tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nekalan koulu

Nekalan koulu on tällä hetkellä tyhjillään oleva koulurakennus Tampereen Nekalassa. Vuonna 1931 valmistunut koulurakennus edustaa arkkitehtuuriltaan aikakautensa mukaan funktionalismia. Nekalan koulussa toimi peruskoulun ala-aste eli opetusluokat 1–6. Elokuussa 2012 koulu siirtyi osaksi Tampereen normaalikoulua, kun peruskoulun alaluokat kattanut Tampereen yliopiston Hämeenlinnan normaalikoulu muutti Tampereelle. Tällöin koulun nimeksi muutettiin "Tampereen yliopiston normaalikoulun Nekalan koulutalo". Sittemmin normaalikoulu siirsi opetustoimintansa pois Nekalan koulurakennuksesta läheiseen normaalikoulun rakennukseen sisäilmaongelmien vuoksi.
Jääpallon SM-sarja 1952

Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1952 pelasi 16 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon. Lohkovoittajat selvisivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pelasivat pronssiottelun. Seuraavaksi kaudeksi sarja supistettiin yksilohkoiseksi, jolloin molempien lohkojen neljä viimeistä joukkuetta putosivat Suomensarjaan. Suomen jääpallomestaruus ratkaisiin liittojen Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa.
Länsilohkossa OPS oli selvä voittaja, mutta muiden joukkueiden kesken oli tasaista. Joukkueilla oli mahdollisuus joko selvitä pronssiotteluun tai pudota suomensarjaan. Pronssiotteluun selvisi lopulta HIFK, vain yhden pisteen erolla parhaasta putoajasta OLS:sta. VIFK ja HJK olivat maalieron turvin OLS:aa parempia ja säilyttivät sarjapaikkansa. OLS:n lisäksi länsilohkosta putosi toinen oululaisseura OPP. Porin Kärpille ja viipurilaistaustaiselle Tampereen Ilves-Kissoille kausi pääsarjassa oli viimeinen.
Itälohkossa JMP oli yllättää suurimmat suosikit WP-35:n ja Veiterän, mutta jäi lopulta maalieron turvin kolmanneksi. Loppuotteluun meni lohkovoittajana WP-35. Lahden Reipas oli lohkon neljäs ja viimeinen sarjapaikkansa säilyttäjä. Sarjasta putosivat tuleva mahtiseura KUV, kouvolalainen KUP, viimeistä kertaa pääsarjassa pelannut YVPS, sekä helsinkiläisseura Viipurin Sudet, jolle kausi pääsarjassa jäi viimeiseksi.
Pronssiottelussa Veiterä voitti HIFK:n 5-0. Loppuottelussa WP-35 voitti OPS:n 3-2, ja voitti näin seitsemännen jääpallomestaruutensa.
Palloliiton mestaruussarja.
Loppuottelu.
9.maaliskuuta 1952 Eläintarhan kenttä, Helsinki
WP-35:n mestarijoukkue: Eino Ropponen, Pekka Kettunen, Yrjö Jussila, Kauko Rämö, Martti Nyyssönen, Unto Kärkkäinen, Kauko Tukiainen, Leo Huupponen, Vilho Kanniainen, Jaakko Helenius ja Niilo Immonen.
Lopulliset sijoitukset.
Lohkojaon purkamisen vuoksi sarjasta putosi peräti 8 joukkuetta. Sarjaan nousivat Borgå Akilles ja Seinäjoen Palloseura.
TUL:n mestaruussarja.
Loppuottelu.
TuPy:n mestarijoukkue: Rainer Suojanen, Jukka Leino, Esko Heikkinen, Kalevi Lehtovirta, Pauli Vahtonen, Pentti Saari, Pertti Kärki, Reino Koskinen, Reino Suojanen, Pertti Laaksonen ja Rainer Forss.
The Big Bounce – huijaus Havaijilla

The Big Bounce – huijaus Havaijilla on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut rikoskomedia, joka perustuu Elmore Leonardin romaaniin "The Big Bounce". Elokuvan on ohjannut George Armitage. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai rajua kritiikkiä.
Juoni.
Elokuva kertoo Jack Ryanista (Owen Wilson) joka ajelehtii ympäriinsä, ja viettää rikollista elämää. Hän muuttaa Hawaijille jossa saa töitä rakennuksilta, mutta saa pian potkut aiheutettuaan hankaluuksia ja hänen pomonsa (Gary Sinise ja Charlie Sheen) sanovat hänelle että hänen olisi parempi poistua saarelta. Hän saa uuden työpaikan ja majoituksen paikalliselta tuomarilta (Morgan Freeman), mutta jonkin ajan kuluttua hän on taas pahoilla teillä ja tapaa Nancyn (Sara Foster) johon ihastuu.
Näyttelijät.
Lähde:
Matti Nives

Matti Henrik Nives (s. 1980 Helsinki) on suomalainen DJ, tuottaja, promoottori, toimittaja ja tiedottaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineena englannin kieli. Nives perusti vuonna 2006 Jyväskylässä toimineen Somethin’ Else -klubin, joka keskittyi jazz-, funk- afrobeat- ja latin-musiikkiin. hän myös toimi klubin vakituisena DJ:nä.
Myöhemmin Nives on toiminut muun muassa Suomen Jazzliiton tuottaja-tiedottajana, Flow Festivalin tiedottajana sekä ohjelmaryhmän jäsenenä sekä We Jazz -klubin järjestäjänä ja DJ:nä. Hän on kulttuuriyritys We Jazz Oy:n toimitusjohtaja, jonka talliin kuuluvat muun muassa Timo Lassy Band sekä Jo Stance.
Nives toimitti Bassoradion "Lauantaijatsit"-ohjelmaa vuodesta 2009 kevääseen 2013 asti. Heinäkuussa 2013 Nives ja rumpalina tunnettu Teppo Mäkynen aloittivat uuden "Jazz kiinnostaa" -radio-ohjelman Radio Helsingissä. 
Nives sai lokakuussa 2011 Yleisradion Jazzradion antaman Varjo-Yrjö -tunnustuksen työstään suomalaisen jazzkulttuurin hyväksi.
Kärkölän kirkko

Kärkölän kirkko on Hollolan seurakunnan kirkko Kärkölässä Päijät-Hämeessä. Punatiilinen kirkko edustaa tyyliltään uusgotiikkaa ja on muodoltaan länsitornillinen pitkäkirkko. Kirkon on suunnitellut Ludvig Isak Lindqvist.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Viktor Jansson, eli Tove Janssonin isä vuonna 1949.
Historia.
Nykyinen punatiilinen Kärkölän kirkko rakennettiin myöhemmin vuosina 1887–1889 uusgoottilaiseen tyyliin arkkitehti Ludvig Isak Lindqvistin suunnitelmien mukaan. Kirkko on rakennustyypiltään pitkäkirkko. Se vihittiin käyttöön Mikkelinpäivänä vuonna 1889. Kirkossa on noin 500 istumapaikkaa.
Vanhan kirkon kellot siirrettiin uuden kirkon kellotapuliin. Myös tuntemattoman taiteilijan maalaama alttaritaulu sekä valaisimet siirrettiin uuteen kirkkoon.
Nykyiset 26-äänikertaiset urut on hankittu vuonna 1966 Kangasalan Urkutehtaalta. Viimeinen suuri peruskorjaus toteutettiin vuonna 1989 kirkon 100-vuotisjuhliin.
Vanha kirkko.
Tiedot ensimmäisestä kirkosta ovat puutteellisia koska Hollolan pappilan tulipalossa tuhoutui Kärkölää koskevia tietoja, mutta tietyt yksityiskohdat säilyivät.
Vanha puukirkko, joka paloi, on vuonna 1754 rakennettu puinen ristikkokirkko, joka seisoi paikallaan vuoteen 1901 asti, ja nykyään säilyy vain muistona pienoismallina vanhalla paikallaan ja historiallisten asiakirjojen muodossa. Palovaurioitunut kirkko purettiin ja käytettiin uudelleen muihin rakennustarkoituksiin 1900-luvun alussa.
Mandi Granfelt

Amanda (Mandi) Lydia Granfelt (o.s. Cantell; 12. joulukuuta 1850 Koski Hl – 10. heinäkuuta 1926 Koski) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kirjailija ja suomentaja. Hän oli uranuurtajana mukana erityisesti naisliikkeessä, lasten raittiuskasvatuksessa ja Toivonliitto-toiminnassa.
Mandi Granfeltin vanhemmat olivat Juvan kappalainen Otto Magnus Cantell ja Erika Charlotta Lilius. Vähävaraisuuden takia vanhemmat epäröivät hänen kouluttamistaan, mutta Mandin oma vahva tahto johti vanhempien suostumukseen, ja hän lähti opettajaopintoihin Jyväskylän seminaariin. Hänestä tuli yksi Suomen ensimmäisistä naisopettajista.
Granfelt toimi opettajana kunnes hän 29-vuotiaana meni 1879 naimisiin lääkäriksi valmistuvan Axel August Granfeltin (1846–1919) kanssa. Päätös oli morsiamelle raskas, sillä hän joutui luopumaan omasta urastaan. Paria yhdisti aatteellisuus: koti, uskonto, isänmaa ja pyrkimys kansan valistamiseen. Axel Granfelt oli Kansanvalistusseuran puheenjohtaja ja Raittiuden Ystävien esimies. Perheeseen syntyi kuusi lasta, joista kaksi tytärtä kuoli jo nuorena. Aarne Kuusi ja Eino Kuusi olivat heidän lapsiaan.
Axel Granfelt joutui 1902 eroamaan Kansanvalistusseuran johdosta taloudellisten epäselvyyksien vuoksi ja Granfeltin perhe muutti Mäntyharjulle jossa heillä oli "Jylhä"-niminen kesäkoti. Mandi oli silti maaltakin käsin vilkkaassa kirjeenvaihdossa raittius- ja naisasialiikkeen vaikuttajien kanssa ja lasten aikuistuttua hän oli mukana raittiusliikkeen ja Toivonliiton toiminnan kehittämisessä. Elämän vastoinkäymiset ja vastakkaisten kutsumusten jännitteet muovasivat Granfeltistä fennomaanisen mallikodin ylläpitäjän, suomalaisen naisliikkeen aktivistin ja kansalaiskasvatuksen asiantuntijan. Hän katsoi, että lapsia oli kasvatettava kuuliaisiksi ja siveellisiksi Suomen kansalaisiksi.
Geronimo (vuoden 1993 elokuva)

Geronimo: An American Legend on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut elokuva, jossa Geronimoa näyttelee Wes Studi. Elokuva kertoo kuuluisan apassipäällikkö Geronimon vaiheista.
Juoni.
Elokuva perustuu Geronimon elämään. Apassi-intiaanit ovat sopineet Yhdysvaltojen kanssa reservaatteihin menemisestä. Kaikki apassit eivät kuitenkaan tyydy kohtaloonsa maissin kasvattajina, varsinkaan Geronimo. Yhdysvaltojen hallitus ei pidä lupauksiaan koskien intiaanien maita, ja Geronimo, yhdessä 30 muun intiaanin kanssa, aloittaa taistelun intiaanien puolesta.
Arvioita.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola kirjoitti "Geronimon" olevan komeiden maisemakuvien perinteinen western, joka kärsii käsikirjoittaja John Miliukselle tyypillisestä machoilusta, pysähtyneestä dialogista ja Jason Patricin kehnosta roolisuorituksesta. Sen sijaan Geronimon näyttelijää Wes Studia hän kehui. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä luonnehtii elokuvaa ehyeksi, asialliseksi ja visuaalisesti jyhkeäksi uuswesterniksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
2687 Tortali

2687 Tortali on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi M. Watt vuonna 1982. Pikkuplaneetta sai nimensä Uudet Hebridit saariryhmän melanesialaisten mytologian päivän ja Auringon hengen mukaan. Ennen kuin asteroidi sai nimensä se tunnettiin tunnuksella 1982 HG.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin .
Asakura-klaani

Asakura-klaani () oli japanilainen daimioiden klaani, jonka jäsenet periytyvät prinssi Kusakabesta, keisari Temmun pojasta.
1500-luvun lopulla Asakura klaani liittoutui Azai-klaanin kanssa nousevaa Oda Nobunagaa vastaan. Osapuolet kohtasivat vuonna 1570 Anegawan taistelussa, josta Nobunaga selvisi voittajana, ja Asakura sekä Azai joutuivat perääntymään. Kolme vuotta myöhemmin Asakura tuhoutui lopullisesti, kun sen tukikohtana toiminut Ichijōdanin linna kukistettiin.
3808 Tempel

3808 Tempel on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi F. Borngen vuonna 1982. Pikkuplaneetta sai nimensä tähtitieteilijä Wilhelm Tempelin mukaan, joka oli esim. löytänyt viisi pikkuplaneettaa (mm. 74 Galatea ja 81 Terpsichore) sekä useita komeettoja (mm. 9P/Tempel ja 10P/Tempel). Ennen kuin tämä asteroidi sai nimensä se tunnettiin tunnuksella 1982 FQ2. Koska Tempelin absoluuttinen magnitudi (H) on 14,4, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 3–7 kilometriä.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1910

Jalkapallon SM-kilpailu 1910, oli järjestyksessään kolmas Suomen mestaruuskilpailu. Kilpailuun osallistui kaikkiaan kuusi joukkuetta. Suomen-mestaruuden voitti Åbo IFK, joka osallistui ensimmäistä kertaa SM-kilpailuihin.
Alkuerät.
Polyteknikkojen Urheiluseuran oli tarkoitus 15.9. kohdata Kronohagens IF, mutta PUS ja Sportklubben Unitas peruivat osanottonsa SM-kilpailuun ennen sen alkamista. Unitaksen oli tarkoitus kohdata 19.9. jompikumpi em. otteluiden voittajista.
Suomen mestarit.
Maalivahti: Kosti Nieminen, Puolustajat: Fjalar Bergroth, David Henning, Tukimiehet: Sigfrid Österlund, Knut Dammert, Karl Streckert, Hyökkääjät: Levi Koskinen, Sten von Troil, Bruno Österlund, Harry Silander, Magnus Sjöholm. Knut Österlund ei pelannut loppuottelussa. K. von Troil mainitaan lehtijutussa.
Prokuraattori (Suomi)

Prokuraattori oli autonomian ajan Suomessa ylimmästä lainvalvonnasta ja viranomaisten toimien lainmukaisuudesta vastannut virkamies, joka toimi senaatin yhteydessä. Prokuraattorin ohjesääntö vahvistettiin 12. helmikuuta 1812. Prokuraattori valvoi istuntojen pöytäkirjojen tarkastusta, antoi lausuntoja oikeushallintoa koskevissa kysymyksissä ja toimi ylimpänä syyttäjänä. Viran nimi muutettiin marraskuussa 1918 oikeuskansleriksi samassa yhteydessä, kun senaatin nimeksi tuli valtioneuvosto. Prokuraattorin apulaisesta tuli apulaisoikeuskansleri.
Porvoon valtiopäivillä ylimmäksi lainvalvojaksi valittiin Adolf Tandefelt, joka toimi 22. maaliskuuta – 19. heinäkuuta 1809 virkaa toimittavana lainvalvojana vanhalla Ruotsin vallan aikaisella virkanimellä oikeuskansleri. Hänen seuraajakseen valittiin Matthias Calonius, joka jatkoi tehtävää prokuraattorin nimellä.
Prokuraattorit ja prokuraattorin apulaiset.
Prokuraattorit
Prokuraattorin apulaiset ("vuoteen 1861 prokuraattorin sijaiset")
Iiwanajulma

Suomalaisen ekspressiivisen vaihtoehtometallin pioneeri Iiwanajulma on tunnettu paitsi omaperäisestä ja rohkeasta musiikillisesta ilmaisustaan, myös osuvista ja paradoksaalisen sydäntä särkevistä sanoituksista. Iiwanajulma on valmistelemassa 2024 viidettä studioalbumiaan ja tästä on julkaistu ensimmäinen single. "Reaktio"-singlen myötä Iiwanajulma lupaa jälleen upottaa kuulijansa musiikilliseen maisemaan, jossa voimakkaat ja vinoutuneet kitarariffit yhdistyvät viettelevään katharsiksenomaiseen kertosäkeeseen.
Iiwanajulma on julkaissut neljä pitkäsoittoa, joista toinen, vuonna 2008 julkaistu Tuhottu Tila keräsi lukuisia kiitettäviä arvioita, mm. Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä 5/5, ja valittiin vuoden kiitellyimpien levyjen joukkoon. Levyn aloitusraidasta tehty animaatio-musiikkivideo sai kunniamaininnan Oulun Musiikkivideofestivaaleilla 2008. Videon ohjasi Henrik Mennander.
Iiwanajulman musiikki oli alkuvaiheessa raskaan rockin ja metallin suoraviivaisempaa tulkintaa. Musiikkityyli kehittyi 2000-luvun aikana monimuotoisempaan suuntaan ja sai synkempiä ja tummempia piirteitä. Vuonna 2011 Iiwanajulma aloitti kolmannen levyn esituotannon ja äänitykset. Albumi, Hallelujah, julkaistiin 24. tammikuuta 2014. Yhtyeen neljäs albumi Casino Loyale julkaistiin digitaalisena 30.10.2020.
Tuotanto.
Arviot.
"Helsingin Sanomat NYT -liite 18.4.2008"
5 tähteä (Jussi Alroth)
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2014

Ohjaskelkkailussa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 8. – 13. helmikuuta Sanki-kelkkailukeskuksessa. Sen katsomokapasiteetti oli 5 000 henkilöä. Tapahtumia oli neljä, jotka olivat miesten yksinkelkkailu, naisten yksinkelkkailu, parikelkkailu ja joukkuekelkkailu.
Jakovlev Jak-42

Jakovlev Jak-42 () on Neuvostoliitossa suunniteltu, kolmella suihkumoottorilla varustettu, 100-120-matkustajapaikkainen keskimatkan matkustajalentokone. Jakovlevin toimiston suunnittelema Jak-42 oli tuotannossa vuosina 1979-2002.
Lentokone on kehitetty vanhemmasta ja pienemmästä Jak-40 -koneesta. Kuuluisan jääkiekkojoukkueen Lokomotiv Jaroslavlin lentoturmakone oli malliltaan Jakovlev Jak-42D.
Yksi museoitu Jak-42 on näkyvillä Yleisvenäläisessä näyttelykeskuksessa (vanhalla nimellä VDNKh)
Kristin Bauer

Kristin Bauer van Straten (s. Kristin Neubauer 26. marraskuuta 1966 Racine, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Kristin Bauer opiskeli yliopistossa kuvataidetta, mutta alkoi sitten luoda uraa näyttelijänä Los Angelesissa. Hän sai ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 1994 sarjasta "L.A. Law". Vuosina 1995–1996 Bauer esiintyi sarjassa "The Crew". Hänellä on sittemmin ollut rooleja mm. sarjoissa "Täyttä turvaa", "Elämän pyörteissä" ja "Miehiä ja vaimoja".
Bauer esitti stripparia elokuvassa "Dancing at the Blue Iguana". Hän on näytellyt vampyyri Pamia televisiosarjassa "True Blood" vuodesta 2008. Sarjan toisella tuotantokaudella hänen roolistaan tehtiin vakituinen. Bauer työskentelee myös kuvataiteilijana.
Yksityiselämä.
Bauer kasvoi maaseudulla Wisconsinissa. Hän meni naimisiin muusikko Abri van Stratenin kanssa vuonna 2009. Abri van Straten soittaa yhtyeessä The Lemmings. Pari tapasi, kun Bauer otti yhteyttä van Strateniin kuultuaan tämän yhtyeen kappaleen.
Bauer sanoo pitävänsä luonnosta, eläimistä, kirjoista ja taiteesta. Hän kampanjoi eläinten oikeuksien puolesta. Hän on kasvissyöjä.
Kaukoidän federaatioyliopisto

Kaukoidän federaatioyliopisto () on Venäjän kaukoidässä Vladivostokissa sijaitseva suuri korkeakoulu, joka perustettiin vuonna 2011 entisen Kaukoidän valtionyliopiston pohjalle.
Yliopistossa on 27 instituuttia ja haaraosastoja kymmenessä muussa kaupungissa, mukaan lukien Japanin Hakodatessa. Päätoimisia opiskelijoita on 24 000 ja henkilökuntaa noin 5 000, joista opettajia 1 500.
Yliopistolla on uusi nykyaikainen kampus Venäjänsaarella Vladivostokin edustalla. Se rakennettiin APEC:n huippukokouksen näyttämöksi vuonna 2012.
Historia.
Yliopiston juuret ovat vuonna 1899 Vladivostokiin perustetussa Idän instituutissa ("Vostotšnyi institut"), joka oli Kaukoidän ensimmäinen korkeakoulu. Vuonna 1920 sen nimeksi tuli Valtiollinen kaukoidän yliopisto ("Gosudarstvennyi dalnevostotšnyi universitet"). Stalinin aikana yliopisto kuitenkin lakkautettiin (1930–1956). Sen sijaan perustettiin Kaukoidän polytekninen instituutti. Vuonna 1956 toiminta alkoi uudelleen Kaukoidän valtionyliopiston nimellä ("Dalnevostotšnyi gosudarstvennyi universitet").
Määräyksen Kaukoidän federaatioyliopiston perustamisesta antoi presidentti Medvedev lokakuussa 2009. Uuteen yliopistoon yhdistettiin Kaukoidän valtionyliopiston lisäksi Kaukoidän teknillinen valtionyliopisto, Tyynenmeren taloustieteellinen valtionyliopisto ja Ussurijskin pedagoginen valtioninstituutti, ja nämä vanhat oppilaitokset lakkautettiin vuonna 2011.
Vanhemmat vaihtoon

Vanhemmat vaihtoon (engl. "North") on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka perustuu Alan Zweibelin romaaniin. Elokuvan pääosia näyttelevät Elijah Wood, Jason Alexander, Julia Louis-Dreyfus, Marc Shaiman, Matthew McCurley, Jon Lovitz ja Alan Arkin. Bruce Willis toimii elokuvan kertojana esittäen myös pääsiäispupua, cowboytä, turistia, rekiajajaa, rekkakuskia yms. Elokuvan on ohjannut Rob Reiner. Elokuva tuotti tappiota ja sai osakseen ankaraa kritiikkiä. Muun muassa tunnettu amerikkalainen elokuvakriitikko Roger Ebert kutsui sitä yhdeksi huonoimmista koskaan tehdyistä elokuvista.
Juoni.
North on nuori koulupoika, jota kaikki lähiseudun ihmiset arvostavat. Northin vanhemmat kuitenkin riitelevät koko ajan, ja eräänä päivänä North saa paniikkikohtauksen kuunnellessaan riitaa. 
Seuraavana päivänä North tapaa ostoskeskuksessa pääsiäispupun ja kertoo tälle ongelmistaan. Pääsiäispupu ehdottaa hänelle, että North lähtisi pois vanhempiensa luota. Samaa mieltä on myös Northin ystävä Winchell, joka auttaa Northia palkkaamaan lakimiehen. Northin vanhemmat järkyttyvät tapauksen johdosta niin vakavasti, että joutuvat koomaan. Tuomari Buckle antaa Northille kesän aikaa etsiä itselleen uudet vanhemmat tai tämä joutuu orpokotiin. 
North kiertää ympäri maailmaa etsimässä sopivia ehdokkaita, mutta tuloksetta. Viimeisen perheen kohdalla North on tekemässä valintaansa nähtyään Winchellin väärentämän videon, jossa Northin vanhemmat ilmoittavat, etteivät halua Northia takaisin. North päättää hylätä viimeisenkin perheen ja ryhtyä hylkiöksi. Winchell saa tietää tästä ja lähettää palkkatappajan hoitelemaan Northin. North onnistuu pakenemaan tämän kynsistä ja yrittää palata perheensä luo nähtyään alkuperäisen videon, jossa hänen vanhempansa pyytävät anteeksi ja lupaavat rakastaa häntä. Päästyään perheensä luo North joutuu kuitenkin tappajan ampumaksi. Samassa North herää ostoskeskuksessa ja tajuaa kaiken olleen vain unta. 
North kertoo unestaan vanhemmilleen, jotka lupaavat jatkossa olla riitelemättä Northin kuullen.
Santos Abril y Castelló

Santos Abril y Castelló (s. 21. syyskuuta 1935 Alfambra) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi Teruel(-Albarracín)in hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1960 ja nimitettiin Tamadan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Boliviaan 29. huhtikuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Gabino Díaz Merchán ja Ramón Búa Otero.
2. lokakuuta 1989 Abril y Castelló nimitettiin apostoliseksi pro-nuntiukseksi Kameruniin, Gaboniin ja Päiväntasaajan Guineaan. 24. helmikuuta 1996 hän sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Jugoslaviaan, 4. maaliskuuta 2000 Argentiinaan, 9. huhtikuuta 2003 Sloveniaan sekä Bosnia ja Hertsegovinaan ja 12. huhtikuuta 2003 Makedoniaan. Hän erosi apostolisen nuntiuksen Bosnia ja Hertsegovinaan tehtävistä 21. marraskuuta 2005, mutta jatkoi apostolisena nuntiuksena Sloveniaan ja Makedoniaan, kunnes jäi eläkkeelle 9. tammikuuta 2011.
22. tammikuuta 2011 Abril y Castelló sai nimityksen kirkon varacamerlengoksi.
Vapaus- ja oikeuspuolue

Vapaus- ja oikeuspuolue (, englanninkielinen lyhenne Freedom and Justice Party FJP) on egyptiläinen puolue, joka perustettiin Egyptin kansannousun jälkeen helmikuussa 2011 Muslimiveljeskunnan poliittiseksi siiveksi.
Vuoden vaihteen 2011–2012 molemmin puolin kolmessa vaiheessa järjestetyissä vaaleissa puolue sai 235 paikkaa parlamenttiin 498 valittavasta, eli noin 47 %.
Vaaleihin puolue muodosti vaaliliiton "Egyptin demokraattinen allianssi", johon alun perin kuului 28 puoluetta, parhaimmillaan 40 ja vaaleissa enää 11. Merkittävimpiä ovat Ayman Nourin Ghad El-Thawra ja nationalistinen al-Karama.
Puolue on valinnut muiden puolueiden tuella pääsihteerinsä Saad al-Katatnin muodostettavan parlamentin puhemieheksi.
Puolue kiellettiin vuonna 2014 Egyptin tuomioistuimen päätöksellä, koska sillä uskottiin olevan kytköksiä terroristijärjestöihin.
Ramón Búa Otero

Ramón Búa Otero (28. huhtikuuta 1933 Isla de Arosa – 21. huhtikuuta 2012) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Tarazonan hiippakunnan piispaksi 11. tammikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Innocenti, jota avustivat Elías Yanes Alvarez ja Gabino Díaz Merchán.
14. syyskuuta 1989 Búa Otero sai nimityksen Calahorra y La Calzada-Logroñon hiippakunnan piispaksi, jonka tehtävistä hän erosi 15. syyskuuta 2003.
Maksim Šalunov

Maksim Šalunov (s. 31. tammikuuta 1993 Tšeljabinsk) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Hän on edustanut KHL:ssa myös Traktor Tšeljabinskiä ja Sibir Novosibirskiä. 10.4.2020 mennessä pelaamissaan 303 KHL:n runkosarjaottelussa hän on tehnyt tehopisteet 86+76=162 ja 67 pudotuspeliottelussa tehopisteet 13+15=28. Chicago Blackhawks varasi hänet NHL:ään 109:ntenä valintana .
Vihreän papaijan tuoksu

Vihreän papaijan tuoksu () on vietnamilais-ranskalainen elokuva vuodelta 1992. Se palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla ja oli Oscar-ehdokkaana.
Elokuva koostuu kahdesta osasta: alkuosassa päähenkilö Mùi on kymmenvuotias palvelustyttö, jälkiosassa 20-vuotias pianistipariskunnan kotiapulainen. Elokuva sijoittuu Saigoniin 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa.
Juoni.
Nuori Mùi-niminen tyttö (Lư Mẫn San) saapuu varakkaan perheen palvelukseen. Mùi on luonteeltaan huomattavan tyyni, ja hän suhtautuu maailmaan hyvin uteliaasti. Hänen isäntäperheensä koostuu paljon poissaolevasta isästä (Trần Ngọc Trung), tämän vaimosta (Trương Thị Lộc), pariskunnan kolmesta pojasta sekä aviomiehen iäkkäästä äidistä (Võ Thị Hải). Kun perheen isä lähtee perheensä luota pois viimein lopullisesti, hän vie samalla mukanaan kaikki perheen rahat. Myöhemmin hän kuitenkin palaa takaisin sairaana ja kuolee pian sen jälkeen.
Kymmenen vuotta myöhemmin isäntäperhe joutuu kamppailemaan selviytyäkseen arkipäiväisestä elämästä. Perheen kaksi poikaa ovat lähteneet omille teilleen, ja perheen masentunut äiti on siirtynyt kuolleen isoäidin paikalle talon yläkertaan eikä juurikaan näyttäydy muille perheenjäsenille. Vaikka perheen äiti pitää Mùita (Trần Nữ Yên Khê) nyt omana tyttärenään, Mùi päättää silti vaihtaa isäntäperhettä. Hänestä tulee palvelija eräälle pianistille (Nguyễn Vân Oanh), joka on Mùin entisen isäntäperheen vanhimman pojan (Vương Hoa Hội) entinen ystävä. Mies on menossa naimisiin, mutta hän soittaa mieluummin pianoa kuin viettää aikaa kihlattunsa (Nguyễn Thị Thanh Trà) kanssa.
Eräänä iltana miehen kihlatun rupatellessa itsekseen mies alkaa soittaa pianoaan yhä kovemmin ja kovemmin peittääkseen naisen äänen. Kihlattu lähtee kotiin, mutta vilkaisee ulkona vielä kerran ikkunasta sisään. Mùin tullessa huoneeseen miehen pianonsoitto muuttuu paljon harmonisemmaksi. Myöhemmin sinä iltana pimeän laskeuduttua pianisti menee Mùin huoneeseen ja sulkee oven takanaan. Kun miehen kihlattu saa kuulla tästä, hän purkaa kihlauksen. Pianisti alkaa opettaa Mùita lukemaan ja kirjoittamaan sekä käyttäytymään hienon naisen tavoin. Elokuvan lopussa raskaana oleva Mùi lukee runoutta aviomiehelleen, syntymättömälle lapselleen sekä entisen isäntäperheensä äidille.
Isofluraani

Isofluraani on halogenoitu eetteri, jota käytetään ihmisten ja eläinten anestesia-aineena. Isofluraani on nopeavaikutteinen aine, minkä vuoksi se soveltuu hyvin ambulatorisesti tehtäviin nukutuksiin. Se on ollut käytössä 1980-luvulta lähtien ja sitä käytetään myös Suomessa.
Isofluraani metaboloituu hyvin vähän (0,2 %) eikä sen aineenvaihduntatuotteiden ole todettu aiheuttavan haittavaikutuksia. Se ei myöskään aiheuta samanlaisia aivosähkökäyrämuutoksia kuin enfluraani. Isofluraani laajentaa verisuonia ja laskee näin ollen verenpainetta.
Bronxin eläintarha

Bronxin eläintarha () on yhdysvaltalainen eläintarha, joka sijaitsee Bronxin piirikunnassa New Yorkissa. Se on Yhdysvaltain suurin metropolieläintarha ja kattaa 107 hehtaarin laajuisen puiston. Puiston läpi virtaa Bronx-joki.
Eläintarha sai alkunsa, kun Fordhamin yliopisto myi eläintarhan maa-alueen New Yorkin kaupungille 1000 dollarilla sillä ehdolla, että alueelle perustettaisiin eläintarha ja puutarha. Eläintarha avattiin yleisölle 8. marraskuuta 1899, ja sen kokoelmiin kuului tuolloin 843 eläintä. Nykyisin eläintarhaan kuuluu kaiken kaikkiaan 4000 eläintä 650 eri eläinlajista.
Gunnar Staalesen

Gunnar Staalesen (s. 19. lokakuuta 1947 Bergen) on norjalainen kirjailija. Koulutukseltaan hän on filologian kandidaatti, ja hän ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi vuonna 1987. Kirjailijana Staalesen on monipuolinen. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, rikosromaaneja, näytelmiä ja kuunnelmia, nuortenkirjoja, tietokirjoja. Parhaiten Staalesen tunnetaan kuitenkin rikosromaaneistaan. Hänen teoksiaan on julkaistu 15 maassa, ja Norjassa ne ovat aina myyntimenestyksiä. Staalesen on palkittu teoksistaan useasti, ja hän on saanut mm. norjalaisen dekkaripalkinnon Rivertonprisenin kaksi kertaa.
Gunnar Staalesenin tunnetuin dekkarihahmo on yksityisetsivä Varg Veum (varg i veum = yksinäinen susi, henkipatto). Varg Veum on seikkaillut Staalesenin dekkareissa jo vuodesta 1977 lähtien. Varg Veum on ulkoa päin karun oloinen kaveri, mutta sisältä hän on lämminsydäminen. Veumilla on myös erittäin kehittynyt sosiaalinen omatunto, vaikka hän vaikuttaa kyyniseltä. Veum on myös naisiin ja viinaan menevä sekä vaikuttaa ulospäin hyvinkin nukkavierulta. Varg Veumista on tehty myös elokuvasarja, sarjakuvia ja kuunnelmia.
Eduard Zankavets

Eduard Kanstantsinavitš Zankavets (, , s. 27. syyskuuta 1969 Minsk, Neuvostoliitto) on entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Zankavets aloitti pelaajauransa Minskin Dynamossa 1986 ja pelasi Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaa 1988–1991 ja Neuvostoliiton hajottua MHL:aa ja Valko-Venäjän Ekstraligaa. Hän siirtyi 1994 Avangard Omskin riveihin ja 1996 Saksaan toiseen ja ensimmäiseen Bundesliigaan. Kaudelle 1999–2000 Zankovets siirtyi SM-liigaan kun HIFK teki hänen kanssaan kolmen ottelun koesopimuksen. Ottelut tuottivat yhden maalin, mutta eivät jatkosopimusta, joten Zankavetsin matka jatkui Saimaan Palloon. Zankavets käväisi myös Pohjois-Amerikan alasarjoissa Rockford Ice Hawks -joukkueessa ja päätti pelaajauransa Torpedo Nižni Novgorodissa vuonna 2002 Venäjän jääkiekon superliigassa.
Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Zankavets pelasi 1994–2002 yhteensä 50 maaottelua ja teki siinä 32 pistettä. Olympialaisissa hän pelasi 1998 ja 2002.
Zankavets valmensi Dinamo Minskiä vuosina 2007–2008 ja Valko-Venäjän maajoukkuetta 2010–2011. Kaudella 2016–2017 hän valmensi Barys Astanaa, kaudella 2017–2018 HC Slovan Bratislavaa ja vuodesta 2018 lähtien Dinamo Pietaria.
Search for Tomorrow

Search for Tomorrow oli pitkäkestoinen yhdysvaltalainen saippuasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 3. syyskuuta 1951 CBS:llä. Sarja siirtyi NBC:lle 29. maaliskuuta 1982, ja jatkui sillä viimeiseen jaksoon asti, joka esitettiin 26. joulukuuta 1986. Päätyttyään sarja oli pisimpään jatkunut televisiosarja uutislähetyksiä lukuun ottamatta, mutta ennätyksen rikkoi pian "Guiding Light".
Televisiosarjan loi Roy Winsor, ja sitä käsikirjoitti alun perin Agnes Nixon, jonka jälkeen vastuu siirtyi Irving Vendigille.
Speed 2 – vaara iskee vesillä

Speed 2 – vaara iskee vesillä () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Jan de Bontin ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka on jatko-osa elokuvalle "Speed – Kuoleman kyydissä". 
Ensimmäisessä osassa esiintynyt Sandra Bullock jatkaa roolissaan Anniena, mutta Keanu Reeves kieltäytyi roolista jatko-osassa. Hänen tilalleen otettiin Jason Patric. Elokuvassa Annie lähtee risteilylle uuden poikaystävänsä Alex Shaw’n kanssa. Geiger-niminen tietokoneohjelmoija kuitenkin ottaa laivan haltuunsa hakkeroimalla laivan tietokoneisiin. Alex ja Annie yrittävät pysäyttää Geigerin yhdessä yliperämies Julianon ja navigaattori Mercedin kanssa. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta jatko-osasta.
Täydellinen ase

Täydellinen ase (engl. "Best Defense") on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Dudley Moore ja Eddie Murphy. Elokuvan on ohjannut Willard Huyck.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu "Täydellistä asetta" ”kokoonkuivuvaksi hätähauskuutukseksi” ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" sanoo elokuvaa epähauskaksi ja paikoin vaikeasti seurattavaksi ja antaa sille yhden tähden neljästä.
Aleksandr Vasjunov

Aleksandr Sergejevitš Vasjunov (, 22. huhtikuuta 1988 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeisellä kaudellaan Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Vasjunov pelasi vuotta aiemmin NHL-seura New Jersey Devilsissä, jonne hänet varattiin . New Jersey Devilsin lisäksi hän pelasi aikuisena AHL-seura Lowell Devilsissä. Vasjunov siirtyi KHL-seura Lokomotiv Jaroslavliin yhden vuoden sopimuksella.
Vasjunov menehtyi 7. syyskuuta 2011 Lokomotiv Jaroslavlia kohdanneessa lento-onnettomuudessa.
Panu Kuusela

Panu Kuusela (s. 2. huhtikuuta 1979 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Kuusela edusti Veikkausliigassa Rovaniemen Palloseuraa ja FC Viikinkejä. Kaikkiaan hän pelasi 52 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Ole Eklund

Ole Arthur Eklund (11. maaliskuuta 1899 Korppoo – 2. marraskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä, oppikoulun opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Eklundin vanhemmat olivat agronomi Arthur Johan Eklund ja Elly Sofia Rödlin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1925 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1931.
Eklund toimi Helsingin ruotsalaisen lyseon luonnonhistorian ja maantieteen vanhempana lehtorina 1929–1946, Helsingin ruotsalaisen yhteiskoulun kemian ja fysiikan opettajana 1924–1945 sekä Helsingin yliopiston kasvitieteen dosenttina 1933–1946.
Tieteellisten tutkimusten ohella Eklund kirjoitti muutamia ruotsinkielisiä lastenkirjoja ("Undret från Kraterön", "Mikrogossarnas äventyr") sekä käänsi ruotsin kielelle saksalaista yleissivistävää luonnontieteellistä kirjallisuutta.
Ole Eklund oli naimisissa vuodesta 1927 Gerda Johanna Lunelundin kanssa.
Eva Hirn

Eva Alfhild Hirn (o.s. Bergroth; 10. lokakuuta 1877 Viipuri – 9. lokakuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija.
Hirnin vanhemmat olivat rehtori Adiel Bergroth ja Lydia Petterson. Kirjailijat Kersti Bergroth ja Anna Inkeri Relander olivat hänen sisariaan. Eva Hirn pääsi ylioppilaaksi 1896 Viipurin suomalaisesta jatko-opistosta ja opiskeli sitten matematiikkaa ja luonnontieteitä Helsingin yliopistossa. Hän meni 1902 naimisiin professori Taavi Hirnin kanssa.
Eva Hirn kirjoitti 1920- ja 1930-luvuilla useita lasten- ja nuortenkirjoja. Hänen tuotantoonsa kuului sekä poikakirjoja ("Jännittävä talvi" (1924), "Raamin pojat heräävät" (1931), "Kolme poikaa Huippuvuorilla" (1933) ) että tyttökirjoja ("Kun elämä on ihanaa" (1926), "Helin kesä" (1927)). Hirn kirjoitti myös näytelmiä ja pakinoita.
Hirnin perhe vietti kesiään Vihdissä, jossa heillä oli vuodesta 1912 lähtien "Suvimäki"-niminen kesähuvila Vihdin Haapakylässä Hiidenveden rannalla. Myös Eva Hirnin sisar kirjailija Kersti Bergroth vieraili kesäisin Hirnien huvilalla. Eva Hirn esitti usein pakinoitaan Nummelan seurojentalolla pidetyissä kesäjuhlissa.
HB Studio

HB Studio on esittävää taidetta opettava koulu, joka perustettiin vuonna 1945. Se sijaitsee Greenwich Villagessa, New Yorkissa. Koulun opetussuunnitelmaan kuuluu laajalti eri aiheita, kuten näyttelemisen, ohjaamisen, käsikirjoittamisen, tanssin ja nukketeatterin opetus. Koulussa on opiskellut useita maineikkaita näyttelijöitä kuten Al Pacino, Robert De Niro ja suomalaisista Jani Toivola.
Koulun opettajat ovat erikoistuneet omaan alaansa, ja esimerkiksi vuoden 2008 talvilukukaudella koulun henkilökuntaan kuuluivat Mark Blum, Helen Gallagher, Anne Jackson, Donna McKechnie, Austin Pendleton, Amy Wright ja Louis Zorich.
Siviä Heinämaa

Siviä Signe Maria Heinämaa, sukunimi aik. "Hermansson" (15. lokakuuta 1877 Perniö – 14. tammikuuta 1949 Helsinki ) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija. Hänen veljenpoikansa tyttäriä ovat kirjailija Anna Heinämaa ja filosofi Sara Heinämaa, ja hänen sisarensa on opettaja Alli Heinämaa.
Heinämaa toimi Heinolan opettajaseminaarin harjoituskoulussa kansakoulun alaluokkien opettajana ja opettajankouluttajana vuosina 1908–1944. Hän kirjoitti useita alakoulun oppikirjoja ja lapsille tarkoitettuja uskonnollisia kirjoja.
Hilma Pylkkänen

Hilma Sofia Pylkkänen (10. lokakuuta 1865 Mikkeli – 13. huhtikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen ruotsin ja ranskan kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän asui osan elämästään Pariisissa ja matkusti elämänsä aikana runsaasti ympäri Eurooppaa.
Hilma kuului Mikkeliläiseen kauppiasperheeseen. Hilman isä kuoli koleraan hänen ollessaan seitsemänvuotias ja äiti kuusi vuotta myöhemmin. Yksitoistavuotiaana Hilma lähetettiin opiskelemaan Helsingin ruotsalaiseen tyttökouluun, mistä seurasi että hän vieraantui äidinkielestään suomesta jo varhain.
Kirjailijan ensiteos oli romaani "Soif d’idéal". Se julkaistiin arvostetussa ranskalaisessa lehdessä "La Revuessa" lähes heti, mikä oli harvinaista tuntemattoman kirjailijan esikoisteokselle. Toukokuussa 1912 se julkaistiin kirjamuodossa ja nimeksi vaihtui "Saimi Tervola".
Seuraava teos "Le Sénateur Sonerva" sai paljon suurempaa huomiota maailmalla kuin esikoisteos ja se käännettiin myös saksan kielelle nimellä "Unter dem russischen Joch".
Kuolinvuotenaan 1947 julkaistussa kirjassa "Elämäni kirjokudos" Pylkkänen kertoo yleisesti elämästä ja monista matkoistaan vuosien 1872–1914 välisenä aikana. Kirjan jatko-osa on "Livets rika skiften", jota ei ole suomennettu. Siinä käsitellään lähinnä ensimmäisen maailmansodan aikaa Pariisissa.
Naëmi Päiviö

Hilma Naëmi (Naimi) Päiviö (Päiwiö) o.s. Kyander (9. elokuuta 1879 Mäntyharju – 4. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja opettaja.
Henkilöhistoria.
Päiviön vanhemmat olivat kunnallisneuvos Axel Kyander ja Hilma Charlotte von Pfaler. Hän oli naimisissa vuodesta 1903 pappi, kansanopiston johtaja ja päätoimittaja Juho Päiwiön (1869–1949) kanssa. Kuurojen "puhe- ja silminkuulon" ja puhetekniikan opettajan tutkinnon Päiviö suoritti Jenassa 1931 ja toimi mainitusta vuodesta kuurojen "puhekuulon" opettajana Helsingissä. Varsinais-Suomen kansanopiston opettajana Paimiossa hän oli työskennellyt 1900–1918 ja 1925-1930. Päiviö julkaisi useita näytelmiä, saksankielisen suomen kielen oppikirjan sekä suomensi K. Brauckmannin kirjan "Kuulovikainen suullisen keskustelun seuraajana".
Gertrud Colliander

Gertrud Lovisa Colliander (10. helmikuuta 1860 Kuopio – 22. huhtikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Teoksia.
Nimellä "Gertrud Helander":
Suomennoksia.
Nimellä "Gertrud Colliander" :
VHL-kausi 2010–2011

VHL-kausi 2010–2011 oli venäläisen jääkiekkosarja VHL:n ensimmäinen kausi, kun sarja perustettiin edellisen kauden päätteeksi lopetetun Vysšaja Ligan tilalle. Runkosarja alkoi 4. syyskuuta 2010 ja mestaruusottelu pelattiin 20. huhtikuuta 2011. Liigan mestaruuden voitti Rubin Tjumen ensimmäistä kertaa seurahistoriansa aikana.
Hallinnollisten uudelleenjärjestelyiden seurauksena liigan joukkuemäärä putosi seitsemällä joukkueella. Yhteensä kuusi joukkuetta joutui pudottautumaan sarjatasoa alemmas.
Kaipio (yritys)

Kaipio Oy on 1891 perustettu suomalainen kassakaappeja valmistanut yritys, joka oli aikanaan myös merkittävä linja-autokorien valmistaja. Vuonna 1978 sen osti 1944 perustettu Kaso Oy, ja yhtiö on nykyään osa Kaso-konsernia. 
Yritys aloitti toimintansa Tampereella 1891 "G. R. Grundströmin Kassakaappitehdas Oy" nimellä, ja vuonna 1935 nimeksi muutettiin "Kaipio Oy". Nimensä mukaisesti se keskittyi kassakaappien valmistukseen. Yrityksen toimitilat sijaitsivat Tampereen Tammelan kaupunginosassa Vellamonkatu 19:ssä. Vuonna 1931 ostettiin konkurssiin joutunut "Tampereen Autokoritehdas Oy", ja yrityksen toiminta laajeni autokorien valmistukseen. Autokorivalmistus jatkui vuoteen 1955 saakka, ja kaikkiaan Kaipio valmisti noin 2 000 linja-auton koria ja sen lisäksi erikoiskoreja ja kuorma-auton hyttejä. Kaipio valmisti 1940- ja 1950-luvun vaihteessa myös raitiovaunuja Helsingin ja Turun liikennelaitoksille.
Korinvalmistuksen päätyttyä Kaipio keskittyi kassakaappituotantoon. Vuonna 1989 Kaipio Oy sai uudet 6 600 neliömetrin toimitilat Tampereen Lakalaivasta Postitorvenkatu 6:sta.
Regio Esercito

Regio Esercito () perustettiin Italian yhdistyttyä Italian kuningaskunnaksi vuonna 1861. Italian muututtua tasavallaksi vuonna 1946 armeijan nimeksi tuli Esercito Italiano ().
Historia.
Italian armeija perustettiin yhdistettäessä Italiaa, kun paavilliset alueet oli miehitetty. Manfredo Fanti allekirjoitti Sardinian armeijan () ja Molempain Sisiliain kuningaskunnan armeijan yhdistämisasiakirjan 4. toukokuuta 1861, jolloin Regio Esercito korvasi aiemmat erilliset armeijat. Uuden armeijan ensimmäisinä koetinkivinä olivat Pohjois-Italian haltuunotto ja 3. itsenäisyyssota. IV armeijakunta valtasi Rooman 20. syyskuuta 1870.
Noin 1 000 miehen joukko rantautui 8. helmikuuta 1885 Eritreaan, aloittaen maan siirtomaavallan. Etiopian joukot pysäyttivät Italian joukkojen etenemisen Adowan taistelussa.
Italian joukot nousivat syyskuussa 1911 maihin Libyassa taistellessaan Osmanien valtakuntaa vastaan. Sota päättyi Ouchyn rauhansopimukseen, jonka mukaan Libya siirtyi Italian hallintaan.
Ensimmäinen maailmansota.
Italian armeija taisteli ensimmäisen maailmansodan aikana lähinnä Pohjois-Italiassa. Taistelussa sai surmansa yli 700 000 italialaista.
Sotien välillä.
Maailmansotien välillä Italia keskittyi siirtomaidensa valvontaan, kunnes Espanjan sisällissodan alkaessa koottiin vapaaehtoisjoukko "Corpo Truppe Volontarie" lähetettäväksi Espanjaan.
Pitkänkosken paperitehdas

Pitkäkosken puuhiomo ja paperitehdas ("Osakeyhtiö Pitkäkoski") perustettiin Sippolan Ruotilan kylään vuonna 1916. Pitkäkoski havaittiin hyväksi tehdaspaikaksi, ja koski vuokrattiinkin opettaja V.J. Häklin nimiin viideksikymmeneksi vuodeksi. Muut yhtiön toimeenpanijat olivat insinööri E. Niinikoski, maanviljelijä A. Huovila, toimitusjohtaja J. Vitikainen ja sahanasettaja E. Rautaheimo. Tehdasrakennuksen lisäksi lähiympäristöön rakennettiin asuinrakennuksia, koskeen vesiränni ja kosken yli silta. Aluksi valmistettiin vain massaa, jota kuljetettiin Metsäkylän rautatieasemalle edelleen toimitettavaksi. Vuonna 1918 päätettiin aloittaa myös paperinvalmistus, ja tätä varten tehdasta laajennettiin ja sinne hankittiin paperikone. Aluksi yhtiössä työskenteli 30 henkeä ja myöhemmin enimmillään 80 henkeä. Vuonna 1918 valmistuneen puuhiomon vuosituotanto oli 800 tonnia ja kesällä 1920 valmistuneen hienopaperitehtaan vuosituotanto oli 1 000 tonnia. Lisäksi yhtiö valmisti rakennustiiliä Metsäkylässä ja sillä oli Summanjoessa pienet vesivoimalaitokset Pitkäkoskessa ja Hevoskoskessa.
Opettaja Häkli suhtautui uuteen hankkeeseen epäillen ja erosi yhtiöstä. Yhtiö joutuikin talousvaikeuksiin, ja konkurssin jälkeen vuonna 1923 paperitehtaan toiminta loppui kokonaan. Puuhiomo jatkoi toimintaa uuden omistajan, kauppaneuvos J. Peusan voimin vuonna 1926 nimellä "Pitkäkosken Puuhiomo ja Paperitehdas". Kauppaneuvos Peusa laajensi tehdasta ja rakensi uuden tiilisen puuhiomon. Uudistuksen jälkeen vakituisia työntekijöitä oli parhaimmillaan 50. Tehdas tuhoutui tulipalossa 1932 ja lopetti toimintansa. Nykyisin paperitehtaasta ja puuhiomosta on jäljellä enää raunioita.
Niemiskosken paperitehdas

Niemiskosken paperitehdas ja puuhiomo sijaitsi Sortavalan maalaiskunnassa Kiteenjoen Niemiskosken varrella. Paikalle perustettiin puuhiomo vuonna 1897 ja paperitehdas vuonna 1906. Molemmat laitokset omisti "Niemiskosken Oy", jonka osake-enemmistö oli "Suomalainen Puuliike Oy":llä.
Nykyisin tehtaasta on jäljellä raunioita.
Turkish Movie Days

Turkish Movie Days on Helsingissä järjestettävä elokuvatapahtuma, joka esittelee uusia ja vanhoja turkkilaisia elokuvia. Tapahtuman järjestää Turkin valtion kulttuuri- ja matkailutoimisto. Elokuviin on vapaa pääsy. Kaikki elokuvat on tekstitetty englanniksi.
Tapahtuma järjestetään Suomen elokuvasäätiön Kino K-13 -auditoriossa Katajanokalla. Vuonna 2016 tapahtuma järjestettiin viidettä kertaa 29.9. - 2.10.2016.
Lähteet.
http://www.turkki.fi/turkish-movie-days-2016-festivaalin-ohjelma-on-julki/
Värttinäpoimu

Värttinäpoimu () sijaitsee ohimolohkon alueella. 
Tällä poimulla on tärkeä tehtävä kasvojen tunnistamisessa, sillä sen alueella sijaitsee nk. värttinäpoimun kasvoalue ("fusiform face area, FFA"). Jos se vaurioituu, ihminen ei enää tunnista aiemmin tuntemiensakaan ihmisten kasvoja. Ihmisten tunnistaminen voi kuitenkin tapahtua edelleen esimerkiksi äänestä.
Poimun alueella tapahtuu myös sanojen tunnistamista ja väri-informaation käsittelyä.
Soinnillinen bilabiaalinen klusiili

Soinnillinen bilabiaalinen klusiili on useimmissa kielissä esiintyvä labiaalinen äänne, jota niin suomessa kuin monissa muissakin kielissä vastaa kirjain B. Kansainvälinen foneettinen aakkosto käyttää äänteestä merkkiä [b].
Louis Portella Mbuyu

Louis Portella (s. 28. heinäkuuta 1942 Pointe-Noire) on brazzavillenkongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. joulukuuta 1967 ja nimitettiin Kinkalan hiippakunnan piispaksi 16. lokakuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Leonardo Sandri ja Robert Sarah.
Adalbert Ndzana

Adalbert Ndzana (17. heinäkuuta 1939 – 7. syyskuuta 2025) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1969 ja nimitettiin Mbalmayon hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 8. marraskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Donato Squicciarini, jota avustivat Jean Zoa ja Paul Etoga.
7. maaliskuuta 1987 Ndzanasta tuli Mbalmayon piispa.
Soinniton velaariklusiili

Soinniton velaariklusiili on monessa kielessä esiintyvä konsonanttiäänne. Suomessa se merkitään k-kirjaimella sekä vierasperäisissä sanoissa toisinaan c- tai q-kirjaimella. Äännettä merkitään kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ⟨k⟩-merkillä. Arkipuheessa "koo" voi tarkoittaa tilanteesta riippuen joko k-kirjainta tai äännettä [k].
Äänne [k] on soinniton, koska äänihuulet eivät siinä värähtele. Se on klusiili eli plosiivi, koska ilmavirta siinä pysähtyy ja purkautuu äkisti. Se on velaarinen, koska kieli siinä koskettaa pehmeää suulakea eli kitapurjetta (lat. "velum palatinum").
Joissakin kielissä, kuten englannissa, [k] ääntyy aspiroituna.
Brodmannin alue

Brodmannin alueet ovat aivokuoren alueita, jotka on jaettu aivojen biologisen rakenteen mukaan. Brodmannin alueita on 52.
Saksalainen anatomian tutkija Korbinian Brodmann (1860–1919) tutki eläinten ja ihmisten aivojen rakennetta, ja julkaisi vuonna 1909 löydöksensä. Brodmannin kirjassaan esittämää aivoalueiden jakoa on myöhemmin täydennetty. Aivotutkimuksessa käytetään edelleen Brodmannin alueita, kun halutaan karkealla tasolla ilmaista, missä aivokuoren alueella kyseessä oleva rakenne sijaitsee.
Jean Zoa

Jean Zoa (1924 – 20. maaliskuuta 1998) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. lokakuuta 1950 ja nimitettiin Yaoundén arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 11. syyskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Grégoire-Pierre XV Agagianian, jota avustivat Pietro Sigismondi ja Pierre Marie Joseph Veuillot.
Zoa osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi arkkihiippakunnan johdossa kuolemaansa saakka.
Lacrossen SM-sarja

Lacrossen SM-sarja on Suomen lacrossen eli haavipallon korkein sarjataso. Miesten SM-sarjaa pelattiin vuosina 2005–2018 ja naisten SM-sarjaa on pelattu vuodesta 2007 lähtien. Vuodesta 2020 lähtien miehet ovat pelanneet haavipallon ja sisähaavipallon hybridisarjaa.
Historia.
Suomen mestaruudesta on pelattu vuodesta 2005 lähtien, jolloin miesten SM-turnaukseen osallistui 4 joukkuetta. Vuonna 2009 miesten sarjaan osallistui jo kymmenen joukkuetta. Vuonna 2010 SM-sarjan osallistujamäärät hieman laskivat kun Maanpuolustuskorkeakoulun opiskelijajoukkue sekä Turun toinen joukkue jäivät pois sarjasta. Vuonna 2011 miesten sarjaan osallistui 8 joukkuetta.
Naisten Suomen mestaruudesta kisattiin ensimmäisen kerran kesällä 2007 Lahdessa, jolloin mestaruudesta kilpaili kaksi joukkuetta: Helsinki Lacrosse Naiset ja Turku Titans Ladies.
Miesten lacrossen SM-sarjaa ei saatu pelattua kaudella 2019, jolloin miehet pelasivat sen sijaan boxlacrossen mestaruudesta. Seuraavalla kahdella kaudella miehet pelasivat haavipallon ja sisähaavipallon säännöistä muokattua hybridisarjaa. Vuonna 2022 miesten pelimuodoksi vaihtui lacrosse sixes.
American Virgin (vuoden 2009 elokuva)

American Virgin (aiemmin "Virgin on Bourbon Street") on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Clare Kilner, käsikirjoittanut Jeff Seeman ja jonka pääosia näyttelevät Rob Schneider ja Fábio Souza.
Juoni.
Priscilla on opiskelijatyttö, joka on liittynyt pidättyväisyysryhmään, joka kieltää seksin ennen avioliittoa. Hän epähuomiossa juo itsensä humalaan ja "Chicks Go Crazy" (parodia Girls Gone Wildista) kuvaa hänet yläosattomana. Näin hänen yöllinen irstailunsa on tallennettu videolle, ja hänen täytyy ystäviensä kanssa matkustaa ympäri maata saadakseen tuon videon itselleen.
Streetfighter

Streetfighter on tietynlainen muotoiltu versio moottoripyörästä. Rakentelutyyli on alun perin lähtöisin Saksasta. Streetfightereitä tehdään pääsääntöisesti japanilaisista urheilullisista moottoripyöristä, kuten Honda CBR. Tyypillisiä muutoksia ovat sivukatteiden poisto, peräkatteen ja valomaskin vaihto. Pyörien teknistä suorituskykyä parannetaan myös usein vaihtamalla moottorin ja jarrujen osia. Suomessa "Bomber Magazine" -lehti esittelee streetfightereita.
Ricky van Wolfswinkel

Ricky van Wolfswinkel (s. 27. tammikuuta 1989 Woudenberg, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa sveitsiläistä Baselia.
Van Wolfswinkel edusti ammattilaisuransa alussa Vitesseä (2008–2009) ja Utrechtia (2009–2011). Hän siirtyi 3. kesäkuuta 2011 portugalilaisseura Sportingiin 5,4 miljoonan euron siirtosummalla ja allekirjoitti viisivuotisen sopimuksen. Kesän 2013 heinäkuussa van Wolfswinkel teki sopimuksen valioliigaseura Norwichin kanssa, joka maksoi pelaajasta seuraennätyksen eli 8,5 miljoonaa puntaa.
Van Wolfswinkel ei pystynyt täyttämään häneen asetettuja suuria odotuksia ja häntä pidettiin kauden 2013–2014 eräistä kalleimmista flopeista. Norwichin pudottua mestaruussarjaan Van Wolfwinkel siirtyi koko kauden pituisella lainasopimuksella ranskalaiseen Saint-Étienneen. Seuraavan kauden hän pelasi lainasopimuksella espanjalaisessa Real Betisissä.
Heinäkuussa 2016 van Wolfswinkel siirtyi pysyvällä siirrolla takaisin Vitesseen. Kesällä 2017 hän teki sopmuksen sveitsiläisseura Baselin kanssa.
Léon Kalenga Badikebele

Léon Kalenga Badikebele (17. heinäkuuta 1956 Kamina – 12. kesäkuuta 2019) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Luebon hiippakuntaan François Kabangu wa Mutela 5. syyskuuta 1982. Hän sai 1. maaliskuuta 2008 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Ghanaan ja Magnetumin titulaariarkkipiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tarcisio Bertone, jota avustivat Agostino Vallini ja Francesco Coccopalmerio.