITP (idiopaattinen trombosytopeeninen purppura). Hän joutui kolmeksi päiväksi tehohoitoon. Hän selviytyi sairaudesta, kärsien sen jälkeen kuitenkin masennuksesta.
Vilniemi

Vilniemi (ruots. "Villnäs") on kylä ja taajama Haminassa, Kymenlaaksossa. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon. Vilniemellä on noin 500 asukasta. Kylässä on Vilniemen kartano ja Hamina Camping Pitkäthiekat.
Historia.
Vilniemen kylä mainitaan ensimmäisen kerran Eerik Akselinpoika Tottin rajanvahvistustuomiossa vuodelta 1458. Vuonna 1551 kylässä oli seitsemän taloa ja veroluetteloiden mukaan karjatalous oli tuottoisaa. 1570-luvulla kylä kärsi venäläisten suorittamista ryöstöretkistä ja kaksi kylän tiloista autioitui. 1600-luvun lopulla asukasmäärä oli jälleen noussut, mutta vanhat tilat olivat kruununtiloja, jotka voitiin tarvittaessa luovuttaa sotilaiden käyttöön. Kylän kahdesta kantatilasta tehtiin 1680-luvulla puustelleja eli upseerien virkataloja. Seuraavalla vuosikymmenellä Poitsilan kartanolle kuulunut pieni sivutila siirtyi Sommarin upseerisuvulle ja Vilniemen kylä muuttui upseerien ja muun herrasväen hallitsemaksi. Virkatalojärjestelmästä luovuttiin 1740-luvulla Kaakkois-Suomen jouduttua Venäjän alaisuuteen, mutta puustellit eivät palautuneet talonpojille, vaan ne liitettiin Vilniemen kartanon maihin.
Power Big Meet

Power Big Meet on maailman suurin yhdysvaltalaisten, erityisesti 1950- ja 1960-luvun autojen tapahtuma, joka on viime aikoina pidetty Ruotsissa, Västeråsissa. Vuonna 2018 tapahtuma palasi Lidköpingiin. Se järjestetään joka kesä heinäkuun ensimmäisenä viikonloppuna, torstain ja lauantain välisenä aikana.
Power Big Meet alkaa torstaina paikallisella lentokentällä, jossa tapahtuma jatkuu perjantaihin. Tämän jälkeen enemmistö osallistujista lähtee kaupungille cruisailemaan autolla. Cruisailu jatkuu lauantaihin, jolloin kokoonnutaan jälleen lentokentälle. Sieltä lähdetään uudelleen kaupunkiin läpi yön kestävään cruisinkiin.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1978 Anderstorpissa. Vuodesta 1984 se on järjestetty Västeråsissa, paitsi vuonna 1986, jolloin se pidettiin Kinnekullessa.
Vuonna 2013 tapahtumaan osallistui yhteensä noin 21 000 autoa: 4 000 autoa torstaina, 8 000 autoa perjantaina ja melkein 9 000 autoa lauantaina.
Aldgate Eastin metroasema

Aldgate East on Lontoon metron asema Aldgatessa, Lontoossa. Se kuuluu Oyster-vyöhykkeeseen 1.
Alkuperäinen asema.
Alkuperäinen Aldgate Eastin asema avattiin 6. lokakuuta 1884 Metropolitan District Railwayn (nykyisen District Linen) itäiselle jatkeelle. Asema sijaitsi noin 150 metriä länteen nykyisestä asemasta. Kun Metropolitan Railwaylta rakennettiin haara Liverpool Streetille, asema täytyi siirtää nykyiseen paikkaansa, jotta uuteen rataan ei olisi tullut liian tiukkaa mutkaa.
Nykyinen asema.
Uuden aseman laiturit alkoivat lähes välittömästi entisen aseman laitureista itään. Aseman itäinen sisäänkäynti oli niin lähellä St. Mary'sin metroasemaa, että sekin voitiin sulkea. Näin saatiin vähennettyä matka-aikoja.
Uusi asema avattiin 31. lokakuuta 1938. Se rakennettiin kokonaan maan alle. Tämän takia radan tasoa täytyi laskea yli kaksi metriä. Tämä toteutettiin kaivamalla radan alta maata pois ja tukemalla vanhat raiteet puisilla tuilla. Ennen aseman avaamista tuet purettiin, ja 900 työläistä laski radan nykyiselle tasolleen yhdessä yössä.
Asema sijaitsee kokonaan levennetyn tien alla. Tästä seuraa se, että asemalaituritila on tavallista korkeampi. Tämän ja asemalla olevien mosaiikkien ansiosta asema on ilmavampi ja viihtyisämpi kuin 1930-luvun metroasemat yleensä.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Whitechapelin taidegalleria (joka on aseman itäisen sisäänkäynnin vieressä) ja Brick Lane.
Salmenkylä

Salmenkylä (ruots. "Strömsby") on kaupunginosa Haminassa. Se sijaitsee Salmenvirran länsipuolella, noin 2,5 kilometriä keskustasta luoteeseen. Ennen Haminan ja Vehkalahden kuntaliitosta vuoden 2003 alussa Salmenkylä kuului Vehkalahteen kuntarajan kulkiessa Salmenvirtaa pitkin. 
Historia.
Salmenkylässä ja sen ympäristössä suomalainen nimistö on vallitsevaa, joten tämä Kirkkojärven läntinen laita on mahdollisesti Neuvottoman ja Salmin ohella entisen Vehkalahden vanhinta vakituista asutusseutua. Seudun asutus on mahdollisesti peräisin Etelä-Karjalan suunnalta. Salmenkylä on todennäköisesti ollut alkujaan kokonaan verovapaata rälssimaata, ja 1600-luvulla kappalaisen pappila oli kylän ainoa verotila.
Nykyisen Salmen sillan lähellä on Linnamäki-nimisen mäen kohdalla kivien täyttämä kynnys, joka toimi mereltä saapuvien laivojen ankkuripaikkana. Salmenkylän oletetaan olleen osa rannikkoa suojannutta vartiotuliketjua. Linnamäki on myös saattanut toimia keskuksena koko pitäjän vartiotoiminnalle. Salmi on sen vieressä kapeimmillaan, ja ympäristön notkot ja purot tarjosivat puolustajille suojaa. Mäki on toiminut kauppapaikan turvana 1300-luvulta lähtien ja markkinoita on pidetty 1600-luvulle asti. Myös historiallisen Suuren Rantatien reitti kulkee Salmenkylän kautta kaupungin keskustaa kohti.
Artur Balder

Artur Balder (s. 14. elokuuta 1974 Alicante) on yhdysvaltalainen historiallisten romaanien kirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Balder asuu Yhdysvalloissa. Hänen kirjojaan on julkaissut Random House ja Edhasa. 
Hän on ohjannut dokumenttielokuvan "Little Spain".
Teokset.
Teutoburgin Saga 
The Widukind Chronicles 
Curdy Saga 
Muita romaaneja
Linnus

Linnus on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Constantin Sănătescu

Constantin Sănătescu (14. tammikuuta 1885 Craiova – 8. marraskuuta 1947 Bukarest) oli romanialainen kenraali, joka toimi maansa pääministerinä sotilasdiktaattori Ion Antonescun syrjäyttämisen jälkeen syksyllä 1944.
Sănătescu oli vuosina 1925–1928 Romanian sotilasattaseana Pariisissa ja Lontoossa. Hänet ylennettiin kenraaliksi vuonna 1935 ja nimitettiin yleisesikunnan varapäälliköksi kaksi vuotta myöhemmin. Kun marsalkka Antonescu syrjäytettiin vallankaappauksella 23. elokuuta 1944, kuningas Mikael I nimitti Sănătescun väliaikaisen hallituksen johtoon. Sănătescun hallitus haki tukea länsiliittoutuneilta ja suhtautui kielteisesti kommunisteihin. Neuvostoliiton ja kommunistien painostuksesta hän joutui marraskuun 1944 alussa muuttamaan hallituksensa kokoonpanoa ja eroamaan kuukautta myöhemmin. Hän vetäytyi sen jälkeen julkisesta elämästä.
Liperin vapaaherrakunta

Liperin vapaaherrakunta () oli valtaneuvos Herman Klasson Flemingille vuonna 1651 läänitetty vapaaherrakunta. Se sijaitsi nykyisessä Pohjois-Karjalassa, silloisessa Käkisalmen läänissä, ja koostui Liperin pitäjästä ympäristöineen. Vapaaherrakunta peruutettiin vuonna 1680.
Perinnölliset paronit.
Varsinais-Suomessa nämä Liperin paronit, kuten myös heidän esi-isänsä, omistivat Louhisaaren kartanon.
Ritari Claes Larsson Fleming (1592–1644), oli maaherrana ja amiraalina, ja kaatui Femernin meritaistelussa. Hänen palveluksensa ja ansioidensa johdosta kuningatar 26 maaliskuuta 1651 korotti hänen lapsensa vapaaherroiksi ja -herrattariksi. Heidän sukunsa jatkuu tähän päivään saakka, eli ei ole sammunut mieskannalta. Ruotsissa elää edelleen "vapaaherra Fleming af Liebelitz" -nimisiä ihmisiä.
Claesin pojanpoika oli paroni Claes Fleming af Liebelitz (1649–85), aatelissäädyn maamarsalkka, ja Ruotsin valtiovarainhoitaja eli kamarimestari, valtaneuvos myös. 10. joulukuuta 1687 kuningas Kaarle XI korotti hänen leskensä ja lapsensa kreivilliseen arvoon. Tämä sukuhaara kuitenkin sammui mieskannalta 15. marraskuuta 1729, joten enää ei ole olemassa kreivi Flemingejä.
Nicolae Rădescu

Nicolae Rădescu (30. maaliskuuta 1876 Bukarest – 16. toukokuuta 1953 New York, Yhdysvallat) oli romanialainen sotilas, joka toimi maansa pääministerinä muutaman kuukauden ajan vuosina 1944–1945.
Rădescu palveli Romanian armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja toimi 1920-luvulla sotilasattaseana Lontoossa. Hän erosi armeijasta vuonna 1933 vastalauseena kuningas Kaarle II:n itsevaltaiselle politiikalle. Toisen maailmansodan aikana Rădescun onnistui suututtaa saksalaiset ja hän joutui kahdeksi vuodeksi Târgu Jiun keskitysleirille. Kun Ion Antonescu syrjäytettiin elokuun 1944 vallankaappauksessa, Rădescu vapautettiin ja hänet nimitettiin yleisesikunnan päälliköksi.
Rădescusta tuli Romanian pääministeri joulukuun alussa 1944 Constantin Sănătescun jouduttua eroamaan painostuksen alla. Edeltäjänsä tavoin myös Rădescu pyrki vastustamaan kommunisteja, jotka aloittivat kampanjan häntä vastaan. Helmikuussa 1945 tapahtuneiden väkivaltaisuuksien jälkeen häntä syytettiin mielenosoittajien ammuttamisesta ja hänet pakotettiin eroamaan. Neuvostoliiton vaatimuksesta kommunistit saivat hallitsevan aseman uuteen hallitukseen. Vuonna 1946 Rădescu haki poliittista turvapaikkaa Britannian suurlähetystöstä ja pakeni lopulta Englannin kautta Yhdysvaltoihin, jossa asui lopun ikänsä.
Corpset

Corpset on suomalainen death metal -yhtye. Se perustettiin 1990-luvun lopulla Oulussa, mistä se asettui Tampereelle.
Yhtyeen omakustanne "Ruins" julkaistiin vuonna 2010, jota ei varsinaisesti pidetty demona, vaan julkaisua odottavana levytyksenä. Vuonna 2011 levy-yhtiö solmi levytyssopimuksen Violent Journey Recordsin kanssa, ja albumi julkaistiin huhtikuussa 2011.
Ruins (Corpsetin albumi)

Ruins on suomalaisen death metal -yhtyeen Corpsetin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Violent Journey Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Corpset.
Marjasavikka

Marjasavikka eli mansikkapinaatti ("Blitum virgatum") on revonhäntäkasvien heimoon kuuluva yksivuotinen ruoho, jonka kypsät pähkylähedelmät muodostavat huomiota herättävän, marjamaisen rykelmän.
Ulkonäkö ja koko.
Marjasavikka kasvaa 10–40 cm korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään vihreä ja lähes kalju. Varsi on tavallisesti pysty, haarat ovat pitkiä. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Alimmat lehdet ovat pitkäruotisia ja kookkaita. Niiden lapa vaihtelee kolmiomaisesta keihäsmäiseen ja on tiheään isohampainen. Ylimmät lehdet ovat lyhytruotisia ja lavaltaan keihäsmäisiä. Marjasavikan kukinto on ylös asti lehdekäs ja katkonaisen tähkämäinen. Kukinnon sykeröt ovat lehtihankaisia, tiiviitä ja niiden kukat ovat osin yhdiskasvuisia. Kukan kehä on 3–5-lehtinen ja se muuttuu pähkylän kypsyessä meheväksi ja punaiseksi. Tällöin kukkasykerö muodostaa marjamaisen rykelmän, josta kasvi on saanut myös nimensä. Suomessa marjasavikka kukkii heinä-elokuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on tavallisesti vaaka-asennossa, kooltaan 1–1,5 mm pitkä, pyöreä ja tylppäreunainen.
Laji muistuttaa suuresti mykerösavikkaa ("Blitum capitatum").
Levinneisyys.
Marjasavikan päälevinneisyysalue ulottuu Bulgariasta ja Romaniasta läpi Etelä- ja Keski-Ukrainan Etelä-Venäjälle ja edelleen Etelä-Siperiaan. Lajilla on yhtenäinen esiintymisalue myös Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan. Satunnaisemmin lajia tavataan suuressa osassa Eurooppaa Britteinsaaria, Islantia ja mantereen pohjois- ja eteläosia lukuun ottamatta. Lajia tavataan myös paikoitellen Turkissa ja Keski-Aasiassa. Ihmisen mukana marjasavikka on levinnyt myös Pohjois-Amerikan itäosiin. 
Suomessa marjasavikkaa on tavattu paikoitellen Etelä-Lappia myöten. Eniten esiintymiä on havaittu Etelä-Suomesta.
Elinympäristö.
Suomessa marjasavikka on uustulokas, jota on tavattu myllyillä, satamissa ja rautatieasemilla. Toisinaan sitä esiintyy myös viljelykarkulaisena.
Käyttö.
Marjasavikka on vanha viljelyskasvi, jonka lehtiä voi nauttia pinaatin tapaan. Nykyään sen viljely ravinnoksi on kuitenkin harvinaista, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina.
Odeonsplatzin metroasema

Odeonsplatz on Münchenin metroon kuuluva metroasema Münchenin vanhan kaupungin pohjoisosassa, se on merkittävä risteysasema. Asemalle liikennöivät metrolinjat ja , joista U4 ja U5 itä-länsi-suunnassa, ja U3 ja U6 pohjois-etelä-suunnassa. Asema on yksi vanhankaupungin tärkeimmistä metron risteysasemista, toiset ovat Sendlinger Tor etelämpänä, Karlsplatz lännempänä, ja Marienplatz aivan ydinkeskustassa. U3 ja U6-linjojen laituri avattiin 19. lokakuuta 1971, ja U4 ja U5-linjojen laituri avattiin 1. maaliskuuta 1986. Molemmat asemat suunnitteli Paolo Nestler.
Edward Schroeder

Edward Julius ”Eddie” Schroeder (20. tammikuuta 1911 Chicago, Illinois – 1. joulukuuta 2005 Tucson, Arizona) oli yhdysvaltalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja.
Edward Schroeder osallistui talviolympialaisiin Lake Placidissa 1932 ja Garmisch-Partenkirchenissa 1936. Hänen parhaat olympiasijoituksensa olivat vuoden 1932 ja 1936 kisojen 10 000 metrin kahdeksannet sijat. Hänet valittiin myös pitämättä jääneisiin vuoden 1940 kisoihin yhdysvaltalaisedustajana. 
Maailmanmestaruuskilpailuihin Schroeder osallistui kolme kertaa eli vuosina 1932, 1933 ja 1936. Paras menestys oli vuoden 1936 Davosin kisoissa, joissa hän sijoittui yhteispisteissä kolmanneksi. Hän saavutti matkavoiton vuoden 1933 kisojen 10 000 metrillä ja oli vuosien 1932 ja 1936 kisojen 5 000 metrillä toinen.
Schroeder toimi vuoden 1960 olympialaisissa yhdysvaltalaisjoukkueen valmentajana. Myöhemmin hän toimi Atlantan vuoden 1996 kesäkisojen ja Salt Lake Cityn vuoden 2002 talvikisojen soihtuviestin kantajana.
Los Angelesin metro

Los Angelesin metro on Los Angelesin piirikunnan alueella kulkeva metro- ja kevytjunajärjestelmä. Metrolla on pituutta yhteensä noin 141,3 kilometriä. 
Siihen kuuluu nykyisin kuusi linjaa, Punainen (B), Violetti (D), Sininen (A), Expo (E), Vihreä (C) ja Kulta (L), joiden varrella on yhteensä 80 asemaa. Lisäksi verkkoon kuuluu myös Angels Flight -funikulaari ja alueen bussilinjat.
Metron läpi kulkee päivän aikana keskimäärin noin 360 000 matkustajaa (luku vuodelta 2012). Sitä ylläpitää Los Angeles County Metropolitan Transportation Authority eli LACMTA. Linjojen nimet vaihdettiin vuonna 2019 aakkosiksi.
Linjat.
Karttaan on merkattu myös Oranssi- ja Hopealinja, jotka ovat linja-autolinjoja. Taulukossa on vain Metro- ja pikaraitiotielinjat.
Seitsemällä asemista kulkee useampi linja. 
Historia.
Metroa aiemmin edelsi vuosina 1874-1963 toiminut valtava raitiotieverkko. Ennen metroa Los Angelesin julkiseen liikenteeseen kuului ainoastaan yksi pikabussilinja. Koska liikenneruuhkat olivat suuria ja julkinen liikenne lähes olematon, niin päätti kaupunki aloittaa 1980-luvulla rakentamaan uutta joukkoliikennejärjestelmää. Ensimmäisenä (vuonna 1990) valmistui Sininen linja (nykyisin A-linja), joka kulkee keskustasta Long Beachiin.
Tulevaisuus.
Järjestelmää laajennetaan parhaillaan ja pian valmistuvia projekteja ovat muun muassa:
Crenshaw/Lax -linja.
Crenshaw/LAX -kevytjunalinja (arvioitu valmistuminen syksyllä 2022), joka tulee kulkemaan C-linjan Aviation/LAX -asemalta (läheltä Los Angelesin kansainvälistä lentoasemaa) kohti pohjoista E-linjan Expo/Crenshaw -asemalle. 
Regional Connector.
Regional Connector -hanke (arvioitu valmistuminen syksyllä 2022), jonka valmistuttua junat voivat kulkea keskustan ali tunnelissa. Tästä johtuen A- ja L-linjat ohjataan uudelleen hankkeen valmistuttua. Projekti mahdollistaa suorat matkat esimerkiksi Pasadenasta Long Beachiin.
Al Horford

Alfred Joel Horford Reynoso (s. 3. kesäkuuta 1986 Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanilainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Boston Celticsiä.
Ura.
Horford pelasi yliopistokoripalloa Floridan yliopistossa, jossa hän vakuutti valmentajat jo ennen ensimmäisen kautensa alkua. Hän nousikin puolivälissä tulokaskauttaan joukkueen aloitukseen ja teki kauden aikana 5,6 pistettä ottelua kohden. Kaudella 2005–2006 Horford tuplasi pistekeskiarvonsa ja johdatti yhdessä Joakim Noahin kanssa koulunsa NCAA-mestaruuteen. Kaudella 2006–2007 Florida onnistui jälleen voittamaan NCAA-mestaruuden. Loppuottelussa Horford teki 18 pistettä ja otti 12 levypalloa. Tämän myötä hänet valittiin jo toista kertaa perättäin turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Horford osallistui NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Atlanta Hawks varasi hänet koko tilaisuuden kolmantena pelaajana. Hän teki ensimmäisellä NBA-kaudellaan 10,1 pistettä ja otti 9,7 levypalloa ottelua kohden. Horford valittiin myös . Hän pelasi ensimmäisen kerran ssa vuonna 2010. Kaudella 2010–2011 Horford teki ottelua kohden 15,3 pistettä ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa NBA:n .
Horford edusti Atlanta Hawksia vuoteen 2016 saakka ja sen jälkeen kolme kautta Boston Celticsiä.
Mykerösavikka

Mykerösavikka ("Blitum capitatum") on revonhäntäkasvien heimoon kuuluva yksivuotinen ruoho. Kypsinä sen pähkylähedelmät muodostavat huomiota herättävän, marjamaisen rykelmän.
Ulkonäkö ja koko.
Mykerösavikka kasvaa 10–40 cm korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään vihreä ja lähes kalju. Varsi on tavallisesti pysty ja sen haarat ovat pitkiä. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Alimmat lehdet ovat pitkäruotisia ja kookkaita, ja niiden lapa on kolmiomainen ja tiheään isohampainen. Ylimmät lehdet ovat lyhytruotisia ja lavaltaan keihäsmäisiä. Kukinnon yläosa on lehdetön ja katkonaisen tähkämäinen. Kukinnon sykeröt ovat lehtihankaisia, tiiviitä ja niiden kukat ovat osin yhdiskasvuisia. Kukan kehä on 3–5-lehtinen ja se muuttuu pähkylän kypsyessä meheväksi ja violetinpunaiseksi. Mykerösavikka kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on tavallisesti vaaka-asennossa, kooltaan 0,6–1 mm pitkä, pyöreä ja teräväreunainen.
Laji muistuttaa hyvin paljon sen lähisukulaista marjasavikkaa ("Blitum virgatum").
Levinneisyys.
Euroopassa mykerösavikan päälevinneisyysalue ulottuu Etelä- ja Keski-Ranskasta Alppien alueen läpi Etelä-Saksaan ja -Puolaan sekä Balkanin pohjoisosiin. Satunnaisemmin lajia tavataan muun muassa Pyreneiden niemimaalla, Britteinsaarilla, Fennoskandian eteläosissa ja Länsi-Venäjällä. Aasiassa lajia kasvaa satunnaisesti Koillis-Turkissa, Kaukasuksen alueella sekä muutamalla alueella Keski-Aasiassa. Pohjois-Amerikassa mykerösavikka on laajalle levinnyt. Sitä tavataan Kanadan etelä- ja länsiosissa, suuressa osassa Alaskaa sekä Yhdysvaltojen länsi- ja pohjoisosissa.
Suomessa mykerösavikkaa on tavattu muutamin paikoin Etelä-Suomesta sekä Oulun seudulla. Porin seudulla se on vakiintunut paikalliseen kasvilajistoon.
Elinympäristö.
Mykerösavikka on Suomessa hyvin harvinainen uustulokas, jota on tavattu lähinnä puutarhoista.
Käyttö.
Mykerösavikkaa on viljelty myös ravintokasvina.
Now That’s What I Call Music! 84

Now That’s What I Call Music! 84 tai Now! 84 on kahden levyn kokoelma-albumi, joka julkaistiin Isossa-Britanniassa 25. maaliskuuta 2013. Se on Now!-albumisarjan 84:s albumi ja se on saatavilla CD:nä sekä ladattavana.
Albumi sisältää muun muassa kymmenen kappaletta, jotka ovat yltäneet Britannian singlelistan ensimmäiselle sijalle: ”One Way or Another (Teenage Kicks)”, ”Scream &amp; Shout”, ”Diamonds”, ”Impossible”, ”Troublemaker”, ”The Power of Love”, ”I Could Be The One”, ”Get Up (Rattle)”, ”Little Things” ja ”He Ain’t Heavy, He’s My Brother”.
Kappaleet.
CD 1.
Kokonaispituus: 1:17:27 
CD 2.
Kokonaispituus: 1:19:45
Eddy Hartono

Eddy Hartono Arbie (s. 19. kesäkuuta 1964 Kudus, Keski-Jaava) on indonesialainen sulkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja sai siellä miesten nelinpelissä hopeaa yhdessä Rudy Gunawanin kanssa. Myös hänen veljensä Hariyanto Arbi on kilpaillut olympialaisissa sulkapalloilijana.
Gheorghe Tătărescu

Gheorghe Tătărescu (1886 mahdollisesti Târgu Jiu – 28. maaliskuuta 1957 Bukarest) oli romanialainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Romanian pääministerinä vuosina 1934–1937 ja 1939–1940. Hän edusti Kansallisliberaalia puoluetta (PNL).
Tătărescu oli koulutukseltaan lakimies. Hän toimi apulaissisäministerinä Ionel Brătianun liberaalissa hallituksessa vuosina 1922–1926 ja teollisuusministerinä vuosina 1933–1934. Tătărescusta tuli pääministeri Ion G. Ducan murhan seurauksena tammikuussa 1934. Tătărescu toimi yhteistyössä poliittisen kentän manipulointiin tähdänneen kuningas Kaarle II:n kanssa, ja hänen hallituksensa johti maata sotatilalainsäädännön vallitessa. Helmikuussa 1938 kuningas ryhtyi hallitsemaan käytännössä diktatorisesti, missä yhteydessä Tătărescu palasi vähäksi aikaa hallitukseen varapääministerinä. Hänestä tuli toisen kerran pääministeri marraskuussa 1939. Tătărescun toinen hallitus kaatui kesällä 1940 Neuvostoliiton miehitettyä Romanialle kuuluneen Bessarabian ja Pohjois-Bukovinan.
Toisen maailmansodan jälkeen Tătărescu hakeutui yhteistyöhön kommunistien kanssa ja perusti oman liberaalipuolueen jouduttuaan syrjään PNL:stä.
Tătărescu toimi vuodesta 1945 ulkoministerinä kommunistijohtoisessa Petru Grozan hallituksessa ja johti muun muassa Romanian valtuuskuntaa Pariisin rauhankonferenssissa. Tătărescu joutui eroamaan ulkoministerin tehtävästään marraskuussa 1947 parlamentin antaman epäluottamuslauseen jälkeen. Myöhemmin kommunistihallinto vangitsi hänet Sighetin vankilaan. Hän kuoli pari vuotta vapautumisensa jälkeen.
Helmut Lent

Helmut Lent (13. kesäkuuta 1918 – 7. lokakuuta 1944) oli saksalainen hävittäjälentäjä, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Kaatuessaan hän oli sotilasarvoltaan majuri. Lent joutui lento-onnettomuuteen 5.lokakuuta 1944 ja hän kuoli saamiinsa vammoihin. 
Kapteenin arvoisena Lent oli osallistunut myös Puolan sotaretkeen, Tanskaa ja Norjaa vastaan suunnatussa kampanjassa, kuten Narvikin valtaukseen.
Majurina hän johti yöhävittäjien lento-osastoa, nimeltään NJG "(Nachtjadggeschwader)" 3. Lent lensi sekä Messerschmitt Bf 110, Dornier Do 215, että Junkers Ju 88:n yöhävittäjämuunnos -lentokoneita. 
Helmut Lent oli sikäli harvinainen yöhävittäjä-ässä, että hänen pudotuslukunsa nousi yli 100:n. Virallisesti vahvistettujen ilmavoittojen lukumäärä oli 110, joista yöaikaan tehtyjä pudotuksia oli 102 kappaletta. Epävirallisten eli vahvistamattomien, mutta todennäköisten määrä oli Scuttsin mukaan 113 kappaletta.
5. lokakuuta Lent oli miehistöineen laskeutumassa taistelulennoltaan Paderborniin. Hänen ohjaamansa Ju 88 -yöhävittäjäkone, tunnukseltaan D5+AA, osui korkeajännitteisen voimalinjan johtoihin syöksyen tämän jälkeen maahan. Muu miehistö sai tässä laskeutumisonnettomuudessa heti surmansa, Lent kaksi päivää myöhemmin tapahtumasta.
Lent ylennettiin kuoleman jälkeen everstin sotilasarvoon. Hän oli saanut lisäksi eläessään Rautaristin ritariristin tammenlehvillä, miekoilla ja timanteilla. Helmut Lent oli toiseksi eniten taisteluvoittoja saanut Luftwaffen yöhävittäjälentäjä.
Yksiköt, joissa Helmut Lent palveli olivat: ZG 76, NJG 1, NJG 2 sekä NJG 3.
Haze Parade

Haze Parade on suomalaisen stoner metal -yhtyeen Blaken viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Hype Records.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 49.
Shelter (Blaken albumi)

Shelter on suomalaisen stoner metal -yhtyeen Blaken cover-albumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Hype Records.
Albumi julkaistiin juhlistamaan yhtyeen 10-vuotista taivalta.
International Commerce Center 1

International Commerce Center 1 () on rakenteilla oleva pilvenpiirtäjä Chongqingissa Kiinassa. Valmistuttuaan kansainvälisen liikekeskuksen korkein torni kohoaa Jialing-joen rannalla 458 metriin purjeen lailla. Kone toimittaa 99-kerroksiseen torniin 94 hissiä ja 36 liukuporrasta. Yksi hisseistä on maailman pisimmän yhtenäisen matkan kulkeva, 452 metriin nouseva "Kone MiniSpace". Rakennuskokonaisuuteen nousee yksi "superkorkea" torni, kaksi matalampaa tornia ja niitä yhdistävä rakennus.
Ion Duca

Ion Gheorghe Duca (20. joulukuuta 1879 Bukarest – 30. joulukuuta 1933 Sinaia) oli romanialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä marras–joulukuussa 1933. Hän joutui äärioikeistolaisen Rautakaartin salamurhaamaksi.
Kansallisliberaaliin puolueeseen (PNL) kuulunut Duca valittiin Romanian parlamentin alahuoneeseen eli edustajainkamariin ensi kerran vuonna 1907. Vuonna 1914 hän tuli ministeriksi Ion I. C. Brătianun hallitukseen. Vuosina 1922–1926 Duca toimi Romanian ulkoministerinä ja oli innokas Pikkuententen kannattaja. Kuningas Kaarle II nimitti hänet pääministeriksi vaalien alla 14. marraskuuta 1933. Pääministerinä Ducan päähuolena oli alusta alkaen Rautakaartin kurissapitäminen. Hän kielsi Rautakaartin poliittisena siipenä toimineen Kaikki isänmaalle -puolueen ja määräsi poliisit iskemään Rautakaartin jäseniä vastaan sekä pidättämään näitä joukoittain. Kostona tästä kolme liikkeen kannattajaa ampui hänet Sinaian rautatieasemalla päivää vaalien jälkeen.
Ducan salamurhaajat Nicolae Constantinescu, Ion Caranica ja Doru Belimace tunnettiin yhdessä lempinimellä "Nicadori". Heidät tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön. Heidät sekä Rautakaartin toisen murhaiskuryhmän "Decemvirin" jäsenet ammuttiin vankilakuljetuksen yhteydessä 30. marraskuuta 1938.
Duca oli perustamassa Romanian partioliikettä "Cercetașii Românieita".
Rudy Gunawan

Rudy Gunawan (s. 31. joulukuuta 1966 Surakarta, Keski-Jaava) on indonesialainen sulkapalloilija. Hän sai vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hopeaa miesten nelinpelissä yhdessä Eddy Hartonon kanssa. Hän kilpaili vielä vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa ja osallistui siellä nelinpeliin Bambang Suprianton kanssa.
Gunawan voitti nelinpelin maailmanmestaruuden Birminghamissa 1993 parinaan Ricky Subagja.
Eva Turner

Eva Turner (10. maaliskuuta 1892 Oldham, Englanti – 16. kesäkuuta 1990 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen sopraano. Hän opiskeli Dan Roothamin ja Albert Richards Broadin johdolla. Hän teki debyyttinsä Carl Rosa Opera Companyssa "Tannhäuserin" esityksessä vuonna 1916 ja työskenteli yhtiön kanssa vuoteen 1924 saakka. Tämän jälkeen kapellimestari Ettore Panizza kutsui Turnerin Italiaan.
Turner esitti "Turandotin" nimiroolin Bresciassa 1926 vain kuukausi sen kantaesityksen jälkeen. Franco Alfano piti häntä ihanteellisena Turandotin osaan, johon hänet läheisimmin yhdistetäänkin.
Kesäkuussa 1928 Turner debytoi Covent Gardenissa Turandotina, ja samana vuonna hän esiintyi ensimmäistä kertaa Chicagon oopperassa Aidan roolissa. Lisäksi hän esiintyi esimerkiksi Lissabonissa ja Buenos Airesissa. Myöhemmin Turner opetti laulua sekä Yhdysvalloissa että Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikomentaja vuonna 1962.
Grimm (televisiosarja)

Grimm () on yhdysvaltalainen televisiosarja. Sarjan ensiesitys oli NBC-televisiokanavalla Yhdysvalloissa 28. lokakuuta 2011. Suomessa sarjaa on esitetty Subilla 8. tammikuuta 2013 lähtien. NBC ilmoitti vuoden 2016 lopulla kuudennen tuotantokauden jäävän sarjan viimeiseksi.
Sarja yhdistää rikosdraaman, mysteerin ja yliluonnollisen kauhun elementtejä tarinoissaan. Monet sarjan jaksot lainaavat tarinoita Grimmin veljeksien keräämistä saduista.
Juoni.
Sarja kertoo Portlandin poliisilaitoksen murharyhmän rikosetsivä Nick Burkhardtista (David Giuntoli), joka saa selville olevansa sukua metsästäjille, joilla on suvussa kauan periytynyt erityisherkkyys nähdä Grimmin saduissa esiintyneitä yliluonnollisia olentoja. Nämä "wesenit" näyttävät ihmisiltä ja elävät ihmisten keskuudessa, mutta "grimmeillä" on kyky nähdä heidän todellinen ulkonäkönsä.
Tapahtumat sijoittuvat Portlandin kaupunkiin ja sen metropolialueelle Oregonissa. Lisäksi sarjassa on tapahtumia Itävallan pääkaupungissa Wienissä.
Palloiluseura Apollo

Palloiluseura Apollo (myös "Hyvinkään Apollo") on vuonna 1956 perustettu palloilulajien erikoisseura Hyvinkäältä. Se syntyi kun Hyvinkään Urheilutoverien ja Hyvinkään Pontevan jalkapallojaostot yhdistyivät. Nykyään Apollon lajeihin kuuluu vain jalkapallo, mutta aikaisemmin seuran ohjelmassa on ollut muun muassa pesäpallo.
Hyvinkään Apollon edustusjoukkue pelaa kaudella 2013 Uudenmaan piirin Vitosessa. Parhaimmillaan seura on esiintynyt kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla II divisioonassa, jossa se pelasi vuosina 1980–1981 sekä 1985–1987. Tunnetuin Apolloa edustanut jalkapalloilija on Atik Ismail.
Lemlands IF

Lemlands Idrottsförening on vuonna 1940 perustettu urheiluseura, joka toimii Ahvenanmaalla Lemlandin kunnassa. Sen lajivalikoimaan kuuluvat nykyään jalkapallo, salibandy sekä pöytätennis.
Jalkapallo.
Lemlands IF:n miesten edustusjoukkue pelaa nykyään Ruotsin 7. divisioonassa Uplannin itäisessä lohkossa. Se osallistui Ruotsin sarjoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2012 ja sijoittui kymmenen joukkueen lohkossa neljänneksi. Kotiottelunsa joukkue pelaa Bengtsbölen urheilupuistossa.
Lemlands IF:n naisten joukkue pelasi SM-sarjassa kaudella 1997. Vuonna 2004 seura yhdisti naisten jalkapallotoimintansa IF-FK:n kanssa. Uusi seura Åland United nousi Naisten Liigaan vuotta myöhemmin ja on sen jälkeen voittanut muun muassa kaksi Suomen mestaruutta.
Ikazuchi (1898)

Ikazuchi () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu Ikazuchi-luokan torpedovenehävittäjä, joka tuhoutui höyrykattiloiden räjähtäessä 9. lokakuuta 1913.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1897. Alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1898 ja valmistui 23. helmikuuta 1899.
Palvelus.
Alus partioi boksarikapinan aikana Kiinan rannikolla suojaten japanilaisjoukkojen maihinnousua. Se osallistui myös Venäjän–Japanin sotaan.
"Ikazuchi" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi. Alus tuhoutui Ominatossa höyrykattiloiden räjähtäessä 9. lokakuuta 1913 ja se poistettiin virallisesti alusluettelosta 5. marraskuuta, ja sen hylky romutettiin 29. huhtikuuta 1914.
Inazuma (1899)

Inazuma () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu Ikazuchi-luokan torpedovenehävittäjä, joka upposi törmättyään toiseen alukseen 16. joulukuuta 1909.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1897. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1899 ja valmistui 25. huhtikuuta 1899.
Palvelus.
Alus partioi boksarikapinan aikana Kiinan rannikolla suojaten japanilaisjoukkojen maihinnousua. Se osallistui myös Venäjän–Japanin sotaan.
"Inazuma" upposi törmättyään 16. joulukuuta 1909 rahtilaivan kanssa Hakodaten edustalla Hokkaidon rannikolla.
Niji (1899)

Niji () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu Ikazuchi-luokan torpedovenehävittäjä, joka tuhoutui ajettuaan karille 29. heinäkuuta 1900.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1899. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 22. kesäkuuta ja valmistui vielä samana vuonna 29. heinäkuuta.
Palvelus.
"Niji" partioi sisaralusten kanssa boksarikapinan aikana Kiinan rannikolla suojaten japanilaisjoukkojen maihinnousua.
Alus tuhoutui ajettuaan karille 29. heinäkuuta 1900 Shantungin niemimaan edustalla. Se poistettiin virallisesti alusluettelosta 8. huhtikuuta 1901.
Akebono (1899)

Akebono () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu Ikazuchi-luokan torpedovenehävittäjä, joka poistettiin palveluksesta 18. lokakuuta 1921.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1898. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1899 ja valmistui 3. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus partioi sisaralustensa kanssa boksarikapinan aikana Kiinan rannikolla suojaten japanilaisjoukkojen maihinnousua. Se osallistui myös Venäjän–Japanin sotaan.
"Akebono" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin taistelutehtävistä. Alus palautettiin palvelukseen ensimmäisen maailmansodan puhjettua, ja se osallistui Qingdaon taisteluun sekä saksalaisten Tyynenmeren siirtokuntien haltuunottoon. Alus muutettiin apumiinalaivaksi 1. huhtikuuta 1921, mutta se poistettiin palveluksesta jo puoli vuotta myöhemmin 18. lokakuuta. Alus romutettiin 2. toukokuuta 1925.
Oboro (1899)

Oboro () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu Ikazuchi-luokan torpedovenehävittäjä, joka poistettiin palveluksesta 21. kesäkuuta 1921.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1899. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 5. lokakuuta ja valmistui kuukautta myöhemmin 1. marraskuuta.
Palvelus.
Alus partioi sisaralustensa kanssa boksarikapinan aikana Kiinan rannikolla suojaten japanilaisjoukkojen maihinnousua. Se osallistui myös Venäjän–Japanin sotaan.
"Oboro" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin taistelutehtävistä. Alus palautettiin palvelukseen ensimmäisen maailmansodan puhjettua, ja se osallistui Qingdaon taisteluun sekä saksalaisten Tyynenmeren siirtokuntien haltuunottoon. Alus muutettiin apumiinalaivaksi 1. huhtikuuta 1921, mutta se poistettiin palveluksesta jo pari kuukautta myöhemmin 21. kesäkuuta. Alus romutettiin vuonna 1926.
Sazanami (1899)

Sazanami () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu Ikazuchi-luokan torpedovenehävittäjä, joka poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1913.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1897. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta 1899 ja valmistui kolmisen viikkoa myöhemmin 28. elokuuta.
Palvelus.
Alus partioi sisaralustensa kanssa boksarikapinan aikana Kiinan rannikolla suojaten japanilaisjoukkojen maihinnousua. Se osallistui myös Venäjän–Japanin sotaan.
"Sazanami" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin taistelutehtävistä. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1913 "Ikazuchin" tuhouduttua, ja se myytiin 23. elokuuta 1914 nimellä "SS Sazanamimaru".
Transaldolaasi

Transaldolaasi on entsyymi, joka osallistuu pentoosifosfaattireittiin. Entsyymi katalysoi sedoheptuloosi-7-fosfaatin ja glyseraldehydi-3-fosfaatin reversiibeliä reaktiota erytroosi-4-fosfaatiksi ja fruktoosi-6-fosfaatiksi. Transaldolaasin EC-numero on EC 2.2.1.2.
Toiminta.
Transaldolaasi on useilla eliöillä, muun muassa ihmisellä, rakenteeltaan dimeeri. Ihmisen transaldolaasin molekyylimassa on noin 38 kDa. Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa fosfaatti- ja sulfaatti-ionit. Transaldolaasi ei tarvitse toimiakseen koentsyymiä. Pentoosifosfaattireitissä entsyymi katalysoi sedoheptuloosi-7-fosfaatin ja glyseraldehydi-3-fosfaatin välistä reaktiota seuraavasti. Transaldolaasin aktiivisen kohdan lysiiniaminohappo muodostaa sedoheptuloosi-7-fosfaatin karbonyyliryhmän kanssa niin kutsutun Schiffin emäksen eli aldimiinin. Tämä Schiffin emäs protonoituu ja muodostaa iminiumionin, ja C3- ja C4-asemissa sijaitsevien hiiliatomien välinen sidos katkeaa retroaldolireaktiolla. Näin muodostuu erytroosi-4-fosfaattia ja enamiini, joka reagoi glyseraldehydi-3-fosfaatin karbonyyliryhmän kanssa muodostaen uuden iminiumionin. Tämän iminiumionin hydrolyysin seurauksena muodostuu fruktoosi-6-fosfaattia.
Voloma (joki)

Voloma (, karjalaksi "Vuoloma") on joki Karjalan tasavallan Mujejärven ja Karhumäen piireissä. Sen pituus on 138 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 2 070 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa samannimisestä järvestä ja laskee Seesjärveen entisen Suontaleen kylän luona. Tärkeimmät sivujoet ovat Amindomaoja, Talvijesjoki ja Pelkula. 1900-luvulle saakka Volomajokea käytettiin puutavaran uittoon, jota varten on rakennettu kaksi patoa.
Siiranmäki

Siiranmäki on kylä entisessä Kivennavan kunnassa Karjalankannaksella Suomen Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Siiranmäki sijaitsee entisestä Kivennavan kirkonkylästä noin kahdeksan kilometriä koilliseen. 
Ennen talvisodan syttymistä Siiranmäen kylässä oli 18 taloa. Siiranmäki lähikylineen muodosti alueen, jota sanottiin Riitamaaksi. Sillä nimellä seutu tunnettiin jo 1500-luvulla, ja nimi juontaa Ruotsin ja Venäjä/Novgorodin kiistoihin seudun verotusoikeuksista ja omistuksesta. Koska yhteinen rajanveto ei Riitamaalla tullut kysymykseen, merkitsi kumpikin osapuoli omia, toisistaan poikkeavia rajalinjoja maastoon ja poltti talot, joiden katsoi sijaitsevan rajan väärällä puolella. Rauhanomaiset rajakokoukset muuttuivat voimannäytöiksi ja uhitteluiksi, ja rajakomissaarit yrittivät saada puolelleen aseistettuja joukkoja.
Jatkosodan lopussa käytiin Siiranmäen maisemissa kiivaita taisteluita.
Nykyisin Siiranmäki ja sen naapurikylät Suurselkälä ja Vehmainen ovat autioita niittyjä, joilla ei ole enää yhtään asukasta eikä rakennuksia. Alueella on enää jäänteitä vanhoista puolustusasemista. Niitä löytyy eniten kulkemalla Vehmaisten kylän suuntaan ajamalla ensin betonitietä entisen Suurselkälän kylän kohdalle. Siinä on x-risteys peltoaukean keskellä. Kääntymällä pohjoiseen ylämäkeen kulkee Vehmaisten suuntaan. Tien molemmin puolin on ennen Vehmaista erilaisia puolustusasemien jäänteitä. Alueen korkeimmalle paikalle pystytettiin kesäkuussa 2004 sotamuistomerkki.
Tarvo (saari)

Tarvo on pienehkö kallioinen saari Helsingin ja Espoon rajalla, Laajalahden pohjois­rannalla Ison Huopa­lahden suulla.
Tarvon pohjoisimman kärjen kautta kulkee Helsingistä länteen johtava moottori­tie, Turunväylä, jota sen rakennus­vaiheesta saakka on yleisesti nimitetty myös Tarvontieksi. Saaren yhdistää Helsingin puoleiseen mantereeseen maa­penger, jota pitkin moottori­tie kulkee, kun taas Espoon puolella tie ylittää salmen siltaa myöten. Moottori­tieltä ei kuitenkaan ole liittymää saareen, mutta tiepenkerellä aivan sen vieressä on Helsingin puolelta Munkki­niemestä Tarvoon johtava ajotie, Rito­kallion­tien loppu­pää.
Tarvon saaren kautta kulkee myös venäläisten vuonna 1915 rakennuttama tykki­tie Helsingin Munkki­niemestä Espoon puolelle Laaja­lahteen, jossa sijaitsi osa Helsinkiä ympäröinyttä linnoitus­vyöhykettä (Krepost Sveaborg). Tämä tie siltoineen (Itäinen ja Läntinen Tarvonsilta) on nykyisin jalankulun ja pyöräilyn väylänä. Sen alku­peräisiä siltoja ei enää ole, mutta nykyisin niiden paikalla saaren molemmin puolin on ponttoni­sillat. Vastapäätä saarta, Pellavaniemellä (Espoon puolella), sijaitsee Akseli Gallen-Kallelan rakennuttama, nykyisin museona toimiva ateljee­huvila Tarvaspää.
Aikoinaan saarella asui kalastajia. Nykyään siellä on kaksi 1920-luvulla rakennettua huvilaa. Niistä toisessa oli aikoinaan ravintola, myöhemmin 1970-luvulta lähtien Helsingin kaupungin vanhusten virkistyskeskus. Kieltol­ain aikana saari tuli tunnetuksi pirtun sala­kauppa­paikkana.
Nimen alkuperä.
Saaren nimenä Tarvo on, hieman vaihtelevin kirjoitus­asuin, ollut käytössä viimeistään 1700-luvun alusta, mahdollisesti jo keski­ajalta saakka. Nimen alku­perästä ei ole varmaa tietoa. Vaikka Helsingin seudun asutus on vanhastaan ruotsin­kielistä, pidetään kuitenkin toden­näköi­simpänä, että nimi on suomen­kielistä alkuperää ja johtuu alun perin härkää, hirveä tai muuta suurta eläintä tarkoittavasta, lähinnä kansan­runoista tunnetusta sanasta tarvas. Aiheena nimeen on mahdollisesti ollut saaren sijainti kapeahkossa salmessa, jolloin hirvet ovat voineet ylittää lahden Tarvon saaren kautta.
Eristyksissä elävät ihmisryhmät

Eristyksissä elävät ihmisryhmät ovat yhteisöjä, jotka elävät joko vapaaehtoisesti tai olosuhteiden pakosta ilman merkittäviä yhteyksiä ympäröivään maailmaan. Vain harvat ihmisryhmät ovat pysyneet täysin eristyksissä muusta maailmasta. Useimmat niistä elävät Etelä-Amerikan ja Uuden-Guinean tiheämetsäisillä alueilla. Tiedot näiden ihmisryhmien olemassaolosta perustuvat ilmakuviin ja harvinaisiin, joskus väkivaltaisiin kohtaamisiin naapuriheimojen kanssa.
Syyt eristyneisyyteen.
Useimmat eristyksissä elävät ihmiset saattavat hyvinkin tietää, että maailmassa on muitakin ihmisiä. Suurimmalla osalla eristäytyneistä ryhmistä on myös vähintään epäsuora kontakti ulkopuolisiin. He ovat tehneet tietoisen valinnan elää omillaan. Kun aiemmin eristyksissä eläneitä ja muuhun yhteiskuntaan liittyneitä henkilöitä on haastateltu, monet heistä ovat kertoneet olleensa kiinnostuneita ulkopuolisista. He ovat kuitenkin pelänneet ottaa yhteyttä muihin. Satojen vuosien ajalta tunnetaan tapauksia, joissa ulkopuoliset henkilöt ovat tappaneet ja orjuuttaneet eristyksissä eläviä ihmisiä. Monilla Amazonin sademetsässä eristyksissä elävillä ihmisillä on myös muita epämiellyttäviä kohtaamisia ulkopuolisten kanssa. Esimerkiksi 1960–1970-luvuilla Brasiliassa alettiin rakentaa Amazonin sademetsään. Sademetsässä asuvien alkuperäiskansojen koteja tuhottiin ja ihmisiä tapettiin. Kun eurooppalaiset puolestaan saapuivat Amerikan mantereelle, alkuperäisasukkaiden keskuudessa syntyi heitä kohtaan pelko. Ulkopuolisten pelko on siirtynyt suullisten tarinoiden kautta nuoremmille sukupolville.
Alkuperäiskansojen oikeuksia puolustavat aktivistit vaativat jättämään eristyksissä elävät ihmisryhmät rauhaan vetoamalla näiden ihmisryhmien itsemäärämisoikeuteen, jota yhteydenotto aktivistien mukaan rikkoisi. Eristyksissä elävältä ihmisryhmältä saattaa myös puuttua vastustuskyky yleisiin tarttuviin sairauksiin, jotka saattaisivat tappaa suuren osan yhteisöstä, jos yhteisö altistuisi niille olemalla tekemisissä muun maailman kanssa. Eristyksissä elävien ihmisryhmien oikeuksia ajaa ainakin Survival International -niminen järjestö.
Eristyksissä eläviä ihmisryhmiä.
Ei ole aivan varmaa, kuinka paljon eristyksissä eläviä ihmisryhmiä maailmassa on. Survival Internationalin edustajan mukaan eristyksissä eläviä ihmisryhmiä oli vuonna 2013 arviolta yli 100. Heistä tiettävästi 77 eli Brasiliassa, noin 15 Perussa, joitain muualla Amazonin sademetsän alueella ja pieni osa Uudessa-Guineassa. Andamaanien saaristossa tiedetään elävän kaksi eristäytynyttä heimoa. On mahdollista, että Malesiassa ja Keski-Afrikassa olisi myös eristyksissä eläviä ihmisryhmiä.
Andamaanien saaristo
Vini Dantas

Vini Dantas (s. 14. syyskuuta 1989 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut muun muassa Norjan, Suomen ja Pohjois-Amerikan sarjoissa.
Ura.
Liverpoolin entinen hyökkääjä Jason McAteer löysi Vini Dantasin ja vei hänet mukanaan Englantiin. Tranmere Rovers tarjosi hänelle sopimusta, mutta Vini Dantas ei saanut työlupaa jonka vuoksi sopimusta ei syntynyt. 
Elokuussa 2011, sopimus norjalaisen Molde FK:n kanssa syntyi ja 17. syyskuuta Vini Dantas teki ensiesiintymisen Tippeligaenissa kun hänet vaihdettiin toisella puoliajalla Daniel Chiman tilalle pelissä Fredrikstad FK:ta vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 20. marraskuuta Sarpsborg 08 FF:n verkkoon. Samana vuonna Molde FK voitti myös mestaruuden.
Kaudella 2012 Dantas pelasi vain yhden pelin Molde FK:n riveissä. Suurin osa ajasta kului Molden reservijoukkueessa, toisessa divisioonassa jossa Dantas teki 15 maalia 12:ssa pelissä. 12. elokuuta 2012 Vini Dantas siirtyi Norjan ensimmäiseen divisioonaan FK Bodø/Glimtin riveihin, pelaten seitsemän peliä seuran paidassa.
Vini Dantas solmi yhden vuoden sopimuksen Veikkausliiga-joukkue FC Lahden kanssa maaliskuussa 2013.
Petru Groza

Petru Groza (7. joulukuuta 1884 Băcia – 7. tammikuuta 1958 Bukarest) oli romanialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1945–1952. Groza ei kuulunut kommunistiseen puolueeseen, mutta tuki käytännössä kommunistien valtaannousua.
Groza oli kotoisin Transilvaniasta ja koulutukseltaan lakimies. Hän siirtyi politiikkaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen, aluksi Romanian Kansallispuolueen (PNR) edustajana. Hän oli 1920-luvun alussa ministerinä Alexandru Averescun hallituksessa. Vuonna 1933 Groza perusti Auraajien Rintama ("Frontul Plugarilor") -nimisen talonpoikien asiaa ajavan vasemmistolaisen järjestön ja häntä alettiin pitää ”vasemmistoporvarina”.
Kommunistit onnistuivat saavuttamaan vaikutusvaltaa Auraajien Rintaman sisällä ja syksyllä 1944 siitä tuli yksi kommunistien kokoamaan Kansalliseen Demokraattiseen Rintamaan liittyneistä järjestöistä. Kun Neuvostoliiton edustajat pakottivat pääministeri Nicolae Rădescun eroamaan helmikuussa 1945, Groza nimitettiin hänen seuraajakseen. Hän kokosi koalitiohallituksen, jossa kommunistit olivat vähemmistöasemassa. Grozan pääministerikauden aikana valta kuitenkin siirtyi asteittain kommunisteille ja oppositiopuolueet lakkautettiin. Vuoden 1947 lopussa kuningas Mikael I painostettiin luopumaan kruunusta ja maa julistettiin kansantasavallaksi. Vuonna 1952 Groza luopui lopulta pääministerin tehtävästä ja hänen seuraajakseen tuli kommunistijohtaja Gheorghe Gheorghiu-Dej. Sen jälkeen Groza toimi maan muodollisena valtionpäämiehenä kuolemaansa saakka.
Tilusjärjestely

Tilusjärjestely on suunniteltu pirstoutuneiden maaomistusten ja lohkojen uudelleenjärjestely, jossa tiluksia vaihdetaan kiinteistöjen kesken tai siirretään kiinteistöstä toiseen. Tilusjärjestelyä voidaan käyttää pirstoutuneen tilusrakenteen kokoamiseen tai erilaisten maankäytön kehittämistavoitteiden edistämiseen. 
Perinteisesti tilusjärjestelyjä on käytetty maatilojen kannattavuuden parantamiseen yhdistämällä pirstoutuneita peltolohkoja. Tarve tilusrakenteen parantamiseen on noussut ruokaturvallisuuden, ruoan hinnan ja maatilojen hyöty-kustannussuhteen parantamisesta. Kun havaittiin, ettei markkinatalous pysty ratkaisemaan maaomistusten pirstoutumista, moni maa on ottanut käyttöön tilusjärjestelylainsäädäntöä.
Historia.
Tilusjärjestelyjä on tehty Euroopassa vuosisatoja. Tiettävästi ensimmäinen moderni tilusjärjestely tehtiin Ranskassa Rouvres-en-Plainessa vuonna 1707. 
Suomen ensimmäinen merkittävä tilusjärjestely oli isojako. Isojaon lähtölaukauksena pidetään maanmittari Jakob Faggotin vuonna 1746 ilmestynyttä kirjaa Svenska lantbruks hinder och hjälp. Faggot liitti monia jo aikaisemmin käytössä olleita keinoja yhteen ja nimesi ne isojaoksi ja lisäsi siihen jyvityksen periaatteen, joka mahdollisti oikeudenmukaisen jaon erilaatuisilla mailla.
Isojakojen ollessa vielä suuressa osassa Suomea kesken tai kokonaan aloittamatta, alkoi yhä enemmän näkyä tyytymättömyyttä jaoissa saavutettuihin tuloksiin. Tilanteen korjaamiseksi säädettiin 1848 säädökset isojaonjärjestelystä ja 1916 uusjaosta.
Tilusjärjestelyn tyypit Suomessa.
Tilusjärjestelyt voidaan nykyisin jakaa Suomessa tavoitteiden perusteella kolmeen päätyyppiin:
Suomessa ei ole järjestelty rakennusmaata, vaikka vuonna 1997 voimaan tullut Kiinteistönmuodostamislaki sen mahdollistaakin. Rakennusmaan järjestelyn edellytyksenä on, että siitä on määräys asemakaavassa.
Turvarele

Turvarele on laite joka pysäyttää tai estää laitteen toiminnan huolto- vaara- tai virhetilanteessa. Turvareleillä varmistetaan osaltaan työturvallisuutta.
Turvareleeseen kytketään rajakytkimiä, hätä-seis painikkeita, kuittauspainikkeita, antureita, sekä muita turvatoimintoja.
Lähteet.
http://www.phoenixcontact.fi/technologies/40872_49240.htm