tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Joan Brossa

Joan Brossa i Cuervo (19. tammikuuta 1919 Barcelona – 30. joulukuuta 1998) oli katalaaniksi kirjoittanut espanjalainen runoilija, näytelmäkirjailija, taiteilija ja graafinen suunnittelija. Häntä pidetään 1900-luvun jälkipuoliskon merkittävämpänä katalonialaisena avantgarde-runoilijana.
Brossa kirjoitti noin 50 kirjaa ja 350 teosta teatteriin. Hän sai maailmanlaajuista mainetta visuaalisesta runoudesta.
Nils Adlercreutz

Nils August Domingo Adlercreutz (8. heinäkuuta 1866 Brunneby – 27. syyskuuta 1955 Tukholma) oli ruotsalainen ratsastaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa, jossa hän voitti kultaa joukkuekenttäratsastuksessa ja lisäksi sijoittui neljänneksi kenttäratsastuksen yksilökilpailussa. Samoissa kisoissa Adlercreutz jäi jaetulle kuudennelle sijalle esteratsastuksen yksilökilpailussa.
Myös Nilsin poika Gregor Adlercreutz oli ratsastaja.
Gregor Adlercreutz

Gregor Nils Henric Adlercreutz (16. elokuuta 1898 Tukholma – 3. kesäkuuta 1944 Strömsholm) oli ruotsalainen kouluratsastaja ja olympiamitalisti.
Adlercreutz saavutti joukkuekilpailun olympiapronssia Berliinissä 1936 ja sijoittui yksilökilpailussa neljänneksi. Gregorin isä Nils Adlercreutz oli myös ratsastaja, olympiavoittaja Tukholmasta 1912.
Johan Edvard Öhman

Johan Edvard Öhman (13. lokakuuta 1809 Helsinki – 27. elokuuta 1856 Tukholma) oli suomalainen opettaja, pappi ja toimittaja.
Öhmanin vanhemmat olivat helsinkiläinen kultaseppämestari Johan Öhman (k. 1820) ja Katarina Schogster. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua ja Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1828 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1834 ja maisteriksi 1836. Öhman vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa vuonna 1839.
Öhman oli Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1835–1836 sekä Porvoon lukiossa apulaisena 1836, vt. historian lehtorina 1836–1839 ja vakinaisena lehtorina vuodesta 1838 alkaen jääden virkavapaalle 1851. Hän oli myös perustamansa Porvoon yksityisen esilukion opettajana ja esimiehenä 1837–1842. Öhman sai rovastin arvon 1849. Öhman perusti vuonna 1842 Porvoon säästöpankin ja toimitti 1838–1845 Borgå Tidningiä. Hän julkaisi muun muassa teoksen "Historik öfver staden Borgå" (1846). Öhman omisti maatilan Porvoon pitäjän Domargårdissa.
Öhman oli naimisissa vuodesta 1837 Albertina Maria von Fieandtin kanssa. Hänen poikansa oli valtiopäivämies Elias Öhman ja hänen veljiään olivat kirjankustantaja Alexander Constantin Öhman ja kirjakauppias, lehdenkustantaja August Mauritz Öhman.
Öhman oli J.L. Runebergin opettajatoveri ja perhetuttava. Öhmanin suvun perimätiedon mukaan Runeberg aloitti pääteoksensa, "Vänrikki Stoolin tarinoiden" kirjoittamisen Öhmanin veljesten kannustuksesta. Yksi runokokoelman ensimmäisistä runoista kertoo Öhmanin vaimon sedästä, sotasankari Otto von Fieandtista.
Koska nyt on lauantai-ilta

Koska nyt on lauantai-ilta (; myös "Three Week-Ends" tai "3 Weekends") on Clarence G. Badgerin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamakomediaelokuva vuodelta 1928. Elokuvan pääosissa ovat Clara Bow ja Neil Hamilton. "Koska nyt on lauantai-ilta" kertoo newyorkilaisesta yökerholaulajasta ja -tanssijasta, joka yrittää saada haaviinsa hänen uskomansa miljonäärin, joka on todellisuudessa vain vakuutusyhtiön edustaja.
"Koska nyt on lauantai-ilta" perustuu Elinor Glynin tarinaan, jonka pohjalta John Farrow sovitti käsikirjoituksen. Käsikirjoittajina toimivat Percy Heath, Louise Long ja Sam Mintz. Paramount Famous Lasky Corporation tuotti ja jakeli elokuvan. "Koska nyt on lauantai-ilta" kuvattiin Paramount Studiosilla Los Angelesin Hollywoodissa. Elokuvan kuvaukset olivat alkaneet 19. syyskuuta vuonna 1928 ja päättyneet 11. lokakuuta.
"Koska nyt on lauantai-ilta" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 8. joulukuuta vuonna 1928 ja Suomessa 16. syyskuuta vuonna 1929. "Koska nyt on lauantai-ilta" on listattu kadonneeksi elokuvaksi, vaikka elokuvasta on vielä kelan osia tallella. Elokuvan osia säilytetään UCLA Film and Television Archive -arkistossa. "Koska nyt on lauantai-ilta" jäi Clara Bow’n viimeiseksi mykkäelokuvaksi.
Molybdeenitrisulfidi

Molybdeenitrisulfidi eli molybdeeni(VI)sulfidi (MoS3) on molybdeeni- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Molybdeenitrisulfidissa molybdeenin hapetusluku on +VI.
Ominaisuudet ja valmistus.
Molybdeenitrisulfidi on huoneenlämpötilassa tummanruskeaa kiinteää ainetta. Se ei liukene veteen eikä väkeväänkään suolahappoon, mutta liukenee typpihappoon. Molybdeenitrisulfidi liukenee myös sulfidiylimäärään muodostaen väriltään punaruskean tetratiomolybdaatti-ionin (MoS42-). Kuumennettaessa yhdiste hapettuu molybdeenitrioksidiksi noin 200 °C lämpötilassa ja kuumennettaessa inertissä ilmakehässä se pelkistyy molybdeenidisulfidiksi noin 350 °C lämpötilassa. 
Molybdeenitrisulfidia valmistetaan saostamalla heikosti happamissa olosuhteissa molybdaattiliuoksista vetysulfidin avulla. Emäksisissä ja neutraaleissa olosuhteissa muodostuu liukoisia komplekseja. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on ammoniumtetratiomolybdaatin hajottaminen kuumentamalla. Molybdeenitrisulfidia on tutkittu käytettäväksi litiumioniakkujen elektrodimateriaalina.
Itä–Länsi-ottelu 1951

Vuoden 1951 Pesäpallon Itä–Länsi-ottelu pelattiin Oulussa 9. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan seitsemästoista Itä-Länsi-ottelu. 
Juoksulista.
Länsi aloitti sisällä.
Herbert Drury (voimistelija)

Herbert James Christian Drury (5. tammikuuta 1883 Liverpool – 11. heinäkuuta 1936 Waterloo) oli brittiläinen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa joukkuevoimistelussa pronssia vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja kuului lisäksi siinä kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa.
Yleisurheilija Septimus Francom oli Druryn serkku.
Synti joka houkuttelee

Synti joka houkuttelee (myös Synti, joka viettelee; ) on vuonna 1926 ensi-iltansa saanut Victor Flemingin ohjaama mykkäkomedia, jonka pääosissa ovat Clara Bow, Percy Marmont, Ernest Torrence, Ford Sterling ja Eugene Pallette. "Synti joka houkuttelee" kertoo nuoresta manikyrististä, joka elää vanhemman aviomiehensä kanssa kanadalaisessa pikkukylässä. Manikyristi ihastuu kuuluisaan nuoreen varakkaaseen lakimieheen, joka on tullut kylään lomailemaan.
"Synti joka houkuttelee" perustuu Sinclair Lewisin romaaniin "Mantrap" (1926), jonka pohjalta Ethel Doherty ja Adelaide Heilbron laativat käsikirjoituksen. George Marion Jr. laati välitekstit elokuvaan. Elokuvan tuotti B. P. Schulberg ja Hector Turnbull Famous Players-Laskylle, joka myös jakeli elokuvan. Elokuvan kuvaukset olivat alkaneet 7. huhtikuuta vuonna 1926 ja päättyneet 12. toukokuuta. "Synti joka houkuttelee" kuvattiin Kalifornian San Bernardino National Forestissa.
"Synti joka houkuttelee" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 18. heinäkuuta vuonna 1926 New Yorkissa. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 24. heinäkuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 31. lokakuuta vuonna 1927. Clara Bow sai ylistävät arvostelut kriitikoilta. "Synti joka houkuttelee" -elokuvaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa. Elokuvasta on säilynyt useita kopioita, joita säilytetään yksityisissä kokoelmissa.
William MacKune

William MacKune (6. elokuuta 1882 Liverpool – 31. elokuuta 1955 Orangetown, New York, Yhdysvallat) oli brittiläinen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa pronssia moniottelun joukkuekilpailussa.
Eva Braunin elämä

Eva Braunin elämä ("The Lost Life of Eva Braun") on Angela Lambertin kirjoittama elämäkerta, joka julkaistiin vuonna 2006. Kirja kertoo nuoresta Eva Braunista, josta tuli Adolf Hitlerin rakastajatar. Kirja kuvaa Braunin elämää lapsuudesta kuolemaan. Teoksen on julkaissut suomeksi WSOY ja suomentanut Anja Meripirtti.
Keskuskulma

Ympyrän keskuskulma on geometriassa ympyrään liittyvä kulma. Ympyrän keskipisteestä O piirretään janat eli säteet ympyrän kehälle pisteisiin A ja B. Säteiden OA ja OB välistä kulmaa kutsutaan keskuskulmaksi formula_1. Koska kulman määrittäminen kahden pisteen avulla jättää kaksi vaihtoehtoista tulkintaa, sidotaan keskuskulma usein ympyrän kaareen. Säteiden ja kaaren muodostaa ympyrän sektorin, jonka kulmana keskuskulma on.
Keskuskulmaan liittyy läheisesti kehäkulma, jotka ovat määräävät toisensa yhtälöllä formula_2 (kuten kuvassa), kuten kehäkulmalausekin esittää.
PME Records

PME Records, virallisesti Pinnacle Helsinki Oy, myös Pinnacle Music Entertainment Records, on vuonna 2012 perustettu suomalainen levy-yhtiö. Lokakuussa 2017 PME Records palkittiin "Industry Awards" -gaalassa vuoden indie-levy-yhtiönä sekä uudestaan 2018, 2019, 2021 ja 2023 vuoden levy-yhtiönä. Kotimaisen Music &amp; Median järjestämä "Industry Awards" -gaala on vuosittain järjestettävä alan gaala, jossa palkitaan toimialan osaajia. 
PME:n artisteihin kuuluvat JVG, ALMA, Lauri Haav, OLGA, Ege Zulu, Bizi, DJ Kridlokk, Joalin, NCO, Röge, Päkä, Yrjänä, Pessa, Elias Gould, Rosa Coste, Aivovuoto, Gracias, Babel, AHO, Shakkii, LILBRO ja Avionin Prinssi.
PME:n julkaisema musiikki on pääsääntöisesti rap-musiikkia. PME Records julkaisi vuoden 2019 lopulla kokoelma-mixtape "VOLUME" ennen julkaisemattomista PME:n artistien kappaleista. Keväällä 2022 julkaistiin JVG-yhtyeen ja PME Recordsin taivalta käsittelevä dokumentti "Vuodet ollu tuulisii", jossa äänessä ovat JVG ja sen tarinaa rakentamassa olleet taustavaikuttajat, perheenjäsenet sekä ystävät. Keväällä 2024 julkaistiin ALMA:n artistiuraa käsittelevä dokumenttielokuva Life Must Be Beautiful, joka käy läpi ALMA:n uraa ja yksityiselämää, tuoden päivänvaloon sen Alman, joka löytyy julkisuudessa esitellyn persoonan takaa.
PME Recordsin oheistuotetoiminta toimii PME Store-brändin alla. PME Recordsin tytäryhtiö PME Management on manageripalvelu, jonka rosteriin kuuluu mm. ALMA, Ege Zulu, JVG ja Mikael Gabriel.
Gustaf Jim Östling

Gustaf Jim Östling (vuoteen 1908 Gustafsson; 24. marraskuuta 1884 Maarianhamina – 29. huhtikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kemisti, jolle myönnettiin professorin arvonimi.
Henkilöhistoria.
Östlingin vanhemmat olivat puhelinteknikko Gustaf Matthias ja Ida Kristina Östling ja puoliso vuodesta 1913 Helena Schybergson, professori Magnus Gottfrid Schybergsonin tytär. Östling tuli ylioppilaaksi 1906, valmistui filosofian kandidaatiksi 1908 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1914. Hän toimi Helsingin yliopiston dosenttina vuodesta 1915 ja farmaseuttisen laitoksen opettaja seuraavasta vuodesta. Suomen kemistiseuran puheenjohtaja Östling oli kolmeen otteeseen, 1921, 1931 ja 1941 ja Kemiallisen teollisuuden yhdistyksen 1922–1930. Östling oli useiden alansa koti- ja ulkomaisten yhdistysten jäsen ja Suomen apteekkien yhdistyksen aikakauskirjan toimittaja 1921–1938. Suomen tiedeseuran jäsen hän oli vuodesta 1931. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1938. Östling työskenteli Helsingin yliopiston kemian apulaisena 1923–1938. Hän oli myös Medican lääkeainetehtaan tekninen johtaja vuodesta 1916 vuoteen 1943. Östling julkaisi tutkimuksia orgaanisen kemian alalta. Hän toimi vuoden 1919 Pariisin rauhankonferenssin neuvonantajana Ahvenanmaan kysymyksessä.
Shelby Rogers

Shelby Rogers (s. 13. lokakuuta 1992 Mount Pleasant, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 70 syyskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä.
Ensimmäisen Grand Slam -otteluvoittonsa Rogers saavutti Ranskan avoimissa 2013 voitettuaan ensimmäisellä kierroksella Irena Pavlovicin. Ranskan avoimissa 2016 hän eteni puolivälieriin voitettuaan muun muassa Petra Kvitován ja Irina-Camelia Begun.
Vilppu Kiljunen

Vilppu Pekka Kiljunen (s. 17. syyskuuta 1960) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän on tehnyt oopperaohjauksia Suomessa muun muassa Savonlinnan Oopperajuhlille, Suomen Kansallisoopperaan sekä Vaasan ja Tampereen Oopperaan. Ulkomailla hän on ohjannut muun muassa Pietarissa Mariinski-teatterille, Tukholmassa Kuninkaalliselle oopperalle ja Moskovassa Bolšoi-teatterille.
Ura.
Kiljunen pääsi ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta 1979. Helsingin yliopistossa hän opiskeli musiikki- ja teatteritiedettä sekä teoreettista filosofiaa. Hän opiskeli viulunsoittoa Helsingin konservatoriossa 1974–1982 sekä tanssia Tamara Rasmussenin ja Reijo Kelan johdolla. Vuosina 1980–1982 hän opiskeli Oopperan balettikoulussa Aku Ahjolinnan johdolla, sitten pantomiimia Pariisissa Marcel Marceaun johdolla 1982–1984. Kiljunen valmistui ohjaajaksi ja teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta 1990 ja suoritti oopperaohjauksen jatko-opintoja Moskovan Gitis-oppilaitoksessa.
Ohjaamisen lisäksi hän on toiminut Pieni Suomi -teatterin taiteellisena johtajana, ohjaajantyön lehtorina Teatterikorkeakoulussa sekä tuntiopettajana Turun Taideakatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Kiljunen on myös esiintynyt teatterissa ja elokuvissa sekä toiminut tanssijana.
Perhe.
Kiljusen isä oli konservaattori Veikko Kiljunen ja äiti on konservaattori Ulla Kiljunen (o.s. Heikkinen). Hänen sisaruksiaan ovat poliitikko Kimmo Kiljunen ja taiteilija Satu Kiljunen.
Haapakosken voimalaitos

Haapakosken voimalaitos on Pohjolan Voima Oy:n omistama vesivoimalaitos Oulussa, Yli-Iin suuralueella, Pahkalan kaupunginosassa. Haapakoski on Iijoen alajuoksun voimalaitoksista ylimpänä, ja joen suulta laskien viides.
Voimalaitoksen arkkitehtisuunnittelun on tehnyt arkkitehti Uki Heikkinen 1961. Vuonna 1963 valmistuneen voimalan pudotuskorkeus on 16 metriä. Laitoksessa on kaksi Kaplan-turbiinia ja kaksi 24 MVA:n generaattoria. Vuosina 2007–2009 peruskorjatun voimalaitoksen sähköteho on 32,6 MW ja vuosituotanto 130 GWh.
Vaaleamadagaskarinkerttunen

 
Vaaleamadagaskarinkerttunen ("Nesillas lantzii") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidettiin vuoteen 1993 madagaskarinkerttusen alalajina.
Levinneisyys.
Vaaleamadagaskarinkerttusta tavataan Madagaskarin lounaisosissa. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta lajin on raportoitu olevan "ei-harvinainen". Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elintavat.
Vaaleamadagaskarinkerttunen elää yksittäin tai pareittain ja käyttää ravinnokseen hyönteisiä. Se tekee pesänsä tiheään heinätuppaaseen tai pensaaseen. Se munii kaksi munaa elo-helmikuussa.
Ngazidjankerttunen

 
Ngazidjankerttunen ("Nesillas brevicaudata") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ngazidjankerttusta tavataan Komoreilla. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tundrapäästäinen

Tundrapäästäinen ("Sorex tundrensis") on päästäislaji.
Levinneisyys.
Tundrapäästäistä tavataan tundralla ja metsäalueilla Luoteis-Kanadassa ja Alaskassa, Venäjän itäosista Uralille sekä Kiinan ja Mongolian pohjoisosissa. Se on runsaslukuinen laji ja Siperian jokien varsilla se on yleisin nisäkäslaji.
Elintavat.
Tundrapäästäinen käyttää ravinnokseen pääasiassa kovakuoriaisia. Se lisääntyy kolme tai neljä kertaa vuodessa ja synnyttää kerralla 7–10 poikasta.
Galina Voskobojeva

Galina Voskobojeva (s. 18. joulukuuta 1984 Moskova, Venäjä) on kazakstanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 42 toukokuussa 2012. Hän on voittanut urallaan viisi WTA-turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnausten kaksinpelissä Voskobojeva on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa vuosina 2009 ja 2012.
Zuzana Kučová

Zuzana Kučová (s. 26. kesäkuuta 1982 Bratislava) on slovakialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 101 kesäkuussa 2010. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä ja neljä turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Kučová on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle Ranskan avoimissa 2013
Myös hänen siskonsa Kristína Kučová on tennispelaaja.
Komorienkerttunen

 
Komorienkerttunen ("Nesillas mariae") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Komorienkerttusta tavataan kotoperäisenä Komoreilla. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Fredrik Östring

Fredrik Östring (14. tammikuuta 1810 Närpiö – 6. syyskuuta 1855 Maalahti) oli suomalainen pappi ja kuului herännäisyyden vaikuttajiin. Hänen innokkaaseen toimintaansa ruotsinkielisellä Pohjanmaalla kiinnitettiin viranomaisten taholta huomiota ja hän sai syytteen luvattomien uskonnollisten kokousten järjestämisestä. Hänet pidätettiin puoleksi vuodeksi virantoimituksesta.
Myös hänen veljensä Johan Jakob Östring vaikutti herännäisyyden piirissä.
Hän kuoli haaksirikossa Maalahdessa 6. syyskuuta 1855.
Aldabrankerttunen

 
Aldabrankerttunen ("Nesillas aldabrana") on kerttusten heimoon kuulunut, sukupuuttoon kuollut varpuslintu. Lajia tavattiin kotoperäisenä Aldabralla. Se löydettiin vuonna 1967 ja viimeinen havainto siitä tehtiin vuonna 1983. Lajia etsittiin saarelta vuosina 1986 ja 2003–2004, mutta etsinnät eivät tuottaneet tulosta.
Jenni Jaakkola

Jenni Jaakkola (s. 20. helmikuuta 1999) on ensimmäisen KIDSing-lastenlaulukilpailuohjelman voittaja.
Ura.
25. toukokuuta 2013 järjestetyn finaalin voiton ansiosta Jaakkola sai levytyssopimuksen Antti Tuiskun oman levymerkin Hyökyaalto Recordsin kanssa. Hän pääsi myös esiintymään Tuiskun syksyllä 2013 järjestetylle juhlakiertueelle.
Jaakkolan esikoisalbumin äänitykset aloitettiin heinäkuussa 2013. "Siipeni mun" -niminen albumi julkaistiin 11. lokakuuta 2013.
Jaakkola levytti vuonna 2016 Suomen Partiolaisten suurleirin Roihun virallisen leirilaulun ”Roihu”. Saman vuoden syksyllä hän teki cameoroolin Ylen "Uusi päivä" -draamasarjassa. Vierailun yhteydessä hän vieraili sarjassa mukana olevan Bongolava-yhtyeen singlellä ”Paperisetelit”.
Jaakkola teki joitakin keikkoja Jenni Jaakkola Coverband -yhtyeen kanssa.
Nykyään Jennin musiikkiura on tauolla sillä Jenni opiskelee kotitalousopettajaksi ja asuu nykyään Australian Sydneyssä.
Nick Kyrgios

Nicholas Hilmy Kyrgios (s. 27. huhtikuuta 1995 Canberra) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 13 lokakuussa 2016 ja nelinpelissä sijalla 29 huhtikuussa 2022. Kyrgios siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2013.
Kyrgios voitti junioriurallaan kaksinpeliturnauksen Australian avoimissa 2013. Nelinpelimestaruutensa hän voitti Ranskan avoimissa 2012 sekä Wimbledonissa 2012. Hän oli myös junioreiden maailmanlistan ensimmäisellä sijalla.
Helmikuussa 2013 Kyrgios voitti haastajaturnauksen kaksinpelin Sydneyssä. Ranskan avoimissa 2013 Kyrgios teki grand slam -debyyttinsä ammattilaisena. Ensimmäisellä kierroksella villin kortin turnauksen pääsarjaan saanut Kyrgios voitti maailmanlistan sijalla 57 olleen Radek Štěpánekin luvuin 7–6(4), 7–6(8), 7–6(11). Wimbledonissa 2014 Kyrgios eteni puolivälieriin voittaen neljännellä kierroksella Rafael Nadalin. Puolivälierässä hän hävisi Milos Raonicille. Wimbledonin menestyksensä johdosta Kyrgios nousi ATP-rankinglistalla sijalle 66.
Kyrgios on voittanut kaksinpelissä kuusi ATP-turnausta: Marseillessa, Atlantassa ja Tokiossa vuonna 2016, Brisbanessa vuonna 2018 sekä Washingtonissa ja Acapulcossa 2019. Nelinpelissä hän on voittanut Jack Sockin parina Lyonin turnauksen vuonna 2018 sekä Thanasi Kokkinakisin kanssa Australian avoimet 2022.
Yksityiselämä.
Kyrgioksen isä George on australiankreikkalainen ja hänen äitinsä Norlaila ("Nill") malesialainen. Hänen isänsä on talomaalari ja äiti tietokoneinsinööri. Hänen äitinsä on syntynyt Malesiassa Selangorin sulttaanin kuningasperheeseen, mutta hän pudotti pois prinsessan arvonsa muuttaessaan parikymmenvuotiaana opiskelemaan Australiaan. Hänellä on kaksi sisarusta, veli Christos ja sisko Halimah. Kyrgios kävi Radford Collegessa peruskoulunsa ja lukion canberralaisessa Daramalan Collegessa valmistuen vuonna 2012.
Kyrgios joutuu Australiassa elokuussa 2022 oikeuteen syytettynä vuonna 2021 tapahtuneesta tyttöystävänsä pahoinpitelystä.
Sven Ivar Seldinger

Sven Ivar Seldinger (19. toukokuuta 1921 Mora, Ruotsi – 21. helmikuuta 1998) oli ruotsalainen radiologi, joka keksi Seldingerin tekniikaksi kutsutun lääketieteellisen toimenpiteen jolla saavutetaan turvallinen pääsy verisuoniin ja muihin onttoihin elimiin. Tekniikka on mahdollistanut nykyiset angiografiat, joita radiologit ja kardiologit tekevät.
Jack the Nipper

Jack the Nipper on Gremlin Graphicsin kehittämä vuonna julkaistu tasohyppelypeli. Peli perustuu väljästi Brittiläiseen "Sweeny Toddler"-sarjakuvahahmoon.
Peli.
"Jack the Nipper" on sivusta kuvattu tasohyppelypeli. Hahmot ja esineet ovat oikeasti kaksiulotteisia, mutta peliin on lisätty illuusio kolmiulotteisuudesta sallimalla hahmojen pystyakselin suuntaiset liikkeet pelikentällä. 
Pelaaja ohjaa tuhmaa lasta, joka haluaa rikkoa ennätyksen tuhmuudessa. Saavuttaakseen tuhmuuspisteitä hän tekee ilkeitä kepposia kaupungin asukkaille. Tuhmuutta mitataan omalla mittarillaan, jonka täyttyessä peli on läpäisty. Mikäli vihaiset aikuiset saavat hänet kiinni, hän saa osakseen kuritusta. Jokainen kontakti aikuiseen lisää kuritusmittarin lukemaa ja mikäli mittari täyttyy, Jack menettää yhden elämän. Myös kosketukset kaupungin kummituksiin ja hirviöihin lisäävät kuritusmittarin lukemaa.
Comeblack

Comeblack on saksalaisen hard rock-yhtye Scorpionsin kokoelma/cover -albumi. Se julkaistiin vuoden 2010 "Sting in the Tail" -albumin ja konserttikierueen jälkeen marraskuussa 2011.
Puolet albumin kappaleista on uudelleennauhoitettuja yhtyeen klassikkokappaleita ja puolet cover-versioita 60- ja 70-luvun suosituista rock-kappaleista. 
Yhdysvalloissa Comeblack-albumi myi noin 5000 kappaletta ja debytoi sijalla 90 Billboard 200-listalla
Allmusic antoi albumille kolme tähteä viidestä arvioiden uudelleennauhoitettujen kappaleiden kuulostavan "isommilta kuin 80-luvun versiot" ja huomautti, että cover-versiot "Children of the Revolution" ja "Tainted Love" erottuivat joukosta positiivisesti.
Dandiya

Dandiya on suosittu rajasthanilainen ja gujaratilainen kansantanssi. Värikkäisiin asuihin sonnustautuneet esiintyjät tanssivat pitkien keppien kanssa. Tanssia säestetään Meddale-nimisellä rummulla. Rajasthanilaisen Bhil-heimon jäsenet esittävät tanssista eri variaatioita, joista kukin liittyy maanviljelyssykleihin. Esimerkkeinä tällaisista tansseista mainittakoon Ghumer, Raika ja Jhoria -nimiset tanssit. 
Gher-tanssi on Mina-heimon keskuudessa suosittu tällainen tanssi. Heimo on samankaltainen kuin Bhil-heimo. Valar-niminen tanssi taas on tyypillinen rajasthanilaisen Garasia-heimon keskuudessa esiintyvä Dandiya-tyyppinen tanssi.
Erik Granfelt (voimistelija)

Erik Gustaf Granfelt (17. marraskuuta 1883 Tukholma – 18. helmikuuta 1962 Täby) oli ruotsalainen voimistelija, köydenvetäjä ja olympiavoittaja. Hän oli mukana voittamassa joukkuevoimistelussa kultaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa. Lisäksi hän kuului köydenvedossa pronssia saaneeseen joukkueeseen Ateenan välikisoissa 1906.
Myös Erikin veljet Nils ja Hans Granfelt olivat olympiaurheilijoita. Granfelt oli lisäksi miekkailija Nils Rydströmin setä/eno.
Braden Looper

Braden LaVerne Looper (s. 28. lokakuuta 1974 Weatherford, Oklahoma) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä, jonka ura päättyi 2009. Hän voitti World Series -mestaruuden vuosina 2003 ja 2006. Hänen yliopistonsa oli Wichita State, ja ensimmäisen MLB-ottelunsa hän pelasi 31. maaliskuuta 1998. Looperin seuroina ovat olleet St. Louis Cardinals (1998, 2006–2008), Florida Marlins (1999–2003), New York Mets (2004–2005) ja Milwaukee Brewers (2009). Viimeisen pelinsä MLB:ssa hän pelasi 2. lokakuuta 2009.
Looper kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa ja kuului siellä baseballissa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Myös Bradenin serkku Aaron Looper on pelannut MLB-tasolla.
Harry Ruby

Harry Ruby (27. tammikuuta 1895 New York, New York – 23. helmikuuta 1974 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi erityisesti yhteistyöstään vuonna 1920 tapaamansa Bert Kalmarin kanssa. Lisäksi Ruby työskenteli muiden muassa Edgar Leslien, Sam Lewisin, Joe Youngin ja George Jesselin kanssa.
Kalmar &amp; Ruby -kaksikon lauluihin lukeutuvat "So Long OO Long", "Timbuctoo", "She's Mine All Mine", "Where Do They Go When They Row Row Row", "The Vamp From East Broadway", "My Sunny Tennessee", "I Gave You Up Just Before You Threw Me Down", "Who's Sorry Now", "All Alone Monday", "Happy Go Lucky", "Up in the Clouds", "I Wanna Be Loved By You", "It Was Meant to Be" ja "Three Little Words".
Ruby työskenteli Broadwaylla ja vuodesta 1930 Hollywoodissa. Hän myös kirjoitti käsikirjoituksia. Hän jatkoi työskentelyään Kalmarin kuoltua 1947; elokuva "Kolme pientä sanaa" (1950) kertoo Rubyn ja Kalmarin tarinasta. Ruby otettiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen.
Kun vuoden 1951 elokuvista jaettiin Oscar-palkintoja, Ruby oli ehdolla parhaan kappaleen Oscarin saajaksi kappaleella "A Kiss to Build A Dream On" elokuvasta "Jäljet johtavat yökerhoon" ("The Strip"). Sitä olivat säveltämässä ja sanoittamassa hänen lisäkseen Kalmar ja Oscar Hammerstein II. 
Aiheesta muualla.
Marija Prymatšenko

Marija Oksentijivna Prymatšenko (, sukunimi joskus myös ) (1908–1997) oli ukrainalainen naivistinen taiteilija, jonka teoksia on Ukrainan kansantaiteen museon kokoelmissa.
Polion lapsena sairastanut Prymatšenko kärsi taudin seurauksista koko ikänsä. Hän asui Bolotnjan kylässä lähellä Tšernobylia. Hän maalasi myös ydinvoimalaonnettomuutta käsittelevän sarjan, teki koristelua keramiikkatöihin ja kirjontatöitä. Töissään hän käytti pohjana satuja ja myyttejä. Myös hänen poikansa Fedir Prymatšenko on taiteilija, samoin hänen lapsenlapsensa.
Prymatšenkon teoksia on ollut esillä muun muassa Ranskassa ja Kanadassa, ja Pablo Picasson kerrotaan käyneen hänen näyttelyssään. Kuvateoksia hänen maalauksistaan on julkaistu eri puolilla maailmaa. 
Taideteoksen kopiointi.
Suomalainen suunnittelija Kristina Isola on kopioinut eläinhahmoja lukuun ottamatta Prymatšenkon maalauksen "Rotta matkalla" (1963) Marimekolle suunnittelemaansa kankaaseen "Metsän väki" (2007).
Tekijänoikeusasioissa on epäselvyyttä, sillä Ukraina kuului teoksen valmistumisen aikaan 1960-luvulla Neuvostoliittoon, eikä Neuvostoliitto kuulunut silloin kansainvälisiin tekijänoikeussopimuksiin, joista tärkein on Bernin sopimus. Prymatšenkon teosten oikeuksien omistajat ovat hänen lapsensa ja lapsenlapsensa. Taiteilijana työskentelevä lapsenlapsi Ivan Prymatšenko sanoo, ettei Ukraina kunnioita nykyisinkään tekijänoikeuksia, vaan hyödyntää teoksia surutta. Myös teosten sijaintipaikka, museo käyttää hänen mukaansa niitä kaupallisesti hyväkseen.
Marimekko on tarjoutunut ostamaan muutamien Prymatšenkon teosten käyttöoikeuksia.
Pimme Korhonen

Pimme Korhonen on suomalainen rumpali, joka on soittanut muun muassa Bad Signissa, Teddy &amp; the New Tigersissa, Wow-Deessa, Honey B and the T-Bonesissa, Leningrad Cowboysissa, Pietarinkadun Oilers Bandissa ja Sleepy Sleepersissa. Leningrad Cowboysin mukana Korhonen on näytellyt Aki Kaurismäen ohjaamissa "Leningrad Cowboys" -elokuvissa.
Wrangelsburgin linna

Wrangelsburgin linna () on kartano Wrangelsburgin kunnassa Saksassa. Se sijaitsee Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Vorpommern-Greifswaldin piirikunnassa Greifswaldin kaupungista kaakkoon. Carl Gustav Wrangel rakennutti alkuperäisen rakennuksen paikalle vuosien 1652 ja 1664 välillä barokkilinnan arkkitehti Caspar Vogelin piirustusten mukaan. 
Nykyinen rakennus rakennettiin 1880-luvulla.
Ossi Lehtinen

Ossi Juhani Lehtinen (17. kesäkuuta 1934 – 2. maaliskuuta 2019 Vantaa) oli suomalainen iskelmälaulaja, joka tuli tunnetuksi Dallapé-orkesterin solistina 1960-luvulla. Ossi Lehtinen oli mukana Dallapén vuoden 1964 singlellä ”Tanja”/”Kultani nimen minä kirjoitan” (Odeon 45 PLD 228). 
Nuoruudessaan Lehtinen oli ottanut laulutunteja kuuluisalta laulupedagogilta Olavi Nybergiltä ja oopperalaulaja Jorma Huttuselta. Lehtinen aloitti esiintymisen jo vuonna 1950. Martti Jäppilä pestasi hänet Dallapén solistiksi A. Aimon jouduttua sydänvaivojen vuoksi jäämään pois orkesterin kiertueilta keväällä 1963. Lehtinen työskenteli tuolloin huoltomiehenä lentoyhtiö Aerolla. Lehtinen lauloi Dallapéssa syksyyn 1964 saakka, jolloin hän perusti oman yhtyeen ja hänen tilalleen Dallapéhen tuli Mikko Järvinen. Lehtinen palasi Dallapén laulusolistiksi vielä tammikuussa 1968, kunnes orkesterin uudeksi vakituiseksi solistiksi tuli saman vuoden kesäkuussa Kalevi Korpi.
Sittemmin Lehtinen esitti hengellistä musiikkia. Lehtisen puoliso oli Salli Sanelma (o.s. Tanninen) vuodesta 1961 tämän kuolemaan 2008. Lehtiset asuivat Salli Lehtisen keuhkosairauden takia jonkin aikaa Espanjassa, jossa Lehtinen lauloi Espanjassa asuville suomalaisille. Puolison kuoltua Lehtinen avioitui myöhemmin uudestaan. Hän asui Myyrmäessä Vantaalla ja osallistui aktiivisesti Myyrmäen helluntaiseurakunnan toimintaan laulamalla ja julistamalla. Loppuvuosinaan Lehtinen joutui laulamaan pyörätuolissa istuen.
Samuli Mikkonen

Samuli Mikkonen (s. 24. maaliskuuta 1973) on suomalainen jazzpianisti ja säveltäjä. Nykyisin Mikkonen soittaa Kuára-triossa yhdessä rumpali Markku Ounaskarin ja trumpetisti Per Jorgensenin kanssa. Ennen Kuáraa Mikkonen on julkaissut neljä sooloalbumia ja soittanut noin 20 muulla levyllä.
Mikkonen opiskeli Jyväskylän konservatoriossa pianonsoittoa Matti Laukkasen johdolla. Mikkonen valittiin Sibelius-Akatemian jazzosastolle vuonna 1993 ja aloitti parin vuoden jälkeen myös klassisen sävellyksen opinnot. Mikkonen oli mukana vuonna 1992 perustetussa Wäinämöiset-yhtyeessä yhdessä Markus ja Tony Elglandin kanssa. Sibelius-Akatemiassa Mikkonen oli mukana vuodesta 1993 alkaen saksofonisti Jouni Järvelän Jouni Järvelä Groupissa. 1990-luvun puolivälissä Mikkonen liittyi trumpetisti Mika Myllärin ja saksofonisti Jari Perkiömäen yhtyeisiin, joiden jäsenenä hän myös levytti ensimmäisen kerran vuonna 1997. Muita yhtyekiinnityksiä Mikkosella ovat olleet rumpali Markus Ketolan Tila ja vuodesta 1999 saksofonisti Pekka Pylkkäsen Putkipaja.
Samuli Mikkonen trio perustettiin vuonna 1997. Myöhemmin mukaan tuli saksofonisti Sakari Kukko, jonka kanssa äänitettiin levyt "Virret" ja "Joulu". Yhtye keikkaili myös nimellä Samuli Mikkonen ja 3 henkeä saksofonistina joko Sakari Kukko tai Sonny Heinilä. Vuonna 2002 kokoonpano laajeni oktetiksi Samuli Mikkonen ja 7 henkeä, jossa soittivat myös saksofonistit Juhani Aaltonen, Pepa Päivinen ja Jorma Tapio. Albumi "Samuli Mikkonen &amp; 7 henkeä" ilmestyi vuonna 2003.
Icom (yritys)

 () on kansainvälinen radiovastaanottimien ja -lähettimien valmistaja. Se valmistaa amatööriradioita, radioskannereita, lentokoneradioita, meriradioita ja maalla käytettäviä erikoisradioita. Icomin perusti sen alkuperäisellä nimellä Inoue vuonna 1954 Tokuzo Inoue.
Yhtiön päähallintopaikka on Osakassa ja sillä on sivutoimipisteitä Australian Melbournessa, Espanjan Barcelonassa, Kanadan Deltassa, Kiinan Pekingissä, Ranskan Toulousessa, Uuden-Seelannin Aucklandissa, Yhdistyneen kuningaskunnan Kentissä ja Yhdysvaltain Bellevuessa.
Guido Boni

Guido Boni (7. helmikuuta 1892 Vicchio – 15. joulukuuta 1956 Gattaia di Vicchio) oli italialainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa, jossa hän voitti moniottelun joukkuekilpailussa kultaa ja sijoittui siinä yksilönä neljänneksi.
Vuoden 1913 telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Pariisissa Boni saavutti kolme mitalia: kaksi kultaista ja yhden pronssisen.
Itä–Länsi-ottelu 1952

Vuoden 1952 pesäpallon Itä–Länsi-ottelu pelattiin Hesperiassa 7. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan kahdeksastoista Itä–Länsi-ottelu. Katsojamääräksi koleassa säässä ilmoitettiin 1 700.
Juoksulista.
Itä aloitti sisällä.
Purjesimput

Purjesimput (Tetraroginae) on velhokaloihin kuuluva alaheimo. Alaheimon lajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Toisinaan purjesimppujen katsotaan kuuluvan skorpionisimppuihin (Scorpaenidae) alaheimona tai kokonaan omaksi heimokseen Tetrarogidae.
Lajit ja anatomia.
Purjesimppujen alaheimoon kuuluu 16 sukua ja noin 38 lajia. Kooltaan ne ovat yleensä pienikokoisia ja jäävät alle 15 cm:n pituisiksi, mutta suurin laji voi saavuttaa 81 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan alaheimon kalat ovat litteähköjä ja pitkänomaisia, päässä on piiejä ja silmän taka on piikki, jonka kalat voivat nostaa pystyyn. Selkäevä on pitkä ja useilla lajeilla korkea. Purjesimppulajien pään piikit ovat evien ruodot ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Purjesimput ovat erittäin myrkyllisiä ja voivat aiheuttaa erittäin tuskallisia haavoja myös ihmiselle. Väriltään alaheimon lajit ovat tyypillisesti ruskehtavankirjavia. 
Levinneisyys ja elintavat.
Purjesimppuja tavataan lämpimistä ja lauhkeista vesistä Afrikan etelärannikolta Tyynellemerelle. Suurin osa lajeista on mereisiä, mutta roki ("Notesthes robusta") elää makeissa vesissä Australian itäosissa. Purjesimput elävät lähellä pohjaa ja niiden ravintoa ovat äyriäiset ja kalat.
Kirsi Aromaa

Kirsi Elina Maarit Aromaa (s. 23. heinäkuuta 1958 Pomarkku) on suomalainen balettitanssija. Hän tanssi aiemmin Suomen Kansallisbaletissa solistitanssijana klassisten balettien pääosissa. Sittemmin hän on toiminut baletin ja baletin repertuaarin pedagogina.
Ura.
Aromaasta tuli ylioppilas vuonna 1977. Hän opiskeli Suomen kansallisoopperan balettikoulussa. Vuosina 1978–1979 hän oli harjoittelijana Suomen kansallisbaletissa, ja tanssijana vuodesta 1979 lähtien. 
Aromaa oli 1980-luvulla Kansallisbaletin keskeisiä naistanssijoita, ja hänen tärkeimpiä töitään oli Gisellen, Don Quijoten, Huonosti vartioidun tytön, Pähkinänsärkijän ja Napolin päätehtävät. 
Vuonna 1984 Aromaa sijoittui toiseksi ensimmäisissä kansainvälisissä balettikilpailuissa naisten seniorisarjassa Natalia Tshehovskajan jälkeen.
Hän tanssi 23 vuotta baletin solistin ja ensitanssijan tehtävissä. Eläkkeelle hän jäi täysinpalvelleena 43-vuotiaana vuonna 2001. Hänen jäähyväisnäytäntönsä oli Joutsenlammen Odette-Odilen rooli, jota pidetään klassisen baletin rooleista kauneimpana ja raskaimpana. Eläköitymisensä yhteydessä hän aloitti balettipedagogin opinnot Jyväskylän yliopiston balettitanssijoille räätälöimästä erikoiskoulutuksessa.
Aromaa on opettanut muun mussa Oulun seudun ammattikorkeakoulu OAMK:n tanssinopettajakoulutuksen erikoiskoulutusluokkaa.
Aromaa valmistui tanssitaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2007.
Yksityiselämä.
Aromaan veli Jukka Aromaa on toiminut oopperan balettioppilaitoksen rehtorina.
Rooleja.
Aromaa on tehnyt rooleja muun muassa
Helmer Adler

Karl Aksel Helmer Adler (6. toukokuuta 1908 Kuhmo – 4. joulukuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen vasemmistolainen toimittaja, kriitikko ja elokuvaohjaaja.
Adler kävi kahdeksan luokkaa Helsingin suomalaista lyseota ja siirtyi sitten lehtialalle. Hän oli toimittajana "Suomenmaa"-lehden uutisosastolla 1930–1932 ja "Suomen Sosialidemokraatti" -lehden toimittajana 1934–1938. Adler oli sen jälkeen vuoden verran ohjaajana Kirjan talossa toimineella Työväen Näyttämöllä. 
Adler toimi "Tulenkantajat"-lehden ja "Kirjallisuuslehden" avustajana, työskenteli "Suomen Sosialidemokraatin" kulttuuritoimittajana ja teki "Soihtu"-lehteä. Hän kuului kirjailijaryhmä Kiilaan ja oli mukana vuonna 1940 Suomen–Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran (SNS I) johdossa. Vuonna 1934 Adler on keskeisessä roolissa suunniteltaessa Ranskan kansanrintamaa esikuvana käyttäen vasemmistososialidemokraattien ja kommunistien yhteisrintamaa. Ensimmäinen suunnittelukokous pidettiin Adlerin luona ja siinä vasemmistososialidemokraatteja edustivat Adlerin ohella Mauri Ryömä ja Jarno Pennanen.
Adler käsikirjoitti ja ohjasi 1939 elokuvan "Herrat ovat herkkäuskoisia". Hän myös näytteli elokuvassa tohtori Van Hu Sanin roolia.
Talvisodan aikana Adler oli väestönsuojelutehtävissä. Kun Suomen viranomaiset loppukesästä 1940 ryhtyivät tukahduttamaan SNS:n toimintaa, Adler alkoi eräiden muiden ohella organisoida niin sanottuja iskuryhmiä puolustamaan seuran kokouksia. Hänet kutsuttiin syyskuussa 1940 asepalvelukseen ja hän toimi sitten kirjurina Helsingin suojeluskuntapiirissä. Adler teki itsemurhan kaasulla joulukuussa 1940.
Curveball

”Curveball”, oikealta nimeltään Rafid Ahmed Alwan al-Janabi (, s. 1968), on Irakista vuonna 1999 loikannut mies, joka väitti länsimaisille tiedustelupalveluille työskennelleensä Irakin joukkotuhoaseprojektissa. Yhdysvaltain hallinto käytti Curveballin antamia tietoja perusteena Irakin sodan aloittamiselle. Curveballin antamissa tiedoissa oli useita epäloogisuuksia, mutta Yhdysvaltain tiedustelupalveluiden johto piti tietoja silti totuudenmukaisina. Vuosi sodan aloittamisen jälkeen liittouman nimittämä komissio todisti Curveballin valehdelleen järjestelmällisesti.
Alwan al-Janabi opiskeli kemiantekniikkaa Irakissa Bagdagin yliopistossa, mutta työskenteli Irakissa ollessaan vain televisioalalla. Hän loikkasi Irakista Saksaan vuonna 1999 ja haki poliittista turvapaikkaa. Al-Janabi lähetettiin Zirndorfissa sijainneeseen vastaanottokeskukseen, jossa hän yllättäen väittikin työskennelleensä korkeassa virassa Irakin joukkotuhoaseohjelmassa. Tämä kiinnitti Saksan tiedustelupalvelun huomion. Al-Janabi, jolle saksalaiset antoivat koodinimen ”Curveball”, kertoi vuosina 1999–2001 Saksan tiedustelupalvelulle työskennelleensä liikuteltavia joukkotuhoaseita valmistaneessa tehtaassa. Vastineeksi antamistaan tiedoista Saksa antoi Curveballille turvapaikan sekä rahaa. Saksan tiedustelupalvelu kertoi Curveballista myös Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelulle. Vaikka CIA löysi Curveballin kertomuksesta useita epäjohdonmukaisuuksia ja useat CIA:n työntekijät epäilivät tietojen todenperäisyyttä, esitteli George W. Bushin hallinto Curveballin tiedot totena. Muun muassa Yhdysvaltain silloinen ulkoministeri Colin Powell esitteli Yhdistyneiden kansakuntien kokouksessa Curveballin antamia tietoja totena.
Ensimmäisen kerran Curveballin antamat tiedot osoitettiin aukottomasti valheellisiksi ensimmäisen kerran vuonna 2004, kun liittouman perustama, Irakin joukkotuhoaseita Irakin miehittämisen jälkeen etsinyt Iraq Survey Group totesi Curveballin antamien tietojen olleen täysin perättömiä. Seuraavana vuonna myös presidentti Bushin nimittämä Iraq Intelligence Commission tuli samaan lopputulokseen. Komission tekemän raportin mukaan Curveballin kanssa työskennelleet saksalaiset ja yhdysvaltalaiset viranomaiset pitivät häntä hulluna ja mahdollisesti alkoholistina, minkä lisäksi tiedustelupalvelujen johtajat siirsivät Curveballin antamia tietoja kyseenalaistaneita analyytikkoja pois tapauksen tutkinnasta. Vuonna 2011 myös Curveball itse myönti valehdelleensa tarkoituksella Saksan ja Yhdysvaltojen tiedustelupalveluille.
Adriano Mandarino Hypólito

Adriano Mandarino Hypólito (18. tammikuuta 1918 Aracajú – 10. elokuuta 1996) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 18. lokakuuta 1942 ja nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Diospolis in Thracian titulaaripiispaksi 22. marraskuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. helmikuuta 1963. Pääkonsekraattorina toimi Anselmo Pietrulla, jota avustivat Epaminondas José de Araújo ja Walfrido Teixeira Vieira.
Mandarino Hypólito sai 29. elokuuta 1966 nimityksen Nova Iguaçun piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 9. marraskuuta 1994. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Markku Löfman

Markku Löfman (s. 18. huhtikuuta 1950 Suonenjoki) on suomalainen pesäpalloilija.
Löfman aloitti pelaamisen Valkealan Roiman juniorijoukkueessa, jonka jälkeen siirtyi KPL:n junioreihin v- 1964 ja 1966 KPL:n 2-joukkueeseen ja pelasi Pesäpallon mestaruussarjassa 1967–1980 yhteensä 14 kautta edustaen koko ajan Kouvolan Pallonlyöjiä. Suomen mestaruuden Löfman voitti neljä kertaa ja Cup-mestaruuden kahdesti. Lisäksi mitalisaldoa kaunistaa 1 SM-hopea ja kaksi pronssia.
Itä–Länsi-ottelussa Löfman on pelannut viisi kertaa ja Liitto–Lehdistö-kamppailuun hänet on valittu seitsemän kertaa.
Suokeltakerttu

Suokeltakerttu ("Calamonastides gracilirostris") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Suokeltakerttua tavataan hajanaisesti Afrikan suurten järvien alueella. Lajin kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen kanta on pieni ja esiintymät ovat hajanaisia. Suokeltakerttua uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Elinympäristö.
Suokeltakerttu elää erityisesti papyrussoilla, mutta myös muilla marskimailla.
Vuorikeltakerttu

 
Vuorikeltakerttu ("Iduna similis") on kerttustn heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vuorikeltakerttua tavataan Afrikan itäosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matti Lautala

Matti Lautala (12. marraskuuta 1947 Luumäki – 5. tammikuuta 2024) oli suomalainen pesäpalloilija.
Matti "Nakke" Lautala aloitti pelaamisen kouluiässä ja liittyi 1962 Kouvolan Pallonlyöjiin. Lautala pelasi Pesäpallon mestaruussarjassa 1964–1981 (1964–1965 varamiehenä) saavuttaen Suomen mestaruuden viisi kertaa ja Cup-mestaruuden kahdesti. Lisäksi mitalisaldoa kaunistaa 1 SM-hopea ja kaksi pronssia. Kaikkiaan loppusarjoineen 317 mestaruussarjaottelua pelannut Lautala toi näissä yhteensä 359 juoksua sijoittuen useina vuosina tuojatilaston top 10:een. Lautalan ulkopelipaikka oli yleensä kakkosvahti. Pesispörssipisteitä Lautalalle kertyi 1687,7. Sillä sijoittui edelleen kauden 2012 jälkeen pörssissä sijalle 36.
Itä–Länsi-ottelussa Lautala pelasi yhdeksän kertaa ja Liitto–Lehdistö-kamppailuun hänet valittiin kahdeksan kertaa.
Lautala pelasi nuoruudessaan jalkapalloa Susien B- ja C-junioreissa.
Martti Peitso

Martti Peitso (24. elokuuta 1924 Raahe – 4. joulukuuta 1994) oli suomalainen kuvanveistäjä. Raahelaissyntyinen Peitso toimi pääosan urastaan, yli kolmekymmentä vuotta, Tammisaaressa.
Peitso opiskeli 1940-luvulla sekä Taideteollisessa oppilaitoksessa että Helsingin yliopiston piirustussalissa. Vuosina 1950-1954 hän oli Wäinö Aaltosen oppilaana. Vuodesta 1955 hän oli Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston opettaja. Hän osallistui Sibelius-monumentin veistoskilpailuun 1962, jossa hän jatkokilpailussa tuli toiselle sijalle.
Peitso sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen.
Peitson teoksia on runsaasti Tammisaaren museossa.
Mauri Alanne

Mauri Alanne (s. 27. maaliskuuta 1956) on suomalainen pesäpalloilija.
Alanne pelasi Pesäpallon mestaruussarjassa 1972-1980 Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa saavuttaen Suomen mestaruuden kaudella 1976 ja Cup-mestaruuden ja SM-pronssia kaudella 1977. 
Itä-Länsi-ottelussa Alanne pelasi Idän puolella vuonna 1975. Pörssipisteitä Alanne keräsi 358,7.
CB-puhelin

CB-puhelimella (lyhyemmin CB) tarkoitetaan keskusteluradiota eli kansalaisten omassa käytössä olevia taajuuksia (). Radiopuhelimen käyttämiseen ei tarvita pätevyystodistusta, lähetyslupaa eikä taajuusmaksua, vaan CB-puhelin on niin sanottu "vapaa radio". 
Puolassa on käytössä rinnakkain myös oma kansallinen CB-radiopuhelinkanavointi, jossa taajuus ei pääty -5 kHz:iin, vaan tasakymmenlukuihin.
Carl Silfverstrand

Carl Johan Silfverstrand (9. lokakuuta 1885 Helsingborg – 2. tammikuuta 1975 Helsingborg) oli ruotsalainen voimistelija, yleisurheilija ja olympiavoittaja. Hän osallistui vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa seiväshyppyyn (10. sija) ja pituushyppyyn (20. sija). Vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa Silfverstrand kuului voimistelijana ruotsalaisessa järjestelmässä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Silfverstrand toimi yleisurheiluvalmentajana Suomessa vuosina 1919–1920 ja 1925–1927, Tanskassa 1922–1925 ja Norjassa 1927–1936.
Viherhuiskukerttu

 
Viherhuiskukerttu ("Macrosphenus concolor") on afrikantöpökerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viherhuiskukerttua tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta monilla alueilla sitä on kuvattu yleiseksi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltahuiskukerttu

 
Keltahuiskukerttu ("Macrosphenus flavicans") on afrikantöpökerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltahuiskukerttua esiintyy Afrikan keskiosissa. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi monilla alueilla. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruskohuiskukerttu

 
Ruskohuiskukerttu ("Macrosphenus kempi") on afrikantöpökerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruskohuiskukerttua esiintyy Länsi-Afrikan rannikolla Sierra Leonesta Kameruniin. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. Liberian kannaksi arvioidaan 300 000 paria, mutta muuten lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi.
Pekka Harjula

Pekka Harjula (s. 16. tammikuuta 1954) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Harjula pelasi Pesäpallon mestaruussarjassa ensimmäiset ottelut kaudella 1971, mutta vakituisesti 1974-1982 Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa saavuttaen Suomen mestaruuden kaudella 1976 ja Cup-mestaruuden ja SM-pronssia kaudella 1977. 1978 Harjula pelasi Helsinki-Pesiksessä ja 1979 Kauhajoen Karhussa ollen mukana pudottamassa molempia mestaruussarjasta, jonka jälkeen hän palasi KPL:iin. 
Itä-Länsi-ottelussa Harjula pelasi 1977 ja Liitto-Lehdistö -ottelussa 1980. SM-sarjan lyöjäkuninkuuden Harjula voitti kaudella 1977 ollen samalla tehotilaston (lyödyt + tuodut) kakkonen.
Isohuiskukerttu

 
Isohuiskukerttu ("Macrosphenus kretschmeri") on afrikantöpökerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isohuiskukerttua tavataan Keniassa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, ja sen on kuvattu olevan yleinen Mosambikin pohjoisosissa, mutta harvinainen tai paikallisesti yleinen muualla.
Elintavat.
Isohuiskukerttu elää metsissä ja sitä esiintyy 1 800 metrin korkeuteen merenpinnasta. Se elää yksittäin, pareittain tai 5–6 yksilön ryhmissä. Se voi myös liittyä sekaparviksi bulbulien, sieppojen, afrikanlepinkäisten ja drongojen kanssa. Isohuiskukerttu käyttää ravinnokseen hyönteisiä, joita se etsii maasta karikkeen seasta. Isohuiskukerttua on vaikea nähdä, vaikka se laulaakin paljon.
Angolanhuiskukerttu

 
Angolanhuiskukerttu ("Macrosphenus pulitzeri") on afrikatöpökerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Angolanhuiskukerttua tavataan Angolan länsiosissa. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Laji on harvinainen ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Elinympäristö.
Angolanhuiskukerttu elää kuivissa metsissä ja pensaikoissa ja hylätyillä kahviplantaaseilla. Sitä tavataan 800–1 030 metrin korkeudella merenpinnasta.
Tom Jones (romaani)

Tom Jones () on Henry Fieldingin romaani, joka ilmestyi vuonna 1749.
Teos on julkaistu suomeksi kahdesti, molemmilla kerroilla WSOY:n kustantamana: ensin Olli Nuorton lyhentäen suomentamana Maailman suurromaaneja -sarjassa vuonna 1950 ja kokonaisuudessaan Marja Alopaeuksen käännöksenä vuonna 1994.
Juoni.
"Tom Jones" kertoo Tom-nimisestä löytölapsesta, jonka hyväntahtoinen kartanonherra Allworthy adoptoi. Tarina jatkuu Tomin kasvuna aikuisuuteen ja edelleen päätymisenä naimisiin. Romaani jakautuu kolmeen osaan. Ensimmäinen käsittelee Tom Jonesin rakastumista naapuriinsa Sophia Westerniin. Toisessa osassa Tom Jones joutuu donquijotemaisiin seikkailuihin ja lähtee Skotlantiin taistelemaan jakobiittiarmeijaa vastaan. Viimeisessä, kolmanneksessa Tom Jones yrittää löytää uudelleen Sophian jakobiittikapinan jälkeen.
Tyyli.
Fielding kääntyy "Tom Jonesissa" jokaisen luvun alussa lukijan puoleen välillä velmuillen ja välillä filosofoiden. Hän siteeraa teoksessa sekä Horatiusta että Aristotelesta. Lukujen alut lähtevät liikkeelle periaatteessa vakavasti, mutta hiljalleen paljastuu, ettei kirjailijaa eikä filosofeja pidä ottaa turhan vakavasti. Välillä Fielding myös nokittelee lukijaa ja antaa tälle ironisia neuvoja.
Kertomus on rakennettu klassisten mytologiasankareiden kertomusten tapaan. Tarina heittäytyy välillä näennäisesti epämerkittäviin suuntiin, ja koko tarinaa alleviivaa säädytön huumori, minkä takia Samuel Johnson sanoi, ettei todennäköisesti tiedä yhtä turmeltunutta teosta.
Arviot.
Jukka Petäjä kirjoittaa arviossaan, että kirja on ”moderni, jopa postmoderni romaani” ja on lisäksi viisas ja hauska. Uudempi, Marja Alopaeuksen, suomennos pajastaa, miksi kirjaa on kirjallisuushistorioissa luonnehdittu Samuel Richardsonin parodiaksi: aiemmasta puuttuvissa kohdissa Fielding paljastuu koiranleuaksi eikä olekaan Richadsonin tapaan eeppinen kertoja.
Melchior Wezel

Melchior Wezel (16. marraskuuta 1903 – 7. joulukuuta 1989 Locarno) oli sveitsiläinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa joukkuevoimistelussa. Hän kilpaili myös yksilönä eri tapahtumissa ja sijoittui moniottelun yksilökilpailussa 12. sijalle.