tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Me tehtiin tää 2012–2017

Me tehtiin tää 2012–2017 on suomalaisartisti Robinin 27. lokakuuta 2017 julkaistu ensimmäinen kokoelma-albumi. Kokoelma sijoittui Suomen virallisella albumilistalla ensimmäisellä listaviikollaan listan kolmanneksi.
Kokoelmalta julkaistiin elokuussa 2017 single, ”Me tehtiin tää”, jonka Robin on tehnyt yhdessä Ilkka Wirtasen ja Vilma Alinan kanssa. Single nousi listaykköseksi Suomen virallisella listalla.
Laantumistaipumus

Laantumistaipumus on parapsykologien käyttämä selitys sille, miksi parapsykologisissa kokeissa jotkut ensin tai välillä menestyvät hyvin, mutta kokeita jatkettaessa tulos lähestyy tilastollisesti todennäköistä. 
Laantumisen selittämisen paranormaalin ilmiön ominaisuudeksi aloitti Joseph Banks Rhine, joka ei hyväksynyt, että välillä saadut positiiviset tulokset olivat sattumia, joita tilastollisesti kuuluukin tapahtua. Tilastotieteessä asia kuvataan palautumiseksi kohti keskiarvoa: kun mitattava suure on satunnaisesti vaihteleva, mittauksia toistettaessa eli mittauskertojen lukumäärän kasvaessa sarjojen keskiarvot lähestyvät.
Sähköjärjestelmä

Sähköjärjestelmä on komponenttijärjestelmä, jonka tarkoituksena on lähettää, varastoida, tuottaa tai käyttää sähkövirtaa. Esimerkiksi käy sähköverkko, joka lähettää virran laajalle alueelle sähkölinjoja pitkin. Sähköverkkojärjestelmä voidaan jakaa generaattoreihin, jotka tuottavat virtaa, siirtoverkkoon joka kuljettaa virran tuottamosta lataamoon, ja jakelujärjestelmiin, jotka jakavat virran lähistön kuluttajille ja tehtaisiin. Pienempiä sähköjärjestelmiä on myös teollisuuden laitoksissa, sairaaloissa, ostoskeskuksissa ja kodeissa. Suurin osa näistä käyttää kolmivaiheista vaihtovirtaa. Muuhun kuin kolmivaiheiseen vaihtovirtaan perustuvia sähköjärjestelmiä on lentokoneissa, sähköjunissa, laivoissa ja autoissa.
Urho Knuuti

Urho Einari Knuuti (25. marraskuuta 1918 Kemin mlk – 1. kesäkuuta 1988 Kemi) oli suomalainen poliitikko joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1966–1972. 
Elämä.
Urho Knuutin vanhemmat olivat asioitsija Henrik Vilhelm Knuuti ja Hilma Katariina Vuokila. Oulun kauppakoulun käytyään hän työskenteli myymälänhoitajana 1938–1939. Knuuti osallistui talvi- ja jatkosotiin, jonka jälkeen hän toimi asioitsijana 1945–1954, Kemin kaupungin taksoitussihteerinä 1955–1959 ja Kemin verotoimiston tarkastajana vuodesta 1960.
Knuuti valittiin kansanedustajaksi vuonna 1966, jolloin sosialidemokraatit saivat Lapin läänin vaalipiirissä 10 lisäpaikan jytkyn. Hän uusi paikkansa myös seuraavissa vaaleissa, mutta menetti sen eduskunnan hajottamisen jälkeen 1972. Knuuti oli myös presidentin valitsijamies 1968. 
Kemin kunnallispolitiikassa Knuuti oli keskeinen vaikuttaja vuosikymmenten ajan. Hän oli Kemin kaupunginvaltuuston jäsen 1946-1980 ja puheenjohtaja 1950. Knuuti istui myös kahdesti kaupunginhallituksessa. Hän toimi Lapin sosialidemokraattisen piirijärjestön puheenjohtajana ja kuului muun muassa Lapin maakuntaliiton hallitukseen sekä Kehitysaluerahaston hallintoneuvostooon. Innokkaana urheilumiehenä tunnettu Knuuti oli myös TUL:n Lapin piiritoimikunnan jäsen. Sotilasarvoltaan hän oli ylikersantti. Vuonna 1978 Knuuti sai kunnallisneuvoksen arvonimen.
Perhe.
Urho Knuutin puoliso oli Helmi Margareeta Törmänen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1946. Knuutin veli oli "Pohjolan Sanomaitten" toimittaja ja teatterikriitikko Lauri Knuuti (1928-2000).
Kognitiivinen kartta

Kognitiivinen kartta on ihmisen tietoisuutta ja ajattelua tutkivassa kognitiivisessa psykologiassa ihmisen tai eläimen omien kokemuksien ja havaintojen perusteella muodostama sisäinen malli eli skeema fyysisestä ympäristöstä. Kognitiivinen kartta on luomamme syvämuistiimme tallentunut käsitys fyysisestä tilasta ja asioiden sijainnista toisiinsa nähden, esimerkiksi tavaroiden paikoista huoneessa tai talojen sijainnista kaupungissa. 
Käsitettä käytti ensimmäisenä yhdysvaltalainen psykologi Edward Tolman, joka havaitsi kuuluissa rottakokeissaan 1940-luvulla rottien muodostavan labyrintissa siitä käsityksen, jonka avulla ne osasivat suunnistaa oikeaan suuntaan.
Kognitiivisen kartan avulla osaamme esimerkiksi suunnistaa jääkapille pimeässä kodissamme tai tiedämme tarkalleen, missä kohdassa kirjahyllyä jokin kirjamme löytyy. Osaamme myös suunnistaa helposti kotikaupungissamme katsomatta karttaa ja neuvoa muille jonkin tietyn paikan tarkan sijainnin.
Torricellin laki

Torricellin laki tai Torricellin teoreema liittyy virtausdynamiikkaan. Laki on nimetty lain 1643 löytäneen Evangelista Torricellin mukaan.
Lain mukaan avoimen astian nestepinnan ollessa jollakin korkeudella (kuvassa h) astian kyljessä olevasta reiästä, on nesteen virtausnopeus reiästä yhtä suuri kuin samalta korkeudelta pudonneen kappaleen nopeus.
Laki pätee jos neste oletetaan ideaalinesteeksi. Siihen ei siis vaikuta mm. ilmanvastus tai viskositeetti. Myöskään putoavaan kappaleeseen ei vaikuta ilmanvastus ja painovoiman kiihtyvyys "g" pysyy vakiona.
Putoavalle kappaleelle pätee kaava formula_1, missä "v" on kappaleen nopeus sen pudottua korkeudelta "h", ja "g" on painovoiman aiheuttama putoamiskiihtyvyys (noin 9,81 m/s2).
Nesteen nopeudelle pätee seuraavanlainen Bernoullin laista johdettu kaava:
formula_2
Nopeuden v selvittämiseksi yhtälö muutetaan muotoon ottaen huomioon että h1 – h2 = h:
formula_3
Jos P = P0, kuten se on avoimessa astiassa, jollaisessa Torricellin laki pätee, supistuu yllä olevasta kaavasta osa pois ja saadaan pudonneen kappaleen kaava:
formula_4
P0 = paine reiän ulkopuolella, yleensä yhtä suuri kuin ilmanpaine (Pa)
P = paine astian sisällä (arvo voi olla eri kuin P0, jos astia on suljettu)
ρ = tiheys, rhoo (kg/m3)
Whataburger

Whataburger on yhdysvaltalainen pikaruokaketju, jonka pääkonttori sijaitsee San Antoniossa, Teksasissa, ja joka on erikoistunut hampurilaisiin. Ketju perustettiin vuonna 1950.
Yritys on keskittynyt jauhelihaa sisältäviin hampurilaisiin ja sen yksi tunnetuimpia tuotteita on nimikkohampurilainen Whataburger. Ravintolan valikoimassa on myös muita vaihtoehtoja, kuten esimerkiksi friteerattuja tuotteita ja erilaisia salaatteja.
Björn Gustafson

Björn Herman Leonard Gustafson (s. 30. marraskuuta 1934 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt 93 elokuvassa ja televisio-ohjelmassa vuodesta 1956 lähtien. Hän näytteli pääosaa vuonna 1965 ilmestyneessä elokuvassa "Kärlek 65" (suom. "Rakkaus 65"), joka esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla. Hän on näytellyt Aatu-rengin roolin "Vaahteramäen Eemeli" -elokuvissa.
Morgana King

Morgana King (4. kesäkuuta 1930 Pleasantville, New York – 22. maaliskuuta 2018 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja näyttelijä. Hänet tunnettiin Carmella Corleonen roolista elokuvissa "Kummisetä" ja "Kummisetä osa II". King julkaisi yli 30 albumia, esimerkiksi levyt "With A Taste Of Honey", "Miss Morgana King" ja "New Beginnings".
King kuoli non-Hodgkin-lymfoomaan 87-vuotiaana Kaliforniassa 22. maaliskuuta 2018.
Tausta.
King syntyi New Yorkin Pleasantvillessä. Hänen vanhempansa olivat tulleet Italian Sisiliasta maahanmuuttajina Yhdysvaltoihin. Kolmevuotiaana hän muutti perheensä kanssa Manhattanille.
Alexander Saloranta

Alexander Saloranta (ent. Paula Saloranta, s. 22. maaliskuuta 1987 Oulu) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on urallaan voittanut viisi Suomen mestaruutta ja valittu Naisten Superpesiksen pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi 2011 ja 2012. Vuonna 2011 Saloranta oli myös kauden etenijäkuningatar. Naisten Itä–Länsi-otteluun hänet on valittu kahdeksan kertaa vuosina 2009–2016.
Saloranta lopetti pelaajauransa kauden 2017 jälkeen sukupuolenkorjauksen myötä.
Pikkuposliinikukka

Pikkuposliinikukka ("Hoya bella") on posliinikukkien sukuun kuuluva laji. Sitä kasvatetaan huonekasvina usein paikassa jossa se voi roikottaa oksiaan.
Ulkonäkö ja koko.
Pikkuposliinikukka on hidaskasvuinen, pensasmainen ja sen oksat riippuvat. Ne voivat kasvaa puolimetrisiksi. Lehdet ovat vastakkaisia, noin 2,5 cm pitkiä, nahkeita, ehytlaitaisia ja teräväkärkisiä. Kukinto on sarjamainen, pieni, siinä on noin 6-12 kukkaa, vahamaiset kukkien terälehdet, joita on viisi, ovat valkoisia tai vaaleanpunertavia, ja keskellä on punertava tähtikuvio.
Levinneisyys.
Pikkuposliinikukka on peräisin Koillis-Intiasta ja Jaavalta missä kasvaa epifyyttinä eli päällyskasvina.
Yleinen suomalainen ontologia

Yleinen suomalainen ontologia (YSO) on kolmikielinen, etupäässä yleiskäsitteistä koostuva ontologia. YSO on rakennettu suomalaisen kulttuuripiirin sisällönkuvailutarpeiden ja käsitteistön pohjalta, ja se on tarkoitettu käytettäväksi kuvailuun erityisesti silloin, kun kuvailtavien aineistojen aihealueet ovat monipuolisia. 
YSO on rakenteeltaan hierarkkinen kokonaisuus, joka perustuu käsitteiden välisille yläkäsite–alakäsite-suhteille. Ontologian hierarkiasuhteet rakentuvat hieman eri tavalla kuin tesauruksissa. Kaikki YSOn käsitteet polveutuvat jostakin kolmesta yläkäsitteestä: oliot, ominaisuudet, tapahtumat ja toiminta.
Hierarkiasuhteiden lisäksi YSOssa on assosiatiivisia ja osa-kokonaisuussuhteita. Jokaisella YSOn käsitteellä on kieliriippumaton pysyvä tunniste (URI). Tunnisteiden avulla käsitteet saadaan 'konekielelle', jolloin erilaiset ohjelmistot pystyvät käsittelemään niitä esimerkiksi automaattisessa (koneellisessa) päättelyssä.
YSOn käsitteiden termit ovat tesaurusstandardien mukaisesti useimmiten monikkomuotoisia substantiiveja. Yksikössä esitetään esimerkiksi ainesanat sekä abstrakteja käsitteitä ja toimintaa kuvaavat termit. Joillain termeillä on yksikkö- ja monikkomuodossa eri merkitys. Esimerkiksi termi "baletti" viittaa taidemuotoon ja "baletit" yksittäisiin taideteoksiin.
YSOn käsitteitä vastaavat termit on esitetty kolmella eri kielellä. Suomenkielinen sisältö pohjautuu Yleiseen suomalaiseen asiasanastoon (YSA) ja ruotsinkielinen yleiseen ruotsinkieliseen tesaurukseen (Allärs). YSOn käsitteille on määritelty vastaavuussuhteet alkuperäisiin YSAn ja Allärsin käsitteisiin. YSOa linkitetään myös Yhdysvaltain Kongressin kirjaston asiasanastoon (Library of Congress Subject Headings, LCSH).
YSOa voi käyttää usealla tavalla kuten selailemalla suoraan Finto.fi-palvelussa, kytkemällä se omaan järjestelmään Finton API:n kautta tai lataamalla koko ontologia omaan järjestelmään. YSO on vapaasti ladattavissa CC-BY-3.0-lisenssillä kolmessa eri muodossa: RDF/XML, TURTLE sekä JSON-LD.
Eräs käytännön esimerkki Yleisen suomalaisen ontologian käytöstä sisällönkuvailussa ja tiedonhaussa on Kulttuurisampo-portaali.
YSOn julkaisija on Kansalliskirjasto. Käyttäjät voivat tehdä muutosehdotuksia sanastoon. Ehdotukset käsitellään eri alojen asiantuntijoista koostuvassa ryhmässä.
Ontologian tunniste 'yso' on rekisteröity Kongressin kirjaston MARC-standardin sanastotunnisteisiin. Käytettäessä ontologian termejä sisällönkuvailujärjestelmässä valitun termin kieli voidaan merkitä näkyviin tarkenteella yso/fin, yso/swe ja yso/eng.
Historia.
YSOn ensimmäinen versio kehitettiin laajassa Tekesin ym. rahoittamassa FinnONTO-tutkimushankkeessa vuosina 2003–2012.
Velasco (1881)

Velasco oli Espanjan laivaston vuonna 1881 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin 1880 Leamouthista Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1881 ja saapui maaliskuussa 1882 Ferroliin.
Palvelus.
Aluksen ensimmäisenä päällikkönä oli luutnantti José Morgado, jonka alaisuudessa alus lähti 3. kesäkuuta 1882 Filippiineille. Alus teki 29. lokakuuta 1882 risteilijöiden "Arágonin" ja "Gravinan", korvetti "Vencedoran", kuunari "Sirenan" sekä tykkiveneiden "Paragua 2" ja "Arayak" kanssa partiomatkan Jolon merirosvoja vastaan. Osaston komentajana oli Don Rafael Arágon. Merimiehistä ja merijalkaväestä koostuvaa 490 hengen maihinnousujoukkoa johti prikaatikenraali Antonio Paulin. Maihinnousujoukossa oli lisäksi 105 miestä Iberian jalkaväkirykmentistä, 111 miestä Jolon jalkaväkirykmentistä ja 100 miestä Manilan rangaistuskomppaniasta. Osasto lähti 26. lokakuuta Manilasta. Tiedustelun jälkeen taistelu alkoi 29. lokakuuta Loocissa. Seuraavana päivänä joukot nousivat maihin Padang-Padangissa. Muutamien iskujen jälkeen maihinnoussut joukko palasi aluksille. Uusi maihinnousu tehtiin 8. marraskuuta Boalissa.
Alus teki 17. joulukuuta 1882 "Vencedoran", "Sirenan" ja "Arayakin" kanssa uuden retken merirosvoja vastaan. Ne valtasivat Tariataviin kuuluvan Tataanin saaren, joka sijaitsee Jolon ja Bongaon välissä. Saarelle perustettiin laivastoasema, jonne sijoitettiin "Marqués del Duero" ja "Arayak" sekä henkilöstöksi Iberian jalkaväkirykmentti.
Tammikuusta maaliskuuhun 1885 alus vieraili Karoliineilla ja Palaulla. Aluksen päällikkönä oli Don José Emilio Butrón y de la Serna, joka raportoi Caviten komentavalle kenraalille alueen tilanteesta ja mahdollisuudesta perustaa tukikohtia alueelle. Tammikuussa 1886 se oli Hongkongissa, missä kattilat puhdistettiin. Kesäkuussa alus lähti uudelle tiedustelumatkalle Karoliineille, minkä tuloksena todettiin kahden tukikohdan, Ponape ja Yap, perustaminen mahdolliseksi.
Ponapessa puhkesi väkivaltaisuuksia kesäkuussa 1890. Alus kuljetti kolme kuukautta myöhemmin alueelle täydennysjoukkoja. Kapina saatiin kukistettua vuoden loppuun mennessä. Elokuun 1896 Tagalong kapina puhkesi Luzonilla, jolloin Manilassa ollut alus lähetettiin alueelle tukemaan maajoukkoja. Kapina saatiin hallintaan vasta toukokuussa 1897.
Huhtikuussa 1898 Espanjan ja Yhdysvaltain välisen sodan alkaessa alus oli Caviten edustalla Manilanlahdella ankkurissa kontra-amiraali Patricio Montojo y Pasaronin komentamassa Espanjan Tyynenmeren laivueessa. Manilanlahden taistelussa 1. toukokuuta 1898 Yhdysvaltain laivasto upotti aluksen.
Gravina (1881)

Gravina oli Espanjan laivaston vuonna 1881 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin 1880 Leamouthista Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1881 ja saapui vuoden lopulla Ferroliin.
Palvelus.
Alus lähti 2. tammikuuta 1882 Ferrolista Cartagenaan, mistä se jatkoi edelleen Filippiineille. Alus lähti 26. lokakuuta Manilasta laivueessa, jonka muut alukset olivat "Velasco", "Aragón" ja muutama pienempi alus. Laivue taisteli 29. lokakuuta alkaen Jolon merirosvoja vastaan, kunnes operaatio päättyi marraskuun puolivälissä. Marraskuussa 1883 alus osallistui toiseen merirosvojen vastaiseen retkeen.
Alus lähti 8. heinäkuuta 1884 Manilasta Shanghaihin päällikkönään Don José Garcia de Quesada. Taifuuni upotti aluksen 10. heinäkuuta 1884 Fugalla Luzonin pohjoispuolella, jolloin sai surmansa kaksi upseeria ja seitsemän miehistönjäsentä.
Laajakankaan liikennepaikka

Laajakankaan koeajokeskus sijaitsee Paltamon kunnassa Kontiomäki–Ämmänsaari-radan varressa rautatiekilometrillä 663+729. Koeajokeskusta ylläpitää Liikennevirasto ja se tarkoitettu rautatiekaluston testaamiseen. Koeajokeskus on vihitty käyttöön 1.7.2009. Ensimmäiset testit suoritettiin Sm5 sähkömoottorijunille. Rautatiekilometrillä 664+030 on sijainnut Laajakangas-niminen seisake, joka avattiin 1.8.1949 ja lakkautettiin 31.5.1964.
Isabel II (1886)

Isabel II oli Espanjan laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus.
Kuninkaallinen määräys aluksen valmistuksesta annettiin 11. syyskuuta 1883 Reales Astilleros de Esteirolle Ferrolista, missä köli laskettiin lokakuussa 1883 nimellä "Infanta Isabel". Työt keskeytyivät ja niitä jatkettiin kesäkuussa 1984. Alus nimettiin 31. joulukuuta 1883 annetulla määräyksellä "Isabel II:ksi" Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1886 ja se valmistui joko vuonna 1888 tai 1889.
Palvelus.
Tammikuussa 1888 alus oli Fernando Poon siirtokunnassa, missä se korvasi potkurikuunari "Ligeran". Vuonna 1892 aluksen päällikkönä oli José Maymó. Seuraavana vuonna sen korvasi "Marqués de la Ensenada". Alus palasi 27. maaliskuuta 1893 "Conde de Venaditon" hinaamana Cádiziin, kun se oli 27. helmikuuta rikkonut peräsimensä Dakarin edustalla. Vuonna 1895 alus kuului koululaivueeseen, jonka komentajana oli vara-amiraali Don Florencio Cámara. Laivue määrättiin Tangeriin, jonne se ankkuroitui elokuussa 1895. Satamassa laivue kohtasi kolme saksalaista ja kuusi brittiläistä sotalaivaa. Laivue palasi 17. elokuuta Algecirasiin.
Vuonna 1896 alus määrättiin Kuubaan. Se ankkuroitui Port au Princeen, missä tehtävänä oli painostaa Haitin hallitusta lopettamaan Kuuban kapinallisten tukeminen. Espanjan ja Yhdysvaltain sodan alkaessa huhtikuussa 1898 alus oli tykkiveneiden "General Conchan" ja "Ponce de Leónin" sekä muutamien pienempien alusten kanssa San Juanissa Puerto Ricossa. Aluksen päällikkönä oli José Boado.
Yhdysvaltain laivasto asetti toukokuussa San Juanin saartoon. "Isabel II", tykkivene "General Concha" ja hävittäjä "Terror" lähtivät 12. kesäkuuta satamasta testatakseen sulkua, mistä seurasi toinen San Juanin taistelu. Yhdysvaltain laivaston apuristeilijä "USS St. Paulin" saavuttua paikalle alkoi lyhyt tykistötaistelu, josta espanjalaiset nopeasti irtautuivat ja palasivat takaisin satamaan.
Sotatoimien päätyttyä alus lähti 14. syyskuuta 1898 "Terrorin", "General Conchan" ja "Ponce de Leónin" kanssa Puerto Ricosta Espanjaan. Alus poistettiin palveluksesta 18. toukokuuta 1900, jolloin se määrättiin ponttooniksi Cartagenaan ja torpedokouluksi. Alus katoaa laivastoluettelosta 1935.
Andalusialainen koira (kustantamo)

Andalusialainen koira oli espanjalaiseen, italialaiseen ja portugalilaiseen kirjallisuuteen keskittynyt suomalainen pienkustantamo, joka toimi vuosina 1992–1999. Sen perustivat suomentaja Tarja Härkönen ja elokuvakriitikko Antti Lindqvist.
Kustantamon julkaisuja:
Extremadura (1900)

Estramadura oli Espanjan laivaston vuonna 1900 vesillelaskettu pieni kaksisavuhorminen panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin nimellä "Isabel la Catolicana" Cadizista, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1899. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta1900 ja valmistui elokuussa 1902.
Palvelus.
Alus hylättiin vuonna 1926.
Lady Wonder

Lady Wonder (1924–1957) oli hevonen, jolla väitettiin olleen paranormaaleja kykyjä. Hevosen väitettiin auttaneen poliisia kadoneen pojan ruumiin löytämisessä, ennustaneen, että Jack Dempsey voittaa Jack Sharkeyn nyrkkeilyottelussa, ja lisäksi avustaneen öljyesiintymän löytämisessä. Kysyjät saivat esittää kolme kysymystä dollarilla. Hevosen kouluttaja C.D Fonda oli opettanut hevosen osoittamaan kirjainkortteja. Hevonen sai laajaa julkisuutta ja sillä ansaittiin huomattavasti rahaa. 
Parapsykologi Joseph Banks Rhine tutki asiaa ja ilmoitti, että hevosella on paranormaali kyky. Kuitenkin taikurina toiminut Milbourne Christopher havaitsi, että todellisuudessa hevonen reagoi kouluttajansa kepillä näyttämiin merkkeihin. Myös John Scarne havaitsi, että hevonen ei kyennyt vastaamaan, jos kouluttaja ei tiennyt vastausta. Kyseessä oli hyvin koulutettu eläin, jonka kyvyt eivät olleet paranormaaleja.
Lähteet.
Abraham Kovoor: Lady Wonder: A Mind-Reading Horse
Serena Ski

Serena Ski on Espoossa sijaitseva laskettelukeskus, joka toimii Vesipuisto Serenan yhteydessä. Laskettelukeskuksen yhteydessä toimii välinevuokraamo ja kahvila. 
Serena Ski on avoinna talvisin.
Rinteet.
Laskettelukeskuksessa on 2 lastenrinnettä, erittäin helppo rinne, helppo rinne, keskivaikea rinne sekä 2 snowparkrinnettä. Laskettelukeskuksessa on 7 hissiä jotka jakautuvat neljään ankkurihissiin, yhteen lasten sompahissiin, lasten mattohissiin ja yhteen lasten naruhissiin.
Hepa Halme

Heikki "Hepa" Halme (s. 1955) on suomalainen saksofonisti ja huilisti. Hänen kokoonpanoihinsa ovat kuuluneet mm. Maukka Perusjätkän ja Tuomari Nurmion yhtyeet sekä Bullworkers- ja Cool Sheiks -yhtyeet. 
Halmeelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Aurinkopuisto

Aurinkopuisto on aurinkokennoihin perustuva sähkövoimala, jonka tarkoituksena on tuottaa energiaa sähköverkkoon laajalle alueelle.
Aurinkovoiman keräämiseen käytetään aurinkopaneeleja, joka PV-moduulien kautta muuttaa valon suoraan sähköksi. Koska aurinkopaneelit eivät ole kovin korkeita, aurinkopuistot eivät näy merkittävästi kovin kauas. Tämä menetelmä eroaa keskittävästä aurinkovoimasta, johon liittyy systeemi, jossa väliaine tehostaa auringonenergian vaikutusta.
Sigismund von Nandelstadh

Sigismund von Nandelstadh (16. joulukuuta 1861 Kuopio – 13. elokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Von Nandelstadhin vanhemmat olivat kruununvouti Sigismund von Nandelstadh ja Hilda Sofia Sahlstein. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1892 oli Aina Helena Paulina von Nandelstadh ja toinen vuodesta 1935 Aina Josefina Ekholm. Von Nandelstadh opiskeli Böökin ruotsalaisessa lyseossa ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1887. Valmistuttuaan hän toimi piirtäjänä Yleisten rakennusten ylihallituksessa, mutta työskenteli välillä myös Uudenmaan lääninrakennuskonttorissa. Valvojana von Nandelstadh toimi 1880-luvun lopusta 1890-luvun loppupuolelle Jussarön majakan ja Rovaniemen yleisen sairaalan rakennustyömailla ja sitten Imatralla ja Viipurissa. Viipurin lääninrakennuskonttorin apulaisensa hän työskenteli yli 10 vuotta, johtaen välillä Sortavalan yleisen sairaalan lisärakennustyötä. Toimittuaan lyhyehkön ajan Mikkelin läänin ja Oulun läänin rakennuskonttoreissa hänestä tuli Kuopion läänin rakennuskonttorin esimies aina eläköitymiseensä vuonna 1925 saakka.
M1 (Helsingin metron linja)

M1 on yksi Helsingin metron kahdesta linjasta. Sen reitti on Kivenlahti–Vuosaari. Metrolinjan Helsingin-osuudella on liikennöity 1980-luvusta lähtien; linjatunnus M1 tuli voimaan vasta 15. elokuuta 2016, länsimetron suunniteltuna avajaispäivänä. Vaikka laajennuksen avajaiset siirtyivät marraskuulle 2017, linja M1 aloitti liikennöinnin tuona päivänä välillä Ruoholahti–Vuosaari.
Daniel Huber

Daniel Huber (s. 2. tammikuuta 1993) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa SC Seekirchen-Salzburgia.
Mäkihypyn maailmancupissa Huber kilpaili ensimmäisen kerran Sapporossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2017 oltuaan Innsbruckissa 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 oltuaan Wislassa kuudes. Ensimmäisen palkintosijansa Huber saavutti Engelbergissä joulukuussa 2018 oltuaan kolmas. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Bischofshofenissa loppiaisena 2022. Lisäksi hän sijoittui kolmanneksi Wisłassa marraskuussa 2020 ja toiseksi Nižni Tagilissa joulukuussa 2020. Maaliskuussa 2024 hän sijoittui toiseksi Vikersundin ensimmäisessä kilpailussa ja voitti toisen kilpailun. Raw Air -kiertueen kokonaispisteissä hän oli kolmas. Planicassa hän oli ensimmäisen kilpailun toinen ja voitti sunnuntain päätösosakilpailun.
Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Huber voitti hopeaa joukkuemäessä ja sijoittui suurmäen kilpailussa 11:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa joukkuemäessä, oli kahdeksas suurmäessä ja 19:s normaalimäessä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä 13:nneksi sekä suurmäessä 20:nneksi.
Marqués de la Ensenada (1890)

Margués de la Ensenada oli Espanjan laivaston vuonna 1890 vesillelaskettu Isla de Luzón -luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal de la Carracalta Cadizista, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1887. Alus laskettiin vesille 25. helmikuuta 1890 ja valmistui 1. helmikuuta 1894
Palvelus.
Alus poistettiin toukokuussa 1900.
Ernst Adolf Nordström

Ernst Adolf Nordström (31. toukokuuta 1893 Viipuri – 24. toukokuuta 1972 Västervik Ruotsi) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Nordströmin vanhemmat olivat maalarimestari Ernst Edvard Nordström ja Sofia Gustava Wallgren ja puoliso vuodesta 1940 Arla Linnea Saxellin. Nordström tuli ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1914 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1923. Opiskeluaikana hän työskenteli Uno Ullbergin toimistossa. Valmistuttuaan hän tuli apulaiseksi Viipurin asemakaavakonttoriin, mutta siirtyi sitten apulaiseksi Helsinkiin Oiva Kallion toimistoon 1925–1927, kunnes perusti viimeksi mainittuna vuonna oman toimiston Viipuriin. Siellä hän toimi myös tuntiopettajana taideteollisuus- ja sahakouluissa. Nordströmistä tuli kuitenkin ensin Viipurin läänin rakennuskonttorin ja sitten Rakennushallituksen arkkitehti. Sotien jälkeen hän toimi arkkitehdin virassa Kotkassa ja lopulta Kymen läänin lääninarkkitehtina vuoteen 1954, jolloin hän jäi eläkkeelle. Nordström työskenteli vielä eläkkeellä ollessaan jonkin aikaa Hilding Ekelundin toimistossa.
Outi Mäenpään filmografia

Tämä on näyttelijä Outi Mäenpään filmografia.
Puolan salibandymaajoukkue

Puolan salibandymaajoukkue on salibandymaajoukkue, joka edustaa Puolaa Kansainvälisen salibandyliiton alaisissa maaotteluissa. Puola on IFF:n maailmanrankingissa sijalla 14. Puolan salibandyliitto on perustettu vuonna 1995 ja se liittyi IFF:n jäseneksi vuonna 1997.
Perjantaipörssi

Perjantaipörssi oli vuosina 1985–1987 Yle TV1 -kanavalla esitetty viihdeohjelma. Noin tunnin mittaista ohjelmaa lähetettiin perjantai-iltaisin suorana ravintolayleisön edestä, vuonna 1985 ravintola Kaisaniemestä Helsingin keskustasta ja myöhemmin ravintola Heart Breakista Helsingin Itäkeskuksesta. Jokaisessa jaksossa oli yksi tai useampia ”tähtivieraita” sekä muita esiintyjiä, kuten ajankohtaisia sketsejä esittäviä näyttelijäryhmiä.
TV1:n viihdetoimituksen tuottaman ohjelman työryhmään kuuluivat muiden muassa Heikki Seppälä, Uolevi Taskinen, Pipsa Poskela, Upi Sorvali ja Eero Melasniemi. Aluksi ohjelman juontajana toimi Ville-Veikko Salminen, mutta syksyllä 1986 juontajan käytöstä luovuttiin. Sketsien kirjoittajia olivat ainakin Juhani Mäkelä, Juhani Lindström, Seppo Sännälä ja nimimerkki Hans Peters. Sketsejä esittivät muiden muassa Harri Hyttinen, Leo Lastumäki ja Miitta Sorvali. Taustalaulajina kuultiin muun muassa Kati Bergmania, Anna-Mari Kähärää, Rele Kosusta ja Jokke Seppälää.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" televisioarvostelija Jukka Kajava ei pitänyt "Perjantaipörssistä". Hänestä se oli milloin ”epämusikaalista, tarkoittamatonta mekastusta reunasta reunaan”, milloin ”epäviihdyttävä, omahyväinen ja pahimmillaan typerä soitteluohjelma”.
Magnus von Knorring

Magnus Erik von Knorring (s. 1957 Porvoo) on suomenruotsalainen rahoitusalan vaikuttaja.
Ura.
Magnus von Knorring, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri, on Fondita Rahastoyhtiö Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Magnus von Knorring aloitti uransa Turunmaan ja Ahvenanmaan Säästöpankkiyhdistyksen markkinapäällikkönä 1985–1987. 1987–1989 hän toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin (Skop) talousjohtajana. 1989–1991 von Knorring toimi Nordbanken Finland Oy:n pankinjohtajana ja hallituksen jäsenenä. 
1991 von Knorring oli mukana perustamassa ruotsalaisen Carnegie Investment Bank Suomen sivuliikkeen ja hän toimi Carnegie Fondkommission Finlandin toimitusjohtajana 1991–1997. 1995–1997 hän oli Carnegie-konsernin osakas ja hallituksen jäsen.
1997 Magnus von Knorring oli mukana perustamassa Fondita Rahastoyhtiö Oy:n ja on siitä lähtien yhtiön osaomistaja.
Yksityiselämä.
Magnus von Knorring on vuodesta 1981 lähtien naimisissa Åsa von Knorringin (o.s. Nordström) kanssa ja heillä on kolme tytärtä.
Tapiolan keskustorni

Tapiolan keskustorni sijaitsee Tapiolan puutarhakaupungin keskustassa Espoon kaakkoisosassa. Sen korkeus on 49 metriä ja kerrosluku 13. Kerrosala on kaikkiaan 5 600 m². Tornin suunnitteli arkkitehti Aarne Ervi ja se valmistui 1961. Rakentaminen oli aloitettu 1958. Alun perin sitä kutsuttiin Konttoritorniksi.
Keskustornin alaosassa oli alkuaan liiketiloja, ylempänä oli toimistoja ja virastoja. Kahdennessatoista kerroksessa toimi pitkään ravintola Linnunrata. Kattokerros on sisäänvedetty ja siellä puolestaan toimi näköalakahvila Kultakukko.
Tapiolan keskustorni on verhottu polttomaalatulla teräksellä.
Useisiin 1960-luvun suomalaisiin elokuvatuotantoihin kuvattiin kohtauksia Keskustornin näköalaravintolassa.
Zener-kortit

Zener-kortit eli ESP-kortit ovat psykologi Karl Zenerin kehittämä korttipakka, jota käytettiin parapsykologi Joseph Banks Rhinen tutkimuksissa 1930-luvulla. Pakkaan kuuluu 25 korttia, joissa on viittä eri symbolia. Tutkimuksen idea oli, että testaaja sekoittaa pakan ja ottaa siitä yhden kortin kerrallaan. Testattavan tulee yliaistillisella kyvyllään nähdä, mikä kortti on kyseessä. Satunnaisesti arvaamalla todennäköisyys saada kortti oikein on yksi viidestä. Rhine oli vakuuttunut testattaviensa kyvyistä. Testausprotokollaa ei kuitenkaan pidetty pätevänä. Kortit olivat aluksi ohuita ja niiden läpi saattoi nähdä. Kun Rhine otti käyttöön järjestelyjä, joilla koehenkilö ei voinut nähdä kortteja, ennustustarkkuus heikkeni. Myös kokeen valvominen heikensi tuloksia. Rhine tulkitsi, että tulosten heikkeneminen ja se, että välillä arvaukset olivat parempia kuin toisinaan, johtui yliluonnollisten ilmiöiden laantumistaipumuksesta. Rhinea itseään ei epäilty huijauksesta, mutta häntä pidettiin herkkäuskoisena ja hänen kykyään ymmärtää todennäköisyyttä riittämättömänä.
Tero Heikkilä

Tero Heikkilä (s. 1974) on suomalainen teoreettinen fyysikko. Hän on työskennellyt Jyväskylän yliopistossa professorina vuodesta 2013 lähtien, mitä ennen oli vuosia tutkijana Aalto-yliopiston Kylmälaboratoriossa. Tuolloin hän työskenteli lyhyitä jaksoja tutkijana myös Karlsruhen teknillisessä yliopistossa Saksassa, Baselin yliopistossa Sveitsissä, Delftin teknillisessä yliopistossa Alankomaissa, ja teki useita tutkijavierailuja. Hänen tutkimusalansa on tiiviin aineen fysiikka, erityisesti nanoelektroniikka ja suprajohtavuus.
Heikkilälle myönnettiin Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto vuonna 2018.
Teokset.
The Physics of Nanoelectronics, 2013, Oxford University Press.
Pukija (vuoden 1983 elokuva)

Pukija ("The Dresser") on Peter Yatesin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1983. Elokuva perustuu Ronald Harwoodin näytelmään, josta kirjailija itse sovitti elokuvakäsikirjoituksen. Elokuvan pääosissa näyttelevät Albert Finney itsekeskeisenä ja oikukkaana Shakespeare-näyttelijänä ja Tom Courtenay hänen homoseksuaalisena huonepalvelijanaan.
Vastaanotto.
"Pukija" tuotti viisi Oscar-ehdokkuutta, seitsemän Bafta-ehdokkuutta ja viisi Golden Globe -ehdokkuutta, joista Tom Courtenay voitti Golden Globen roolityöstään. Albert Finney palkittiin Berliinin elokuvajuhlien Hopeisella karhulla, ja ohjaaja Yates oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi "Pukijan" vuoden 1983 kymmenen parhaan englanninkielisen elokuvan joukkoon.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Pukijan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Antonella Palmisano

 
Antonella Palmisano (s. 6. elokuuta 1991 Mottola, Taranton maakunta) on italialainen kävelyn olympiavoittaja ja kolminkertainen MM-mitalisti. Hän edustaa roomalaista GS Fiamme Gialle -seuraa, ja on pituudeltaan 165 cm.
Palmisano sijoittui Ostravan alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 viidenneksi 5 000 metrin kävelyssä. Seuraavana vuonna hän oli Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa yhdeksäs 10 000 metrin kävelyssä. Hän sai 10 000 metrin kävelyssä hopeaa Novi Sadin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 ajalla 46.59,47. Hän oli samassa lajissa neljäs Monctonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010. Hän voitti alle 20-vuotiaiden 10 kilometrin kävelyn maailmancupissa 2010.
Palmisano saavutti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä Ostravassa 2011 ajalla 1.36.26 ja Tampereella ajalla 1.30.59. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 13:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui 20 kilometrillä maailmancupissa yhdeksänneksi ja Zürichin EM-kilpailuissa seitsemänneksi.
Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 20 kilometrillä viides ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 neljäs. Hän voitti 20 kilometrin Euroopan cupin kilpailun 2017. Hän saavutti 20 kilometrin kävelyssä MM-pronssia Lontoossa 2017 ennätyksellään 1.26.36. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai samalla matkalla pronssia ajalla 1.27.30. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 20 kilometrillä 13:nneksi.
Palmisano voitti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa kultaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.29.12. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti 20 kilometrin kävelyssä pronssia ajalla 1.27.26. Hän voitti 20 kilometrin kävelyn Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 ajalla 1.28.08. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän keskeytti 20 kilometrin kävelyn ja oli maratonviestissä kuudes.
TFTP

TFTP (Trivial File Transfer Protocol) on yksinkertainen tiedostojen siirtoon tarkoitettu verkkoprotokolla. Protokolla on suunniteltu yksinkertaiseksi ja vähän tilaa vieväksi toteuttaa.
TFTP toimii UDP:n päällä. Se ei pysty esim. hakemistojen listaukseen tai sisällä mitään autentikaatiota tai muitakaan tietoturvaominaisuuksia. Useimmat virhetilanteet johtavat yhteyden katkeamiseen.
Protokollan nykyinen määritelmä on versio 2 , joka korvaa alkuperäisen vuonna 1981 julkaistun :n.
TFTP:n tyypillinen käyttötarkoitus on verkosta käynnistettävän laitteen firmwaren tai muiden käynnistys- ja konfiguraatiotiedostojen haku verkkopalvelimelta.
Pääte tai kevyt asiakaspääte usein tukevat käynnistämistä lataamalla tarvittava ohjelmisto TFTP:llä.
Cecilie Løveid

Cecilie Løveid (s. 21. elokuuta 1951 Mysen, Norja) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa "Mos" ilmestyi 1972. Hän kirjoittaa usein limittäin proosaa ja lyyrisiä tekstejä. Hän on Jon Fossen ohella nykynorjalainen näytelmäkirjailija, jonka tuotantoa on esitetty eniten ulkomailla.
Løveid on sukupolvensa kokeellisimpia kirjailijoita. Hänen myöhempi tuotanto on pääasiassa draamaa, ja kansainvälisesti hän on saanut menestystä juuri draamalla. Kuunnelma "Lokinsyöjät" ("Måkespisere") on saanut 1983 Prix Italia -palkinnon.
Løveid on kirjoittanut libreton oopperaan "To i dusjen", joka on esitetty 1984 Bergenin kansainvälisillä festivaaleilla. Hänen pääteoksensa muodostavat kolme historiallista näytelmää "Barock Friise" (1993), "Maria Q" (1994) ja "Rhindøtrene" (1996), joissa hän tarkastelee nykyajan naisenroolia historian valossa. Runokokoelmissa "Spilt" (2001) ja "Gartnerløs" (2007) on selkeä naisnäkökulma. Hän on kirjoittanut myös lastenkirjoja.
Løveidin tuotantoa on käännetty useille kielille, ja näytelmiä on esitetty teattereissa ulkomailla.
Yksityiselämä.
Løveidin vanhemmat ovat merikapteeni Erik Løveid ja näyttelijä Ingrid Cecilie Meyer. Løveid asui isovanhempiensa luona, koska vanhemmat olivat paljon merillä. Hänen puolisonsa oli muusikko Bjørn Ianke (1948–2002).
Cristóbal Colón (1887)

Cristóbal Colón oli Espanjan laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin La Carracalta Cádizista, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta 1884. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1887 ja valmistui joko vuonna 1888 tai 1889.
Palvelus.
Pian palvelukseenoton jälkeen alus oli 1889 San Sebastianissa, missä kuninkaallinen perhe vietti lomaansa. Kesäkuussa 1890 se oli Cádizinlahdella, missä aluksella olleet teknikot valvoivat Isaac Peralin valmistaman sukellusveneen testausta. Alus vieraili Marokossa, jonne se kuljetti Espanjan lähettilään Ojedan. Alus oli sijoitettuna hetken Fernando Poon siirtokuntaan.
Alus korvasi "Infanta Isabelin" Rio de la Platan laivastoasemalla. Se saapui 14. marraskuuta 1890 Montevideoon päällikkönään Don Juan José de la Matta y Montes. Muutamaa vuotta myöhemmin Kuuban kapinan alla alus oli Havannan laivastoasemalla. Alus haaksirikkoutui 29. syyskuuta 1895 lähellä Pinar del Rio'a Kuuban rannikolla, kun se oli estämässä aseiden toimitusta kapinallisille. Aluksen miehistö pelastui. Hurrikaani murskasi hylyn 1. lokakuuta.
Don Juan de Austria (1887)

Don Juan de Austria oli Espanjan laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin laivastontelakalta Cartagenasta, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta 1884. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1887 ja otettiin palvelukseen vielä vuoden lopulla.
Palvelus.
Vuoden 1890 alussa alus liitettiin Filippiineillä olevaan osastoon. Alus lähti 9. huhtikuuta Barcelonasta Filippiineille ja saapui Manilaan 17. kesäkuuta "Ulloan" ja "Castillan" kanssa. Aluksen päälliköksi tuli 1. syyskuuta 1893 José Padriñán. Alus lähti 11. huhtikuuta 1894 Manilasta ja vieraili toukokuusta elokuuhun Kiinan ja Japanin satamissa. Alus siirrettiin 8. heinäkuuta Cavitessa telakalle.
Elokuussa 1896 alkaneissa Tagalogin mellakoissa alus partioi Filippiineillä. Alus palasi Manilanlahdelle, missä se liitettiin tukemaan maavoimia mellakantorjunnassa.
Huhtikuussa 1898 Espanjan ja Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli Manilanlahdella kontra-amiraali Patricio Montojo y Pasarónin johtamassa Espanjan Tyynenmeren laivueessa. Se siirrettiin 25. huhtikuuta viiden muun laivueen aluksen kanssa Subic Bayhin, jossa Montojo toivoi miinoitusten ja rannikkolinnakkeiden suojaavan laivuetta. Puolustuslaitteet olivat kuitenkin keskeneräisiä, joten osasto lähti merelle 29. huhtikuuta palatakseen Manilanlahdelle.
Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain Aasianlaivue hyökkäsi 1. toukokuuta alueelle, mistä seurasi Manilanlahden taistelu. Aluksen päällikkönä oli Don Juan de la Concha. Tykistötulen vaurioittama alus jouduttiin ajamaan matalikolle. Taistelun jälkeen "USS Petrelin" valtausosasto sytytti hylyn tuleen.
USS Don Juan de Austria.
Sotatoimien päätyttyä Yhdysvaltain laivasto nosti hylyn ja siirsi sen kunnostettavaksi. Vuonna 1900 alus liitettiin tykkiveneenä laivastoon nimellä "USS Don Juan de Austria". Korjausten yhteydessä aluksen ulkomuoto oli muuttunut ja aseistus vaihdettu. Alus oli rannikkovartioston tykkiveneenä Filippiineillä ja Hongkongissa, mistä se lähti joulukuussa 1903 Yhdysvaltoihin.
Huhtikuussa 1904 alus saapui Portsmouthiin. Se kuului Yhdysvaltain Atlantin laivastoon, kunnes 1907 se liitettiin Michiganin vapaaehtoisiin. Ensimmäisessä maailmansodassa huhtikuussa 1917 alus palautettiin palvelukseen ja aloitti partioinnin Atlantin rannikolla. Sodan päätyttyä alus poistettiin palveluksesta 1919.
Gunnar Larsson-Leander

Lars "Gunnar" Larsson-Leander (3. huhtikuuta 1918 Bollnäs – 9. tammikuuta 2020 Lund) oli ruotsalainen tähtitieteilijä.
Elämä.
Gunnar Larsson-Leander syntyi Bollnäsissä 3. huhtikuuta 1918. Hänen vanhempansa olivat rautatietyöläinen Birger Hedman ja Kristina Larsson. Hän avioitui vuonna 1945 akvarellimaalarin ja tekstiilitaiteilijan Marika Arlemanin (1917–1984) kanssa. Marika A:n vanhemmat olivat kuvataiteilija Hjalmar Arleman (1880–1956) ja Ester Julin. Avioliitosta syntyi kaksi lasta, Per (s. 1947) ja Anne-Marie (s. 1951). 
Ura.
Larsson-Leander suoritti ylioppilastutkinnon Tukholmassa vuonna 1939 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1944. Filosofian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti Tukholmassa vuonna 1950 ja väitteli tähtitieteestä vuonna 1955. Tämän jälkeen hän toimi Lundin yliopiston observaattorina ja tähtitieteen professorina eläköitymiseensä 1984 asti. 
Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet muun muassa muuttuvat tähdet, kaksoistähtijärjestelmät ja pallomaiset tähtijoukot.
Vuodesta 1975 lähtien Larsson-Leander johti Ruotsin kuninkaallista tiedeakatemiaa.
Larsson-Leander on kirjoittanut tähtitieteen oppikirjoja ja toiminut vuosina 1968–1994 lehden Astronomisk Tidsskrift päätoimittajana samoin kuin Tycho Brahen tähtitieteellisen seuran puheenjohtajana 1988–1993.
Don Antonio de Ulloa (1887)

Don Antonio de Ulloa oli Espanjan laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin La Carracalta Cádizista, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta 1884. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1887 ja otettiin palvelukseen saman vuoden lopulla.
Palvelus.
Alus lähti 9. huhtikuuta 1890 Barcelonasta Filippiineille. Se saapui 17. kesäkuuta Manilaan "Castillan" ja "Juan de Austrian" kanssa. Alus johti 1890 maihinnousua Zamboangalle, minne tehtiin rankaisuretki Matabarrin Moorish mellakoitsijoita vastaan. Karoliinien Ponapella tehtiin 25. kesäkuuta 1890 isku, jossa sai surmansa upseeri ja 27 sotilasta. Kolme kuukautta myöhemmin "Antonio de Ulloa" ja "Velasco" kuljettivat Manilasta 500 sotilasta ja tykistöä Karoliineille. Osastoon liittyi hieman myöhemmin lisää sotilaita ja osaston komentajaksi nimitettiin eversti Gutiérrez Soto. Aluksen päällikkönä oli Don Victor Diaz. Vuoden loppuun mennessä sotatoimet päättyivät.
Aluksen päälliköksi tuli 24. elokuuta 1893 José Jiménez Garcia. Elokuusta lokakuuhun 1896 Tagalogin mielenosoituksiin osallistujat pitivät hallussaan Caviten tukikohtaa, kun alus oli telakalla.
Espanjan ja Yhdysvaltain sodan alkaessa huhtikuussa 1898 alus oli edelleen samassa tilassa. Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain laivaston Aasianlaivue hyökkäsi 1. toukokuuta, mistä seurasi Manilanlahden taistelu. Alukseen osui joitakin kranaatteja, joista pahin oli kannelle osunut raskas kranaatti. Osuman seurauksena sai surmansa yhdeksän miestä ja haavoittui kymmenen. Aluksella ei ollut ketään laskemassa taistelulippua ja Deweyn laivasto-osasto tulitti alusta upottaen sen. Aluksen hylystä löytyi neljä kahdeksan tuuman, kolme kuuden tuuman, yksi viiden tuuman ja 25 kappaletta 47 ja 37 millimetrin osumaa.
Taistelun jälkeen "USS Petrelin" lähettämä valtausosasto sytytti hylyn tuleen. Sotatoimien päätyttyä Yhdysvaltain laivasto tutki hylyn todeten sen korjauskelvottomaksi. Hylky romutettiin.
Matti Kuusio

Matti Kuusio (5. elokuuta 1927 Rauma – 10. heinäkuuta 1989 Rauma) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1975–1979 ja 1983–1987. 
Elämä.
Keskikoulun käytyään Kuusio työskenteli viilaajana Rauman telakalla vuosina 1945–1975. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1975 vaaleissa Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Pudottuaan vuoden 1979 vaaleissa Kuusio työskenteli Metallityöväen liiton toimitsijana Raumalla ja Porissa, kunnes palasi eduskuntaan vuonna 1983.
Kuusio oli Rauman kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1964 kuolemaansa saakka sekä Rauman kaupunginhallituksen jäsen vuosina 1971–1975 ja 1987–1989. Lisäksi hän oli muun muassa Metallityöväen liiton liittovaltuuston puheenjohtaja vuosina 1971–1979. Kuusio valittiin presidentin valitsijamieheksi vuosina 1978 ja 1982, mutta vuonna 1978 hän ei sairastumisen vuoksi voinut osallistua varsinaiseen presidentinvaaliin. 
Nuoruudessaan Kuusio harrasti painia Rauman Työväen Urheilijoissa ja toimi myöhemmin kansainvälisenä painituomarina. Hän oli TUL:n liittoneuvoston jäsen vuodesta 1970 lähtien. Kuusio kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 61-vuotiaana heinäkuussa 1989.
Yksityiselämä.
Kuusion vanhemmat olivat viilaaja Yrjö Edvard Kuusio (s. 1902) ja Anna Aleksandra Lehtonen (s. 1905). Kuusion puoliso oli Katri Kolkka (s. 1926), jonka kanssa hän avioitui 1950.
Mari Heikkilä

Mari Heikkilä (s. 1974) on suomalainen freelance-tiedetoimittaja. Hän on koulutukseltaan mikrobiologi ja työskennellyt ennen toimittajaksi siirtymistään tutkijana Helsingin yliopistossa. Hän on aiemmin työskennellyt "Mediuutiset"-lehdessä sekä "Tekniikka &amp; Talous" -lehdessä. Vuodesta 2014 lähtien hän on työskennellyt yrittäjänä ja freelancerina.
Teokset.
"Alussa oli äitiyspakkaus," Narratiivi (2019). Omaelämäkerrallinen populaaritietokirja suomalaisista keksinnöistä äitiyspakkauksesta kalloimplantteihin, Linuxiin ja mobiilipeleihin.
Aiheesta muualla.
Mari Heikkilän kotisivut
Yle Radio 1 9.8.2019. Suomalaisten keksintöjen vaikutus arkeen ja yhteiskuntaan. Kalle Haataisen ohjelma.
Conde de Venadito (1888)

Conde de Venadito oli Espanjan laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin laivastontelakalta Cartagenasta, missä köli laskettiin vuonna 1883. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1888 ja se valmistui joko vuonna 1888 tai 1889.
Palvelus.
Espanjan ja Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli 20. huhtikuuta 1898 Havannassa, missä se oli ainoa merikelpoinen risteilijä. Aluksen tehtävänä oli Havannaa piirittävien Yhdysvaltain sotalaivojen häirintä. Se lähti merelle iltapäivällä 14. toukokuuta tykkivene "Nueva Españan" kanssa. Alus avasi tulen kohti 13 kilometria satamasta olevia Yhdysvaltain laivaston risteilijöitä "USS Annapolisia" ja "USS Vicksburgia" sekä apuristeilijä "USS Mayfloweria", tykkivene "Waspia" ja aseistettuja hinaajia "USS Osceloaa" ja "USS Tecumsehia" kohti, jotka vetäytyivät kymmenisen kilometriä kauemmas. "Conde de Venadito" ja "Nueva España" palasivat pimeän laskeutuessa Havannaan.
Alus teki aamulla 10. kesäkuuta toisen syöksyn merelle, jolloin sen mukana olivat tykkiveneet "Nueva España", "Vicente Yáñez Pinzón" ja "Flecha". Yhdysvaltain laivasto-osasto oli myös kasvanut 9-10 sotalaivaan. Espanjalaiset vetäytyivät puolilta päivin takaisin satamaan, koska taistelua ei voitu käydä rannikkotykistön tukemana. Sodan päätyttyä alus palasi La Carracaan Espanjaan kuljettaen Christopher Columbuksen ja Joaquin Bustamante y Quevedon jäänteitä.
Alus määrättiin 18. toukokuuta 1900 riisuttavaksi aseista ja poistettiin palveluksesta 18. heinäkuuta. Se oli Ferrolissa torpedovenekoulun ammusvarastona ja myöhemmin sukellusveneiden torjuntatehtävissä. Alus upotettiin 1936 risteilijöiden maalilaivana. Harjoitukseen osallistuivat taistelulaiva "Jaime I" sekä risteilijät "Libertad", "Almirante Cervera" ja "Miguel de Cervantes".
Androidin versiohistoria

Tämä on luettelo Android-käyttöjärjestelmän versiohistoriasta.
Androidista on julkaistu uusia versioita julkistuksen jälkeen. Uudet versiot yleensä korjaavat virheitä ja lisäävät uusia ominaisuuksia.
Google on versiosta 1.5 lähtien nimennyt päivitykset jonkun jälkiruokaherkun mukaan, mutta Android 10:n kohdalla tästä luovuttiin. Syynä on se, että Q-kirjaimella alkavaa herkkua on vaikea keksiä, ja herkut aiheuttavat maailmalla epäselvyyksiä ja väärinkäsityksiä.
Princesa de Asturias -luokka

Princesa de Asturias -luokka oli Espanjan laivaston kolmen 1890-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssariristeilijäluokka.
Suunnittelu.
Luokan alukset olivat 110,97 metriä pitkiä ja niiden leveys oli 18,59 ja syväys 6,61 metriä. Alusten uppouma oli 6 888 tonnia. Alusten propulsiojärjestelmä oli kaksiakselinen ja tuotti 14 800 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 20 solmun huippunopeuden.
Alusten suojana oli 30,2 senttimetrin panssarivyö. Tulenjohtotorni ja tykkien barbetit oli suojattu 20 senttimetrin panssarilla ja tykkitornit 9,9 senttimetrin panssarilla. Alusten kannen panssarointi oli 5,7 senttimetriä paksu.
Alusten pääaseina oli kaksi 24 senttimetrin tykkiä ja apuaseina kahdeksan 14 senttimetrin tykkiä.
Pacific Gas and Electric Company

Pacific Gas and Electric Company (PG&amp;E) on julkisesti noteerattu energia-alan yhtiö, jonka kotipaikka on San Franciscossa, Yhdysvalloissa. Yhtiö haki konkurssia tammikuussa 2019, johtuen lukuisista oikeusjutuista Kalifornian maastopaloihin liittyen.
Tuotanto.
PG&amp;E osti 20 vuoden sopimuksella Copper Mountainin aurinkovoimalan, joka on Yhdysvaltain suurin.
Yhtiö omistaa Diablo Canyonin ydinvoimalan, jossa on kaksi painevesireaktoria, joiden teho yhteensä on 2 240 MW.
Yhtiön omistama Humboldt Bay Generating Station Kaliforniassa on maakaasuvoimala, joka otettiin käyttöön syyskuussa 2010. Sen nettoteho on 163 MW.
Kori Carter

Kori Carter (s. 3. kesäkuuta 1992 Claremont, Kalifornia) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksun maailmanmestari.
Carter karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008. Hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa hopeaa Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 ajalla 13,26. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun NCAA:n mestaruuden 2013 ja Yhdysvaltojen-mestaruuden 2014. Marrakechin maanosien cupissa 2014 hän oli seitsemäs. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän keskeytti välieräjuoksun.
Carter voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ajalla 53,07. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän keskeytti saman lajin alkueräjuoksun.
Hän on opiskellut biologiaa Stanfordin yliopistossa.
Jimmy McGovern

Jimmy McGovern (s. 1949, Liverpool) on brittiläinen käsikirjoittaja. Hänen televisiosarjoissaan ja -elokuvissaan on vahva yhteiskunnallinen ote. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi "Fitz ratkaisee" ja "Katu."
Östling

Östling on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Telluurihapoke

Telluurihapoke (H2TeO3) on yksi telluurin happihappoihin kuuluva epäorgaaninen yhdiste.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa telluurihapoke on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on hyvin niukkaliukoinen veteen. Aine on heikko happo ja sen pKa-arvot ovat 2,48 ja 7,7. Telluurihapoke on suhteellisen epästabiili ja hajoaa hiemankaan kuumennettaessa telluuridioksidiksi. Telluurihapoke liukenee happoliuoksiin vetytelluriitti-ioneina ja emäsliuoksiin telluriitti-ioneina. Se on siis luonteeltaan amfoteerinen. Voimakkaat hapettimet hapettavat telluurihapokkeen telluurihapoksi.
H2TeO3 → TeO2 + H2O
Telluurihapoketta voidaan valmistaa saostamalla happoliuosten avulla telluriittisuolojen vesiliuoksista. Sitä muodostuu myös kun telluuri reagoi typpihapon kanssa tai telluuridi- tai tetrakloridia hydrolysoidaan.