tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Usein kysytyt kysymykset

Usein kysytyt kysymykset (lyhenne UKK, , FAQ) on lista jotakin aihepiiriä koskevista yleisistä ja toistuvista kysymyksistä vastauksineen. Niiden käyttö alkoi uutisryhmissä, joissa UKK-listojen säännöllisellä postituksella pyrittiin vähentämään ryhmään saapuvien samankaltaisten kysymysten käsittelyä. UKK saattaa myös perehdyttää aiheeseensa vastaamalla tätä tarkoitusta varten keksittyihin kysymyksiin, joita maallikko ei välttämättä ymmärtäisi kysyä.
UKK-listoja käytetään nykyään esimerkiksi käyttäjätuen nettisivuilla, jotta käyttäjät saisivat apua yksinkertaisimpiin ongelmiin tarvitsematta henkilökohtaista neuvontaa.
Forbes

Forbes on yhdysvaltalainen talouslehti ja mediatalo, jonka B. C. Forbes perusti 15. syyskuuta 1917. Nykyään lehden päätoimittaja on Randall Lane, mutta vastaavana päätoimittajana ja lehden omistavan Forbes Media -yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Steve Forbes. Forbes Median toimitusjohtaja on Mike Perlis. Forbes Median pääkonttori on New Yorkin naapurissa Jersey Cityssä.
Lehti tunnetaan jokavuotisista rankinglistoistaan, joissa luetellaan muun muassa maailman ja Yhdysvaltain suurimmat yritykset, varakkaimmat ihmiset (miljardöörit), sekä suurituloisimmat urheilijat ja muut julkisuuden hahmot. Lehden päätoimitus on toiminut pitkään New Yorkissa Viidennellä avenuella. Muissa maissa Forbesia on julkaistu lisenssillä lukuisina paikallisina toimitteina, Euroopassa muun muassa Bulgariassa, Kroatiassa, Latviassa, Puolassa, Romaniassa, Slovakiassa, Tšekissä, Ukrainassa ja Virossa.
Gerby

Gerby on pääasiassa omakotitaloja käsittävä asuinalue Vaasassa. Se on yksi Vaasan suurimmista kaupunginosista ja 10 961 asukkaallaan Vaasan toiseksi suurin suuralue.
Historia.
Gerby oli vielä 1980-luvulla pieni maalaiskylä, joka oli liitetty osakuntaliitoksella Mustasaaresta Vaasaan vuonna 1973. Niin sanotun Uuden Gerbyn rakentaminen 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa lisäsi asutusta silloiselle metsäalueelle Första strandenin eli ensimmäisen rannan kohdalta länteen. Myös Storbergetin eli Isokallion alueelle rakennettiin, ja tämän myötä vilkas hiihtoharrastus Storbergetin alueella hiipui. IK Hellas -urheiluseuran hiihtomaja Isokalliolla purettiin jokunen vuosi myöhemmin.
Gerbyn vanhin osa on Lillby eli Pienkylä, jossa muun muassa vanha koulu ja nykyinen kylätupa, vanha nuorisoseuratalo sekä vanha VPK:n rakennus sijaitsevat. Gerbyn vanhimmat rakennukset ovat 1800-luvun alusta, osittain jopa 1700-luvun lopulta, ja niitä on nimenomaan Pienkylän ympärillä.
1990-luvun alkuun asti Gerbyssä oli oma kauppa ja posti, jotka sittemmin lakkautettiin. Nyt alueella on suuri S-market. Gerbyn 215-paikkainen pienvenesatama sijaitsee nykyisellä uuden Gerbyn alueella. Se on vanha ja perinteikäs venevalkama, jota laajennettiin 2013–2014. Aivan venesataman vieressä on Vaasan kaupungin ennen ylläpitämä nuorisotalo Villa Gerby, joka on nykyään suljettu.
Palvelut.
Alueella toimii kaksi koulua, sekä suomen- että ruotsinkieliset, nimeltään Länsimetsän koulu ja Gerby skola. Alueella sijaitsi myös terveyskeskus, joka kuitenkin suljettiin vuoden 2022 lopulla, kun palvelut siirtyivät uuteen H-taloon keskussairaalan viereen. Alueella on myös Gerbyn seurakuntatalo, Vestiksen toimitilat, kauppa, pankkiautomaatti ja ABC-automaattihuoltoasema. Alueella on pizzeria "Dallas Pizza Palazzo". 
Gerbyn nähtävyyksiin kuuluu myös "Rapatunturi" eli "Rapis", viralliselta nimeltään Jerppyynmäki, jonka huipulla on syksyllä 2022 rakennettu näköalatasanne, josta näkyy jopa Raippaluodon silta. Siirtomaasta koottuja nyppylöitä on alueella kaikkiaan kolme, joissa yhdessä on kaupungin ylläpitämä pulkkamäki ja grillipaikka. 
Gerbyn venevalkamassa seikkaillaan Yön Polte -yhtyeen hittikappaleessa "Tyttö sinä olet meritähti".
Kaupunginosat ja osa-alueet.
Gerbyn suuralue käsittää hieman suuremman alueen kuin mitä yleisessä kielenkäytössä kutsutaan Gerbyksi. Suuralue jakautuu kahteentoista pienalueeseen ja kahdeksaan asemakaavoitettuun kaupunginosaan.
Seuraavat pienalueet kuuluvat Gerbyn suuralueeseen:
Suuralueen kaupunginosat muodostuvat seuraavista pienalueista:
Näiden lisäksi 36. kaupunginosa kattaa pienen alueen Västervikissä ja 38. kaupunginosa sijaitsee Gerbyn niemen pienalueella.
Gimmel

Gimmel oli "Popstars"-televisio-ohjelmassa koottu suomalainen pop-yhtye, joka toimi vuosina 2002–2004.
Keväällä 2002 järjestettiin Suomessa "Popstars"-formaatin mukainen kilpailu, jossa etsittiin suunniteltuun yhtyeeseen sopivia jäseniä. Koelauluihin osallistui 454 nuorta naista. Tuomariston seulan läpäisi 25, ja heistä valittiin lopullinen yhtye. Suomen ensimmäiseen "Popstars"-yhtyeeseen kuuluivat Jenni Vartiainen, Susanna Korvala (nyk. Berg), Ushma Karnani (nyk. Olava) ja Jonna Pirinen (nyk. Christensen). Ensimmäisten viikkojen aikana Pirinen lähti soolouralle, Korvala, Karnani ja Vartiainen jatkoivat triona. Yhtyeen nimeksi tuli Gimmel. Yhtyeen nimi tulee Renessanssiajan hääsormuksesta, joka koostuu kolmesta toisiinsa liittyvästä sormuksesta. Gimmel on myös heprean aakkosten kolmas kirjain.
Ura.
Gimmelin ensimmäinen single ”Etsit muijaa seuraavaa” ilmestyi 25. lokakuuta 2002. Se myi muutamassa päivässä kultaa ja puolessatoista viikossa platinaa. Single nousi ensimmäisellä listaviikolla suoraan Suomen virallisen singlelistan ykköseksi ja pysyi listan ensimmäisenä neljä viikkoa. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka kuvattiin Ranskassa. 
Gimmelin esikoisalbumi "Lentoon" ilmestyi 22. marraskuuta 2002. Se nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi ja oli ykkösenä kolme viikkoa. Vuonna 2002 levyä myytiin runsaat 92 000 kappaletta, ja se oli vuoden myydyin albumi Suomessa. Yhteensä levyä on myyty yli 98 000 kappaletta.
Gimmelin toinen single ”Roviolla” ilmestyi 17. tammikuuta 2003, ja se sijoittui kolmanneksi ensimmäisellä listaviikolla. Singlellä on aikaisemmin julkaisematon kappale ”Tatuointi”. Yhtye voitti vuoden 2003 Emma-gaalassa kolme palkintoa: pop-rock-tulokas, vuoden esikoisalbumi ja vuoden myydyin albumi.
Gimmeliltä ilmestyi loppuvuodesta 2003 uusi albumi "Kaksi kertaa enemmän", joka myi 49 311 kappaletta (2003). Albumilta julkaistiin singleinä ”Sydän pliis särkekää” ja ”Harmaata lunta”, joista jälkimmäisestä on tehty myös musiikkivideo.
Gimmelin albumi "Pisaroita ja kyyneleitä" ilmestyi elokuussa 2004 ja myi 11 500 kappaletta. Tämän jälkeen yhtye ilmoitti lopettavansa syksyn jäähyväiskiertueen jälkeen. Yksi syy hajoamiseen oli Susanna Korvalan kyllästyminen yhtyeen suosion tuomaan julkisuuteen. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Jenni Vartiainen on siirtynyt menestyksekkäälle soolouralle, Ushma Olava valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2009 ja Susanna Korvala on sittemmin keskittynyt perhe-elämään.
Vuonna 2007 Gimmelin menestyskappaleita koottiin levy-yhtiön "Collections"-kokoelmalevysarjaan.
Vuonna 2013 Gimmel palasi hetkellisesti yhteen, kun trio esiintyi yhtyeen järjestämällä salakeikalla.
Galaksijoukko

Galaksijoukko on galaksien ryhmä, jossa on kymmeniä kirkkaita galakseja. Galaksijoukkoja, joiden galaksit sijaitsevat hyvin lähellä toisiaan, kutsutaan kompakteiksi galaksijoukoiksi.
Galaksijoukot ryhmitellään usein vielä superjoukoiksi, mutta ne ovat enemmän tai vähemmän keinotekoisesti määriteltyjä muodostelmia, eivätkä ole niin selkeästi painovoiman koossapitämiä kuin galaksiryhmittymät.
Meidän galaksimme, Linnunrata, kuuluu pieneen ryhmään nimeltä Paikallinen ryhmä, jonka arvioidaan sisältävän kolmen kirkkaan galaksin lisäksi noin 40 kääpiögalaksia. Paikallinen ryhmä kuuluu Laniakean superjoukkoon.
Pienempiä ryhmittymiä kutsutaan galaksiryhmiksi. Jotkin galaksit muodostavat galaksipareja.
Härkä (tähdistö)

Härkä (latinaksi "Taurus", genetiivi "Tauri", lyhenne "Tau") on yksi eläinradan tähdistöistä. Sen tunnus on . Tähtikuvio on härän päätä muistuttava muodostelma, jossa kirkkain tähti Aldebaran (α Tauri) on härän silmä.
Härän tähdistön voi nähdä pohjoisella pallonpuoliskolla talvella ja keväällä ja eteläisellä pallonpuoliskolla kesällä ja syksyillä. Pohjoisella taivaalla se sijaitsee Oinaan ja Kaksosten tähdistöjen välissä.
Härän tähdistössä sijaitsevat Seulasten ja Hyadien avoimet tähtijoukot. Hyadit ovat Aldebaranin lähellä, mutta Aldebaran ei itse kuulu Hyadeihin. Härän tähdistössä havaittiin vuonna 1054 tähtiräjähdys, supernova, jonka jäänne tunnetaan nykyisin Messierin kohteena M1 nimellä Rapusumu eli Äyriäissumu.
Härkä on vanhimpia tunnettuja tähtikuvioita, ja Lascaux’n luolassa on tulkittu olevan 15 000 vuotta vanhoja Härkää esittäviä kalliopiiroksia. Kreikkalaisessa mytologiassa prinsessa Europeen rakastaunut Zeus muuttui kultasarviseksi häräksi ja vei Europen pois Kreetalta.
Luettelo historiallisista valtioista

Historian kuluessa useat valtiot ja valtakunnat on nimetty uudelleen, liitetty johonkin toiseen, lakkautettu tai jaettu osiin.
Varhaishistoria (noin ennen vuotta 800 eaa.).
Kreeta.
Minolaisen Kreetan valtiot (3000–1450 eaa.):
Väli-Amerikka.
Ensimmäisiä esiklassisen mayakulttuurin kaupunkivaltioita:
Antiikin aika (noin 800 eaa. – 500 jaa.).
Eurooppa.
Antiikin Kreikka.
Kaupunkivaltiot ("polis")
Osa antiikin Kreikan kaupungeista perustettiin jo mykeneläisen kulttuurin aikana. Tärkeitä kreikkalaisia kaupunkivaltioita olivat muun muassa:
Aleksanteri Suuren valtakunta.
Aleksanteri Suuren valloittama valtakunta ulottui Euroopan, Aasian ja Afrikan alueelle. Se hajosi pian hänen kuolemansa jälkeen pienempiin osiin.
Aasia.
Kiina.
Taistelevien valtioiden aika 481–221 eaa. Kiina on hajonneena useisiin valtioihin. Seitsemän suurinta:
Qin valloittaa muut valtiot vuoteen 221 eaa. mennessä ja hallitsija ottaa käyttöön nimen keisari ja perustaa uuden dynastian. 
Amerikka.
Väli-Amerikka.
Esiklassisen mayakulttuurin kaupunkivaltioita:
Keskiaika (noin 500-luku – 1400-luku).
Eurooppa.
Bysantin valtakunta.
Rooman valtakunta hajosi 400-luvulla itäiseen ja läntiseen osaan. Länsi-Rooman viimeinen keisari syrjäytettiin vuonna 476 ja tämän jälkeen Rooman perintöä jatkoi Itä-Rooma josta käytetään myös nimitystä Bysantti.
Vuonna 1204 tapahtuneen neljännen ristiretken jälkeen Bysantin valtakunta hajosi pienempiin osiin:
Hopeapensaskasvit

Hopeapensaskasvit (Elaeagnaceae) on Rosales-lahkoon kuuluva heimo. Sen lajit ovat puita tai pensaita, joiden hopeansävyisten karvojen peittämät lehdet putoavat talveksi. Kukat ovat terälehdettömiä. Hedelmä on marjamainen. Heimoon kuuluu 45 lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun. Suomessa tunnetuin laji on alkuperäisenä kasvava tyrni eli hopeatyrni.
Heimon kokonaislevinneisyys kattaa Pohjois-Amerikan lauhkeat ja viileät alueet sekä osan Euraasiaa. Trooppisilla alueilla heimoon kuuluvia lajeja tavataan Kaakkois-Aasiassa ja Pohjois-Australiassa.
Suvut.
Hopeapensaskasvien heimoon kuuluu vain kolme sukua:
Heydər Əliyev

Heydər Əlirza oğlu Əliyev (, s. 10. toukokuuta 1923, Nahitševan – 12. joulukuuta 2003, Cleveland, Yhdysvallat) oli neuvostopoliitikko ja Azerbaidžanin presidentti. Hän vaikutti Azerbaidžanin politiikassa yli 30 vuotta, minkä jälkeen hänen poikansa İlham Əliyev valittiin maan johtoon. Əliyev jätti perintönään öljyrikkaaseen maahan laajan korruption.
Koulutus.
Heydər Əliyev valmistui Nahitševanin pedagogisesta koulusta, mutta sen jälkeen aloitetut arkkitehtiopinnot jäivät kesken toisen maailmansodan vuoksi vuonna 1939. Vuosina 1949-1950 hän suoritti KGB:n ammatillisen tutkinnon Leningradissa. Vuonna 1957 Əliyev valmistui Azerbaidžanin valtionyliopiston historian tiedekunnasta.
Kommunisti.
Vuosina 1941-44 Əliyev työskenteli Nahitševanin autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan sisäasiain kansankomissariaatissa. Hän liittyi Azerbaidžanin SNT:n KGB:hen jo 1944 ja yleni sen johtajaksi vuonna 1967. Vuonna 1969 Əliyev valittiin Azerbaidžanin kommunistisen puolueen pääsihteeriksi. Hänet kutsuttiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) politbyroon varajäseneksi 1976, täysjäseneksi 1982 ensimmäisenä muslimina ja ensimmäiseksi varapääministeriksi 1982. Əliyev vastusti Gorbatšovin uudistuksia, Pravda nimitti häntä "dinosaurukseksi" ja hänet pakotettiin eroamaan politbyroosta runsaiden väärinkäytösten ja korruption vuoksi vuonna 1987. Heinäkuussa vuonna 1990 Əliyev erosi NKP:stä neuvostojoukkojen taltutettua väkivaltaisesti mielenosoituksen Bakussa ja palasi Nahitševaniin.
Presidentti.
Əliyev valittiin Azerbaidžanin tasavallan presidentiksi 1993 ja 1998, mutta kumpaakaan vaalia ei pidetty rehellisenä. Lokakuussa 2003 hän nimitti terveytensä petettyä poikansa puolueen presidenttiehdokkaaksi. Myöskään 15. lokakuuta 2003 pidettyjä vaaleja ei pidetty oikeudenmukaisina.
Muuta.
Leninin kunniamerkki myönnettiin Heydər Əliyeville viisi kertaa. Hänet valittiin 21.11.1992 Uusi Azerbaidžan -puolueen puheenjohtajaksi.
Hilpari

Hilpari () on muinainen ase, pistokeihään ja taistelukirveen yhdistelmä. Hilpari kuuluu salkoaseiden ryhmään. Niitä käytettiin Kiinassa jo taistelevien läänitysvaltioiden kaudella (475 –221 eaa.); Euroopassa ne olivat yleisiä 1400- ja 1500-luvuilla. Taistellessaan jalan ritarit suosivat hilparia taisteluaseenaan kahdenkädenmiekan ohella.
Sveitsiläiset käyttivät eurooppalaisista ensimmäisinä hilparia varsinaisen jalkaväen aseena ja nousivat maineeseen sen tehokkaina käyttäjinä. Vuoristoinen maa ei suosinut ratsuväkeä, ja jalkaväelle piti keksiä ase, jolla saattoi menestyä taistelussa ratsuväkeä vastaan. Hilparissa on pitkä pistoterä ja kirveenterä sekä tämän vastapuolella koukku. Ase on salkoaseista tunnetuin. 1600-luvun jälkeen se sai symbolisen aseman auktoriteetin merkkinä. Vuoden 1422 Arbedon taistelun jälkeen pitkä pistokeihäs, piikki, syrjäytti Sveitsissä hilparin pääaseena, mutta gewalthaufenissa oli aina mukana myös hilparimiehiä. Hilpari oli myös upseerin aseena.
Vatikaanin sveitsiläiskaarti ja Toweria vartioiva Beefeaters-kaarti käyttävät yhä hilparia seremoniallisena aseena.
Harrastus

Harrastus on säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jonka tarkoituksena on rentouttaa ja tuottaa mielihyvää. Harrastamisen motiivina on nautinto ja kiinnostus aiheeseen, toisinaan jopa rahallinen palkkio. Harrastaminen voi johtaa jonkin hyödyllisen tiedon, taidon tai kokemuksen hankkimiseen ja karttumiseen.
Harrastuksia.
Tyypillisiä harrastuksia ovat esimerkiksi keräily, nikkarointi, askartelu, urheilu, musiikki, pelaaminen ja lukeminen. 
Monissa harrastuksissa, kuten lukupiireihin perustuvassa kirjallisuusharrastuksessa, tärkeä piirre on yhteisöllisyys – yhteisen harrastuksen kautta syntyy tiivis yhteisö, jonka jäsenet usein jakavat tietoa ja auttavat toisiaan hyvin epäitsekkäästi. 
Tähtitieteen harrastajat tekevät usein merkittäviä havaintoja ja ovat näin avuksi ammattilaisille. Ei ole täysin epätavallista harrastelijatähtitieteilijälle havaita uutta taivaankappaletta tai tapahtumaa avaruudessa. Joillakin muillakin luonnontieteiden aloilla harrastajahavainnot ovat tärkeitä (muun muassa biologian monilla osa-alueilla). Humanistisista tieteenaloista arkeologia on varsin suosittu harrastuskohde. Myös historian eri osa-alueet ovat monien harrasteina (sukututkimus, numismatiikka).
Avoimen lähdekoodin projekteihin osallistuminen on pääasiassa harrastustyötä, vaikka kaupallisen kehitystyön osuus on kasvanut yritysmaailman kiinnostuttua avoimen lähdekoodin kehitysmallista. Kuitenkin esimerkiksi opiskelijan harrastuksena alkanut Linux-käyttöjärjestelmä ja monet muut sovellukset ovat varteenotettavia kilpailijoita kaupallisille tuotteille. Sukua avoimen lähdekoodin projekteihin osallistumiselle on myös esimerkiksi Wikipedian toimittamiseen osallistuminen.
Hammurabin laki

Hammurabin laki on yksi varhaisimmista lakikokoelmista. Se luotiin Babyloniassa noin 1760 eaa. ja siinä on yhteensä 282 lakipykälää, jotka oli kaiverrettu julkisella paikalla olevaan kivipaateen. Laki on nimetty Babylonian tuolloisen kuninkaan Hammurabin mukaan.
Lain perusajatukseksi on sanottu periaatetta ”silmä silmästä, hammas hampaasta”. Tässä muodossaan fraasi ei kuitenkaan ole peräisin Hammurabin laista vaan Vanhasta testamentista, mutta myös Hammurabin laissa oli erilaisista väkivalta- ym. rikoksista ja veloista säädetty saman periaatteen mukaisia rangaistuksia. Oikeustieteessä tästä periaatteesta käytetään nimeä talio. Eräissä tapauksissa kuitenkin Hammurabin lain mukaankin tuomittiin väkivaltarikoksista vain sakkoa, erityisesti, jos rikos kohdistui alempaan säätyyn kuuluvaan henkilöön.
Laki käsitteli lähinnä varkautta, paimentolaisuuteen liittyviä kysymyksiä, omaisuudelle aiheutettua vahinkoa, naisen oikeuksia, avioliittoa, lasten oikeuksia, orjan oikeuksia, murhaa ja erilaisia pahoinpitelyjä sekä kuolemaa. Rangaistukset olivat erilaisia eri yhteiskuntaryhmän jäsenille. Verotuksesta laki ei mainitse mitään.
Hammurabin laintaulukivi.
Joulukuun 1901 ja tammikuun 1902 kaivauksien aikana J. de Morganin johdolla ranskalainen retkikunta löysi Hammurabin lakipatsaan Persian muinaisen pääkaupungin Susan raunioista. Löydettäessä patsas oli särkynyt kolmeen osaan. Se koottiin ja kuljetettiin Pariisiin, missä se on nykyisin Louvressa. YK:n päämajassa sijaitsee Irakin lahjoittama replika steelasta.
Hammurabin laintaulukivi on mustaa dioriittia. Korkeutta kivellä on 2,25 m, ympärysmittaa ylhäällä 1,65 m, alhaalla 1,90 m. Patsaan yläosaan hakatun Hammurabia esittävän reliefin korkeus on 0,65 m, leveys 0,60 m.
Itse lakiteksti on hakattu nuolenpäämerkein 51 oikealta vasemmalle juoksevaan pystysuoraan palstaan, joista 23 on patsaan julkisivulla, 28 sen kääntöpuolella. Seitsemän palstaa kääntöpuolen alalaidasta on kuitenkin turmeltu, mitä tuhotyötä on epäilty elamilaisten tekemäksi heidän ryöstettyään patsaan ja kuljetettuaan sen Susaan.
Hammurabin laintaulukiven teksti jakautuu kolmeen osaan: esipuheeseen, lakiin ja loppulauseeseen. Itse laki koostuu neljästä osasta: Johdanto: Prosessioikeus (§§ 1–5), Omistusoikeus (§§ 6–126), Perheoikeus (§§ 127–195) ja Kostamisoikeus (§§ 172–282). Yhteensä Hamurabin lakiin kuuluu 282 erilaista lakia.
Hammurabin vai Mesopotamian lait.
Noin vuoden 1750 eaa. aikaan seemiläisiin kansoihin kuuluneet babylonialaiset valloittivat Mesopotamian kuningas Hammurabin johdolla. Hammurabi nousi Mesopotamian valtiaaksi ja tuona aikana babylonialaiset omaksuivat mesopotamialaisten lakikäytännöt, ns. Hammurabin lait, ja ottivat ne omikseen. Siispä nimitys "Hammurabin lait" ei anna todenmukaista kuvaa lakien oikeasta alkuperästä. Ennen Hammurabia lakeja laativat muun muassa Uus-Sumerin Ur-Nammu ja Isinin Lipit-Ishtar.
Huffmanin koodaus

Huffmanin koodaus on tietotekniikassa tiedonpakkaukseen käytettävä entropiakoodausalgoritmi.
Tyypillisesti tietokone esittää jokaisen merkin samanpituisena bittijonona, vaikkapa 'a'=00, 'b'=01, 'c'=10 ja 'd'=11. Jos merkkien esiintymistiheys vaihtelee, voidaan tietoa tiivistää valitsemalla bittijonojen pituudet niin, että yleisimmät merkit vastaavat lyhimpiä bittijonoja. Harvinaisemmille merkeille tulee alkuperäistä koodausta pidemmät bittijonot. Jos 'a' olisi selvästi yleisin merkki ja 'd' toiseksi yleisin, olisi sopiva koodaus 'a'=0, 'b'=100, 'c'=101, 'd'=11.
Huffmanin koodauksessa merkkien bittiesitykset muodostetaan eräänlaisella puumallilla. Aluksi jokainen merkki on lehti, jonka arvona on merkin esiintymistiheys. Kaksi pienintä lehteä, siis kaksi harvinaisinta merkkiä, yhdistetään puuksi, jonka vasen ja oikea puoli ovat merkit ja jonka arvoksi tulee lehtien arvojen summa. Tätä jatketaan yhdistäen aina kaksi pienimmän arvon omaavaa puuta kunnes tuloksena on yksi iso puu. Nyt esimerkiksi 'c' voi löytyä juuresta lähdettäessä reittiä vasen–vasen–oikea–vasen. Merkitään vasemmalle siirtymistä ykkösellä ja oikealle siirtymistä nollalla, jolloin vastaava bittiesitys on 1101. On helppo huomata, että yleisempi merkki on "painava" ja kestää pitkään ennen kuin se yhdistetään puuhun, ja näin sen polusta tulee lyhyempi ja bittiesityksestä myös lyhyempi.
Huffmanin koodaus on optimaalinen siinä mielessä, että mitään parempaa tapaa valita merkkien koodit kiinteästi ei ole. Yleensä parempi ja aina vähintään yhtä tehokas pakkaustapa on aritmeettinen koodaus; usein myös dynaaminen Huffmanin koodaus pakkaa datan tiiviimmin.
Tätä koodausta käytetään nykyään usein "loppukoodauksena" joidenkin muiden pakkausmetodien jälkeen. Deflate-algoritmissa (ZIPin algoritmi) ja multimediakoodekeissa, kuten JPEG:ssä ja MP3:ssa on usein etumalli ja kvantisointi, joita seuraa Huffman-koodaus.
Hame

Hame on vaatekappale, joka on yhtenäinen ja kiedotaan lantion ympärille. Sen tarkoituksena on peittää ja suojata alavartaloa sekä jalkoja.
Ennen housujen yleistymistä hameet ja sen tyyppiset asusteet kuuluivat Euroopassakin miesten normaalipukeutumiseen. Myöhemmin hame on länsimaissa ollut lähinnä vain naisten käyttämä vaatekappale, lukuun ottamatta eräitä perinneasuja, kuten Skotlannissa käytettäviä kilttejä. Tosin nykyään usea yritys on erikoistunut miesten hameiden valmistukseen. Aasiassa ja Afrikassa on monia kulttuureita, joissa molemmat sukupuolet pukeutuvat hameeseen.
Hameita on vuosisatojen saatossa ollut hyvin erilaisia. Joskus niiden alla käytettiin erilaisia vanteita, alushameita tai turnyyriä, jotta hameen muoto saatiin sellaiseksi kuin haluttiin. 
Erilaisia hametyyppejä.
Hameita on hyvin monenlaisia riippuen muun muassa materiaalista, helman pituudesta ja leveydestä sekä kohderyhmästä.
Panteismi

Panteismi (', ’kaikki’ ja "theos", ’jumala’) on näkemys, jonka mukaan kaikkeus eli luonto on sama kuin Jumala. Panteisti ei usko useisiin persoonallisiin jumaliin vaan yhteen Jumalaan, joka on maailmankaikkeus. Panteismissa Jumalan ajatellaan olevan persoonaton ja ääretön, eikä jumalan lisäksi voi olla muuta todellisuutta.
Panteistisia ajatuksia esiintyy esimerkiksi hindulaisuuden Advaita Vedanta -koulukunnassa, joissain kabbalistisen juutalaisuuden suuntauksissa, kelttiläisessä henkisyydessä ja suufimystiikassa. Länsimaisen filosofian historiassa on ollut useita panteistisesti ajatelleita filosofeja. Panteistisia käsityksiä ovat kannattaneet esimerkiksi Giordano Bruno, Baruch Spinoza, Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich von Schelling, Charles S. Peirce, William James, Ernst Haeckel ja Henri Bergson. Myös populaarikulttuurissa käsitellään joskus panteistisia teemoja, kuten elokuvissa "Tähtien sota", "Avatar" ja "Leijonakuningas". 
Panteismista kirjoitti ensimmäisenä irlantilainen filosofi John Toland kirjassaan "Socinianism Truly Stated" (1705). Hän käytti adjektiivia ’panteistinen’, ja neljä vuotta myöhemmin eräs toinen kirjoittaja käytti ensi kertaa termiä ’panteismi’.
Pahat pojat (vuoden 2003 elokuva)

Pahat pojat on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Aleksi Mäkelän ohjaama komediallinen rikosdraama, joka perustuu löyhästi Koistisen veljesten (”Euran Daltonien”) elämään.
Veljeksiä näyttelevät Peter Franzén, Niko Saarela, Lauri Nurkse ja Jasper Pääkkönen. Heidän isäänsä Joukoa näyttelee Vesa-Matti Loiri ja äitiänsä Sirkkaa näyttelee Outi Mäenpää.
"Pahat pojat" on Suomen kahdeksanneksitoista katsotuin kotimainen elokuva ja toiseksi katsotuin 2000-luvulla tehty kotimainen elokuva Aku Louhimiehen "Tuntemattoman sotilaan" jälkeen. Elokuva voitti kaksi Jussi-palkintoa: Pini Hellstedt parhaasta kuvauksesta ja Jyrki Rahkonen parhaasta äänisuunnittelusta.
Juoni.
Elokuva kertoo neljästä veljeksestä, Otto, Matti, Ilkka ja Eero Takkusesta, joilta skitsofreniaa sairastava, Raamattua omin päin tulkitseva isä Jouko on vienyt kaiken muun paitsi rakastamisen kyvyn. Pojat ovat kasvaneet kurinpitäjinään nyrkki ja sirppi. Pojat ovat siveellisyyden perikuvia, lukuun ottamatta erästä seikkaa: he ovat ryöstäneet useita rahapeliautomaatteja, bensiiniasemia, posteja ja pankkeja. Lisäksi mielisairaalasta karannut Jouko-isä yrittää saada itselleen poikien ryöväämät rahat, sillä hänen käsityksensä mukaan valtio on hänelle ne velkaa.
Tietoja ja tilastoja.
"Pahat pojat" -elokuvan näki elokuvateattereissa 614 628 katsojaa. Se on Suomen historian 15. katsotuin kotimainen elokuva.
Poliisiammattikorkeakoulussa tehtiin vuonna 2004 tutkimus "Pahat pojat" -elokuvan vaikutuksesta niin sanottuun jäljittelyrikollisuuteen. Tutkimuksessa todettiin elokuvan innostaneen jonkin verran samankaltaisiin rikoksiin.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula moitti tekijöiden haistaneen surullisessa tositapauksessa pelkkiä kaupallisia ambitioita ja nostaneen pääosaan lihaksikkaiden miesvartaloiden esittelyn. Käsikirjoituksesta hän löysi joutavaa jaarittelua ja television sarjafilmeistä tuttuja pehmentäviä kliseitä sekä Aleksi Mäkelän henkilöohjauksessa puutteita, joiden takia veljeshahmot eivät erotu toisistaan. "Aamulehden" Antti Selkokari näki elokuvassa liikaa tuottaja Markus Selinin kaupallista kädenjälkeä, jonka tuloksena siitä on tullut multipleksien meluisaa ajantappoviihdettä. "Helsingin Sanomien" Helena Ylänen piti elokuvaa osoituksena Aleksi Mäkelän ammattitaidosta mutta myös matalasta moraalista. "TV-maailman" Antti Lindqvist kehui Pini Hellstedtin kuvausta kaksine käsivarakameroineen.
SRAM

SRAM () eli staattinen RAM-muisti on puolijohdetekniikalla toteutettu muistityyppi. 
SRAM on toteutettu kiikuilla, jotka koostuvat muutamista transistoreista. Kiikku pitää saman arvon kunnes vastakkainen arvo tallennetaan.
Yleisesti käytetty DRAM-muisti tarvitsee kondensaattoria säännölliseen virkistämiseen koska muutoin se kadottaa tietonsa. Kiikkupiiri on asetetun tilansa säilyttävä eli staattinen niin pitkään kuin käyttöjännite on kytkettynä, joten tarvetta virkistykselle ei ole. SRAMista voidaan tehdä erittäin nopeaa, koska data voidaan lukea suoraan solun ulosmenolinjalta ilman erityistoimenpiteitä, ja SRAM voidaan valmistaa samalla nopealla logiikkaprosessilla kuin yleiskäyttöiset piirit. SRAM-muisti sijaitsee usein fyysisesti samalla mikropiirillä kuin sitä käyttävä suoritin, kun puolestaan DRAM sijaitsee omalla piirillään. SRAM vaatii n. 6−8 kertaa enemmän tilaa piiriltä kuin DRAM, eli samaan tilaan ja samalla hinnalla saadaan valmistettua 6−8 kertaa enemmän DRAM-muistia kuin SRAM-muistia, mistä syystä SRAMia käytetään lähinnä puskuri- ja välimuistina sekä esimerkiksi paristovarmennettuna asetusmuistina.
SRAM-piirien rajapinta on tyypillisesti erilainen kuin DRAM-piirien; SRAM-piireillä on tyypillisesti täysleveä osoiteväylä, jolloin koko osoite voidaan syöttää kerralla, eikä osoitteen syöttämisestä useammassa osassa aiheudu ylimääräistä viivettä, kuten DRAMin kohdalla.
Humanismi

Humanismi on länsimaissa renessanssin myötä noussut kulttuurivirtaus sekä aatteellisena käsitteenä ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus. Humanismiksi alettiin 1800-luvun lopulla kutsua keskiajan ja uuden ajan taitteessa syntynyttä, antiikin sivistysihanteeseen perustuvaa, inhimillisyyttä korostavaa suuntausta. Antiikkiin pohjautuvaa humanismia on kutsuttu "klassiseksi humanismiksi". "Humanisti" tarkoittaa humanismin kannattajaa tai humanististen tieteiden tutkijaa tai opiskelijaa. Humanisti-sana on humanismi-sanaa vanhempi. Latinan "humanista" tarkoitti 1400-luvun lopulla antiikin kirjallisuuden opettajaa. Uskonnotonta humanismia kutsutaan sekulaarihumanismiksi.
Historiaa.
Italian kielen sanalla "umanista" alettiin 1400-luvun lopulla viitata oppineeseen, joka opetti kielioppia, retoriikkaa, runoutta tai etiikkaa. Näihin oppiaineisiin viitattiin latinankielisellä käsitteellä "studia humanitatis". Tämän käsitteen alkuperä juontuu todennäköisesti 1300-luvulle, ja sillä ilmaistiin eroa ”inhimillisen” tutkimisen sekä jumaluusopin, luonnontutkimuksen ja ammatillisten oppiaineiden välillä. 1400-luvulta 1500-luvulle humanistit olivat erityisen kiinnostuneita antiikin Kreikan ja Rooman klassisen kirjallisuuden tutkimuksesta. Antiikin teoksista he löysivät ihmisihanteen, jonka he halusivat elvyttää. Tämä ihmisihanne oli ennen kaikkea yksilöllinen, eräänlainen kaikkitietävä ja kaikenosaava yleisnero, jota kutsuttiin nimellä Uomo universale. Italialaiset humanistit alkoivat korostaa ihmisen saavutuksia ja mahdollisuuksia, eivätkä enää nähneet ihmiselämää ensisijaisesti valmistautumisena tuonpuoleiseen elämään.
Sana "humanismi" esiintyy ensimmäistä kertaa saksan kielessä. Sanalla 'humanismus' viitattiin 1800-luvun alun Saksassa perinteiseen klassiseen koulutukseen, joka rakentui humanististen alojen ympärille. Myöhemmin Jacob Burckhardt viittasi humanismin käsitteellä 1400-luvun Italian ajatteluun vaikutusvaltaisessa kirjassaan "Italian renessanssin sivistys" (1860). Burckhardt ei puhunut humanismista ainoastaan oppiaineina vaan myös laajempana kulttuurivirtauksena.
Sekulaari humanismi.
Sekulaari humanismi on nimitys uskonnottomalle humanismille. Kansainvälisen sekulaarin humanistisen ja eettisen liiton IHEU:n määritelmän mukaan ”humanismi on kansanvaltainen eettinen elämänkäsitys, joka väittää, että ihmisillä on oikeus ja velvollisuus antaa merkitys ja muoto omalle elämälleen. Se pyrkii nykyistä inhimillisempään yhteiskuntaan inhimillisten ja muiden luonnollisten arvojen sekä inhimillisten kykyjen, kuten järjen ja vapaan tutkimuksen avulla. Se ei ole teistinen, eikä se hyväksy yliluonnollista todellisuuskäsitystä”.
Luettelo uskonnoista

Tämä on luettelo uskonnoista. 
Uudet uskonnolliset liikkeet.
Vuoden 1850 jälkeen perustettuja uususkontoja.
Uustomismi

Uustomismi on filosofis-teologinen suuntaus ja katolisen kirkon virallinen filosofia. Se on etualalla katolisessa koulutuksessa kaikkialla. Uustomismilla filosofiana on joitakin merkittäviä edustajia myös katolisen kirkon ulkopuolella eikä se ole ehdottomasti kytkeytynyt vain katolisen kirkon oppiin.
Historia.
Uustomismi syntyi jatkona klassiselle tomismille modernismiliikkeen yleistymisen myötä. Alkuperäinen tomismi oli jäänyt 1800-luvun lopussa pahasti silloisen fysiikan ja luonnontieteiden jalkoihin aristoteelisen fysiikkakuvansa takia, ja katolisen kirkon sisällä alkoi syntyä liikehdintää tomististen opetusten päivittämisestä vastaamaan moderneja arvoja. Kysymys siitä, miten kirkon olisi suhtauduttava tutkimuksen uusiin tuloksiin, johti ideologisiin ristiriitoihin katolisen kirkon sisällä. Tässä tilanteessa katolisen kirkon oikeaoppinen vastaus oli torjua kaikki, mitä voitiin nimittää uudeksi, ja palata vuosisatojen takaiseen Tuomas Akvinolaisen skolastiseen filosofiaan. 
Uustomismi pyrki myös hylkäämään vanhan skolastiikan, ja synnyttämään Immanuel Kantin ja myöhemmin Henri Bergsonin kaltaisten filosofien työn pohjalta synteesin siitä, uusskolastiikan. Katolinen kirkko hyökkäsi modernismia vastoin muutoin kaikilla muilla yhteiskunnan osa-alueilla, ja uustomismi pitäisikin nähdä valtavirtamodernismin ulkopuolella vaikuttavalta vaihtoehtotulkinnalta modernismin arvoista.
Nazcan linjat

Nazcan linjat ovat muinaisen eteläamerikkalaisen Nazca-kulttuurin intiaanien tekemiä geoglyfejä eli maakuvioita Perun rannikon ja pohjoisen Chilen aavikoilla ja kukkuloilla. Ne on tehty vuosien 200 eaa. ja 600 jaa. välisenä aikana. Jotkin kuviot esittävät geometrisiä muotoja ja jotkin esittävät eläimiä, kasveja ja ihmisiä. Nazcan linjat ovat Unescon maailmanperintökohde.
Ensimmäiset kuviot löydettiin vuonna 1927 ja 2020-luvulla niiden tunnettu määrä kaksinkertaistui, kun kuvioita löydettiin lisää tekoälyn avulla vain kuudessa kuukaudessa.
Tekotapa.
Linjat tehtiin poistamalla maan hapettunut päällyskerros, jolloin tummien kivien alta paljastui vaaleaa maapohjaa. Tällaisten linjojen tekeminen on melko helppoa ja nopeaa. Linjat ovat säilyneet vuosituhansien aikana melko hyvin aavikoiden kuivuudessa, vaikka aurinko tummentaakin niitä ajan myötä.
Kuviot.
Valtaosa linjoista näkyy vain ilmasta, mutta kukkuloiden rinteille tehdyt linjat näkyvät myös maasta katsottuna. Jotkin linjat ovat suoria, jotkin kaarevia. Jotkin linjat ovat moninkertaisia ja saattavat risteytyä keskenään monimutkaiseksi verkostoksi. Jotain tiettyä muotoa esittävät linjat ovat tavallisesti yksinkertaisia, eivätkä risteydy. Erilaisia muotoja on noin 600, sillä vuonna 2024 niitä uutisoitiin löydetyn yli 300, mikä kaksinkertaisti niiden määrän. Jotkin ovat geometrisiä kuvioita, kuten kolmioita, epäsuunnikkaita, spiraaleja, nuolia ja sahalaitakuvioita. Jotkin hahmot esittävät ihmisiä tai erilaisia eläimiä, kuten kolibreja, kondoreita, apinoita, laamoja, sorsia, liskoja, hämähäkkejä ja valaita sekä puita ja muita kasveja. Joitain hahmoja ei ole tunnistettu.
Kuviot ovat usein jättimäisiä, ja monet kattavat jalkapallokenttää suuremman alan. Kaikkiaan linjojen alue kattaa yli 640 neliökilometrin alan autiomaassa. Pisimmät linjat ovat jopa 20 kilometrin pituisia. Kaikkien linjojen yhteispituudeksi on arvioitu 1 300 kilometriä. Osa kuvioista on puolestaan pieniä.
Tarkoitus.
Linjojen tarkoituksesta on erilaisia käsityksiä. Yleisimmän käsityksen mukaan ne olivat polkuja, joita pitkin käveltiin uskonnollisissa riiteissä ja kulkueissa. Tähän viittaa se, että jotain hahmoa esittävät linjat eivät koskaan risteydy, ja niissä on yleensä eri alku- ja loppukohdat. Joidenkin mukaan linjojen tarkoitus oli luonnon ja jumalien kunnioittaminen, ehkä viljelysäiden parantamiseksi. Tätä teoriaa tukee se, että moni kuvio alkaa vesilähteen kohdalta tai osoittaa vettä kohti. Eräiden teorioiden mukaan linjat olivat tähtikarttoja tai reittejä uskonnollisten kohteiden välillä. Rinteille vedetyt linjat saattoivat olla maamerkkejä vaeltajille. Jotkut ovat väittäneet linjojen olevan avaruusolentojen tekemiä.
Dekonstruktio

Dekonstruktio on jälkistrukturalistisen ranskalaisfilosofi Jacques Derridan kehittämä kriittinen lukutapa. Sen tavoitteena on tuoda esiin käsityksissä ja käsitteissä piileviä ristiriitaisuuksia ja osoittaa kielen ja yleisesti merkityksen häilyvyys . Dekonstruktiosta on tullut merkittävä teoreettinen käsite mannermaisessa filosofiassa ja kirjallisuuskritiikissä sekä kirjallisuudentutkimuksessa.
Dekonstruktiivisen lukutavan mukaan esimerkiksi mikään kirja ei ole yksiselitteisesti yhden tekijän kirjoittama ja selkeää viestiä kommunikoiva teksti, vaan pikemminkin joukko konflikteja tietyssä kulttuurissa tai maailmankuvassa. Tekstin dekonstruoinnin uskotaan paljastavan useita erilaisia yhtäaikaisia näkökulmia, jotka saattavat olla myös ristiriidassa keskenään. Näin dekonstruoiva luenta tuottaa useita mahdollisia näkökulmia, jotka useimmiten on peitetty tai jätetty huomiotta perinteisemmässä luennassa.
Useimmiten dekonstruktio keskittyy mm. vastapareihin tekstissä, esimerkiksi maskuliinisuuteen ja feminiinisyyteen tai homouteen ja heterouteen, ja pyrkii esittämään ne yhteen kietoutuneina ja mahdottomina erottaa. Dekonstruktionistien mukaan jonkin seikan merkitys syntyy aina suhteessa siihen mitä se ei ole. Tästä he johtavat ajatuksen, ettei merkitystä ole olemassa minkäänlaisena selkeänä absoluuttisena kategoriana.
Derridan itsensä käyttämä esimerkki on kirjan painaminen. Sen yhteydessä kirjan sivuille syntyy marginaali. Marginaalista ei pääse eroon. Tekstiä lukiessa syntyy välttämättä merkityksiä, joita alkuperäisestä tekstistä ei löydy. Jos ne kirjoittaa auki tekstin sekaan ja latoo uuden kirjan, syntyy jälleen uusi marginaali.
Intertekstuaalisuus on nykyaikaisen kirjallisen analyysin vakiotyökaluja, ja sen katsotaan juontuneen pitkälti dekonstruktiosta.
Intuitio

Intuitio (latinan sanasta "intueri", ’katsoa jtkn.’, ’harkita’) on kyky saada tietoa tai ymmärtää asioita ilman tietoista päättelyä. Intuition varassa henkilö toimii tunteen tai vaiston ohjaamana ymmärtämättä täysin, miksi toimii niin kuin toimii. Intuitiivinen oivaltaminen on nopeaa, mikä erottaa sen rationaalisesta ajattelusta. "Kielitoimiston sanakirja" määrittelee intuition: ”sisäinen näkemys, vaistonvarainen tajuaminen”.
Yleistä.
Intuitiivinen ja analyyttinen ajattelu ovat kehittyneet evoluutiossa eri vaiheissa ja kummallakin on oma tehtävänsä. Englantilais-ranskalainen tutkijaryhmä julkaisi 2008 Neuron-lehdessä tuloksia, joiden mukaan aivomme lukevat alitajuisia signaaleja. Esimerkiksi pokerinpelaaja voi oppia tulkitsemaan vastapelurinsa alitajuisia vihjeitä.
Ajattelua tutkineen Marjaana Lindemanin mukaan ihmisen tiedonkäsittelyn nerous on juuri siinä, että meillä on nämä molemmat järjestelmät, jotka yhdessä tuottavat ratkaisuja pulmiimme. Arjessa näitä järjestelmiä ja niiden keskinäistä dynamiikkaa on vaikea erottaa toisistaan, paitsi silloin, kun ne ovat keskenään ristiriidassa, eli ”sydän sanoo yhtä ja järki toista”. Lindeman muistuttaa, että intuitio ja analyyttinen päättely eivät kumpikaan ole vain viisasta tai vain tyhmää. Molemmat ovat ihmiselle välttämättömiä ja hyödyllisiä, ja kummallakin on ansionsa ja heikkoutensa. Intuitio on luovuuden, mielikuvituksen ja sosiaalisuuden perusta. Ilman analyyttistä ajattelua taas olisimme jääneet vaille kulttuuria ja tieteellis-teknologista kehitystä. Emme tietäisi mitään siitä, miten maailma ja ihmiset todellisuudessa toimivat.
Filosofiassa intuitiolla voidaan viitata näkemykseen, jonka mukaan ihminen intuitiivisesti tietää asioita, joita hän ei ole oppinut muualta. Moraalifilosofit Joseph Butler ja G. E. Moore ovat esittäneet, että ihmisellä on erityinen kyky arvioida tekojen oikeutta ja vääryyttä (vrt. moraalinen realismi). Immanuel Kantin mielestä intuitio oli kaiken sellaisen tiedon lähde, joka ei ole peräisin (tai ei edes voisi olla peräisin) havainnoista. Baruch Spinoza ja Henri Bergson tarkoittivat intuitiolla ihmisen kykyä ymmärtää maailma toisiinsa linkittyvien osasten muodostamana kokonaisuutena, erotuksena abstraktista sirpaletiedosta, jota aistihavainnot ja tiede tuottavat.
Etyleeniglykoli

Etyleeniglykoli on kahdenarvoinen alkoholi eli dioli, koska se sisältää kaksi hydroksyyliryhmää (-OH). Se on puhtaassa muodossaan väritön, hajuton, hieman siirappimainen makea neste. Etyleeniglykolin rakennekaava on HOCH2CH2OH, leimahduspiste 111 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 398 °C. Etyleeniglykolista käytetään myös nimityksiä "glykoli", "monoetyyliglykoli", "etan-1,2-dioli" ja "1,2-dihydroksietaani". Sen viskositeetti on 16,1 N·s/m2.
Etyleeniglykoli liukenee täysin veteen, alkoholiin ja asetoniin sekä huonosti mm. bentseeniin, tolueeniin, dikloorietaaniin ja kloroformiin. Etyleeniglykoli hapettuu helposti ja reaktio voi olla kiivas kloorisulfonihapon, fosfori(V)sulfidin, perkloorihapon, savuavan rikkihapon ja rikkihapon kanssa. Tästä reaktioherkkyydestä hapen, aldehydien, happojen ja muiden hapettimien kanssa voi aiheutua palo- ja räjähdysvaara.
Teollisesti etyleeniglykolia tuotetaan etyleenistä. Etyleenistä tehdään ensin etyleenioksidia, joka reakoitutetaan veden kanssa.
Myrkyllisyys.
Useimpien alkoholien tavoin etyleeniglykoli on myrkyllinen yhdiste. Elimistössä etyleeniglykoli muuttuu aineenvaihdunnassa ensin glykolialdehydiksi, joka puolestaan hapettuu glykolihapoksi, glyoksyylihapoksi ja oksaalihapoksi. Juuri glyoksyyli- ja oksaalihapot aiheuttavat metabolisen asidoosin ja munuaisvauriot, joita etyleeniglykolimyrkytyksessä tapahtuu. Noin 50 millilitraa (0,5 dl) etyleeniglykolia riittää tappamaan aikuisen ihmisen. Etyleeniglykolin myrkkyvaikutukset kohdistuvat lähinnä keskushermostoon ja munuaisiin. Henkilö, joka on ottanut etyleeniglykolia on vietävä nopeasti ensiapuun. Mikäli myrkytyksen uhri on tajuissaan, hänelle voi antaa ensiavuksi maitoa tai vettä hidastamaan oksaalihapon vaikutuksia. Ensiapuna annettava fomepitsoli on alkoholidehydrogenaasin kilpaileva inhibiittori. Alkoholidehydrogenaasi on entsyymi, joka kiihdyttää reaktiota, jossa alkoholit hapettuvat vastaavaksi aldehydeiksi.
Historia.
Etyleeniglykolia valmisti ensimmäisen kerran ranskalainen kemisti Charles Wurtz vuonna 1859. Laajamittainen teollinen tuotanto alkoi vuonna 1937.
Käyttö.
Etyleeniglykolin ja veden seoksen sulamispiste on matalampi kuin veden sulamispiste. Seos kestää kovaa pakkasta jäätymättä. Tästä syystä etyleeniglykolia käytetään autojen jäähdytysnesteissä parantamaan pakkaskestävyyttä.
Jäähdytysnesteissä käytetään nykyään myös propyleeniglykolia, joka etyleeniglykolista poiketen ei ole kovin myrkyllistä.
International Union of Pure and Applied Chemistry

International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC) on järjestö, jonka tehtävänä on standardisoida ja yhdenmukaistaa kemian sanastoa ja mittausmenetelmiä sekä yhteistyö muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa. IUPAC myös päivittää viimeisimpiä tietoja atomien massoista ja muusta alati tarkentuvasta datasta. Kemiallisten yhdisteiden IUPAC-nimeämiskäytäntö on kansainvälisesti tunnustettu standardi. Toimintaan kuuluvat muun muassa suositusten, kirjojen ja aikakauslehtien julkaisu sekä useiden konferenssien järjestäminen.
IUPAC perustettiin vuonna 1919 korvaamaan sitä edeltänyt International Association of Chemical Societies. IUPAC:in tärkein päättävä elin on yleiskokous.
Nykyaikainen sodankäynti

Nykyaikainen sodankäynti tarkoittaa yleensä modernina aikana käytyjä sotia, karkeasti lukien ensimmäisestä maailmansodasta tähän päivään asti. Nykyaikaisen sodankäynnin luonteeseen kuuluu sekä kehittyneen teknologian käyttö että epäsymmetrisen sodankäynnin menetelmät.
Useimmat nykyaikaiset sodat on käyty joko niin sanottujen kolmannen maailman valtioiden välillä tai yhden suurvallan ja jonkin kolmannen osapuolen välisinä.
Standardimalli

Standardimalli on jonkin ilmiön kuvaamiseen käytettävä lähes standardin aseman saavuttanut malli.
Erityisesti sillä voidaan tarkoittaa seuraavia asioita:
Sumea logiikka

Sumea logiikka on matemaattisen logiikan laajennus, jossa propositiolla on diskreetin totuusarvon (tosi tai epätosi) sijasta reaalinen totuusarvo suljetulla välillä nollasta yhteen. 
Sumean logiikan sovellusalueita.
Sumea logiikka on kehitetty vastaamaan sumeiden järjestelmien tarpeita. Tällaisia ovat ne järjestelmät, joissa ei voida perinteisen logiikan tavoin tehdä suoria johtopäätöksiä oletuksista, koska ne eivät yleensä täysin vastaa tilanteen vaatimuksia. Esimerkiksi ihminen toimii eri tilanteissa erilaisilla lähtöarvoilla. Erityisesti tekoälyn tutkiminen on eräs sumean logiikan sovellusalueista. 
Sumea säätö on sumeaa logiikkaa hyödyntävä säätötekniikan osa-alue. Esimerkiksi auton automaattivaihteistossa voidaan käyttää sumean logiikan periaatetta pehmeämpään vaihtamiseen pääsemiseksi. 
Logiikka.
Sumeassa logiikassa peruskonnektiiveilla formula_1 ("ei"), formula_2 ("ja") ja formula_3 ("tai" eli "joko ... tai ... tai molemmat") ei ole yksiselitteistä määritelmää, vaan ne voidaan määritellä erilaisilla funktioilla, kunhan ne käyttäytyvät arvoilla nolla ja yksi perinteisen logiikan konnektiivien tapaan. Eräs mahdollisuus on käyttää min- ja max-funktioita seuraavasti (A ja B ovat totuusarvoja välillä [0,1]):
Määritelmiä ja esimerkkejä.
Jos klassisessa logiikassa voidaan selkeästi määritellä, että kuuluuko x ryhmään X, on sumeassa logiikassa kysymyksenasettelu ennemminkin, että "kuinka paljon" x kuuluu ryhmään X. Klassisen logiikan mukaan tulisi esimerkiksi määritellä, että kesä- ja heinäkuut kuuluvat kesäkuukausiin, ja muut kuukaudet eivät. Sumean logiikan mukaan myös touko- ja elokuut voivat kuulua kesäkuukausiin, mutta vähemmän, kuin kesä- ja heinäkuut ja enemmän, kuin huhti- ja syyskuut.
Saraburi (provinssi)

Saraburin provinssi () on yksi Thaimaan provinsseista ("changwat"). Se sijaitsee maan keskiosassa Bangkokin koillispuolella. Naapuriprovinsseja ovat (pohjoisesta myötäpäivään) Lopburi, Nakhon Ratchasima, Nakhon Nayok, Pathum Thami ja Ayutthaya. Provinssin pinta-ala on 3 576,5 neliökilometriä ja siellä on arviolta 715 500 asukasta (vuonna 2017).
Maantiede.
Saraburi sijaitsee Chao Phraya -jokilaakson itäpuolella. Provinssin itäpuoli on ylänköä, kun läntinen puoli puolestaan on enimmäkseen alavaa tasankoa. 
Väestö.
Amphoe Phra Phutthabatissa on Wat Tham Krabokin temppeli, joka on Laosista Vietnamin sodan jälkeen paenneen Hmong-kansan leirinä. Hmongit siirtyivät temppeliin, kun viimeinen leiri Ban Vinai Loein provinssissa suljettiin 1992 rahoituksen puutteessa. 
Symbolit.
Provinssin sinetti esittää Phra Buddha Baatin temppeliä. 1600-luvulla metsästäjä löysi vesilammikon, joka näytti valtavalta jalanjäljeltä. Sen tulkittiin olevan Buddhan jalanjälki ja sen ympärille rakennettiin temppeli. Phra Phutthabat tarkoittaakin Buddhan jalanjälkeä.
Provinssin puu on "Lagerstroemia floribunda", provinssin kukka on "Cochlospermum regium".
Aluejako.
Provinssi on jaettu 13 piiriin ("amphoe"). Piirit on edelleen jaettu 111 kuntaan ("tambon") ja 965 kylään.
Paholaisen asianajaja

Paholaisen asianajaja (, virallisesti "Promotor Fidei" eli uskon puolustaja) on vuonna 1587 paavi Sixtus V:n perustaman katolisen kirkon tutkimuskomission eli "Pyhän riittikongregaation" virkamies. Kongregaatio käsittelee oikeudellisesti autuaaksi ja pyhäksi­ julistamista. "Promotor Fidei" laatii kirjallisesti kaikki mahdolliset perustelut ketä tahansa vastaan, jota ollaan korottamassa autuaaksi tai pyhimykseksi, sillä kirkon etu vaatii, ettei kunnianosoituksia anneta ilman ansioita. Paholaisen asianajajan tehtävänä on erityisesti kyseenalaistaa väitettyjä ihmeitä. Mikään tärkeä toimi autuaaksi tai pyhäksi julistamisessa ei ole pätevä, ellei se tapahdu uskon puolustajan läsnä ollessa. Hänen velvollisuutensa on protestoida kaikkia säädettyjen muotojen noudattamatta jättämistä vastaan ja vaatia, että kaikki vastaväitteet otetaan huomioon.
Tehtävään on kauan valittu nimenomaan augustinolaismunkkeja; epävirallinen mutta ehdottoman vakiintunut kelpoisuusehto on poikkeuksellisen itsepäisen miehen maine . Jumalan asianajaja eli "advocatus Dei" puolustaa ihmettä.
Vastapaavi

Vastapaavi () tarkoittaa katolisen kirkon historiassa henkilöä, joka vastusti Rooman laillisesti valittua piispaa eli paavia, pyrki ottamaan hallintaansa paavin valtaistuimen ja onnistui jossain määrin yrityksessään. Vastapaavin määritelmä on abstrakti ja laaja, eikä siinä oteta huomioon kaikkien historiallisten tapausten monimutkaisuutta.
Useat vastapaavin valinneet konklaavit ovat historiantutkimuksen näkökulmasta epäselviä puutteellisesti säilyneiden ja puolueellisten asiakirjojen vuoksi. Toisinaan edes vastapaavien aikalaiset eivät tienneet, kuka oli sillä hetkellä todellinen paavi. Siksi täydellistä luetteloa vastapaaveista on mahdotonta laatia, mutta yleensä tunnustetaan, että heitä oli vähintään 37 vuosina 217–1439. Savoijin herttua Amadeus VIII ("Felix V") (1439–49) oli viimeinen historiallinen vastapaavi. 
Vastapaavien nousun syyt.
Historiallisesti vastapaaveja on noussut monista syistä; Seuraavat ovat esimerkkejä:
Nykypäivän "vastapaavit".
Nykypäivänä paaviksi julistautuneet, jäsenmäärältään pienten uskonnollisten ryhmien johtajat lähtevät useimmiten oletuksesta, että Johannes XXIII:n aikana aloitetun ja Paavali VI:n aikana päätetyn Vatikaanin toisen ekumeenisen konsiilin (11. lokakuuta 1962 – 8. joulukuuta 1965) päätökset olivat laittomia. Näin ollen kanonisen lain mukaan Pyhä istuin oli jäänyt tyhjäksi konsiilin harhaoppisuuden vuoksi, kun Johannes XXIII oli tullut paaviksi ja konsiili päättynyt. Tämä muodosti väärän uskon ("Novus Ordo", ”uusi järjestys”) kirkon. 
Näin ollen Pius XII:n 9. lokakuuta 1958 tapahtuneen kuoleman jälkeen Johannes XXIII, Paavali VI ja muut heidän jälkeensä valitut paavit eivät olisi olleet kanonisen lain mukaisia paaveja, koska paavin valinta itsessään olisi ollut pätemätön lain 188. pykälän perusteella.
Historioitsijat eivät lue nykypäivänä paaviksi julistautuneita henkilöitä historiallisten vastapaavien joukkoon.
Wikisanakirja

Wikisanakirja () on Wikipedian sisarhanke, jonka tavoitteena on luoda wikipohjainen kaikkien kielten välinen vapaa sanakirja. 
Wikisanakirjaa voi käyttää:
Wikisanakirjan artikkeleina on erikielisiä sanoja sisältäen tiedon sanan luokittelusta ja merkityksestä. Artikkelissa annetaan sanalle muiden muassa synonyymejä ja käännöksiä. Englanninkielinen Wikisanakirja aloitti 12. joulukuuta 2002, ja ensimmäiset muunkieliset Wikisanakirjat (ranska ja puola) 29. maaliskuuta 2004.
Suomenkielinen Wikisanakirja.
Suomenkielisen Wikisanakirjan artikkeleissa kerrotaan vieras- ja suomenkielisistä sanoista suomeksi. Suomenkielinen versio aloitti 2. toukokuuta 2004 Wiktionaryna. Sen nimi suomennettiin Wikisanakirjaksi 9. syyskuuta 2004 suomenkielisessä Wikipediassa päättyneessä äänestyksessä. 19. maaliskuuta 2005 kirjoitettiin suomenkielisen Wikisanakirjan tuhannes artikkeli. 26. syyskuuta 2005 suomenkielinen Wikisanakirja alkoi eritellä suuria ja pieniä kirjaimia sanan ensimmäisen kirjaimen osalta. Tämä oli toteutettu joissakin muissa Wikisanakirjoissa, kuten englanninkielisessä, jo aiemmin. Suomenkielisessä Wikisanakirjassa on noin artikkelia. Suomenkielinen Wikisanakirja on 16. suurin eri kielten Wikisanakirjojen joukossa artikkelimäärällä mitattuna.