tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Esa Saajanto

Esa Saajanto (s. 4. syyskuuta 1964 Oulu) on suomalainen jalkapallovaikuttaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen piirijohtajana.
Saajanto on Oulun Työväen Palloilijoiden kasvatti. Hän voitti seuran riveissä A-poikien SM-kultaa 1983. Edustusjoukkueessa Saajanto jo debytoi kaudella 1982, ja pelasi kauteen 1989 asti seurassa SM-sarjaa sekä I divisioonaa. Vuonna 1989 hän muutti vaimonsa opintojen myötä Helsinkiin, edustaen seuraavat seitsemän kautta toisella ja kolmannella sarjatasolla Kontulan Urheilijoita ja IF Gnistania. Helsingissä pelatessaan Saajannon tavoitteet olivat korkeimmalla sarjatasolla, mutta hän ei lopulta yltänyt enää toista kertaa pääsarjapelaajaksi.
Kaikkiaan Saajanto pelasi urallaan 58 pääsarjaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla hän esiintyi yhteensä 159 ottelussa ja onnistui maalinteossa 26 kertaa. Kahdella korkeimmalla sarjatasolla Saajanto pelasi 14 kautta.
Pelaajauransa jälkeen Saajanto on toiminut Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen piirijohtajana elokuusta 2003 asti. Jalkapallon ulkopuolella hän on työskennellyt yli 20 vuotta tietotekniikka-alan tehtävissä.
Ceylon Tea Services

Ceylon Tea Services (CTEA) on srilankalainen, erityisesti Dilmah-tuotemerkillä myydyn, lähinnä ortodoksiseen tuotantotapaan perustuvan teen valmistajana tunnettu teetalo. CTEA on osa laajempaa MJF-yrityskonsernia, ja kokonaisuus luettiin vuonna 2013 maailman kymmenen suurimman teetalon joukkoon. 
Vuosia suurten monikansallisten teetalojen palveluksessa toiminut Merrill J. Fernando (1930-) hankki ensimmäiset omat srilankalaiset teeviljelmänsä ja perusti nykyisen konsernin ensimmäisen yrityksen (MJF Exports Ltd) vuonna 1974. Jo tätä varhaisemmin, vuonna 1962, hän oli perustanut oman yrityksen (Merrill J. Fernando &amp; Company) viedäkseen Ceylonin teetä Neuvostoliittoon. Colombon pörssissä noteerattu Ceylon Tea Services Plc on perustettu vuonna 1981. Sen kotipaikka on Sri Lankan Läntisen provinssin Peliyagoda. 
CTEA:n pääomistus on yhä perustajasuvun eli Merrill J. Fernandon ja hänen poikiensa hallinnassa yksityisyrityksisten (MJF Teas, MJF Exports ja MJF Sons) välityksellä. Vuonna 1988 käyttöön otettu tuotebrandi "Dilmah" on muodostettu Merril J. Fernandon poikien nimestä: "Dil"han C. Fernando ja "Ma"lik J. Fernando. 
Nykyään Dilmah-brändi on levinnyt maailmanlaajuisesti yli 90 maahan. Dilmah-teen vähittäismyynniksi raportoitiin vuonna 2013 maailmanlaajuisesti 550 miljoonaa Australian dollaria. Tästä noin kymmenys on peräisin Australiasta, jossa se oli kolmanneksi suosituin teebrandi 13,7 prosentin markkinaosuudellaan. Ceylon Tea Servicesin liikevaihto oli tilivuonna 2014–2015 yhteensä 7,357 miljardia Sri Lankan rupiaa eli noin 48,2 miljoonaa euroa (vaihtokurssin 1.3.2015 mukaan). Tämä edusti vain osaa koko MJF Holdings-konsernin liikevaihdosta, johon moneen eri maahan perustetut tytäryhtiöt kuuluvat. 
CTEA:n päätoimintoja tukevia liiketoimintamuotoja ovat muun muassa:
Laajemman MJF-konsernin toiminta sisältää pakatun, tuotenimellä varustetun teen valmistamisen ja viennin ohella esimerkiksi paino- ja pakkaustoimintoja sekä teepensas-, kookospalmu-, maustekasvi- ja kumipuuviljelmien hallintaa ja niiden tuotannon markkinointia.
Yrityskonsernin perustaja on palkittu vuonna 2015 norjalaisella Business for Peace -tunnustuksella.
Saison

Saison on pintahiivaolut. Saisonit ovat tavallisesti hyvin hiilihappoisia ja hedelmäisiä oluita. Olut on peräisin Belgian ranskankieliseltä alueelta Valloniasta.
Kuvaus.
Saison-oluet ovat tavallisesti sadonkorjuuoluita. Ne ovat kotoisin Valloniasta, joka on Belgian ranskankielinen alue. Erityisesti Hainaut’n provinssi on tunnettu saisoneistaan. Belgian alueella on hieman yli kymmenen saison-panimoa.
Saisonien kantavierreväkevyys on välillä 13–20 Platoa. Korkeimmillaan saisonien alkoholipitoisuus on 7,5 tilavuusprosenttia. Saisonit ovat tavallisesti runsaan hedelmäisiä, happamia ja hieman pippurisia. Niiden hiilihappopitoisuus on korkea. Saisoneihin voidaan lisätä mausteita, kuten lakritsijuurta. Se käytetään yleensä lämpimässä, minkä takia saisonit ovat hedelmäisiä.
Chaozhou

Chaozhou (, peng’im: "Diê5ziu1") on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 350 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista itään. Kaupungin väkiluku on 2,67 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 3 146 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu idässä Zhangzhoun, etelässä Shantoun, lounaassa Jieyangin, sekä luoteessa Meizhoun prefektuuritason kaupunkeihin. Etelässä naapurina on myös Etelä-Kiinan meri.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kolmeen osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa)
Luettelo Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueista

Luettelo Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueista käsittää Australian osavaltion Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueet (). Alueita on 152, ja niistä 38 kuuluu Sydneyn suurkaupunkialueeseen. Osavaltion luoteiskulmassa on kunnallishallinnoton Far West -alue.
Finska Akademien

Finska Akademien eli ”suomalainen akatemia” on Ruotsissa toimivien mutta jollain tavalla Suomeen kytkeytyvien henkilöiden aatteellinen yhdistys. Akatemia perustettiin Tukholmassa 26. marraskuuta 2001. Akatemian tarkoituksena on tarjota jäsenilleen hyödyllistä tietoa, mielenkiintoisia suhteita, innoitusta ja iloa. Se on aatteista ja etujärjestöistä riippumaton yhdistys.
Akatemiassa käsitellään usein taiteeseen ja kulttuuriin, historiaan ja nykyaikaan, luovuuteen ja johtajuuteen liittyviä aiheita. Finska Akademien kokoontuu seminaariin kerran kuukaudessa, paitsi kesäisin. Finska Akademien on julkaissut kaksi antologiaa: "Suomi–Ruotsi johtamismaaottelu" (v. 2003) ja "KOMMUNIKATION, Tjugofyra kommentarer av Finska Akademien" (v. 2010).
Finska Akademienissa oli syksyllä 2018 kaikkiaan 73 jäsentä, ja se oli pitänyt lähes 170 seminaaria.
Runonlaulajan patsas

Runonlaulajan patsas () on kuvanveistäjä Alpo Sailon veistos, joka paljastettiin Sortavalassa Suomen kansalliseepoksen "Kalevalan" satavuotisjuhlavuoden kunniaksi vuonna 1935. Patsaan mallina oli karjalainen runonlaulaja Petri Shemeikka (1821–1915), jonka Sailo oli aikaisemmin tavannut. Venäjän kulttuuriministeriö on luokitellut veistoksen suojeltavaksi kulttuuriperintökohteeksi.
Historia.
Ajatuksen Shemeikalle pystytettävästä patsaasta esitti ensimmäisenä kuvanveistäjä Alpo Sailo jo vuonna 1916. Innokkaana karelianistina tunnettu Sailo oli tavannut Shemeikan Öllölän Ristivaarassa vuonna 1908 ja samalla piirtänyt hänestä luonnoksia sekä ottanut joitakin valokuvia. Myöhemmin Sailo vertasi Shemeikan ulkomuotoa Leonardo da Vinciin ja sanoi heillä molemmilla olleen samanlaisia vahvoja henkisiä ominaisuuksia. Varsinaisesti hanke lähti kuitenkin käyntiin vasta 1927, jolloin sitä alkoivat suunnittelemaan Sortavalan kaupunginhallitus sekä edellisen vuoden Sortavalan laulujuhlista saaduilla tuloilla perustettu Raja-Karjalan säätiö. Se päätti ensimmäisenä hankkeenaan toteuttaa "Kalevalan" satavuotisjuhlan johdosta karjalaista runonlaulajaa kuvaavan patsaan, jonka tekijäksi valikoitui Sailo. Säätiön lisäksi 25 000 silloista markkaa maksaneeseen hankkeeseen käytettiin vuonna 1909 kuolleen Sortavalan pormestarin K. G. Bergin testamenttaamia varoja.
Patsaan sijoituspaikaksi tuli Sortavalan keskustassa sijainnut kolmion muotoinen aukio, jota rajasivat Karjalankatu, Brahenkatu (nyk. Väinämöisenkatu) sekä Raatihuoneenkatu (nyk. Lenininkatu). Torin muokkaaminen puistoksi aloitettiin vuonna 1928 arkkitehti Uno Ullbergin ja puutarha-arkkitehti Bengt Schalinin suunnitelmien mukaan. Aukiolle rakennettu puisto nimettiin myöhemmin Kolmikulmanpuistoksi ja nykyään se tunnetaan Väinämöisenpuistona.
Veistos paljastettiin seuraavien Sortavalan laulujuhlien yhteydessä 29. kesäkuuta 1935, jolloin kaupungissa oli yli 30 000 koti- ja ulkomaista vierasta. Itse patsas on valettu pronssista ja se on sijoitettu Sortavalan maalaiskunnan Riekkalansaaren Nukuttalahdesta louhitulle graniittijalustalle. Patsaan vieressä on myös muistokivi, jossa kerrotaan Elias Lönnrotin poikenneen runonkeruumatkallaan Sortavalassa vuonna 1828. Veistoksen tekemisessä Sailoa auttoi hänen oppilaansa Nina Stünkel, josta muutamaa vuotta myöhemmin tuli Sailon puoliso.
Myöhempi vaikutus.
Kuvanveistäjä Alpo Sailo hyödynsi "Runonlaulajan patsaan" hahmoa myös vuoden 1935 Sortavalan laulujuhlia varten tekemässään julisteessa. Lisäksi se on myöhemmin esiintynyt muun muassa "Kalevalan" 150-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1985 julkaistuissa suomalaisessa ja neuvostoliittolaisessa postimerkissä. Sortavalalainen runoilija Ilmari Saarinen puolestaan on kirjoittanut veistokselle omistetun ruonon.
FIA World Endurance Championship -kausi 2015

FIA World Endurance Championship -kausi 2015 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan neljäs kausi. Kausi alkoi 12. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyi 21. marraskuuta, Bahrainin Sakhirin radalla.
Edeltävän kauden jako LMP1-H ja LMP1-L -luokkiin muutettiin takaisin yhdeksi LMP1-luokaksi, jolloin yksityistallit voivat ajaa tehdastalleja vastaan sekä hybrideillä että ilman hybridijärjestelmiä.
Tallivaihdokset.
Nicolas Lapierre siirtyi Toyotalta KC Motorgroupin talliin.
HMS Royal George (1827)

HMS Royal George oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1827 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 2. kesäkuuta 1819 nimellä "HMS Neptune" Chathamin telakalta. Alus nimettiin 12. helmikuuta 1823 uudelleen "HMS Royal Georgeksi". Köli laskettiin kesäkuussa 1823. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1827 ja valmistui 3. joulukuuta reserviin sijoitettavaksi. Valmistuskustannukset varusteltuna olivat 87 418 puntaa.
Palvelus.
Alusta ei otettu palvelukseen, vaan se makasi reservissä Sheernessissä vuoteen 1850. Alus varustettiin 1852-1853 höyrykoneella, joka pyöritti yhdessä akselissa olevaa potkuria. Höyrykone ja sen vaatimat kattilat asennettiin vesitankkien tilalle. Lisäksi hiilten vaatima tila teki laivasta entistä ahtaamman ja pienensi sen varastoja. Vuonna 1860 aluksen ylin tykkikansi sahattiin pois ja siitä tehtiin kaksikantinen 80-tykkinen alus.
Alus myytiin 23. tammikuuta 1875 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.
Alinen Kotajärvi (Ikaalinen)

Alinen Kotajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Tevaniemessä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Alinen Kotajärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Järvi sijaitsee maastossa olevassa painanteessa ja sitä ympäröivät peltomaat ja metsät. Järven lähiranta on soistuvaa metsää. Siihen laskee yksi tulo-oja, joka on Ylisen Kotajärven ja Majalammen yhteinen laskuoja. Muita tulo-ojia sillä ei ole. Laskuoja on Kotaoja, joka lähtee järven pohjoispäästä ja laskee 2,4 kilometriä Kyrösjärven Aureenlopissa olevaan Kankaansuunlahteen. Rannassa on yksi kiinteä asunto ja etelärannan ohi kulkee läheiselle tilalle johtava tie. Tien kautta kulkee retkeilyreitti.
Suolampi (Ikaalinen)

Suolampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Suolampi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Lampi on 250 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Sen ympäristö on järvenrantametsää, joka on osittain soistunutta. Sen laskuojana on suora kaivettu oja, joka laskee Kyrösjärven Aureenlopin perällä olevaan Koirilampi nimiseen lahteen. Lampeen ei laske ojia. Lammen takana oleva mäki on viljelty, mutta lammen rannassa ei ole rakennuksia. Sen ohi kulkee vain peltotie.
Historiaa.
Takana oleva mäki oli ennen 1800-luvun Kyrösjärven järvenlaskuja saari. Viimeinen järvenlasku oli vuosina 1865–1866, jolloin vedenpinta laski noin kaksi metriä ja saari jäi lopullisesti mantereen yhteyteen. Samalla paljastui vesijättömaalla painanne, johon jäi vettä. Siihen syntyi Suolampi.
Nikkilän sairaala

Nikkilän sairaala oli psykiatrinen sairaala Sipoon Nikkilässä. Se perustettiin vuonna 1914 ja oli Helsingin kaupungin sairaala vuosina 1914–1999. 
Historia.
Nikkilän kuuluisia potilaita olivat Uuno Kailas, Elmer Diktonius, Maila Pylkkönen, Signe Brander, L. Onerva ja myöhemmin Hans Selo. Anna Lappalainen kuoli Nikkilässä. Taiteilija Rafael Wardi toimi sairaalassa taideterapeuttina vuodesta 1959. Lääkäreistä tunnetuin oli Oscar Parland. Osa sairaalassa kuolleista potilaista haudattiin sairaalan omalle hautausmaalle, joka vihittiin käyttöön 3. syyskuuta 1922. Sinne on haudattu 715 ihmistä vuosina 1922−1951.
Sairaala yhdistettiin kapearaiteisella hevosvetoisella rautatiellä Porvoon rataan ilmeisesti vuonna 1913. Rata ei kuitenkaan kulkenut Nikkilän rautatieasemalle asti, vaan se päättyi Sipoonjoen itärannalle.
Sairaalan lakkauttamisen jälkeen, vuonna 1999 perustettu valmisruokia valmistava elintarvikealan yritys Kokkikartano aloitti toimintansa sairaalan vanhassa keittiörakennuksessa vuonna 2000 toimien siellä vuoteen 2005. 
Myöhemmin osa sairaalan rakennuksista muutettiin asuinkäyttöön. Rakennusten remontointi jatkui vielä vuonna 2020.
Jatkosodan aikana.
Jatkosodan aikaan vuonna 1942 joka neljäs Nikkilän sairaalan potilaista eli 247 ihmistä kuoli nälkään ja kulkutauteihin. Potilaille syötettiin talven ajan usein vain harmaata jauhovelliä muutamien lantunpalojen kera. Vuodeosastoilla levisivät vatsataudit, flunssakuume, tuberkuloosi sekä lavantauti. 
Vaikka Nikkilä oli osin omavarainen, vuonna 1942 sairaalaan muutti myös Helsingin pommituksista evakuoituja potilaita Marian ja Kivelän sairaaloista. Päivittäinen ruokailijoiden määrä nousi korkeimmillaan noin 2 200 ihmiseen ja potilasvahvuus 1 754:ään. Yhteensä vuosina 1940−1945 kuoli 739 potilasta.
HMS Prince Regent (1823)

HMS Prince Regent oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1823 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Chathamin telakalta, jossa vastaavana laivanrakennusmestarina oli George Parkin. Köli laskettiin 17. heinäkuuta 1815. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1823 ja valmistui 3. syyskuuta 1823 vartiolaivaksi varustettuna. Valmistuskustannukset olivat 97 715 puntaa ja varustelukustannusten kanssa hinta nousi 119 283 puntaan.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 6. joulukuuta 1822 Noreen vara-amiraali Sir Benjamin Hallowellin lippulaivaksi päällikkönään William Henry Webely Parry. Se oli Noressa aina vuoteen 1831. Alus oli vuoden 1832 alussa Lissabonissa ja se poistettiin palveluksesta helmikuussa.
Alus muutettiin 1861 potkurialukseksi ja romutettiin 1873.
Llanddarog

Llanddarog on samannimisen kunnan kirkonkylä Carmarthenshiren kreivikunnassa Etelä-Walesissa. Vuonna 2011 kunnan asukasluku oli 1 198 ja kymrin kieltä puhuvien osuus väestöstä 59,4%. Kymmenen vuotta aiemmin kymrin puhujien osuus oli vielä jopa 73,5%. Kylässä sijaitsee vuonna 1856 valmistunut kirkko, joka on nimetty 500- tai 600-luvulla eläneen Pyhän Twrogin (, äännetään "turog") mukaan. Kylässä on posti, ruokakauppa ja kaksi pubia.
Akbar Brothers

Akbar Brothers Ltd on suuri srilankalainen teen valmistaja ja markkinoija. Se tunnetaan erityisesti nimellä Akbar (Akbar tea) myydystä teestään. Vuonna 2013 yritys vei Sri Lankalta noin 50 miljoonaa kiloa teetä ja oli suurin yksittäinen Ceylonin teen viejäyritys.
Yrityksen päätoimipiste on Sri Lankan Colombossa. Akbar Brothersilla on toimitilat teen automaattisine sekoittamoineen ja pakkaamoineen lisäksi Saksassa, Italiassa ja Japanissa.
Akbar Brothersin teetuotemerkkejä ovat Akbar ja Alghazaleen (Do Ghazal, ‘kaksi kaurista’). Lisäksi yritys valmistaa teepusseja ja pakkauksia kolmansille osapuolille, kuten suurille kauppa- ja tavarataloketjuille.
Amerikanjapanilaiset

Amerikanjapanilaiset (, ) on Yhdysvaltoihin muuttaneista japanilaisista ja heidän jälkeläisistään koostuva väestöryhmä. Amerikanjapanilaisena itseään pitäviä ihmisiä oli Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskennassa 763 325. Selvästi suurimmat amerikanjapanilaiset väestöt asuivat Kaliforniassa, jossa heitä oli 272 528, sekä Havaijilla, jossa heitä oli 185 502.
Historia.
Maahanmuutto Japanista Yhdysvaltoihin alkoi suuressa määrin 1860-luvulla Meiji-restauraation modernisoidessa japanilaista yhteiskuntaa, ja antaessa japanilaisten liikkua vapaammin. Muutto kohdistui aluksi erityisesti Havaijiin. Kiinalaisten maahanmuuttoa rajoittaneen "Chinese Exclusion Act" -lain astuttua voimaan vuonna 1885 japanilaisilla maahanmuuttajilla korvattiin osittain Yhdysvalloissa aiemmin yleisesti halpana työvoimana käytettyjä amerikankiinalaisia, kunnes vuoden 1908 Yhdysvaltain ja Japanin välinen epävirallinen sopimus sekä vuoden 1924 Yhdysvaltain uudistettu maahanmuuttolaki rajoitti huomattavasti myös japanilaisten muuttoa.
Toisen maailmansodan aikana arviolta noin 120 000 amerikanjapanilaista alkuperää olevaa Yhdysvaltain kansalaista sekä Yhdysvalloissa asuvaa Japanin kansalaista eristettiin ja vangittiin internointileireihin.
Organobooriyhdisteet

Organobooriyhdisteet ovat yhdisteitä, joiden rakenteessa on kovalenttinen sidos boorin ja hiilen välillä. Monet organobooriyhdisteet ovat tärkeitä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineita.
Organobooriyhdisteitä.
Organoboraanit.
Organoboraaneja voidaan pitää boraanin (BH3) johdannaisina, joissa yksi tai useampi vetyatomi on korvautunut orgaanisella ryhmällä ja rakenteeltaan ne ovat tasomaisia. Nämä ovat tyypillisesti nestemäisiä tai kiinteitä ja hyvin reaktiivisia aineita, koska ne hapettuvat helposti ilman vaikutuksesta. Mono- ja dialkyyliboraanit esiintyvät tyypillisesti dimeereinä ja trialkyyliboraanit esiintyvät monomeereinä. Organoboraanit voivat reagoida myös esimerkiksi happi-, typpi- tai rikkifunktionaalisuuksien kanssa, jolloin muodostuu näiden komplekseja tai yhdisteitä, joissa vetyatomi on korvautunut jollain näistä ryhmistä. 
Organoboraaneja voidaan valmistaa boorin halogenideista ja organomagnesium-, organoalumiini- tai organosinkkiyhdisteistä. Hyvin tyypillinen synteesitapa on myös alkeenien hydroboraatio. Näin valmistetaan esimerkiksi 9-BBN:ää ja di-isopinokamfeyyliboraania. Organoboraaneja käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja trietyyliboraania myös rakettien polttoaineena. 
Boriinihapot ja borinaattiesterit.
Boriinihapot ovat organobooriyhdisteitä, joiden yleinen kaava on muotoa R2BOH. Niiden esterit ovat borinaatteja, jotka voidaan hydrolysoida boriinihapoiksi. Boriinihappoja muodostuu organoboraanien hapettuessa ja ne ovat stabiileja kiinteitä aineita. Boriinihapot ovat heikkoja happoja ja aromaattiset boriinihapot ovat alifaattisia happamampia.
Boronihapot ja boronaattiesterit.
Boronihapot ovat orgaanisia booriyhdisteitä, joiden rakennetta kuvaa yleinen kaava RB(OH)2. Sen esterit ovat boronaatteja. Boronihapot ovat yleisesti käytettyjä reagensseja orgaanisissa synteeseissä esimerkiksi Suzuki-kytkennöissä. Boronihappoja voidaan valmistaa alkyyliboraaneista hapetuksen ja hydrolyysin avulla tai hydroboraatiolla ja hydrolyysillä alkeeneista. Boronihapot ovat heikosti happamia ja aromaattiset yhdisteet ovat alifaattisia happamampia.
Finlays

Finlays (entinen "James Finlay", joskus nimellä "African Highlands Produce") on muun muassa suurista teeplantaaseistaan tunnettu brittiläinen konserniyritys, jolla on useita tytäryhtiöitä. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Lontoossa. Se sai alkunsa yli 250 vuotta sitten Glasgowssa, ja aluksi se kävi puuvillakauppaa.
Nykyään Finlays on eräs maailman suurimmista riippumattomista teepensaiden viljelijöistä. Tee jalostetaan myyntikuntoon yrityksen omissa teetehtaissa. Konserniin kuuluu myös muita toimintoja, kuten kukkien (ruusut, krysanteemit, tarhaneilikat, liljat), ja tuorevihannesten (esimerkiksi parsan) kasvatusta ja myyntiä sekä luonnonkumin eli lateksin tuotantoa ja näitä tukevia palveluja, kuten kasvinsuojelua ja logistiikkaa. 
Finlays kuuluu brittiläisen monialayritys Swire Groupiin. Finlaysin emoyhtiö on vuonna 1816 perustettu John Swire &amp; Sons Ltd, joka omistaa 100 prosenttia Finlaysista.
Yritys kertoo tuottavansa vuosittain 14 miljoonaa teekiloa ja miljoona kiloa lateksia Sri Lankan viljelmiltä. Viljely on jakautunut yhteensä 26 tilalle, joista 18 on teetilaa, viisi tee- ja kumuipuutilaa ja loput kumipuu- tai kookostiloja. Viljelmien yhteispinta-ala on 150 neliökilometriä. Tuotanto työllistää Sri Lankassa 15 000 työntekijää.
Kenian teeviljelmät sijaitsevat Kerichon piirikunnassa, noin 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta ja niiltä saadaan noin 23 miljoonaa teekiloa vuosittain. Lisäksi teeviljelmiä on Argentiinan Misionesin maakunnassa (27 milj. kilon tuotantokapasiteetti).
Knut Einar Heikkinen

Knut Einar Heikkinen (3. tammikuuta 1890 Tampere – 1962) oli amerikansuomalainen toimittaja ja kommunisti. 1950-luvun alussa hänestä tuli yksi Yhdysvaltojen kommunistivainojen uhreista.
Heikkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1910 ja muutti samana vuonna Kanadaan, jossa hän työskenteli metsätöissä ja rakennusalalla. Vuonna 1914 hänestä tuli sanomalehti "Työkansan" toimittaja. Myöhemmin Heikkinen siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli eri osuuskauppojen liikkeenhoitajana sekä "Toverin", "Työmiehen", "Uuden Kotimaan" sekä "Eteenpäin" ja "Työmies–Eteenpäin" -lehtien toimittajana. Hän oli myös yksi kommunistisen International Workers Orderin johtavista suomalaisista toimitsijoista.
Heikkinen oleskeli vuosina 1932–1935 Neuvostoliitossa, josta palattuaan hän jätti ilmoittautumatta Yhdysvaltojen viranomaisille. Tämän johdosta hänet pidätettiin maassa laittomasti oleskelevana kommunistina vuonna 1949 ja uudelleen vuonna 1950. Heikkinen vapautettiin 2 500 dollarin takuita vastaan marraskuussa 1951. Lokakuussa 1953 hänet vangittiin uudestaan, jolloin takuusummaksi määrättiin 10 000 dollaria. Kuukautta myöhemmin oikeus asetti Heikkisen syytteeseen maastakarkottamismääräyksen noudattamatta jättämisen takia. Huhtikuussa 1954 hänet tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen. Joulukuussa 1955 pidetyssä uudessa oikeudenkäynnissä Heikkinen todettiin jälleen syylliseksi, mutta hänelle annettiin viisi vuotta aikaa poistua maasta. Yhdysvaltain korkein oikeus kumosi tuomion vuonna 1958. Pitkällinen oikeusprosessi herätti paljon huomiota ja toi esille mccarthyismin vaikutuksen laajuuden.
Syytteista vapauduttuaan Heikkinen asui Wisconsinin Superiorissa, jossa hän osallistui Työmies Societyn toimintaan kuolemaansa saakka. Hän on laatinut Espanjan sisällissotaan osallistuneista amerikansuomalaisista vapaaehtoisista kertovan kirjan "Meidän poikamme Espanjassa".
Posintra

Posintra Oy on Itä-Uudellamaalla toimiva kehitysyhtiö, jonka tehtävä on tukea alueen elinkeinoelämän kilpailukykyä. Yhtiö on perustettu vuonna 1998. Perustajien joukossa on paitsi Porvoon kaupunki ja Askolan kunta, myös alueen pankkeja, vakuutusyhtiöitä sekä alueella toimivia yrityksiä ja yrittäjäjärjestöjä. Vuonna 2012 kuntaomistajiksi tulivat myös Loviisan kaupunki, Myrskylä ja Lapinjärvi. .
Yritys tarjoaa maksuttomia neuvontapalveluja yrittäjille ja yrittäjiksi aikoville ja tukee alueen kehitystä monipuolisin kehityshankkein esimerkiksi kestävän kehityksen ja liiketoiminnan, yritysten tulevaisuuskyvykkyyden, matkailun ja työllisyyden saralla. Alueen kuntien elinkeinopolitiikan mukaisesti Posintra tukee alueellisia kärkialoja.
Omistajat.
Posintran omistajat ovat:
Satakunnan jääkäripataljoona

Satakunnan jääkäripataljoona (SatJP) on Porin Prikaatiin kuuluva joukkoyksikkö, joka kouluttaa iskuportaan joukkoja Porin jääkäriprikaatin, alueellisten joukkojen sekä kansainvälisten valmiusjoukkojen tarpeisiin. Pataljoonassa koulutetaan varusmiehiä jääkäri-, tulenjohto-, tuliasema-, tiedustelu-, panssarintorjunta-, sotilaspoliisi- ja kriisinhallintatehtäviin. Satakunnan jääkäripataljoonan koulutuspaikkana on Huovinrinteen varuskunta Säkylässä.
Pataljoona koostuu seuraavista perusyksiköistä:
Normaalin perusjääkärikoulutuksen lisäksi koulutusta annetaan kaikkiin jääkärikomppanioiden erityistehtäviin kuten esimerkiksi tiedustelijat, tarkka-ampujat, tulenjohto ja tuliasemamiehet. Pataljoonassa koulutetaan myös sotilaspoliisit, pst-miehet, taistelupelastajat, pataljoonan tarvitsemien ajoneuvojen miehistöt sekä muut huollon erityistehtävät.
Koulutettavat asejärjestelmät sisältävät henkilökohtaisten aseiden lisäksi mm. sinko- ja ohjusaseet, kranaattikonekiväärit, kevyet kranaatinheittimet, ilmatorjutakonekiväärit sekä erilaiset miinat.
Helmi Mattson

Helmi Mattson (o.s. Lampila, 20. joulukuuta 1890 Multia – 10. kesäkuuta 1974 Kelso, Washington) oli amerikansuomalainen toimittaja ja kirjailija.
Elämä.
Puusepän perheeseen syntynyt Mattson kävi kauppakoulun Helsingissä ja kotitalouskoulun Tampereella. Vuonna 1911 hän muutti veljensä perässä Kanadaan, jossa hän työskenteli kotiapulaisena. Vuoden kuluttua Mattson siirtyi Minnesotan International Fallsiin, jossa hän sai työtä hotellin palvelijana. Vuonna 1913 hän meni naimisiin suomalaisen paperityöläisen William Mattsonin kanssa.
International Fallsissa Mattson alkoi kirjoittaa runoja ja kertomuksia Oregonin Astoriassa ilmestyneeseen "Toveritar"-lehteen. Vuonna 1920 hänestä tuli lehden toimittaja. Kesällä 1923 Mattson siirtyi aputoimittajaksi "Toveriin", mutta palasi vuonna 1926 "Toverittaren" toimittajaksi. Vuonna 1930 Mattsonit muuttivat New Yorkiin, jossa Helmi työskenteli "Eteenpäin"-lehden kirjakaupassa ja Suomalaisen Työväenjärjestön näytelmälainaamossa. Myöhemmin hän työskenteli "Eteenpäin"-lehden toimittajana ja avusti sen seuraajaa "Työmies–Eteenpäin" -lehteä Washingtonin osavaltion Kelsosta, jonne Mattsonit muuttivat 1930-luvun lopulla. Lehtityön ohella Mattson toimi Suomalaisen Työväenjärjestön naisjärjestön sihteerinä ja puhujana. Vuonna 1961 hän oli perustamassa Pohjoislännen Suomalaista Historiaseuraa (The Northwestern Finnish Historical Society).
Mattson julkaisi elämänsä aikana yli 500 runoa, mutta parhaiten hänet tunnetaan romaanikirjailijana. Erillisinä kirjoina ovat ilmestyneet "Erämaassa ja maailmalla" (1920), "Lännen auringon alla" (1926), "Aavikon vaeltajat" (1929), "Mutkaisilla poluilla" (1947) ja "Pauloihin kierretty" (1949). Lisäksi hän julkaisi seitsemän romaania jatkokertomuksina muun muassa "Naisten Viiri" -lehdessä. Mattsonin pääteema ovat amerikansuomalaisen työväenluokan kokemukset. Hänen kasvukertomustensa sankareita ovat sosiaalisesti ja poliittisesti tiedostavat miehet ja naiset, jotka nousevat vastustamaan kapitalistista yhteiskuntaa. Varsinkin myöhemmässä tuotannossaan kirjailija keskittyy historiallisiin aiheisiin.
Appelsiini (täsmennyssivu)

Appelsiini tarkoittaa seuraavia asioita:
Amanitaceae

Amanitaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Siihen kuuluu kuusi sukua, joista kärpässieniä ja limalakkeja tavataan Suomessa ja lähiympäristössä. 
Suvut.
Heimo sisältää seuraavat suvut:
Circuit of the Americasin 6 tunnin ajo 2014

Circuit of the Americasin 6 tunnin ajo 2014 oli FIA WEC -sarjan kauden 2014 neljäs osakilpailu, joka ajettiin Yhdysvaltojen Austinissa, Circuit of the Americasin radalla 18.–20. syyskuuta 2014. Kolmikko Marcel Fässler, André Lotterer ja Benoît Tréluyer ajoi osakilpailun voittoon Audi R18 -autollaan.
Kansainvälinen viini- ja viiniköynnöstoimisto

Kansainvälinen viini- ja viiniköynnöstoimisto, (, OIV), on noin viidenkymmenen valtion maailmanlaajuinen yhteinen järjestö, jonka tehtävänä on viinialan teknillistieteellisten suositusten laadinta. Järjestön pääpaikka on Pariisissa. 
Historiaa.
OIV:n juuret ovat vuonna 1874 pidetyssä Montpellier’n kongressissa, jossa Keski-Euroopan maat yrittivät löytää ratkaisun viinikirvan aiheuttamaan luonnonkatastrofiin, kun eläin oli lähes tulkoon tuhoamassa alueen viininkasvatuksen. Vuonna 1924 kahdeksan maata (Espanja, Italia, Kreikka, Luxemburg, Portugali, Ranska, Tunisia, Unkari) perustivat kansainvälisen järjestön ("Office international du vin", OIV) edistämään viiniköynnösten kasvatusta ja viinikulttuuria.
Suomi OIV:ssa.
Suomi liittyi OIV:hen vuonna 1992, ja edustajana toimi Alko. Suomen virallinen edustus siirrettiin vuonna 1997 maa- ja metsätalousministeriölle. Suomi päätti erota järjestöstä vuonna 2015.
FIA World Endurance Championship -kausi 2012

FIA World Endurance Championship -kausi 2012 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan ensimmäinen kausi. Kausi alkoi 17. maaliskuuta Yhdysvalloissa Sebringin moottoriradalla ja päättyi 28. lokakuuta Kiinassa Shanghain radalla.
Kauden aikana ajettiin 12 tunnin kilpailu Sebringin radalla, 24 tunnin kilpailu Le Mansissa ja kuusi kuuden tunnin kilpailua.
Kilpailukalenteri.
Kauden kilpailut:
Dysprosium(III)oksidi

Dysprosium(III)oksidi on dysprosiumin yhdiste hapen kanssa, jossa happi esiintyy hapetusluvulla −II ja dysprosium +III. Näin muodostuva yhdiste on Dy2O3. Se voidaan myös nimetä "didysprosiumtrioksidiksi" tai "dysprosiumtrioksidiksi". Dysprosium(III)oksidi on lievästi hygroskooppista valkeaa jauhetta. 
Käyttö.
Dysprosium(III)oksidia käytetään erikoistarkoituksiin keraamisissa materiaaleissa, erikoislaseissa, lasereissa ja dysprosium monimetallilampuissa.
Se reagoi happojen kanssa muodostaen muita dysprosium(III) suoloja, kuten esimerkiksi dysprosium(III)kloridia:
Dy2O3 + 6 HCl → 2 DyCl3 + 3 H2O
Dysprosium(III)kloridi

"Dysprosiumkloridi" viittaa tänne. Dysprosiumilla on myös toinenkin kloridi DyCl2
Dysprosium(III)kloridi tai dysprosiumtrikloridi on dysprosiumin epäorgaaninen yhdiste kloorin kanssa, jossa kloori esiintyy hapetusluvulla −I ja dysprosium +III. Näin muodostuva yhdiste on DyCl3. Dysprosium(III)kloridi on kiinteää jauhetta joka on väriltään valkeasta vaalean keltaiseen. Se imee ilmasta vettä muodostaen heksahydraattia DyCl3·6H2O, jonka kuumentaminen tuottaa hydrolyysillä dysprosiumoksikloridia DyOCl.
Käyttö.
Dysprosium(III)kloridi on verrattain voimakas Lewisin happo. Dysprosium(III)kloridin liuoksia voidaan käyttää valmistettaessa muita dysprosiumyhdisteitä, kuten esimerkiksi dysprosium(III)fluoridia:
DyCl3 + 3 NaF → DyF3 + 3 NaCl 
Metallista dysprosiumia voidaan valmistaa elektrolyysillä sulasta DyCl3:sta litiumkloridin ja kaliumkloridin eutektisessa seoksessa.
Edith Bosch

Edith Bosch (s. 31. toukokuuta 1980 Den Helder, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen judoka. Hän on maailmanmestari, moninkertainen Euroopan-mestari ja kolminkertainen olympiamitalisti sarjassa 70 kg. Hän edusti rotterdamilaista De Korte Sport Instituut -seuraa.
Bosch saavutti olympiahopeaa Ateenassa 2004 hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Masae Uenolle. Hän sai olympiapronssia Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 sekä sijoittui seitsemänneksi Sydneyssä 2000.
Bosch voitti 70 kilogramman sarjan maailmanmestaruuden Kairossa 2005 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Gévrise Émanen. Hän sai MM-hopeaa Pariisissa 2011 hävittyään finaalissa ranskalaiselle Lucie Décosselle. MM-pronssia hän saavutti Osakassa 2003, sijoittui viidenneksi Rio de Janeirossa 2007 ja Tokiossa 2010 sekä seitsemänneksi 66 kilogramman painoluokassa Pariisissa 1997.
Bosch voitti 70 kilogramman sarjan Euroopan-mestaruuden Bukarestissa 2004, Rotterdamissa 2005, Istanbulissa 2011 ja Tšeljabinskissa 2012, sai EM-hopeaa Mariborissa 2002, pronssia Belgradissa 2007 ja Tbilisissä 2009 sekä sijoittui viidenneksi Tampereella 2006 ja seitsemänneksi Wrocławissa 2000. Hän voitti joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden Budapestissa 2013 sekä sai EM-pronssia Aalstissa 2000 ja Mariborissa 2002.
Bosch voitti alle 19/21 -vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa 66 kilogramman painoluokassa 1996 sekä sai alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 70 kilogramman sarjan 1998. Hän voitti Euroopan-mestaruuden junioreiden 66 kilogramman sarjassa 1996 ja 1997 sekä alle 20-vuotiaiden 70 kilogramman painoluokassa 1999. Junioreiden EM-pronssia hän saavutti 70 kilogramman sarjassa 1998.
Bosch saavutti Pekingin universiadeissa 2001 pronssia 70 kilogramman sarjassa. Opiskelijoiden MM-kilpailuissa hän sai samassa painoluokassa kultaa 2000 ja hopeaa 2002.
Bosch saavutti Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän saavutti 12 voittoa, seitsemän kakkossijaa ja 13 kolmossijaa. Hän voitti Alankomaiden-mestaruuden aikuisten sarjassa kahdeksan kertaa.
Dysprosiumtitanaatti

Dysprosiumtitanaatti (Dy2Ti2O7) tai "dysprosium(III)titaanioksidi" on dysprosiumin epäorgaaninen, keraaminen yhdiste titaanin kanssa. Dysprosiumtitanaatti, kuten holmiumtitanaatti ja holmiumstannaatti, on spin-jää-materiaali. Vuonna 2009 tässä materiaalissa havaittiin kvasipartikkeleita, jotka muistuttavat magneettista monopolia, kun ainetta laitetaan matalaan lämpötilaan ja suureen magneettikenttään.
Jiří Wolker

Jiří Wolker (1900–1924) oli tšekkiläinen kirjailija, tšekkiläisen lyriikan suuria esikuvia. Hän on Tšekin proletaarirunouden loistavin edustaja. Hän määritteli luokkakantaisen proletaarirunouden argumentit. Wolker oli yksi modernismia kukistaneista tšekinkielisistä proletaarirunoilijoista. Hän kuoli keuhkotautiin.
Wolker aloitti lakiopinnot Prahan yliopistossa, mutta opinnot jäivät kesken, kun hän aloitti kirjailijantyön. Wolker julkaisi vain kaksi, fantasian sävyttämää runokokoelmaa. Esikoiskokoelmassa "Host do domu" (1921) on uskoa ihmiseen ja sitä leimaa kristillinen altruismi. Toinen kokoelma "Těžká hodina" on yhteiskunnallinen ohjelmanjulistus, ja sitä on pidetty tšekinkielisen työläisrunouden merkkiteoksena.
Anna-Maija Raittilan suomentama Wolkerin runo "Kerjäläiset" sisältyy antologiaan "Suurempi kuin sydämeni" (Kirjapaja 1982 ). Runojen suomennoksia on julkaistu Hälläpyörässä (3/1965).
Blue Hawaii (drinkki)

Blue Hawaii on rommipohjainen makea drinkki. Se saa tunnusomaisen sinisen värinsä Bols Blue Curaçao -likööristä. Juoma valmistetaan tavallisesti hurrikaanilasiin ja koristellaan kirsikalla sekä ananasviipaleella.
Drinkin kehittäjä oli havaijilainen baarimikko, Harry Yee, joka työskenteli Waikikilla vuonna 1957, ja kertoman mukaan kukaan muu ei keksinyt käyttöä siniselle Blue Curaçao -liköörille.
Ilmari Saarinen

Ilmari Saarinen (1918 Urjala – 1976 Sortavala) oli suomalaissyntyinen Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut runoilija, joka tuotannossaan kuvasi Karjalan luontoa, maisemia ja ihmisiä. Hänen Karjalaa ja Laatokkaa ylistävää runouttaan on tyylilajiltaan luonnehdittu sosialistiseksi realismiksi. Saarista on myös pidetty Laatokan pohjoispuolisen seudun ensimmäisenä kotiseuturunoilijana, joka omisti runojaan muun muassa Helylän ja Värtsilän teollisuustyöläisille ja rautatieläisille. 
Saarinen syntyi vuonna 1918 urjalalaiseen työläisperheeseen. Hänen isänsä oli työmies Nestor Johan Saarinen ja äiti Lempi Maria puolestaan oli suorittanut lääkärintutkinnon. Vuonna 1927 perhe muutti Kanadan Ontarioon, jossa Nestor työskenteli muun muassa kaivoksilla ja äiti Lempi harjoitti lääkärin ammattiaan. Seitsemän vuoden kuluttua Saarisen perhe muutti lukuisten muiden amerikansuomalaisten tavoin Neuvostoliittoon, jonne he lähtivät rakentamaan uutta sosialistista yhteiskuntaa. Perhe asettui aluksi Pain kylään, josta Ilmari Saarinen lähti pian opiskelemaan Petroskoihin. Valmistuttuaan Karjalan pedagogisesta akatemiasta, hän työskenteli opettajana Säämäjärvellä, Vieljärvellä ja Sortavalassa, kunnes ryhtyi päätoimiseksi kirjoittajaksi vuonna 1948. 
Saarisen ensimmäinen suomenkielinen runokokoelma "Siivekkäät muurarit" julkaistiin 1961. Neljä vuotta myöhemmin se käännettiin myös venäjäksi nimellä "Moja Karelija (Minun Karjalani)". Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hän pääsi 1970. Vuonna 2008 Sortavalassa järjestettiin Saarisen syntymän 90-vuotisjuhlan kunniaksi "Minun Karjalani" -niminen harrastajakirjoituskilpailu.
Indalecio Prieto

Indalecio Prieto (30. huhtikuuta 1883 Oviedo, Espanja – 11. helmikuuta 1962 México, Meksiko) oli espanjalainen poliitikko. Hän oli yksi sosiaalidemokraattisen Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) johtajista ja vaikutusvaltainen etenkin Espanjan toisen tasavallan aikana 1930-luvulla.
Varattomassa perheessä Bilbaossa varttunut Prieto liittyi PSOE:en vuonna 1899. Hän työskenteli nuorena "El Liberal" -nimisen sanomalehden toimittajana. Vuonna 1911 hänet valittiin Espanjan ensimmäisenä sosialistina maakuntaneuvostoon ja ensimmäisen maailmansodan aikana hänestä tuli PSOE:n paikallinen johtaja Baskimaalla. Osallistuttuaan vallankumoukselliseen lakkoliikkeeseen hän oli maanpaossa Ranskassa vuosina 1917–1918. Prieto valittiin Espanjan edustajainhuoneeseen Bilbaon edustajana vuonna 1918. Kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin aikana 1920-luvulla Prieto kannatti täydellistä oppositioon asettumista ja ajautui erimielisyyksiin ammattiyhdistysjohtaja Francisco Largo Caballeron kanssa, joka hyväksyi yhteistyön uuden hallinnon kanssa. Yhdessä muiden poliittisten johtajien kanssa Prieto allekirjoitti kesällä 1930 niin sanotun San Sebastiánin sopimuksen, joka merkitsi sosialistien liittoutumista muiden tasavaltalaisten puolueiden kanssa. Prieto joutui tämän vuoksi pakenemaan uudelleen Ranskaan aina tasavallan julistamiseen saakka.
Prieto toimi Espanjan valtiovarainministerinä toisen tasavallan ensimmäisessä hallituksessa vuonna 1931 ja yleisten töiden ministerinä Manuel Azañan hallituksessa vuosina 1931–1933. Hän käynnisti monia suuria infrastruktuurihankkeita. Koska radikaali vasemmisto arvosteli hallitusta liian hitaista uudistuksista, Prieto ilmoitti hallituksen kaatumisen jälkeen syksyllä 1933 sosialistien ja tasavaltalaisten liiton päättyneeksi. Vuoden 1934 epäonnistuneen vallankumouksellisen kansannousun yhteydessä hän joutui jälleen pakenemaan Ranskaan. Myöhemmin Prieto tuki kansanrintamaksi kutsutun vasemmistopuolueiden liiton muodostamista. Kansanrintama nousi Espanjassa hallitusvaltaan vuonna 1936, mutta sosialistien sisäinen jakautuminen Prieton ja Largo Caballeron kannattajiin esti Prietoa tulemasta hallitukseen. Espanjan sisällissodan puhjettua Prieto kuitenkin toimi laivastoministerinä Largo Caballeron johtamassa hallituksessa syyskuusta 1936 toukokuuhun 1937 sekä sen jälkeen sotaministerinä Juan Negrínin hallituksessa toukokuuhun 1938 saakka. Hänet syrjäytettiin sotaministerin tehtävästä keväällä 1938, koska varsinkin hallituksessa asemaansa vahvistaneet kommunistit katsoivat hänen vajonneen liialliseen pessimismiin sodan lopputuloksen suhteen.
Tasavallan kukistumisen jälkeen Prieto eli loppuelämänsä maanpaossa Meksikossa. Hän toimi PSOE:n johtajana vuoteen 1950.
Helmer Osslund

Jonas Helmer Osslund (synt. "Åslund", 22. syyskuuta 1866 Tuna, Medelpad – 11. heinäkuuta 1938 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Helmer Osslund opiskeli taidetta Tukholman taidemaalariliiton maalauskoulussa. Hän kiinnostui opintomatkoillaan Lontooseen ja Pariisiin John Constablen ja J. M. W. Turnerin taiteesta. Osslund opiskeli myös Académie Colarossissa opettajanaan muun muassa Paul Gauguin. Hän asui myöhemmin Saksassa Bonnissa sekä Hollannissa ja Skotlannissa. Ruotsiin palattuaan hän asettautui asumaan Norrlandiin. Lisäopintoja maalauksessa Osslund sai taidemaalariliiton koulussa. Myöhemmin hän teki matkoja myös Italiaan, Tunisiaan, Algeriin ja Espanjaan.
Taide.
Helmer Osslundin taide kehittyi realismin kautta koristeelliseen ekspressionismiin. Osslund toimi ennen Pariisin ja Lontoon matkoja myös Gustavsbergin keramiikkatehtaan koristemaalarina ja keraamikkona.
Julkinen taide.
Helmer Osslundin taidetta on nähtävillä muun muassa Tukholman kansallis- ja modernin taiteen museoissa, Malmön museossa ja Göteborgin taidemuseossa.
Heikki Jartti (kansanedustaja)

Heikki Valentin Jartti (5. syyskuuta 1919 Ruovesi – 21. maaliskuuta 1995 Savonlinna) oli suomalainen talousneuvos, poliitikko ja hallintojohtaja.
Keskikoulun ja sahateollisuuskoulun käynyt Jartti valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1975 Mikkelin läänin vaalipiiristä. Jartti toimi eduskunnassa laki-, liikenne- ja sosiaalivaliokuntien jäseninä. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuonna 1978.
Jartti teki työuransa pääosin sahateollisuuden parissa: hän toimi muun muassa Loviisan sahan ja Punkasalmen sahan toimitusjohtajina. Hän kuului myös Rantasalmen kunnanvaltuustoon, toimi Savonlinnan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja kuului Kokoomuksen puoluehallitukseen. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi vuonna 1979.
Jarttin isä oli sahanhoitaja Heikki Jartti ja äiti Hanna Maunu. Hän avioitui vaimonsa Irjan kanssa vuonna 1943.
Markku Salonen

Markku Mikael Salonen (5. kesäkuuta 1930 Lokalahti – 11. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja kunnallisopiston johtaja.
Yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1956 valmistunut Salonen valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1975 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Salonen toimi eduskunnassa muun muassa laki- ja talousvaliokunnan jäsenenä. Salonen teki työuransa muun muassa Suomen pankkimiesliitossa ja kunnallisopiston johtajana. Hän toimi muun muassa Tuusulan kunnanvaltuustossa, Uudenmaan maakuntaliiton puheenjohtajana ja Yleisradion ohjelmaneuvostossa.
Salosen isä oli maanviljelijä Arvo Salonen ja äiti Lempi Vaaranen. Hän avioitui vaimonsa Sirkka-Liisan kanssa vuonna 1959. Salonen kuoli kesken edustajakautensa 11. maaliskuuta 1977. Hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Jalmari Torikka.
Camellia Plc

Camellia Plc brittiläinen monialayhtiö, jonka osake on noteerattu Lontoon pörssissä. Yrityksellä on toimintaa kymmenessä maassa. Camellia Plc on maailman toiseksi suurin yksityinen teentuottaja. Teeviljelmiä yrityksellä on Keniassa, Malawissa, Bangladeshissa ja Intiassa. Intian teetilat sijaitsevat Duarien (Dooars), Assamin ja Darjeelingin teealueilla. Teelehtien jalostamista varten yrityksellä on 60 teetehdasta. 
Vuonna 2014 yrityksen liikevaihto oli 238,9 miljoonaa Englannin puntaa. Henkilökuntaa oli kaikkiaan 73 000. Vuonna 1889 perustetun yrityksen pääkonttori sijaitsee Kentin kreivikunnan Maidstonessa, noin 50 kilometriä Lontoosta itään.
Juho Koivisto (1945)

Juho Matti Koivisto (17. tammikuuta 1945 Kurikka – 25. joulukuuta 2024) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko.
Maanviljelijänä työskennellyt Koivisto valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1983 Vaasan läänin vaalipiiristä. Koivisto toimi eduskunnassa suuren valiokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan jäseninä. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1978 ja 1982.
Koiviston isä oli maanviljelijä, kunnallisneuvos Veikko Koivisto ja äiti emäntä Ilma Sariola. Koiviston isoisä oli maanviljelijä, pitkäaikainen Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri, kunnallis- ja maanviljelysneuvos Juho Koivisto.
Ron Fair

Ron Fair on yhdysvaltalainen A&amp;R-johtaja, äänitetuottaja ja lauluntekijä. Hän on tehnyt pitkän uran isoissa levy-yhtiöissä ja mentoroinut muun muassa artisteja Christina Aguilera, Vanessa Carlton, The Black Eyed Peas ja Fergie sekä Pussycat Dolls.
1980-luvulla Fair työskenteli A&amp;R-tehtävissä levy-yhtiöissä RCA Records, Chrysalis Records ja Island Records UK Lontoossa. 1990-luvulla hän palasi Yhdysvaltoihin ja työskenteli levy-yhtiössä EMI Records, muun muassa Roxetten kanssa. Vuonna 1993 hänestä tuli RCA Recordsin A&amp;R-osaston senior vice president. Hän oli muun muassa viisinkertaista platinaa myyneen "Reality Bites" -soundtrackin vastaava tuottaja.
Ron Fair kiinnitti Christina Aguileran RCA Recordsille ja oli muun muassa tämän debyyttialbumin vastaava tuottaja.
Vuonna 2001 hänestä tuli Interscope Recordsiin kuuluvan A&amp;M Recordsin presidentti. Hän tuotti muun muassa singlen ”Lady Marmalade”, Vanessa Carltonin albumin "A Thousand Miles" sekä Black Eyed Peas -yhtyeen hitin ”Where is the Love?” yhdessä Will.i.amin kanssa.
Helmikuusta 2013 lokakuuhun 2014 Fair oli johtotehtävissä Virgin Recordsissa ja sitä ennen Geffen Recordsissa.
Connor Brickley

Connor Brickley (s. 25. helmikuuta 1992) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on Florida Panthersin toisen kierroksen varaus .
Ura.
Brickley pelasi juniorikiekkoa Des Moines Buccaneersissa USHL:ssä sekä USA Hockey National Team Development Programissa. Brickley aloitti yliopistouransa Vermontin yliopistossa.
Ennen viimeisen vuoden päättymistä Vermontissa, hän siirtyi Panthersin AHL-farmiseura San Antonio Rampageen tekemään ammattilaisdebyyttinsä kauden 2013–2014 lopulle. Brickley teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Floridan kanssa 21. huhtikuuta 2014.
Ensimmäisellä kokonaisella ammattilaiskaudellaan Rampagessa 2014–2015 pelasi heti hyvällä tasolla tehtyään 22 maalia ja 47 tehopistettä 73 ottelussa. Vahvan kesäkauden jälkeen Brickley vakuutti Floridan seurajohdon toisella harjoitusleirillään ja onnistui pääsemään heti kauden 2015–2016 alussa NHL-kokoonpanoon. Hän teki NHL-debyyttinsä Panthersin voittaessa Philadelphia Flyersin lukemin 7–1 10. lokakuuta 2015. Kolmannessa ottelussaan Brickley teki ensimmäisen maalinsa ja samalla myös pisteensä Carolina Hurricanesia vastaan 13. lokakuuta.
Tammikuussa 2019 Brickley kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa Cole Schneideriin.
Perhe.
Brickleyn isä Craig Brickley pelasi Pennsylvanian yliopistossa 1970-luvulla. Hänen serkkunsa on entinen NHL-kiekkoilija Andy Brickley.
Matthew O’Connor

Matthew Hadrill O’Connor (s. 14. helmikuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa kaudella 2019–2020 tanskalaisessa Rødovre Mighty Bullsissa.
Ura.
Amatööriura.
O’Connor jäi ilman varausta sekä OHL:n että NHL:n varaustilaisuuksissa, minkä jälkeen hän päätti pelata USHL:ssä. Hän pelasi kaksi kautta USHL:ssä Youngstown Penguinsissa ja siirtyi sen jälkeen Bostonin yliopistoon. Kaudella 2014–2015 joukkue voitti NCAA:n mestaruuden ja O’Connor tuli valituksi NCAA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Ammattilaisura.
Vietettyään kolme vuotta yliopistossa, O’Connor onnistui herättämään usean NHL-joukkueen mielenkiinnon. O’Connor päätti jättää pelaamatta viimeisen vuoden yliopistossa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ottawa Senatorsiin toukokuussa 2015. Hänen odotettiin aloittavan kautensa AHL-liigan Binghamton Senatorsissa, mutta Ottawan maalivahti Andrew Hammondin loukkaannuttua O’Connor pysyi NHL:n puolella ja debytoi 11. lokakuuta 2015 3–1-tappiossa Montreal Canadiensia vastaan. Ottelu jäi O’Connorin ainoaksi Ottawassa. Lopun sopimusajastaan hän pelasi AHL-liigassa.
Ottawa ei uusinut O’Connorin sopimusta, joten hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Nashville Predatorsiin kesällä 2017. Hän pelasi Nashvillen farmijoukkuessa Milwaukee Admiralsissa lähinnä varamiehenä, minkä lisäksi häntä lainattiin kauden aikana useampaan ECHL-liigan joukkueeseen. Kauden 2018–2019 O’Connor pelasi ECHL-liigan Wheeling Nailersissa.
Chris Wideman

Chris Wideman (s. 7. tammikuuta 1990) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Wideman on pelannut 291 ottelua NHL-liigassa uransa aikana.
Ura.
Amatööriura.
Wideman siirtyi vuonna 2007 USHL-joukkue Cedar Rapids RoughRidersiin, jossa pelasi yhden vuoden ennen siirtymistä Miamin yliopistoon vuonna 2008. Hän pelasi Miamissa yhden kauden ennen kuin Ottawa Senators varasi hänet . Wideman suoritti yliopistonsa pelaten joukkueessa neljän vuoden ajan ja valmistui vuonna 2012.
Ammattilaisura.
Wideman teki sopimuksen Ottawan kanssa ja siirtyi kaudeksi 2012–2013 Binghamton Senatorsiin. Kaudella 2014–2015 hän pelasi hyvän kauden ja sai sen päätteeksi Eddie Shore Awardin AHL:n parhaana puolustajana. Tammikuussa 2015 hänet kutsuttiin NHL:n puolelle, mutta hän ei kuitenkaan vielä saanut tehtyä debyyttiään. Kesäkuussa 2015 Wideman teki yhden vuoden jatkosopimuksen Ottawan kanssa. Sopimus tuotti hänelle NHL:ssä pelatessa 600 000 dollaria ja AHL:ssä 400 000 dollaria, mikä on AHL-pelaajalle korkea palkka. Häntä odotettiin pääsevän pelaamaan jopa NHL:ssä Ottawan harjoitusleirin aikana. Hän pysyi Ottawassa harjoitusleirin jälkeenkin ja debytoi NHL:ssä 17. lokakuuta 2015 ottelussa Nashville Predatorsia vastaan.
Heinäkuussa 2021 Wideman solmi yhden vuoden ja arvoltaan 750,000 tuhannen dollarin sopimuksen Canadiensin kanssa. 
Wideman oli pelaamatta koko kauden 2023-2024 selkävamman vuoksi. Syyskuussa 2024 hän tiedotti lopettavansa pelaajauransa.
Bahrainin 6 tunnin ajo 2015

Bahrainin kuuden tunnin ajo 2015 oli FIA World Endurance Championship -sarjan kahdeksas osakilpailu kaudella 2015, joka ajettiin Bahrainin Sakhirissa 21. marraskuuta 2015.
Aika-ajot.
LMP1-pääluokan paalun nappasi Nr. 17 Porsche kolmikko Mark Webber, Brendon Hartley ja Timo Bernhard Porsche 919 Hybridillä. Nopeimman kierroksen veti Hartley. LMP2-luokassa paalupaikalle ajoi Nr. 36 Signatech Alpine kolmikko Nelson Panciatici, Paul-Loup Chatin ja Tom Dillmann.
GTE Pro -luokan paalupaikan nappasivat Nr. 51 AF Corse -tiimin Ferrari Gianmaria Bruni ja Toni Vilander. GTE AM -luokan paalulle ajoi Nr. 98 Aston Martin Racing kolmikko Paul Dalla Lana, Pedro Lamy ja Mathias Lauda.
Kilpailu.
Tulokset.
Oman luokkansa voittajien nimet on lihavoitu.