tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kiusauksen hetkellä

Kiusauksen hetkellä () on vuonna 1938 ensi-iltansa saanut Frank Borzagen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Margaret Sullavan, Robert Young ja Melvyn Douglas. Metro-Goldwyn-Mayer ja Loew's toimivat elokuvan tuotantoyhtiöinä.
"Kiusauksen hetkellä" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 18. marraskuuta vuonna 1938. Suomessa elokuva sai ensi-illan 2. huhtikuuta vuonna 1939. "Kiusauksen hetkellä" tuotti yhteensä 1 367 000 dollaria, joista oli 942 000 dollaria kotimaan markkinoilta.
"Kiusauksen hetkellä" on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle.
Juoni.
Newyorkilainen yökerhotanssija Olivia Riley (Joan Crawford) väsyy nykyiseen elämäänsä ja menee naimisiin maanviljelijä Henry Lindenin (Melvyn Douglas) kanssa. Kun Olivia muuttaa uuden aviomiehensä maatilalle Wisconsiniin, hän saa vastaansa ongelmia: Henryn määräilevä sisar Hannah (Fay Bainter) ja veli David (Robert Young), jotka eivät hyväksy Oliviaa. Olivia löytää liittolaisen Davidin Judy-vaimosta (Margaret Sullavan), joka on rakkaudettomassa avioliitossa.
Olivia tulee ymmärtämään, että hän ja Judy ovat samassa tilanteessa. Olivian tilanne hankaloittuu entisestään, kun David puolustaa häntä rengin epätoivotuilta lähestymisiltä; David alkaa olla rakastunut Oliviaan. Henry on tietämätön tästä, mutta kun Hannah saa selville asian laidan, hän sytyttää tulipalon humalan ja raivon vallassa. Olivia pelastaa pahasti palaneen Judyn ja tällöin David tajuaa, että hän on rakastanutkin aina Judya. Tapahtuneen jälkeen Olivia päättää jättää farmin. Kun hän on lähdössä, Henry liittyy hänen seuraansa ja he lähtevät yhdessä.
Tuotanto.
"Kiusauksen hetkellä" perustuu Keith Winterin näytelmään vuodelta 1934. Alkuperäinen näytelmä avattiin New Yorkin Broadwaylla 13. helmikuuta 1934. Näytelmä suljettiin toukokuussa 1934 121:n näytöksen jälkeen.
Joan Crawford erityisesti kysyi Margaret Sullavania näyttelemään Judyn roolin, vaikka Louis B. Mayer oli varoittanut, että Sullavan taitavana teatterinäyttelijänä voisi varastaa elokuvan häneltä. Joan vastasi "Olen mieluummin sivuosassa hyvässä elokuvassa kuin päätähti huonossa."
"Kiusauksen hetkellä" kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä. Elokuvan tuotanto oli alkanut 22. elokuuta 1938 ja päättynyt 3. lokakuuta 1938. Elokuvan tuotanto oli sen ajan mittakaavassa kallis; budjetti ylitti miljoonan dollarin.
Carl Christian Rosenbröijer

Carl Christian Rosenbröijer (vuoteen 1819 asti Bröijer, 1762–1832) oli suomalainen majuri ja tilanomistaja.
Rosenbröijer palveli Ruotsin armeijassa, osallistui vänrikkinä an 1788–1790 ja Suomen sotaan 1808 Adlercreutzin rykmentissä Viaporin puolustajana. Sen jälkeen hän erosi palveluksesta ja asettui Laukaan Uddegårdin tilalle maanviljelijäksi (nyk. Jääskelän tila Jyväskylän Oravisaaressa). Vuonna 1819 Rosenbröijer perusti sahan Haapakoskelle (nyk. Vaajakoski).
Rosenbröijerin katsotaan olleen aloitteentekijä Jyväskylän kaupungin perustamisessa, kun hän käytti asiasta puheenvuoron Laukaan pitäjänkokouksessa 1823. Kaupunki perustettiin vuonna 1837. Jo paljon ennen Rosenbröijeriä vuoden 1765 valtiopäivillä Jyväskylän kaupungin perustamista ehdotti saarijärveläinen talollinen Taavetti Taavetinpoika Ruokonen, mutta aloite jäi tuolloin toteutumatta.
Luigi Scarabello

Luigi Scarabello (17. kesäkuuta 1916 Albiano di Magra – 2. heinäkuuta 2007 Nettuno) oli italialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen miesten joukkueeseen. Hänen seurojaan olivat AC Spezia ja Genoa CFC. Myöhemmin hän muun muassa valmensi Speziaa.
Vuonna 1940 Scarabello meni naimisiin näyttelijä Lilia Silvin kanssa. Hän myös näytteli itse nimellä Sergio Landi.
Motorola Mobility

Motorola Mobility on yhdysvaltalainen matkapuhelinvalmistaja.
Motorola Mobility perustettiin tammikuussa 2011 Motorolan jakautuessa kahtia, joista toinen yhtiö oli Motorola Solutions.
Hakukoneyhtiö Google osti yhtiön vuonna 2012. Yksi merkittävä syy ostoon oli suuri patenttien määrä, jotka siirtyivät oston myötä Googlelle. Hintaa kaupalle kertyi noin 12 miljardia dollaria. 
Tammikuussa 2014 Google ilmoitti myyvänsä Motorola Mobilityn Lenovolle. Lenovo on omistanut Motorola Mobilityn lokakuusta 2014 lähtien. 
Tammikuussa 2016 Lenovo ilmoitti luopuvansa Motorola-nimen käytössä. Jatkossa Motorola Mobiltyn puhelimissa käytettäisiin Motorola-logoa ja Moto-brändiä. Maaliskuussa 2017 Lenovo kumosi aiemman päätöksen ja ilmoitti tuovansa Motorola-nimen takaisin Motorola Mobiltyn puhelimiin.
Montana (elokuva)

Montana () on Malcolm St. Clairin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva vuodelta 1930. "Montanan" pääosissa ovat Joan Crawford, John Mack Brown, Dorothy Sebastian, Benny Rubin ja Cliff Edwards. Elokuvan tuotantoyhtiönä toimi Metro-Goldwyn-Mayer.
"Montana" kuvattiin Kalifornian Idyllwildissa ja Los Angelesin Chatsworthissa. "Montana" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 20. maaliskuuta vuonna 1930. Suomessa elokuva sai ensi-illan 30. maaliskuuta vuonna 1931. "Montana" oli taloudellinen menestys; elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 906 000 dollaria 277 000 dollarin budjetista. Yhdysvalloissa elokuva tuotti 751 000 dollaria.
Apropos

Apropos oli suomalainen ajankohtaisaiheinen tv-sarja, jonka loi Jutta Zilliacus. "Apropos" alkoi Yleisradion TV-ohjelma 2-kanavalla syyskuussa 1965 ja päättyi 1967. Sarjassa esiintyi erilaisia ihmisiä. Jutta Zilliacus kirjoitti ohjelmaan pakinoita esim. mummoista ja hiusmuodista.
Suomenkielinen ohjelma oli jatkoa Jutta Zilliacuksen talvella 1964–1965 ruotsiksi tekemälle tv-pakinasarjalle "Apropå".
Wolfgang Webner

Wolfgang Webner (23. huhtikuuta 1937 Breslau, Saksa (nyk. Wrocław) – 2020) oli Itä-Saksaa edustanut lentopalloilija. Hän kuului lajissa hopeaa saaneeseen miesten joukkueeseen vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa ja sijoittui siellä joukkueineen neljänneksi.
Piilokamera (suomalainen televisiosarja)

Piilokamera on suomalainen vuonna 1962 valmistunut 16-osainen viihdeohjelma. Ohjelmaa esitettiin Suomen Televisiossa, ja sen tuottajina toimivat Risto Vanari ja Jukka Virtanen. 
Ohjelman tuottaja Vanari teki vielä vuonna 1979 piilokamerakuvauksiin perustuvan elokuvan "Risto Vanarin piilokamera".
Formaatti.
Ohjelma kiersi huiputtamassa ihmisiä Etelä-Suomen kaupungeissa. Matti Kuusla esimerkiksi esitti italialaisturistia, joka ihannoi seiväshyppyä ja kyseli siansaksaksi helsinkiläisiltä reittiä Olympiastadionille. Ohikulkijoita hämmästytti jo se, että turisti kanniskeli pitkää seivästä mukanaan.
Monet ohjelmaan joutuneet ihmiset olivat jyvällä salakuvauksesta ja osasivat arvata joutuneensa salakuvatuiksi. Ohjelman tekijöille tepposia tuottivat sen aikainen alkeellinen kuva- ja äänitekniikka, sillä huijattavien repliikeistä oli ajoittain vaikea saada selkoa.
"Piilokameran" esikuvana oli yhdysvaltalainen, jo 1940-luvun lopulla aloitettu televisiosarja "Candid Camera". Näitä tavallisia ihmisiä ja tosielämän kaltaisia tilanteita hyödyntäneitä viihdeohjelmia voidaan pitää yhtenä 2000-luvun taitteessa syntyneen tositelevisiotrendin varhaisena esikuvana.
Peugeot 404

Peugeot 404 oli Peugeot’n valmistama henkilöauto, joka korvasi Peugeot 403:n. Sen seuraajaksi esiteltiin vuonna 1968 Peugeot 504, mutta 404 pysyi sen rinnalla vielä useiden vuosien ajan. 
404 sai paljon vaikutteita Fiat 1800:sta. Ranskalainen PSA-yhtymän auto sijoittui kilpailumarkkinoilla ylemmän keskikokoluokan perheautoihin eli D-segmenttiin. Sedan-auton omamassa oli 1 050 kilogrammaa.
Euroopassa tuotanto sijoittui vuosien 1960–1975 välille. Argentiinassa tämän mallin tuotanto päättyi vuonna 1980. Autoa valmistettiin mainittujen lisäksi muissakin maissa.
Auton peruskorimalli oli neliovinen sedan. Muita malleja olivat estate (farmari) ja familiale (farmarikorinen henkilöauto kolmella penkkirivillä) sekä varsin vähän valmistettu coupé. Henkilöautomallien lisäksi tuotannossa oli myös avolavainen pakettiautoversio.
Moottorivaihtoehdot olivat 1,5- ja 1,6-litraiset bensiinimoottorit sekä 1,9-litrainen dieselmoottori.
Ensiksi markkinoille tulleessa mallissa oli 1 618 kuutiosenttimetrin iskutilavuuden bensiinimoottori, jonka teho oli 72 SAE-hevosvoimaa kierrosluvulla 5 400 r/min. Sen polttoaineen keskikulutus oli noin 9–10 litraa sadalla kilometrillä. Huippunopeudeksi mitattiin 142 km/h.
Lemmenlomalla

Lemmenlomalla () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut David Frankel ja käsikirjoittanut Vanessa Taylor. Elokuvan pääosissa ovat Meryl Streep, Tommy Lee Jones ja Steve Carell. Elokuva kertoo pariskunnasta Kay ja Arnold Soamesista, jotka lähtevät viikon kestävälle avioliittoneuvontakurssille löytääkseen suhteestaan uudelleen kipinän. 
Streep sai roolistaan Golden Globe-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta.
Vastaanotto.
"Ilta-Sanomien" TV-lehdessä keväällä 2017 Timo Kuismin antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja kirjoitti, että vaikkei elokuva ole täysosuma, sen suorapuheisuudessa on koskettavuutta ja pääparin työskentelyssä aitoa tunnelatausta.
Karl Löfström

Karl Gunnar Mathias Löfström (22. maaliskuuta 1903 Juuka – 14. elokuuta 1984) oli suomalainen insinöörikenraalimajuri ja fotogrammetrian asiantuntija.
Löfström valmistui diplomi-insinööriksi 1925, jonka jälkeen hän kävi Kadettikoulun 1926-1927 sekä Taistelukoulun ensimmäisen insinöörimajurikurssin 1956. Hän työskenteli tykistön tarkastaja toimistossa toimistoupseerina ja ilmakuvaosaston johtajana 1928-1933. Hän kehitti karttojen laatimista ilmakuvien pohjalta tykistön tarpeisiin. Topografikoulun ilmakuvaosastoa hän johti 1934-1939. Talvi- ja jatkosodan aikaan hän toimi topografisella osastolla ilmakuvatoimiston päällikkönä. Tässä tehtävässä hän jatkoi aina vuoteen 1959 asti. Uransa päätteeksi hän toimi pääesikunnassa asesuunnittelun päällikkönä 1960-1963. Hänet ylennettiin insinöörikenraalimajuriksi vuonna 1962. Vuonna 1966 Teknillinen korkeakoulu promovoi Löfströmin tekniikan kunniatohtoriksi. Hänet on haudattu sukuhautaan Lohjan Pyhän Laurin kirkkomaalle.
Mikko-Petteri Latosaari

Mikko-Petteri Latosaari (s. 25. syyskuuta 1993 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Nelosessa pelaavia Valkeakosken Koskenpoikia. Pelipaikaltaan Latosaari on keskuspuolustaja. 
Latosaari on Hakan oma kasvatti, joka debytoi Veikkausliigassa lokakuussa 2010 vierasottelussa Jyväskylän Jalkapalloklubia vastaan. Seuraavalla kaudella hän esiintyi yhteensä seitsemässä ottelussa, ollen kahdesti avauskokoonpanossa. Kaudeksi 2012 hän siirtyi lainalle Ykkösessä pelanneeseen FC Hämeenlinnaan. Peliaika jäi kuitenkin vähiin, ja Latosaari siirtyi loppukaudeksi lainalle Hämeenlinnan Härmään Kakkoseen. Kaudella 2013 hän esiintyi Hakan lisäksi yhteistyöseura Pallo-Sepot 44:ssä.
Luihin ja ytimiin (elokuva)

Luihin ja ytimiin ("De rouille et d'os") on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Jacques Audiardin ohjaama ranskalais-belgialainen draamaelokuva. Se perustuu Craig Davidsonin tarinakokoelmaan "Rust and Bone" vuodelta 2005. Audiard on käsirjoittanut elokuvan Thomas Bidegainnin kanssa. Elokuva kertoo työttömästä 25-vuotiaasta miehestä, joka rakastuu miekkavalaskouluttajaan. Elokuvan pääosissa ovat Marion Cotillard ja Matthias Schoenaerts. 
Elokuva sai kuusi César-palkintoa, muun muassa parhaan naisnäyttelijän (Marion Cotillard) ja parhaan leikkauksen palkinnot. Cotillard oli roolisuorituksestaan ehdokkaana Golden Globen, Baftan ja SAGin saajaksi. 
Palkinnot.
Vuoden 2013 César-palkintojen jaossa elokuva sai kuusi palkintoa:
Orvinin vuoret

Orvinin vuoret (, ) on yli 100 kilometriä pitkä vuoristo Kuningatar Maudin maalla, Etelämantereella, Wohlthatin vuorten ja Mühlig-Hofmann -vuorten välissä. Vuoriston korkein kohta Sandeggtind Peak (3 055 m) sijaitsee Conradin vuoret -nimisessä osassa Orvinin vuoria. Vuoristo on nimetty Anders Kristian Orvinin mukaan, joka oli Norjan Polaari-instituutin johtaja vuosien 1958 ja 1959 välillä.
Vuoristoon kuuluvat osat.
Orvinin vuoret on jaettu alavuoristoihin, joita idästä länteen ovat:
Tsuboi Kōzō

Paroni Tsuboi Kōzō (, 7. maaliskuuta 1843 − 1. helmikuuta 1898) oli keisarillisen Japanin laivaston vara-amiraali ensimmäisessä Kiinan-Japanin sodassa.
Tsuboi Kōzō syntyi Hara Kōzōna lääkäriperheen toisena poikana nykyisen Hōfun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Hänet adoptoitiin jo lapsena Tsuboin perheeseen. Chōshū hanin samuraina hän osallistui kaupungin puolustukseen eurooppalaisten sotalaivojen tulittaessa Shimonosekia 5.-8. syyskuuta 1864. Tsuboi vakuuttui muutamien alusten tuhovoiman havaittuaan siitä, että Japanin tuli luoda laivasto selviytyäkseen ulkovaltojen puristuksessa. Hän liittyi vielä samana vuonna Chōshūn laivastoon palvellen "Kigaimarulla" opiskellen saman aikaisesti englantia ja navigointia Chōshūn laivastokoulussa.
Palveltuaan kaikkiaan viidellä aluksella 1866-1868 Tsuboi avusti Boshin-sodassa keisarillisten joukkojen kuljetuksessa yli Sisämeren ja hänet nimettiin luutnantiksi 1870 perustettuun keisarillisen Japanin laivastoon "Hōshōlle". Hänet siirrettiin vuotta myöhemmin "Kōtetsun" varapäälliköksi ja vielä samana vuonna hän oli koulutettavan Yhdysvaltain laivaston "USS Coloradolla". Amiraali John Rodgers maksoi hänen opiskelunsa Columbian yliopistossa huhtikuusta 1872 heinäkuuhun 1874.
Tsuboin palattua Japaniin 1874 hänet ylennettiin komentajakapteeniksi ja hän vastaanotti ensimmäisen aluksensa "Teibon" 3. elokuuta 1874.
Diagnosis

Diagnosis on suomalaisen death/thrash metal -yhtyeen De Lirium's Orderin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Shadow World Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
For Rome and the Throne

For Rome and the Throne on suomalaisen metalliyhtyeen Kill the Romancen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Inverse Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 44.
Beiyangin laivasto

Beiyangin laivasto () oli yksi Qing-dynastian keisarillisen laivaston neljästä aluelaivastosta. 
Beiyangin laivasto perustettiin 1871, jolloin neljä pohjoisten provinssien alusta siirrettiin valvomaan pohjoisia vesialueita. Aluksi se oli heikoin alueellisista laivastoista, mutta tämä muuttui, kun Li Hongzhang keskitti pääosan alusten hankintaan suunnitelluista varoista sille. Vuonna 1884 laivasto oli toiseksi suurin heti Nanyangin laivaston jälkeen, ja vuonna 1890 laivasto oli suurin.
Muista alueellisista laivastoista poiketen Beiyangin laivasto koostui pääosin ulkomailta hankituista sotalaivoista. "Dingyuanin" ja "Zhenyuanin" hankinnan aikoihin laivaston voima tuli julkisuuteen.
Alusten hankinta päättyi lähes täysin vuonna 1888, kun valtion varat suunnattiin muualle. Varojen puutteessa miehistöjen koulutus ja alusten ylläpito jäivät puutteellisiksi, mikä näkyi jouduttaessa sotaan Japania vastaan.
Shoax

Shoax on suomalaisen kansallissosialistisen black metalin yhtyeen Hammerin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Werewolf Records.
Grievantee Productionsin 300:n kappaleen LP-julkaisu sisältää Grand Belial's Key piilotetun lainakappaleen "Shemhamforash".
Julius Raab

Julius Raab (29. marraskuuta 1891 – 8. tammikuuta 1964) oli itävaltalainen Kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Itävallan liittokanslerina vuosina 1953–1961 ja puolueensa puheenjohtajana 1951–1960.
Raabin ura alkoi Itävallan katolisessa nuorisoliikkeessä. Hän nousi parlamenttiin 1927 ja kauppa- ja kulkulaitosministeriksi 1938. Kansallissosialistien noustua valtaan Raab vetäytyi politiikasta, mutta palasi parlamenttiin sodan jälkeen. Vuonna 1953 Raab muodosti kansanpuolueen ja sosialidemokraattien kokoomushallituksen ja toimi sen johdossa vuoteen 1961 saakka.
Raab oli ehdolla liittopresidentiksi vuonna 1963, mutta hävisi Adolf Schärfille.
Kaukasianlumikana

Kaukasianlumikana ("Tetraogallus caucasicus") on Kaukasuksella elävä kanalintu.
Tuntomerkit.
Kauksianlumikana on 50–60 senttimetriä pitkä. Kaukasianlumikanalla on iso pää, paksu kaula ja pitkä pyrstö. Höyhenpuku on väriltään, harmaan, ruskean, valkoisen ja mustan kirjava. Kaulansivuilla on valkeat laikut ja niskassa on ruosteensävyä. Rinnalla on tummaa poikkijuovitusta. Siivillä on suuret valkeat laikut. Sukupuolet ovat muuten samannäköiset, mutta naaras on väriltään hieman himmeämpi ja sen niska ei ole niin punaruskea kuin koiraalla.
Levinneisyys.
Kaukasianlumikana on endeeminen laji, jota tavataan vain Kaukasuksella. Sitä tavataan Azerbaidžanin, Georgian ja Venäjän alueilla. Kannan kooksi arvioidaan 32-67 tuhatta pesivää paria. Kanta on pysynyt vakaana ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö.
Kaukasianlumikanat elävät 2000–4000 metrin korkeudella kallioisella ja kivisellä paljakalla, jossa on vain vähäistä ja matalaa kasvillisuutta.
Elintavat.
Kaukasianlumikana on pesimäajan ulkopuolella seurallinen, mutta muodostaa vain pieniä parvia. Se on taitava ja kestävä kiipeilijä ja pystyy hyppimään vuorenrinteitä vaivattomasti ylös. Ravinnokseen kaukasianlumikana käyttää kasvinosia.
Fadeout

Fadeout on seinäjokelainen kokeellisen rockin yhtye, joka perustettiin vuonna 2001.
Laulaja Marko Pajulan yhtyeen kokoonpano vaihtui täysin vuonna 2006, ja yhtye alkoi soittaa rockmusiikkia entisen metallisemman soundin sijasta.
Terhi Matikainen

Terhi Matikainen (s. 1982) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä, joka sijoittui toiseksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla 2012. Tuolloin tangokruunun voitti Pekka Mikkola. Kyseinen vuosi oli viimeinen, jolloin jaossa oli vain yksi kruunu. 2013 palattiin takaisin järjestelmään, jossa valittiin sekä tangokuningas että -kuningatar. 
Terhi on syntyisin Pieksämäeltä, nuoruutensa hän on viettänyt Kotkassa. Nykyinen asuinpaikka on Jyväskylä. Terhi Matikainen on 16-vuotiaasta asti tehnyt monipuolisesti musiikkia konserteista ja tanssikeikoista musiikkiteatteriin. 
Terhi julkaisi vuonna 2012 esikoisalbumin nimeltä Puhdasta Ilmaa (AXR Music Oy / Suomen Mediamusiikki Oy). Terhi on ollut mukana myös näytelmälliseen konserttikiertueeseen perustuvalla kokoelmalevyllä Lotta ja luutnantin sydän sekä hengellisellä lastenlaululevyllä Lasten kauneimmat hengelliset laulut. 
Sanoituksia ja sävellyksiä.
Laulamisen lisäksi Matikainen säveltää ja sanoittaa musiikkia itselle ja muille. Terhi Matikaisen kirjoittamia (säv ja/tai san) kappaleita:
Vuonna 2020 Matikainen voitti uuden iskelmämusiikin sävellys-ja sanoituskilpailun Loistavan iskelmän kappaleella Hämäryyden kajossa.
To Protect Our Way of Living

To Protect Our Way of Living on suomalaisen rockyhtyeen Fadeoutin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Secret Entertainment. Levyn miksaajana toimi Tim Palmer.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Topi Wiio sekä sanoittanut Marko Pajula.
Sentinels of the Sun

Sentinels of the Sun on suomalaisen metalliyhtyeen Morianin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Dynamic Arts Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Johanna Gullichsen

Maria Johanna Gullichsen (s. 26. heinäkuuta 1958 Somero) on suomalainen tekstiilisuunnittelija ja yrittäjä. Hän suunnittelee kudottuja kankaita. Gullichsen opiskeli taidehistoriaa, kirjallisuutta ja ranskaa Helsingin yliopistossa 1980-luvun alussa ja taideaineita Taideteollisen oppilaitoksen iltalinjalla. Sen jälkeen hän opiskeli vuoden puuseppäkoulussa ja meni sitten Porvoon kotiteollisuuskoulun kudontalinjalle.
Johanna Gullichsenin vanhemmat ovat Anna ja Johan Gullichsen, ja hänen isoäitinsä on Maire Gullichsen.
Ura.
1990-luvulla Gullichsen avasi liiketilan Helsingin työhuoneensa yhteyteen. Hänen yrityksensä Johanna Gullichsen Oy Ab on rekisteröity syyskuussa 1996.
Gullichsen asui vuonna 1995 pari kuukautta Pariisiissa stipendin turvin. Kaksi vuotta myöhemmin hän avasi oman liikkeen Pariisiin, Montparnassen ja Saint-Germain-des-Prés’n väliin. Nykyiset liikkeet ovat Helsingin Erottajankadulla ja Lasipalatsissa. Aluksi niissä myytiin hänen omien tuotteittensa lisäksi myös muuta suomalaista käsityötä ja designia, mutta sittemmin liikkeessä on keskitytty vain omiin tuotteisiin. Helsingin liikkeiden lisäksi Johanna Gullichsenin tuotteilla on vuonna 2025 jälleenmyyjiä muualla Suomessa, Norjassa, Islannissa, Saksassa, Sveitsissä, Ranskassa, Britanniassa, Italiassa, Japanissa, Etelä-Koreassa, Taiwanissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Gullichsenille myönnettiin vuoden 2021 Kaj Franck -muotoilupalkinto.
Tuotteet.
Johanna Gullichsenin suunnittelemat kankaat kudotaan Pohjanmaalla ja laukut ja tyynynpäälliset ommellaan pääosin Somerolla. Lähes puolet tuotteista meni vuonna 2004 vientiin, muun muassa Japaniin, jonne saatiin yhteydet vuonna 1997 Helsingissä olleen Artekin näyttelyn avulla. Japaniin on viety sisustustavaroiden ja laukkujen lisäksi muun muassa omia kuoseja, kylpytakkeja ja käsinkudottuja rottinkilaukkuja.
Yrityksen suosituimpia tuotteita ovat verhoiluun käytettävä, geometrinen, puuvillasta tehty Normandie ja villakangas Papillon. Täyspellavainen Savoy-mallisto on saanut nimensä ravintola Savoyn mukaan, jossa se esiteltiin vuonna 1991. Gullichsen pitää eniten luonnonmateriaaleista, sillä ne ovat kestäviä, miellyttäviä kosketella ja niiden käyttäytymistä on helppo ymmärtää. Tuotteiden suunnittelu lähtee aina piirustuksesta, mutta varsinainen kehittely tapahtuu kangaspuissa, nykyisin tietokone on tosin osittain korvannut kynän ja kangaspuut suunnittelutyössä. Inspiraatiota töihinsä Gullichsen saa esimerkiksi villeistä afrikkalaisista väriyhdistelmistä ja taiteesta, hänen lempisuunnittelijansa on Jasper Morrison.
Keväällä 2012 Kodin1 alkoi ensimmäisenä suomalaisena suurena ketjuna myydä hänen suunnittelemiaan tuotteita, Intiassa käsin luomupuuvillasta kudottuja mattoja.
Yrityksen tuotevalikoimaan kuuluu kankaiden lisäksi valmiita tekstiileitä olohuoneeseen, kylpyhuoneeseen ja keittiöön sekä erilaisia laukkuja ja kukkaroita.
Bryant

Bryant on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bryant University on yksityinen yliopisto Smithfieldissä, Rhode Islandissa.
Toriumnitraatti

Toriumnitraatti (Th(NO3)4) on torium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään hehkusukkien valmistuksessa ja tuotettaessa muita toriumyhdisteitä ja luminoivia väriaineita.
Ominaisuudet.
Toriumnitraatti on huoneenlämpötilassa kiinteää valkoista ja hygroskooppista eli vettä imevää ainetta. Siitä tunnetaan kidevedettömän muodon lisäksi seitsemän kidevedellistä hydraattia, muun muassa tetra- ja pentahydraatit (Th(NO3)4·4H2O ja Th(NO3)4·5H2O) ja emäksiset hydroksonitraatit. Liuoksissa voi esiintyä myös kompleksinen heksanitrotoraatti(IV)-ioni ([Th(NO3)6]2-). Kuumennettaessa se hajoaa toriumdioksidiksi säteillen valoa. Toriumnitraatti liukenee hyvin veteen ja myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, eettereihin, ketoneihin ja estereihin. Toriumnitraatti muodostaa kompleksiyhdisteitä muun muassa amiinien ja amiinioksidien kanssa. Yhdiste muodostaa tributyylifosfaatin kanssa kompleksin ja tributyylifosfaattia käytetään uuttamaan toriumnitraattia sen liuoksista. Toriumin tavoin myös toriumnitraatti on radioaktiivista.
Valmistus ja käyttö.
Toriumnitraattia valmistetaan toriumhydroksidin ja typpihapon välisellä neutraloitumisreaktiolla. Reaktion lopuksi neste haihdutetaan ja kiteet kuivataan. Näin saadaan kidevedellistä tuotetta ja kideveden määrä on riippuvainen haihdutetun liuoksen pH-arvosta.
Th(OH)4 + 4 HNO3 → Th(NO3)4 + 4 H2O
Toriumnitraattia käytetään hehkusukkien valmistuksessa. Se on myös lähtöaine useimpien toriumyhdisteiden valmistuksessa ja siitä voidaan tehdä myös luminoivia väriaineita.
Hubert Theophil Simar

Hubert Theophil Simar (13. joulukuuta 1835 Eupen – 24. toukokuuta 1902) oli saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin diakoniksi 1. syyskuuta 1858 ja papiksi 2. toukokuuta 1859. Hänet valittiin Paderbornin hiippakunnan johtoon 25. kesäkuuta 1891, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1892. Pääkonsekraattorina toimi Philipp Krementz.
24. lokakuuta 1899 Simar valittiin Kölnin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 20. helmikuuta 1900. Hän kuoli 66-vuotiaana virassa. Krementz oli hänen edeltäjänsä Kölnin arkkipiispana, ja häntä seurasi Anton Hubert Fischer.
George Gulack

George Julius Gulack (12. toukokuuta 1905 Riika, Latvia – 27. heinäkuuta 1987 Boca Raton, Florida, Yhdysvallat) oli latvialaissyntyinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän lähti Yhdysvaltoihin vuonna 1922 ja edusti sitä vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa, jossa hän voitti renkaissa kultaa. Myöhemmin Gulack toimi muun muassa Yhdysvaltain olympiakomitean jäsenenä (1934–1958).
Gulack otettiin International Jewish Sports Hall of Fameen vuonna 1984.
Vybiti

Vybiti () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Soltsyn piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šelonin sivujoen Kološkan varrella 10 kilometriä Soltsysta kaakkoon. Kylässä on 1 000 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja asutus.
Vybitin kunnan pinta-ala on 304,03 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Novgorodin alueen Šimskin ja kaakossa Volotin piireihin, etelässä Pihkovan alueeseen sekä lännessä Soltsyn piirin Gorkin, Dubrovon ja Soltsyn kuntiin. Pinta-alasta 48,9 % on metsää ja 26,5 % maatalousmaata.
Kunta sijaitsee Ilmajärven alangon länsiosassa. Sen alueella virtaavat Šelon, Ilovjonka, Kološka ja Borovjonka.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 39 muuta kylää: Berežok, Blošno, Dolga, Dovorets, Dudanovo, Gorodok, Grjada, Ilemjonka, Ilovjonka, Kuk, Lanskije Gorki, Malinovka, Mjakovo, Morsino, Nikolskoje Zagorodištše, Novyje Gorki, Oberjotka, Osinovik, Ostrov, Retški, Šapkovo, Šavkovo, Svetlitsy, Selištše, Serednja, Solovjovo, Somino, Staroje Zagorodištše, Strotšitsy, Suhlovo, Tsiviljovo, Tsypino, Upolzy, Vjoska, Volnaja Ljatška, Volnoje Zagorodištše, Zapolje, Zehniha ja Zeljonaja. Vybitin jälkeen toiseksi suurin asutuskeskus on runsaan sadan asukkaan Svetlitsy. Kuudessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Liikenne ja talous.
Kunnan kautta kulkee Jaželbitsyn, Demjanskin, Staraja Russan ja Soltsyn välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie, jolla on Mjakovon asema. Vybitistä on linja-autoyhteydet Soltsyyn, Volotiin ja Novgorodiin.
Seudun pääelinkeino on maatalous, jota harjoittaa kaksi maatalousyritystä ja kolme yksityistilaa. Teollisuutta edustaa leipomo. Suurin osa elintarvikkeista tuotetaan asukkaiden palstaviljelmillä.
Kyläkuva ja palvelut.
Vybitin kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kylän eteläosassa sijaitsee luonnonmuistomerkiksi julistettu entisen kartanon puistoalue. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, lastenkoti, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Eräitä julkisia palveluja on myös Svetlitsyssa. Vähittäiskaupasta huolehtii piirin kulutusosuuskunta.
Nähtävyydet.
Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Gorodokin kylässä sijaitseva, 700–1200-luvulta peräisin oleva muinaislinna on valtakunnallinen suojelukohde. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu Vybitissä sijaitseva Vasiltšikovin ruhtinassuvun kartanoalue.
Selejevo

Selejevo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Poddorjen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Lovatjoen rannalla 35 kilometriä Poddorjesta kaakkoon. Kylässä on 330 ja kunnassa 660 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede.
Selejevon kunnan pinta-ala on 1 006,58 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Staraja Russan, idässä Marjovon ja etelässä Holmin piireihin sekä lännessä Poddorjen kuntaan. Pinta-alasta 89,9 % on metsää ja 5,7 % maatalousmaata.
Kunnan alueella virtaa Lovat ja sen sivujoki Redja. Seudulle suunnitellaan Poddorjen rauhoitusaluetta.
Asutus.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 36 kylää: Astratovo, Belohnovo, Bezlovo, Blazniha, Bolšije Jazvištši, Dobrantsevo, Golovenka, Goluzino, Gorki, Gorodnja, Gubino, Kakovka, Kirkovo, Knjaštšino, Kolomno, Kuliki, Kursko, Ljublino, Lobyni, Malyje Jazvištši, Moltšanovo, Ovtšinnikovo, Pankovka, Peregino, Rjabkovo, Šalyžino, Slugino, Starokursko, Stehnovo, Teljatkino, Terebyni, Verhnjaja Pustoška, Vjazki, Vorotavino, Zaretšje ja Zarutševje. 
Selejevon jälkeen toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 200 asukkaan Peregino. Kymmenessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta ja useimmissa on vain muutama asukas.
Liikenne, talous ja palvelut.
Selejevosta linja-autoyhteydet Poddorjeen ja Novgorodiin.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat erilaiset julkiset palvelut sekä maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii puunjalostusyrityksiä. 45 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja 49 % työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, yleinen sauna ja posti. Eräitä julkisia palveluja on myös Pereginossa.
Nähtävyydet.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Lovatin rannalla Židovitšissa ja Kurskossa on kaksi muinaislinnaa.
Ilan Rubin

Ilan Rubin (s. 7. heinäkuuta 1988 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on toiminut rumpalina yhtyeissä kuten Lostprophets, Nine Inch Nails, Angels and Airwaves ja Paramore. Hänellä on myös sooloprojekti nimeltään The New Regime, jonka musiikki on hänen itse kirjoittamaansa ja lisäksi hän soittaa itse kaikkia instrumentteja. 
Rubin oli mukana Nine Inch Nailsin kokoonpanossa kesän 2013 paluukiertueella.
Äärioikeisto, vastajihadismi ja terrorismi Euroopassa

Äärioikeisto, vastajihadismi ja terrorismi Euroopassa () on Øyvind Strømmenin julkaisema kirja, joka käsittelee Anders Behring Breivikin suorittaman Norjan vuoden 2011 terrori-iskun aatteellista taustaa.
Strømmenin mielestä kouluilla ja vanhemmilla on kasvatustehtävä. ”Kun nuoren kykyä kriittiseen ajatteluun vahvistetaan, he saavat rokotuksen ääriaineisten tarjoamaa mielipideaineistoa vastan, ja tämä köyhdyttää ääriajattelun kasvupohjaa tuntuvasti.” Strømmenin mielestä norjalaisten olisi pitänyt ajoissa kiinnittää huomiota siihen vaaraan, jota jihadistien lisäksi äärioikeistolaiset ja monet muutkin ryhmät aiheuttavat avoimelle yhteiskunnalle.
Strømmenin mukaan vastajihadistit ovat kauan flirttaileet terrorismin ajatuksen kanssa. Hänen mukaansa vastajihadistiselle kirjoittelulle on ominaista terrorismin avoimen tukemisen sijasta usko tulevaan sisällissotaan. Suomalaisen painoksen loppusanoissa Strømmen kirjoittaa, että tätä mielikuvaa on viritelty suomeksikin. Hän lukee vihamielistä suuntausta tukeviin kirjoittajiin perussuomalaisten Jussi Halla-ahon ja lainaa tämän tekstiä:
Strømmen lopettaa kirjan sanoihin: ”Kun tanssitaan pogromien kuilun reunalla, on syytä huutaa varoitushuuto. Sen soiton kuunteleminen voi olla vaarallista. Se musiikki voi tappaa.”
Mauri Repo

Mauri Repo (31. tammikuuta 1945 – 19. toukokuuta 2002) oli Suomen Työväen Urheiluliitto TUL:n hiihdon päävalmentaja 1981–1987 ja tätä ennen TUL:n oto-valmentaja. Hän oli koulutukseltaan liikunnanopettaja ja toimi aikanaan myös Jyväskylän kaupungin liikuntatoimenjohtajana.
Revolla oli merkittävä rooli paitsi TUL:n valmentajana myös valmentajien kouluttajana ja materiaalien tekijänä. Hän kirjoitti useita hiihtoon liittyviä valmennus- ja koulutusmateriaaleja. Revon kirjoittamissa valmennusoppaissa "Hiihdon lajiosa" (1974), "Hiihdon lajiosa" (1979), "Nuorten hiihdon valmennusopas" (1983) ja "Hiihdon 2-tason koulutusmateriaali" (1989) hän tuo esille ensimmäisenä kirjoittajana sauvakävelyharjoitukset ja sauvakävelyn merkityksen hiihtäjille. Sauvakävely ei omana kuntoliikuntamuotona ollut vielä tuolloin ollut yleisesti tiedossa. Repo kirjoitti lähes kymmenen valmennuskirjaa.
Borneonkirjorastas

Borneonkirjorastas ("Zoothera everetti") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Borneonkirjorastasta tavataan kotoperäisenä Malesiassa. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä, joista 6 000–15 000 on täysikasvuisia. Borneonkirjorastas on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Elinympäristö.
Borneonkirjorastas on elintavoiltaan piilotteleva. Sitä tavataan metsissä 1 200–2 300 metrin korkeudessa. Laji elää puiden alaosissa ja aluskasvillisuudessa.
Lisääntyminen.
Borneonkirjorastaan pesintöjä on todettu toukokuussa. Se tekee pesänsä tiheän kasvillisuuden joukkoon.
Ravinto.
Borneonkirjorastas käyttää ravinnokseen selkärangattomia, joita se etsii maasta, erityisesti kosteista kohdista ja purojen reunoilta.
Celebesinkirjorastas

Celebesinkirjorastas ("Geokichla erythronota") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinkirjorastasta tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 100 000–500 000 yksilöä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Elinympäristö.
Celebesinkirjorastas elää alankometsissä alle 1 000 metrin korkeudessa.
Tesseract

Tesseract on brittiläinen yhtye, joka soittaa progressiivista metallia. Yhtye on perustettu vuonna 2007. Tesseract on julkaissut tähän mennessä neljä studioalbumia. Niistä ensimmäinen, "One" sai ajankohdaksi 21. maaliskuuta 2011. Yhtyeen toinen levy, "Altered State" julkaistiin 27. toukokuuta 2013. Kolmas albumi "Polaris" julkaistiin 18. syyskuuta 2015 , neljäs ja samalla lyhyin albumi, "Sonder" 20. huhtikuuta 2018 ja uusin "War of Being" 15. syyskuuta 2023.
Sacco ja Vanzetti

Nicola Sacco (22. huhtikuuta 1891 – 23. huhtikuuta 1927) ja Bartolomeo Vanzetti (11. kesäkuuta 1888 – 23. huhtikuuta 1927) olivat amerikanitalialaisia anarkisteja, jotka vuonna 1927 tuomittiin kuolemaan ryöstöstä ja murhasta. Heidät teloitettiin sähkötuolissa.
Kumpikin kannatti anarkismin suuntausta, joka puolusti periksiantamatonta sotaa väkivaltaista ja sortavaa hallitusta vastaan.
Vaikka todisteet heitä vastaan osoitettiin pääosin vääriksi, heidän radikaalisuutensa sai tuomariston ja valamiehistön kääntymään heitä vastaan. Heitä epäiltiin South Braintreella Massachusettsissa 15. huhtikuuta 1920 tapahtuneesta kenkätehtaan ryöstöstä ja sen kassanhoitajan ja vartijan murhista. 
Valamiehistö tuomitsi 14. heinäkuuta 1921 muutaman tunnin harkinnan jälkeen Saccon ja Vanzettin syyllisiksi ensimmäisen asteen murhaan. Useita tuomiosta tehtyjä valituksia rahoitti pääasiallisesti yksityinen Sacco and Vanzetti Defence Committee. Valitukset perustuivat ristiriitaisiin ballistisiin ja muihin todisteisiin ja ryöstöön osallistuneen kolmannen henkilön tunnustukseen. Tuomion täytäntöön pannut oikeusaste ja lopulta myös Massachusettsin korkein oikeus hylkäsi valitukset. Vuoteen 1925 mennessä oikeusjuttu oli saavuttanut suurta julkisuutta. Tuomittujen puolesta osoitettiin mieltä ympäri maailmaa.
Sacco ja Vanzetti teloitettiin sähkötuolissa 23. elokuuta 1927. Tuomiota seurasi mellakoita Pariisissa, Lontoossa ja muissa kaupungeissa.
Tapaus näytelmän aiheena.
Vuonna 1935 sai kantaesityksensä tapaukseen väljästi pohjautuva näytelmä "New Yorkin nukkuessa" ("Winterset"), ja näytelmän pohjalta tehty samanniminen elokuva tuli ensi-iltaan seuraavana vuonna.
Caribbean Cup

 Caribbean Cup on vuodesta 1989 lähtien epäsäännöllisin väliajoin pidetty jalkapallon Karibian maiden mestaruusturnaus. Sen järjestäjänä toimi Karibian maiden jalkapalloliitto Caribbean Football Union (CFU).
Caribbean Cup toimii myös Pohjois- ja Väli-Amerikan maiden mestaruusturnauksen CONCACAF Gold Cupin karsintakilpailuna. Sen edeltäjä oli vuosina 1978–1988 järjestetty Karibian mestaruusturnaus.
Harmaakirjorastas

Harmaakirjorastas ("Geokichla princei") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaakirjorastasta tavataan Afrikan länsiosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu hyvin harvinaiseksi, joskin joillain Liberian alueilla paikallisesti yleiseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Himalajankirjorastas

Himalajankirjorastas ("Zoothera dixoni") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Himalajankirjorastasta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin populaation kokoa ei tiedetä, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Intiankirjorastas

Intiankirjorastas ("Geokichla wardii") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Intiankirjorastasta tavataan Bhutanissa, Intiassa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu paikalliseksi ja epätavalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isonokkarastas

Isonokkarastas ("Zoothera monticola") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isonokkarastasta tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Vietnamissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi ja paikalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kameruninkirjorastas

Kameruninkirjorastas ("Geokichla camaronensis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kameruninkirjorastasta tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu hyvin harvinaiseksi tai harvinaiseksi ja se on huonosti tunnettu. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sä osaat!

Sä osaat! on Erinin 7. kesäkuuta 2013 julkaistu toinen sooloalbumi. Kaikki albumin kappaleet ovat Erinin itsensä sanoittamia ja säveltämiä. Tuottajina ovat toimineet debyyttialbumin tavoin Suvi Vainio ja Vesa Anttila. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi. Sä osaat! on myynyt vain viikko julkaisunsa jälkeen 27 594 kappaletta eli platinalevyyn oikeuttavan määrän. "Sä osaat!" pysyi pisimpään vuonna 2013 Suomen virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla, kahdeksan viikkoa.
Albumin ensimmäinen single ”Ei taida tietää tyttö” julkaistiin digitaalisesti 15. toukokuuta. Samana päivänä se sai myös radioensisoittonsa.
Lassi Hurskainen

Lassi Elias Hurskainen (s. 8. huhtikuuta 1987 Joensuu) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka on tullut tunnetuksi YouTubessa julkaisemistaan jalkapalloaiheisista videoista. Niitä oli joulukuuhun 2013 mennessä katsottu yli yhdeksän miljoonaa kertaa. Nykyään Hurskainen toimii Pop FM -radiokanavan juontajana.
Hurskaisen jalkapalloura alkoi kotikaupungissaan Joensuussa, jossa hän pelasi juniorivuotensa edustaen Ratanoita, JiiPee:tä sekä JIPPOa. Vuonna 2006 Hurskainen liittyi niinikään joensuulaisen, juuri Kolmoseen nousseen, SC Riverballin edustusjoukkueeseen. Jo seuraavana vuonna Hurskainen siirtyi Ykkösessä pelaavaan JIPPOon. Kauden 2013 loppuun asti Hurskainen pelasi kotikaupungissaan edustaen pariin otteeseen sekä SC Riverballia, että JIPPOa. Vuosina 2008–2012 hän kävi yliopistoa Pohjois-Carolinan yliopistossa, Yhdysvalloissa, ja pelasi siellä yliopistosarjaa, mutta kävi aina Suomessa ollessaan pelaamassa SC Riverballin pelejä. Vuonna 2014 Hurskainen muutti Helsinkiin, ja siirtyi JIPOsta niinikään Ykkösessä tuolloin pelanneen HIFK:n riveihin. HIFK nousi kauden 2014 päätteeksi Veikkausliigaan ensimmäistä kertaa 43 vuoteen. Nousuun päättyneen kauden jälkeen Hurskainen alkoi kuitenkin keskittymään enemmän mediauraansa, ja siirtyi Kolmosessa pelaavaan Töölön Taistoon. Kaudelle 2018 Hurskainen siirtyi yhden kauden mittaisen tauon jälkeen pelaamaan espoolaiseen SexyPöxyihin, jossa Hurskaisesta tuli myös joukkueen kapteeni. Hurskaisen edustama SexyPöxyt pelasi kausina 2018–2022 Kolmosessa ja nousi Kakkoseen kaudelle 2023. Kaudella 2023 Hurskainen pelasi vain kaksi Kakkosen ottelua, ja kävi pelaamassa yhden ottelun Kolmosessa FC Espoon paidassa. Hurskainen kävi pelaamassa myös Pöxyjen kakkosjoukkueen peleissä sekä PK-35:n ja LehPan ikämiesten peleissä. Kaudelle 2024 hän siirtyi Vitosessa pelaavan Gilla FC:n riveihin.
Lassi Hurskainen on pelannut myös futsalia kaudesta 2016–17 lähtien. Ensimmäisen futsalkautensa hän pelasi Töölön Taisto/SiHy -joukkueessa Futsal-Kolmosessa, josta hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Futsal-Kakkoseen ja SUMU/Tekomoon. SUMU/Tekomossa Hurskainen pelasi Futsal-Kakkosta neljä kautta, joiden jälkeen hän on pelannut samalla sarjatasolla PK-35:ssä, FC Viikingit/S.C.P:ssä sekä EBK/Suvelassa, jossa hän pelaa kaudella 2023–24.
Televisio.
Hurskainen on juontanut Nelosella Elixir-nimistä urheilu- ja hyvinvointiohjelmaa.
Ei taida tietää tyttö

”Ei taida tietää tyttö” on Erinin toisen sooloalbumin, "Sä osaat!", ensimmäinen single. Single julkaistiin digitaalisesti 15. toukokuuta 2013, se sai samana päivänä myös ensisoittonsa radiossa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Erin itse. Kappale kertoo nuoren tytön baarikäyttäytymisestä.
Musiikkikustantajat ry valitsi ”Ei taida tietää tyttö” -kappaleen vuoden biisiksi 25. syyskuuta 2014.
Ákos Vereckei

Ákos Vereckei (s. 26. elokuuta 1977 Budapest) on unkarilainen meloja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. 
Kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä Vereckei voitti kultaa 1 000 metrin kajakkinelikossa ja sijoittui neljänneksi 500 metrin kajakkiyksikössä. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa hän voitti toisen kultamitalin 1 000 metrin kajakkinelikossa, ja tällä kertaa hän sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä viidenneksi. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä Vereckei sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä kuudenneksi ja 1 000 metrin kajakkinelikossa viidenneksi.
Vereckei on voittanut ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa kuudesti kultaa ja lisäksi hopeaa ja pronssia kahdesti kumpaakin.
Catherine Tate

Catherine Tate (s. 12. toukokuuta 1968) on englantilainen näyttelijä, koomikko ja kirjailija. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Tohtorin matkakumppanina Donna Noblena televisiosarjassa "Doctor Who" sekä omasta sketsisarjastaan "The Catherine Tate Show".
Varhainen elämä ja koulutus.
Tate − alkuperäiseltä nimeltään Catherine Ford − syntyi Bloomsburyn kaupunginosassa Lontoossa. Hän kasvoi ainoana lapsena äitinsä ja isoäitinsä kanssa, sillä hänen vanhempansa olivat eronneet jo ennen hänen syntymäänsä.
Lapsena Tate kärsi pakko-oireisesta häiriöstä, joka keskittyi sanasuhteisiin. Hän ei esimerkiksi voinut jättää paitaa (engl. "jumper") lattialle, koska hänen äitinsä nimi alkoi J:llä kuten kyseinen sanakin, ja tämä olisi tuonut hänelle "epäonnea".
Teini-ikäisestä lähtien Tate tähtäsi näyttelijän uralle. Hän pyrki opiskelemaan Central School of Speech and Dramaan neljä kertaa ennen kuin pääsi sisään 21-vuotiaana.
Ura.
Valmistuttuaan Tate aloitti uransa melko tavallisesti vieraillen televisiosarjoissa kuten "Sairaalaelämää", "The Bill" ja "London’s Burning" sekä pienissä rooleissa Royal Shakespeare Companyn näytelmissä. Vuodesta 1996 alkaen hän alkoi esiintyä myös stand up -koomikkona, ja vuonna 2000 hän osallistui Edinburgh Festivalilla Lee Mackin "New Bits" -show’hun. Seuraavana vuonna hän palasi oman show’nsa kanssa.
Tatea lähestyttiin vuonna 2004 Edinburgh Festivalilla BBC:n sen aikaisen komedian vastaavan Geoffrey Perkinsin toimesta. Hän rohkaisi Tatea kehittämään ideoita omiin hahmoihin. Näin Tate sai idean koululaisteini-Lauren Cooperista, joka myöhemmin päätyi myöhemmin Taten omaan ohjelmaan. Hahmon pääpiirteisiin kuului tarttuva lausahdus, "Am I bovvered?", suomennettuna "Haittaako minua?" jota hahmo hoki aina, kun oli väärässä eri asioista.
Tate sai oman ohjelman, "The Catherine Tate Show"n. Sitä esitettiin BBC Twolla vuosina 2004−2007. Se keskittyi tilannekomiikkaan ja Taten hahmojen elämään. Tunnetuimpiin hahmoihin kuuluivat uhmakas koululaistyttö "Lauren Cooper" ja toisista selän takana pahaa puhuva mummo, "Joannie "Nan" Taylor".
"Doctor Whossa" Tate esiintyi ensimmäistä kertaa joulun 2006 erikoisjaksossa ”Morsian karkuteillä” (”The Runaway Bride”), jonka jälkeen Tohtorin matkakumppanina aloitti kuitenkin Freema Agyemanin näyttelemä Martha Jones. Kesällä 2007 ilmoitettiin, että Tate palaisi rooliinsa koko vuoden 2008 neljännen tuotantokauden ajaksi. Hän jatkoi sarjassa aina vuoteen 2010, jolloin Tohtori ja matkakumppani vaihtuivat Matt Smithiin ja Karen Gillaniin.
Tate on näytellyt "Doctor Whon" jälkeen muun muassa erikoisprojektipäällikkö Nellie Bertramia Yhdysvaltain "Konttorissa" 2011–2013. Hahmo esiteltiin seitsemännen tuotantokauden päätösjaksossa ja esiintyi vierailevana kahdeksannella kaudella, mutta yhdeksännellä ja viimeisellä kaudella Tate korotettiin sarjan päänäyttelijöihin.
Luukaupunki

Luukaupunki () on ensimmäinen osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2007 ja se suomennettiin vuonna 2009.
Kirjasta on tehty myös elokuva, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2013 nimellä "".
Juoni.
Tarina alkaa, kun 15-vuotias Clary Fray todistaa Pandemonium-nimisellä klubilla. Klubilla hän todistaa nuoren pojan murhaa, jota kukaan muu ei tunnu näkevän. Sitten Claryn äiti katoaa mystisesti ja tyttö tutustuu nuoreen ja ylimieliseen Jace Waylandiin, joka on varjometsästäjä. Varjometsästäjien tehtävänä on suojella ihmiskuntaa pahoilta olennoilta. Clary sukeltaa ystävänsä Simonin kanssa maailmaan, joka on täynnä ihmissusia, vampyyreja, keijuja ja muita mitä ihmeellisimpiä olentoja. Jacen, Isabellen, Alecin ja Simonin kanssa Clary päätyy etsimään äitiään ja saa samalla tietää itsekin olevansa varjometsästäjien sukua, kuten äitinsäkin. Hän saa myös tietää että hänen äitinsä on varastanut Muutoksen maljan, jolla voi tehdä ihmisistä Nefilejä eli Varjometsästäjiä. Clary lähtee ystäviensä kanssa etsimään Muutoksen maljaa, kun he lopulta löytävät sen niin Jacen, Isabellen ja Alecin mentori Hodge Starkweather ottaa Muutoksen maljan ja vie sen Valentinelle. Vastineeksi Valentine poistaa Hodgen kirouksen. Jace lähtee etsimään Valentinea, mutta jää kiinni. Clary lähtee pelastamaan häntä. Clary ja Jace rakastuvat lopulta, mutta kun Valentine saa Jacen kiinni Valentine kertoo että hän on Jacen isä ja että Claryn äiti Jocelyn on Jacen äiti eli Clary ja Jace ovat sisaruksia
Yleistetty Riemannin hypoteesi

Yleistetyn Riemannin hypoteesin (Dirichlet'n "L"-funktioille) muotoili todennäköisesti ensimmäisen kerran Adolf Piltz vuonna 1884. Kuten tavallisella Riemannin hypoteesillä, myös yleistetyllä hypoteesillä on pitkälle meneviä seurauksi alkulukujen jakaumasta.
Formaali muotoilu hypoteesille on seuraava: Dirichlet'n karakteri on täysin multiplikatiivinen aritmeettinen funktio formula_1 siten että on olemassa positiivinen kokonaisluku "k" jolle χ("n" + "k") = χ("n") kaikilla "n" χ("n") = 0 kun gcd("n", "k") &gt; 1. Jos tällainen karakteri on olemassa, määritellään vastaava Drichlet'n L-funktio asettamalla
formula_2
kaikilla kompleksiluvuilla "s", joiden reaaliosa on suurempi kuin yksi. Tämä voidaan jatkaa analyyttisellä jatkeella koko kompleksitason meromorfiseksi funktioksi. Yleistetyn Riemannin hypoteesi kuuluu seuraavasti: Jos jokaisella Dirichlet'n karakterilla formula_1 ja jokaisella kompleksiluvulla formula_4, joilla formula_5 on voimassa formula_6 niin formula_7 
Tapauksessa formula_8 kaikilla formula_9 väite pelkistyy tavalliseksi Riemannin hypoteesiksi.
Tuhkakaupunki

Tuhkakaupunki () on toinen osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2008 ja se suomennettiin vuonna 2010.
Tuhkakaupunki kertoo, mitä Clarylle ja Jacelle tapahtuu "Luukaupungin" tapahtumien jälkeen.
Arvostelut.
"Duluth News Tribune" -lehden Ashley Johnholtz kehui "Tuhkakaupunkia" ja kehui kirjaa "mukaansatempaavaksi". "Kirkus Reviewsin" Cassandra Clare piti kirjasta, mutta varoitti, että "insestiset sävyt saattavat olla joillekin liian häiritseviä". Common Sense Median Matt Berman antoi kirjalle neljä tähteä ja kutsui sitä "mukaansatempaavaksi", mutta varoitti samalla vanhempia väkivallasta ja mahdollisesta insestistä. "Seventeen Magazine" -lehti antoi positiivisen arvion, jonka mukaan kirja oli "älykäs, hauska ja romanttinen".
Kadotettujen sielujen kaupunki

Kadotettujen sielujen kaupunki () on viides osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2012, ja se suomennettiin vuonna 2013.
Austin Clapp

Austin Rhone Clapp (8. marraskuuta 1910 Farmington, New Hampshire – 22. joulukuuta 1971 Woodside, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uimari, vesipalloilija ja olympiavoittaja. Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa hän oli mukana voittamassa kultamitalia miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän teki tässä tapahtumassa joukkueensa kanssa uuden maailmanennätyksen ajalla 9:36.2. Lisäksi Clapp sijoittui samoissa olympialaisissa 400 metrin vapaauinnissa viidenneksi ja kilpaili myös 1 500 metrin vapaauinnissa. Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa Clapp kuului vesipallossa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Clapp voitti NCAA- ja AAU-tittelit. Hän opiskeli Stanfordin yliopistossa ja työskenteli juristina San Franciscossa.