tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rostovin päärautatieasema

Rostovin päärautatieasema () on Venäjän Donin Rostovin (Rostov-na-Donun) miljoonakaupungin päärautatieasema Etelä-Venäjällä. Rostovin päärautatieasema ("stantsija") käsittää kaksi asemarakennusta ("vokzal"), kaukoliikenteen Rostov-Glavnyi, joka uudistettiin 2004, sekä vuonna 2009 korjattu paikallisliikenteen Rostov-Prigorodnyi (Пригородный). Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa, noin 1,1 kilometriä Donista luoteeseen.
Donin Rostovin toinen kaukoliikenteen asema.
Vuodesta 2006 lähtien Rostovin länsiosissa on toiminut myös toinen, pienempi kaukoliikenteen asema Rostov-Pervomaiskaja (, ул. Пескова 1/3) , jonka kautta pieni osa pikajunista liikennöi. Asemalta liikennöidään esimerkiksi Kaliningradiin ja Kiovaan.
Pohjois-Kaukasian talousalueen rataverkot kuuluvat Venäjän rautateiden paikallisen osan, "Pohjois-Kaukasian rautateiden" vastulle ().
Havukantojäärä

Havukantojäärä ("Rhagium inquisitor") on 13–18 millimetriä pitkä harmaakarvainen sarvijääriin ("Cerambycidae") kuuluva kovakuoriaislaji.
Tuntomerkit.
Levinneisyys.
Laji on yleinen koko Suomessa.
Elintavat.
Kuoriaista tavataan yleensä havupuilta. Lajin toukat elävät kaarnan alla. Havukantojäärän toukat voi sekoittaa vahingollisten tukkijäärien ("Monochamus") toukkiin.
Tammenkantojäärä

Tammenkantojäärä ("Rhagium sycophanta") on sarvijääriin ("Cerambycidae") kuuluva kovakuoriaislaji.
Tuntomerkit.
Levinneisyys.
Lajia ei tavata Suomessa, vaan lähimmillään sitä tavataan Keski-Ruotsissa.
Elintavat.
Aikuiset viihtyvät kukissa sekä käyvät puiden mahlalla. Lajin toukat elävät tammenkannoissa.
Nopea keltainen AB

Nopea keltainen AB on atsoväri, jolla oli E-koodi E 105. Väri poistettiin ruoassa ja juomassa sallituista lisäaineista sekä E-koodiluettelosta, koska sen toksikologia osoitti sen haitalliseksi. Sen on epäilty aiheuttavan astmaa.
Nopea keltainen AB:tä valmistetaan sulfonoimallla 4-aminoatsobentseeniä. Ainetta käytetään esimerkiksi villan ja silkin värjäämiseen.
Mercedes de Acosta

Mercedes de Acosta (1. maaliskuuta 1893 – 9. toukokuuta 1968) oli yhdysvaltalainen kuubalaissyntyinen runoilija, näytelmäkirjailija ja muotisuunnittelija. Hänet kuitenkin tunnetaan parhaiten rakkaussuhteistaan moniin Hollywoodin näyttelijättäriin, muun muassa Marlene Dietrichiin, Greta Garboon, Alla Nazimovaan, Eva Le Gallienneen, Isadora Duncaniin, Katharine Cornelliin, Ona Munsoniin, Adele Astaireen ja Tallulah Bankheadiin.
Tää hetki

Tää hetki on rap-artisti Puhuvan Koneen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Rähinä Records 9. marraskuuta 2011. Albumin kappaleesta ”Hyvä kiertää” on julkaistu musiikkivideo. Video on kuvattu Helsingin Luonnontieteellisessä museossa.
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 26.
Cash Money Records

Cash Money Records on hip hop -artisti Birdmanin vuonna 1991 perustama levy-yhtiö.
 Lista päivitetty 2.5.2014
We the Best Forever

We the Best Forever on DJ Khaledin viides studioalbumi, joka julkaistiin 19. heinäkuuta 2011. Sen julkaisivat We the Best Music Group, Terror Squad Entertainment, Cash Money Records ja Universal Motown Records.
Albumi myi ensimmäisellä viikolla 53 000 kappaletta.
T-Minus

Tyler Williams, taiteilijanimeltään T-Minus (s. 25. helmikuuta 1988) on kanadalainen hiphop- ja R&amp;B -tuottaja Torontosta. Hän on tehnyt yhteistyötä mm. T.I.:n, Ciaran, Nicki Minajin, Pliesin, Ludacrisin, LeToya Luckettin, Birdmanin ja Draken kanssa.
Fidel León Cadavid Marin

Fidel León Cadavid Marin (s. 3. heinäkuuta 1951) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Medellínin arkkihiippakuntaan 5. lokakuuta 1976 ja inkardinoitiin Caldasin hiippakuntaan 18. kesäkuuta 1988. Hänet nimitettiin 25. heinäkuuta 2001 Quibdón hiippakunnan piispaksi, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 22. syyskuuta Beniamino Stella, jota avustivat Germán García Isaza ja Orlando Antonio Corrales García.
2. helmikuuta 2011 Cadavid Marin sai nimityksen Sonsón-Rionegron hiippakunnan piispaksi.
Scaler

Scaler on A2M:n kehittämä ja Take-Two Interactiven sekä Global Star Softwaren Nintendo GameCubelle, PlayStationille ja Xboxille vuonna 2004 julkaisema videopeli.
Juoni.
12-vuotias poika nimeltä Bobby Jenkins sattumalta saa selville, että hänen naapurinsa aikoo valloittaa maailman mutantti liskoilla. Bootcamp (Bobbyn naapuri) saa Bobbyn kiinni ja vangitsee hänet. Bootcamp lukitsee Bobbyn laitteeseen, millä hänelle annetaan salama energiaa, mikä muuttaa Bobbyn alter-egokseen, "Scaleriksi". Muutoksen jälkeen, Scaler meni portaalin läpi, mitä Bootcampin johtaja, Looger ei kyennyt hallitsemaan. Takaisin kotiin päästäkseen ja maailman pimeydeltä pelastaakseen, Bobby "Scaler" Jenkinsin täytyy matkustaa omituisen maailman läpi ja tuhota Looger.
Pelattavuus.
Scaler pystyy muuttumaan viideksi erilaiseksi mutantti liskoksi, ja kaikilla on omat etunsa eri ympäristöissä. Eri alueilla hänelle annetaan haaste tappaa tietty määrä vihollisia, minkä ansiosta hän muuttuu erilaiseksi hahmoksi. Scaler voi muuttua vain kerran per alue.
Vastaanotto.
Scaler-pelin julkaistua, se sai keskinkertaisen ja myös hyvän vastaanoton kriitikoilta. Peli sai ylistystä sen pelattavuudesta ja taidosta muuttua viideksi eri hahmoksi, mutta se sai kritiikkiä tylsästä juonesta ja keskinkertaisesta suunnittelusta.
Kazuhito Tanaka

Kazuhito Tanaka (, s. 16. toukokuuta 1985 Wakayama) on japanilainen telinevoimistelija.
Tanaka sai Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa joukkuekilpailussa. Hän on saavuttanut MM-kilpailuista joukkuekilpailun hopeaa Rotterdamista 2010 ja Tokiosta 2011. Lisäksi hän saavutti Lontoon MM-kilpailuista 2009 pronssia nojapuilta.
Kenya Kobayashi

Kenya Kobayashi (, s. 21. elokuuta 1983 Osaka) on japanilainen telinevoimistelija.
Kobayashi on saavuttanut MM-kilpailuista joukkuekilpailun hopeaa Rotterdamista 2010 ja Tokiosta 2011. Lisäksi hän saavutti joukkuekilpailun hopeaa Aasian kisoista Dohassa 2006.
Iztok Puc

Iztok Puc (14. huhtikuuta 1966 Slovenj Gradec, Slovenian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia – 20. lokakuuta 2011 Florida, Yhdysvallat) oli käsipalloilija ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Jugoslaviaa, Kroatiaa ja Sloveniaa.
Puc saavutti Jugoslaviaa edustaen olympiapronssia Soulista 1988. Hän siirtyi edustamaan Kroatiaa, jonka pelaajana voitti olympiakultaa Atlantasta 1996, MM-hopeaa ja EM-pronssia. Kolmansissa kesäolympialaisissaan, Sydneyssä 2000, Puc edusti Sloveniaa, joka sijoittui kahdeksanneksi. Seuratasolla Puc edusti muun muassa kroatialaista RK Zagrebia ja slovenialaista RK Celjeä.
Puc kuoli keuhkosyöpään Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa 20. lokakuuta 2011.
Walter Gotell

Walter Gotell (15. maaliskuuta 1924 Bonn, Nordrhein-Westfalen, Saksa – 5. toukokuuta 1997 Lontoo, Englanti) oli saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan KGB:n johtaja kenraali Gogolina James Bond -elokuvissa 007 rakastettuni (1977), Kuuraketti (1979), "Erittäin salainen" (1981), "Octopussy – mustekala" (1983), "007 ja kuoleman katse" (1985) ja "007 vaaran vyöhykkeellä" (1987). Gotell oli näytellyt jo aiemmin elokuvassa "Salainen agentti 007 Istanbulissa" (1963) eri roolihahmoa.
Bond-elokuvien lisäksi Gotell esiintyi muun muassa seuraavissa TV-sarjoissa: "Pyhimys" (1964), "Seikkailujen saari" (1984), "A-Team" (1985), "Ritari Ässä" (1985), "Miami Vice" (1986), "Ihmemies MacGyver" (1987, 1989), "Star Trek – uusi sukupolvi" (1988) ja "Salaiset kansiot" (1995).
Pahan yhteys

Pahan yhteys () on eteläkorealainen kauhuelokuva vuodelta 2003. Se perustuu vanhaan korealaiseen kansantarinaan.
Juoni.
Kaksi tyttöä, Su-mi (Lim Soo-Jung) ja Su-yeon (Mun Geun-yeong), palaa kotiin oltuaan pitkään mielisairaalassa, jonne he ovat joutuneet äitinsä kuoleman jälkeen. Sillä aikaa heidän isänsä Mu-hyun (Kim Kab-su) on mennyt uusiin naimisiin Eun-joon (Yeom Jeong-ah) kanssa. Tytöt eivät pidä uudesta äitipuolestaan ja halveksivat tätä. Heidän kotinsa on synkkä kartano, eristynyt ja syrjäinen.
Näyttelijät.
Lähde:
Emättimen hiivasienitulehdus

Emättimen hiivasienitulehdus on naisen ulkoisten sukupuolielinten hiivasienitulehdus. Sen yleisin aiheuttaja on ihmisen normaaliflooraan yleensä kuuluva "Candida albicans" -hiivasieni. Riskiryhmiä ovat raskaana olevat, ehkäisypillereiden käyttäjät ja diabeetikot. Hiivasienitulehdus on tavallinen antibioottihoidon sivuvaikutus, sillä antibiootit edistävät "Candidan" kasvua. 
Hiivasienitulehduksen hoitoon käytettäviä lääkeaineita ovat muun muassa flukonatsoli ja klotrimatsoli.
Pasi Heinonen (muusikko)

Pasi Heinonen, taiteilijanimeltään Poju (s. 1976 Jyväskylä), on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi vuonna 2011 esittämästään ”Poika (saunoo)” -kappaleesta. 
Musiikkiura.
1990-luvun alussa Heinonen lauloi Funkykarkurit-yhtyeessä. Hän toimi Hausmyllyn laulajana vuodesta 2007 vuoteen 2010. Lisäksi 2000-luvulla hän julkaisi joitakin kappaleita omalla nimellä. Heinonen on tehnyt jonkin verran kappaleita muutamille artisteille. 
Pojun ensimmäinen soolosingle, ”Poika (saunoo)”, oli yksi vuoden 2011 kesähiteistä Suomessa. Se pysyi seitsemän viikkoa Suomen virallisen listan ykkössijalla. Singlen myyntimäärä on ylittänyt kultalevyyn vaadittavan määrän. Alun perin Poju teki kappaleen jääkiekkojoukkue JYPin mahdollisia kultajuhlia varten. JYP ei kuitenkaan voittanut mestaruutta, mutta kappale nousi suosioon soituaan Suomen voittamien jääkiekon MM-kilpailujen 2011 televisiolähetyksissä.
Pojun toisena singlenä julkaistiin kappale ”Katseet kenttään” ja kolmantena singlenä ”Alivoimamaali”.
Pojun ensimmäinen sooloalbumi, "Panokset kovenee", julkaistiin 12. lokakuuta 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 38.
Poju on tehnyt myös jyväskyläläiselle salibandyjoukkue Happeelle kannustuslaulun ”Hirvivaara” sekä Lahden Pelicansin jääkiekkojoukkueelle kannustuskappaleen ”Pelicans ja Lahti”. 
Pojun esittämä ”Oijoijoi” oli JYPin maalilaulu lokakuuhun 2023 asti.
Urheilu-ura.
Heinonen on myös itse pelannut Happeessa. Hän edusti kaudella 2005–2006 seuraa 15:ssä Salibandyliigan ottelussa ilman tehopisteitä. Heinosen ainoa tilastomerkintä liigassa oli yksi kahden minuutin rangaistus.
Puolan–Venäjän sota (1605–1618)

 Puolan–Venäjän sota oli sotilaallisten yhteenottojen sarja, jonka aikana Puola-Liettua laajeni itäänpäin hyödyntäen Venäjän sisällissotien aiheuttamaa sekasortoista tilannetta. Venäjän pajarit äänestivät Puolan kuningas Sigismund III Vaasan pojan Vladislav IV Vaasan tsaariksi. Hän ei ehtinyt koskaan Moskovaan asti, mutta puolalaiset joukot hyökkäsivät kaupunkiin. Siellä kuitenkin lokakuussa 1611 alkanut venäläisten kansannousu kukisti puolalaiset. Vuonna 1613 tsaariksi valittiin Mikael Romanov, joka loi perustan Romanovien dynastialle.
Sota päättyi vuonna 1618 Deulinon rauhansopimukseen, joka takasi Puolalle aluevaltaukset kuten Smolenskin alueen. Puola palautti tärkeitä sotavankeja kuten tsaarin isän.
Videoulostulo

Videoulostulo on liitäntä laitteessa. Sen kautta voidaan toistaa laitteen syöttämää kuvaa.
Tunnettuja liitäntästandardeja ovat:
Luettelo 1990-luvun suomalaisista elokuvista

Luettelo Suomessa tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso 
Vuosilta 1990-1999 Suomen kansallisfilmografiassa on 178 elokuvaa.
Eniten elokuvia ohjasi Ere Kokkonen, jonka Körmystä tai Turhapurosta kertovia elokuvia valmistui yhteensä 8 ja lisäksi hän ohjasi yhden Arto Paasilinna -filmatisoinnin. Seuraavaksi eniten ohjasi Aki Kaurismäki (kahdeksan elokuvaa), sitten Markku Lehmuskallio (kuusi elokuvaa) ja Pirjo Honkasalo, Claes Olsson ja Timo Koivusalo viisi elokuvaa kukin.
Ja saapuu oikea yö

Ja saapuu oikea yö on Jyri Kähösen ohjaama suomalainen elokuva, jonka ensi-ilta oli 13. heinäkuuta 2012. Elokuvan pääosissa esiintyvät Jarkko Niemi, Jemina Sillanpää sekä Martti Suosalo.
Elokuva kuvattiin vuoden 2011 elokuussa. Elokuvan juoni kertoo kihlaparista, joka suunnittelee morsiamen isän murhaamista.
Tulio Duque Gutiérrez

Tulio Duque Gutiérrez (s. 31. tammikuuta 1935) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salvatoriaanien papiksi 26. maaliskuuta 1966 ja nimitettiin Medellínin vihkipiispaksi sekä Sitipan titulaaripiispaksi 7. lokakuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Héctor Rueda Hernández ja José de Jesús Pimiento Rodriguez.
18. maaliskuuta 1997 Duque Gutiérrez nimitettiin Apartadón ja 25. heinäkuuta 2001 Pereiran hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 15. heinäkuuta 2011.
Angélico Sândalo Bernardino

Angélico Sândalo Bernardino (19. tammikuuta 1933 Saltinho de Piracicaba – 15. huhtikuuta 2025) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. heinäkuuta 1959. Hän sai nimityksen São Paulon vihkipiispaksi sekä Tambeaen titulaaripiispaksi 12. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Paulo Evaristo Arns, jota avustivat Benedito de Ulhôa Vieira ja José Thurler.
Sândalo Bernardino sai 19. huhtikuuta 2000 nimityksen Blumenaun hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. helmikuuta 2009.
Jackie Curtis

John Curtis Holder Jr. (19. helmikuuta 1947 New York – 15. toukokuuta 1985 New York), tunnetaan paremmin nimellä Jackie Curtis, oli yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija, laulaja ja Warholin supertähti.
Varhaiset vaiheet.
Curtis syntyi New Yorkissa isälleen John Holderille ja äidilleen Jenevive Uglialorolle. Koko uransa ajan hän esiintyi sekä miehenä että naisena. Dragissa ollessaan hänellä oli tavallisesti huulipunaa, glitteriä, kirkkaanpunainen tukka ja kuluneet, repaleiset vaatteet. Curtis toimi tienraivaajana tälle uniikille tyylille, jota myöhemmin esiintyi muun muassa glam rockin ja glitter rockin yhteydessä.
Arcadio

Arcadio Gonzales (s. 1976 Espanja) on suomalainen laulaja.
Vuonna 1994 levy-yhtiö Reel Art julkaisi Arcadion debyyttialbumin "Arcadio" ja hän osallistui Syksyn säveleen kappaleella ”Yhdellä katseella rakastumaan”. Se valittiin kilpailussa lehdistön suosikiksi.
Vuonna 1998 levy-yhtiö PolyGram kiinnitti Arcadion listoilleen. Uuden levytyssopimuksen tuloksena oli kourallinen singlejä ja uran toinen albumi "Salaperäinen", joka julkaistiin vuonna 2000, jolloin PolyGram oli sulautunut Universal Music -yhtiöön. Vuonna 2000 Arcadio osallistui Suomen euroviisukarsintaan kappaleella "Rauhan saan".
José Gabriel Calderón Contreras

José Gabriel Calderón Contreras (15. heinäkuuta 1919 – 15. maaliskuuta 2006) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. marraskuuta 1942 ja nimitettiin Bogotán arkkihiippakunnan sekä Victorianan titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1958. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1959. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Giobbe.
Calderón Contreras sai 26. huhtikuuta 1962 nimityksen Cartagon hiippakunnan piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 19. huhtikuuta 1995 ja kuoli 11 vuotta myöhemmin.
Annie Machon

Annie Machon (s. 1968) on entinen Britannian turvallisuuspalvelun MI5:n tiedustelu-upseeri, joka irtisanoutui 1997 sen palveluksesta yhtä aikaa silloisen kumppaninsa David Shaylerin kanssa auttaakseen tätä paljastamaan tiedustelupalveluissa esiintyvää rikollisuutta. Nykyisin Machon on kirjailija, ammattipuhuja, pr-konsultti ja tapahtumajärjestäjä sekä myös monien asioiden parissa toimiva aktivisti.
Machon ja Shayler pakenivat ennen lehdessä julkaistuja paljastuksia Hollantiin, kiertelivät piileskellen vuoden ajan ympäri Manner-Eurooppaa ja asuivat sitten kaksi vuotta maanpaossa Pariisissa brittiviranomaisten etsiessä heitä. He palasivat vuonna 2000 Britanniaan vapaaehtoisesti. Heidän lisäkseen tutkinnan ja pidätysten kohteiksi joutui ystäviä, sukulaisia, kannattajia ja toimittajia. Shaylerin syytteet kuitenkin supistuivat niin, että hän kärsi lopulta vain puolen vuoden vankeustuomion, Machonin mukaan siksi, että suuria juttuja, kuten suunnitelmaa Gaddafin murhaamiseksi, ei haluttu puitavan julkisuudessa.
Machonin ensimmäinen, 2005 ilmestynyt kirja on "", jossa hän arvostelee Britannian turvallisuuspavelua ja tiedustelupalvelua MI5:ssa työskennellessään tekemiensä havaintojen pohjalta.
Machon on opiskellut Cambridgen yliopistossa ja valmistuttuaan hän työskenteli kustannusalalla.
MI5.
Machon meni 1991 MI5:n palvelukseen kumouksen vastaisen toiminnan osastolle, jonka virallinen nimi on F2. Siellä hän tutustui Shayleriin. Sen jälkeen hän työskenteli kaksi vuotta T-osastolla, jossa hän tutki Irlannin terrorismia, kunnes hänet siirrettiin kansainvälisen terrorismin vastaiselle osastolle, G-osastolle, jossa hän työskenteli vuosina 1991–1996. Hän ja Shayler erosivat tiedustelun palveluksesta 1996 paljastaakseen rikoksia, joita vakoilijat olivat tehneet. Niitä olivat esimerkiksi:
Machonin mukaan jokaisessa brittiläisessä toimituksessa on yksi tai kaksi toimittajaa, jotka pyrkivät MI5:n nimissä vaikuttamaan lehden juttuihin.
MI5:n jälkeen.
Kokemuksensa ansiosta Machon on tiedustelun asiantuntija, kirjailija, toimittaja, matkan- ja tapahtumienjärjestäjä, politiikan kampanjoija, mediakouluttaja PR-konsultti. Hän myös luennoi tilaisuuksissa, jotka liittyvät tiedusteluun ja kansalaisoikeuksiin.
Machon erosi Shaylerista 2006 tämän väitetyn huumeidenkäytön ja messias-väitteiden vuoksi. ”Surullinen tapaus”, Machon sanoi vieraillessaan Suomessa maaliskuun lopussa 2012. Machon on mukana Jonathan Kerr-Smithin William Rodriguezista tekemässä puolitoistatuntisessa dokumentissa "Last Man Out".
Machon kuuluu 9/11-totuusliikkeseen ja on sitä mieltä, että syyskuun 11. päivän iskut teki Yhdysvaltojen hallitus saadakseen tekosyyn sodalle.
Machon on ollut Law Enforcement Against Prohibition järjestön hallituksen jäsen.
Benny Chan

Benny Chan Muk-Sing (; 7. lokakuuta 1961 – 23. elokuuta 2020) oli hongkongilainen elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja.
Jääpallon SM-sarjakausi 1990–1991

Jääpallon SM-sarja kaudella 1990–1991 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Runkosarjan neljä parasta selviytyivät pudotuspeleihin. Kaksi viimeistä joukkuetta karsivat sarjapaikastaan I-divisioonan parhaiden kanssa.
Mestaruuden voitti Oulun Luistinseura.
Mestaruussarja.
Karsinnat.
Karsinnat pelattiin kaksiosaisina. Paremmuuden ratkaisi kahden ottelun yhteistulos.
Kampparit ja Akilles säilyivät sarjassa.
Välierät.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä. Paremmuuden ratkaisi kahden ottelun yhteistulos.
Suomen mestarit.
OLS: Jukka Palinsaari, Esa Kurttila, Jarkko Soronen; Kalevi Immonen, Heikki Kontturi, Sakari Puotiniemi, Jarmo Anttila, Ilkka Alatalo, Pasi Keränen; Risto Kontturi, Miikka Koivisto, Jani Mahlakaarto, Jouni Vesterinen, Toni Rämet, Pekka Mäntynenä; Jouko Kämäräinen, Samuli Niskanen, Tuukka Tieksola, Kari Koivikko, Eero Helander. Valmentajat Juha Niemikorpi ja Pekka Karjala.
Trofeo Luigi Berlusconi

Trofeo Luigi Berlusconi on vuosittainen jalkapallon ystävyysottelu. Sen järjestää italialainen seura Milan, ja se pelataan seuran kotikentällä, San Sirolla.
Kilpailun on perustanut Silvio Berlusconi muistoksi hänen isälleen Luigille. Ensimmäisessä kilpailussa 23. elokuuta 1991 Milan hävisi Juventukselle 1–2. Kolmena seuraavana vuonna Milan pelasi Mestarien liigan voittaneita joukkueita, Interiä, Real Madridia ja Bayern Müncheniä vastaan, voittaen joka kerta. Vuodesta 1995 "Trofeo Luigi Berlusconissa" ovat kohdanneet vain Milan ja Juventus.
Milan ja Juventus ovat kohdanneet 19 kertaa, joista Juventus on voittanut kymmenen ottelua. Yhteensä Milan on voittanut kilpailun 12 kertaa.
Voitot yhteensä.
'* voitti Interin, Real Madridin ja Bayern Münchenin.
Hanska

Hanska tarkoittaa käsinettä, mutta on myös muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Harold Adamson

Harold Adamson (10. joulukuuta 1906 Jersey City – 17. elokuuta 1980 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja.
Adamson syntyi Jersey Cityn Greenville-kaupunginosassa ja varttui New Yorkissa. Hän opiskeli Kansasin yliopistossa ja Harvardin yliopistossa. Hän halusi alun perin näyttelijäksi, mutta hänen vuoden 1930 musikaaliin "Smiles" kirjoittamansa sanoituksen ”Time on My Hands” (säv. Vincent Youmans, san. Adamson ja Mack Gordon) suosio sai hänet ryhtymään musiikkiuralle.
Adamson kirjoitti musiikkia teatterimusikaaleihin New Yorkissa ja vuonna 1933 muutti Hollywoodiin, jossa sanoitti musiikkia MGM-yhtiön elokuviin. Hänen menestyneimpiin elokuvakappaleisiinsa kuuluvat Burton Lanen sanoittama ”Everything I Have Is Yours” elokuvasta "Suurkaupungin tytär" (1933), ”You’re a Sweetheart” elokuvasta "Top of the Town" (1937) ja ”This Is a Lovely Way to Spend an Evening” elokuvasta "Sano se sävelin" (1943). Hän teki uransa aikana yhteistyötä muun muassa Burton Lanen, J. Fred Cootsin, Walter Donaldsonin ja Jimmy McHugh’n kanssa.
Toisen maailmansodan aikana Adamson kirjoitti isänmaallisia lauluja ja sai kappaleista ”Coming in on a Wing and a Prayer” ja ”Buy a Bond” tunnustuksen Yhdysvaltojen sotaministeriöltä. Hän oli sanoittamillaan kappaleilla viidesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 1972 hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen.
Adamson kuoli 17. elokuuta 1980 Beverly Hillsissä.
Aílton (jalkapalloilija, 1984)

Aílton José Almeida, yleensä vain Aílton (s. 20. elokuuta 1984 Hematita, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kyprosilaista APOEL:a ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
1. tammikuuta 2007 Aílton siirtyi ruotsalaisesta Örgrytestä tanskalaiseen FC Kööpenhaminaan. Hän pelasi joukkueessa seuraavien kolmen vuoden aikana yhteensä 93 ottelua ja teki niissä 21 maalia.
Kesällä 2010 hän teki sopimuksen kyprosilaisen APOEL:n kanssa.
Formula 3 Euroseries -kausi 2009

Formula 3 Euroseries -kausi 2009 oli Formula 3 Eurosarjan seitsemäs kausi. Kausi alkoi Saksan Hockenheimringillä radalla ja päättyi niin ikään Saksan Hockenheimringillä. Sarjan mestaruuden vei ranskalainen Jules Bianchi, toiseksi sijoittui saksalainen Christian Vietoris ja kolmanneksi suomen Valtteri Bottas.
Tallit ja kuljettajat.
- "Kursivoitu", tarkoittaa vierailevaa kuljettajaa, joka ei ollut oikeutettu saamaan pisteitä. &lt;br&gt; 
R = Sarjan tulokas kaudella 2009
Mary Blair

Mary Blair, syntyjään Mary Robinson, (21. lokakuuta 1911 – 26. heinäkuuta 1978) oli yhdysvaltalainen taiteilija, joka nykypäivänä muistetaan parhaiten The Walt Disney Companylle tekemästään työstä. Blair tuotti konseptitaidetta piirroselokuviin kuten "Liisa Ihmemaassa", "Peter Pan" ja "Tuhkimo".
Elämä ja vaikutus.
Blair syntyi 21. lokakuuta 1911 McAlesterissa Oklahomassa. Hänen perheensä muutti Teksasiin hänen ollessaan vielä pieni lapsi sekä myöhemmin Kaliforniaan hänen ollessaan noin seitsemän ikäinen. Valmistuttuaan San Jose State Collegesta hän sai stipendin opintojen aloittamista varten kuuluisassa Chouinardin taideinstituutissa Los Angelesissa. Vuonna 1934 hän meni naimisiin toisen taiteilijan, Lee Everett Blairin kanssa. Mary Blairista tuli animaation parissa työskennelleen Preston Blairin (1918–1994) käly.
Aviopari Blair alkoi pian työskennellä yhdessä piirrettyjen parissa Ub Iwerks -studiolla. Lee jatkoi myöhemmin töitään Harman-Ising-studiolla ja sittemmin liittyi Walt Disney -studioon, johon myös Mary Blair liittyi vuonna 1940. Hän työskenteli jonkin aikaa tehden konseptitaidetta muun muassa "Dumbo"-elokuvaan, "Kaunotar ja Kulkuri" -elokuvan esiasteversioon sekä "Fantasia"-elokuvan uudelleenfilmatisointiin, joka julkaistiin lopulta myöhään 1990-luvulla. "Peter Panin" valmistuttua vuonna 1953 hän jatkoi töitä muun muassa mainosalalla graafisena suunnittelijana sekä lastenkirjojen kuvittajana.
Mary Blair kuoli aivoverenvuotoon 26. heinäkuuta 1978. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin postuumi Disney Legend -palkinto sekä vuonna 1996 ASIFA-Hollywoodin Winsor McCay -palkinto. Vaikka hänen elämäntyönsä animaation ja graafisten taiteiden parissa ei ole kovin yleisesti tunnettu, hänen rohkea ja innovatiivinen tyylinsä elää yhä tänäkin päivänä vaikutteena monien piirrostaiteilijoiden työssä. Google juhlisti hänen sadatta syntymäpäiväänsä 21. lokakuuta 2011 hänelle omistetulla teemasivulla.
Bakary Koné

Bakary Koné (s. 27. huhtikuuta 1988 Ouagadougou, Burkina Faso) on burkinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Koné siirtyi kotimaastaan Ranskaan vuonna 2006 ja teki sopimuksen Guingampin kanssa. Ensimmäiset kaksi kautta hän vietti pääosin seuran reservijoukkueessa, mutta pelasi myös satunnaisesti edustusjoukkueessa. Kolmannella kaudella 2008–2009 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa edustusmiehistön avauskokoonpanossa ja pelasi kauden aikana lopulta 32 ottelua.
11. elokuuta 2011 Koné siirtyi Olympique Lyonnaisiin 2 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Ensimmäisen maalinsa uudessa joukkueessaan Koné teki 24. elokuuta 2011 Mestarien liigan pudotuskierroksella venäläistä Rubin Kazania vastaan.
Deirdre-luokka

Deirdre-luokka on Irlannin laivaston vartiolaiva- eli avomeripartioalusluokka, johon kuuluu yksi alus. Luokkaan lasketaan toisinaan kuuluvaksi myös siitä edelleen kehitetyt kolme Emer-luokan alusta.
Taustaa.
Suunnittelun perustana oli tarve kehittää Pohjois-Atlantin koviin olosuhteisiin soveltuva pitkään merellä partioiva vartiolaiva. Irlanti ei löytänyt maailmalta etsiessään tehtävään soveltuvaa alusta, joka olisi vastannut asetettuja vaatimuksia. Täten aloitettiin alusten suunnittelu- ja valmistusyhteistyö Rhine-Schelde-Verolme Groupiin kuuluneen Verolme Cork Dorkyardin kanssa. Työn tuloksena valmistui ensimmäinen Irlannissa valmistettu Irlannin laivastolle tarkoitettu alus.
Aseistus.
Alus on kokoonsa nähden kevyesti aseistettu. Etukannella on 40 millimetrin Boforsin ilmatorjuntatykki, joka soveltuu myös meri- ja maamaalien ammuntaan. Ammusvarastot ja -hissit on suojattu Britannian puolustusministeriön määräysten mukaisella tulvajärjestelmällä.
Voimanlähde.
Aluksen voimanlähteenä ovat kaksi British Polar -dieselmoottoria, joiden yhteenlaskettu teho on 4800 hevosvoimaa. Siinä on nelilapainen Stone Manganese -potkuri.
Howrse

Howrse on selainpohjainen peli hevosista ja niiden kasvatuksesta. Sen on julkaissut ja sitä kehittää ja markkinoi ranskalainen peliyhtiö Owlient. Peli on käännetty englanniksi, saksaksi, hollanniksi, ruotsiksi, tanskaksi, norjaksi, ranskaksi, espanjaksi, portugaliksi, brasilianportugaliksi, italiaksi, romaniaksi, venäjäksi, puolaksi, tšekiksi, sloveeniksi, slovakiksi, bulgariaksi, suomeksi, unkariksi, hepreaksi ja arabiaksi. Vuonna 2015 sillä oli maailmanlaajuisesti viisikymmentä miljoonaa pelaajaa.
Pelissä voi ostaa "passeja", pelinsisäistä valuuttaa, jolla voi lunastaa erilaisia esineitä Howrsen virtuaalihevosille ja saada erinäisiä maksullisia parannuksia peliin. Owlient aloitti mikromaksujen käytön pelissä vuonna 2005.
Hot Club Liikuntakoulu

Hot Club Liikuntakoulu on suomalainen tanssikoulu, joka perustettiin vuonna 1988 Lahdessa. Yrityksen toimitusjohtaja ja toinen perustajista on Päivi Henttu. Aluksi yritys toimi Hot Club Dance Company:na, mutta nykyään Hot Club on jakaantunut kahteen eri osaan, joita ovat Hot Club Liikuntakoulu sekä Hot Club Dance Company.
Hot Club Liikuntakoulu.
Hot Club Liikuntakoulu on Suomen ensimmäinen showtanssikoulu. Liikuntakoulu perustettiin showtanssin edistämiseksi Suomessa. Hot Club Liikuntakoulussa on yli 500 oppilasta, joista nuorimmat ovat nelivuotiaita ja vanhimmat yli 60-vuotiaita. Suurin ikäryhmä on teini-ikäiset. Hot Club Liikuntakoulu tarjoaa monia eri tanssilajeja kaiken ikäisille liikunnan-harrastajille, kuten ryhmäliikuntatunteja, tilaustunteja, teemapäiviä ja kaikkea mahdollista siltä väliltä. Ryhmäliikuntatunneista esimerkkeinä Satutanssi, Street-jazz, MTV Dance, Klassinen baletti, Nykytanssi, Hip Hop ja monia muita.
Hot Club Dance Company.
Hot Club Dance Company aloitti toimintansa jo vuonna 1983, mutta silloin toiminta oli vielä epävirallista. Virallisen toimintansa se aloitti vuonna 1985. Siitä lähtien se on kasvattanut toimintaansa ja vuosien myötä siitä on kehittynyt showtanssin tuotantolaitos laulajineen, tanssijoineen, näyttelijöineen, käsikirjoituksineen, lavastuksineen, puvustuksineen ja koreografioineen.
Hot Club Dance Company on showtanssin ammattilaisryhmä, joka tekee esiintymisiä muun muassa yksityistilaisuuksiin, eri tv-kanaville ja viihdeartisteille ympäri Eurooppaa. Hot Club Dance Companyn tanssivat ovat myös kilpailleet menestyksekkäästi vuosien varrella niin Euroopan- kuin Maailmanmestaruuskilpailuissa.
Hot Clubille myönnettiin 5.11.2011 ensimmäistä kertaa jaettu Dance Award -palkinto, sillä se oli showtanssin ensimmäisiä esitaistelijoita Suomessa.
Panokset kovenee

Panokset kovenee on Pojun 12. lokakuuta 2011 julkaistu albumi. Sen julkaisi AXR Music Oy. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 30. sijalle. Albumin kannessa oleva logo on jäljitelty yhdysvaltalaisen AHL-joukkue Providence Bruinsin logosta, kun taas sen värimaailma on otettu NHL-joukkue Boston Bruinsin logosta.
Monster X

Monster X on mekaaninen ja ihmismäinen hirviö, joka esiintyy vuoden 2004 Godzilla-elokuvassa "". 
Monster X nähdään kun Godzilla kohtaa tämän palaneella kaupungilla. Siellä Monster X ja tämän apuri, Gigan, taistelevat Godzillaa vastaan yhdessä. Godzilla onnistuu ensin voittamaan Giganin ja taistelee sitten Monster X:ää vastaan. Godzilla on voitolla, jolloin Monster X muuttaa itsensä Keizer Ghidorahiksi ja taistelee siten Godzillaa vastaan. Keizer Ghidorah on voitolla, mutta sitten Godzilla irrottaa siltä oikean pään ja sitten Godzilla heittää Keizer Ghidorahin ilmaan, sen jälkeen Godzilla syöksee Keizer Ghidorahin avaruuteen tulihönkäisyllään ja sen jälkeen Keizer Ghidorah räjähtää palasiksi. Taustatietoa: Monster X voi ampua ohjuksia ja ottaa esiin suuria tuliaseita, sekä voi ampua punaista energiasädettä silmistään, syöstä salamaa suustaan, lentää manipuloimalla g-voimia ja on myös kokonaan tuhoutumaton.
Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff

Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff (28. lokakuuta 1809 Siuntio – 16. tammikuuta 1875 Helsinki) oli suomalainen eversti, kuvernöörin adjutantti ja valtiopäivämies.
Perhe.
Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff oli everstiluutnantti, pataljoonakomentaja Berndt Jonas Aminoffin ja Ulrika Margareta Aminoffin poika. Aminoffin isoisä oli kenraalimajuri, Savon prikaatin komentaja Adolf Aminoff.
Aminoff avioitui Ida Matilda Avellanin (s. 24. lokakuuta 1817 Turku) kanssa 13. kesäkuuta vuonna 1841, joka oli historian professori, Turun akatemian rehtori Johan Henrik Avellanin ja tukholmalaisen Kristina Eleonora Almqvistin tytär. Ida Avellan toimi Suomen yliopistomaailman historian ensimmäisenä yleisenä seppeleensitojattarena Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston promootiojuhlassa vuonna 1832.
Berndt ja Ida Aminoffin lapset:
Aminoff sai lukuisia lapsia vaimonsa Ida Avellanin kanssa, mutta moni menehtyi varsin nuorena, joka kertoo siitä, että aikansa sairaudet ja kulkutaudit koskettivat kaikkia yhteiskuntaluokkia.
Aminoffin isoäidin isoisä oli vapaaherra, jalkaväenkenraali Carl Gustaf Armfelt, joka toimi Suomessa olleiden sotavoimien ylipäällikkönä suuressa pohjan sodassa.
Upseerina.
Aminoff aloitti uran Suomen kaartin 3. suomalaisessa jääkärirykmentissä vuonna 1823 ja myöhemmin reservipataljoonassa (). Aminoff valmistui kadetiksi Haminan kadettikoulusta vuonna 1824. Hänet ylennettiin vänrikiksi vuonna 1830, aliluutnantiksi vuonna 1834, luutnantiksi vuonna 1838, vanhemmaksi adjutantiksi vuonna 1840, kapteeniksi vuonna 1846, everstiluutantiksi vuonna 1851 ja everstiksi vuonna 1854. Aminoff palveli vuodesta 1834 Henkikaartin Suomen Tarkk’ampujapataljoonassa. Aminoff osallistui Krimin sotaan Viipurin kuvernöörin Alexander Adam Thesleffin adjutanttina vuonna 1855. Viipurilaiset kuvailivat häntä kohteliaaksi ja hyväntahtoiseksi. Lisäksi hän toimi pysyvänä edustajana Suomen armeijan sotilastuomioistuimessa vuosina 1857–1875. 
Ritarihuoneen johtokunnan jäsenenä.
Hän toimi myös Ritarihuoneen johtokunnan jäsenenä 1855–1860 välisenä aikana. Aminoffin hallituskauden aikana käynnistettiin Ritarihuoneen rakennustyöt Helsingissä. Aminoff ja senaattori Casimir von Kothen veivät rakennushanketta eteenpäin. Ritarihuone valmistui vuonna 1862 ja vuotta myöhemmin säätyvaltiopäivät 1863 kokoontuivat Ritarihuoneella.
Valtiopäivämiehenä.
Aminoff osallistui Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäiville aatelissäädyn edustajana 1867 ja 1872.
Ritarikunnat.
Lähde:
7707 Yes

7707 Yes on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi C. W. Hergenrother vuonna 1993. Pikkuplaneetta sai nimensä rockyhtye Yesin mukaan. Ennen nimeämistä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1993 HM1.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Green Naugahyde

Green Naugahyde on rock-yhtye Primuksen 7. albumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2011. Se on yhtyeen ensimmäinen albumi vuoden 1999 Antipopin jälkeen ja jossa on uutta materiaalia vuoden 2003 "Animals Should Not Try Act Like People" -albumin jälkeen. Albumilla soittaa rumpuja alkuperäisjäsen Jay Lane, joka kuitenkin lähti yhtyeestä juuri ennen albumin "Frizzle Fry" julkaisua.
Tausta.
Levyn rumpali Jay Lane oli soittanut lyhyen aikaa Claypoolin ja kitaristi Todd Huthin kanssa vuonna 1988 perustetussa Sausage-nimisessä yhtyeessä ennen Primusta. Myöhemmin Lane on soittanut monissa Claypoolin soolotuotannoissa. Vuonna 2010 Lane aloitti tekemään kiertueita Primuksen rumpalina, sillä aikaisempaa rumpalia Tim ”Herb” Alexanderiaia ei enää kiinnostanut paljoa. Kiertueiden aikana Primus kehitteli uutta materiaalia, jonka takia Primus aloitti levyttämään uutta albumia.
Huhtikuussa yhtye kertoi useassa lehdistötilaisuudessa levyn olevan valmis ja julkaisevansa lisää tietoa toukokuussa. Toukokuussa yhtye ilmoitti tähtäävänsä kesäkuuhun, mutta siirtäisivät levyä huhtikuulle kesälomien takia. Huhtikuussa yhtye ilmoitti julkaisevansa albumin syyskuussa.
Elokuun 17. päivänä yhtye julkaisi kotisivuillaan kappaleen ”Tragedy's a' Comin’”, ja syyskuun ensimmäisenä Rolling Stonen sivut julkaisivat ”HOINFODAMANin”. Syyskuun 7.–12. päivänä TV-sarja South Park julkaisi Facebook-sivullaan koko levyn kaikille, jotka ”tykkäsivät” heidän Facebook-sivustaan.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Andrej Bykov

Andrej Bykov (s. 10. helmikuuta 1988 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on sveitsiläis-venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin NLA-joukkue Fribourg-Gottéronissa. Pienikokoinen Bykov on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänen isänsä on vuoden 1988 olympiavoittaja ja Venäjän maajoukkueen ex-päävalmentaja Vjatšeslav Bykov.
Ura.
Seuraura.
Bykov syntyi Moskovassa, mutta aloitti jääkiekon HC Gottéronissa hänen isänsä Vjatšeslavin pelatessa siellä. Bykov on pelannut joukkueessa koko junioriuransa ajan. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2005–2006, jolloin Bykov pelasi viisi ottelua Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligajoukkue EHC Düdingen Bullsissa, joka on toistaiseksi hänen uransa ainoa seurajoukkue Gottéronin ulkopuolella. Bykov debytoi kauden aikana myös Fribourg-Gottéronin Nationalliga A-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme ottelua.
Nationalliga A:n tulokaskausi 2006–2007 toi Bykoville 30 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän pelasi kauden aikana myös kolmen Nationalliga B:n ottelua Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa Bykov pelasi myös yhden ottelun kaudella 2007–2008. Jälkimmäisellä kaudella hän teki myös läpimurtonsa Nationalliga A:ssa tekemällä 45 runkosarjaottelussa tehot 5+19=24.
Elokuussa 2008 Bykov teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Gottéronin kanssa. Hän oli kaudella 2008–2009 tehoilla 10+24=34 Gottéronin kolmanneksi paras pistemies ja toiseksi paras syöttäjä. Kevään 2009 pudotuspeleissä Bykov jakoi kuudella syötöllään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Benny Plüssin kanssa. Kevään 2010 pudotuspeleissä hän puolestaan jakoi tehoilla 2+5=7 Gottéronin sisäisen pistepörssin voiton hänen kanssaan.
KHL-joukkue Dynamo Moskova varasi Bykovin ensimmäisellä kierroksella 16. pelaajana kesällä . Helmikuussa 2011 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Fribourg-Gottéronin kanssa. Kaudella 2011–2012 Bykov teki National League A:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+29=37. Hän oli Fribourgin paras syöttäjä.
Maajoukkueura.
Bykov edusti Sveitsiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin Bykov voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Sveitsiä seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Hän oli tehoilla 1+4=5 joukkueen toiseksi paras pistemies Marc Weltin jälkeen sekä paras syöttäjä hänen kanssaan.
Bykov on pelannut yhteensä kahdeksan A-maaottelua tehopistein 1+1=2.
Koulutuksen tutkimuslaitos

Koulutuksen tutkimuslaitos on vuonna 1968 perustettu valtakunnallinen koulutustutkimuksen keskus, jossa työskentelee noin 80 henkilöä. Tutkimuslaitos toimii Jyväskylän yliopiston erillislaitoksena.
Historiaa.
Tutkimuslaitoksen perustamista edelsi jo vuodesta 1957 toiminut säätiöpohjainen Kasvatustieteellinen tutkimuskeskus. Tutkimuslaitoksen toiminta alkoi vuonna 1968, jolloin perustettiin valtakunnallinen Kasvatustieteiden tutkimuslaitos (KTL). 1.6.1996 laitoksen nimi muutettiin Koulutuksen tutkimuslaitokseksi. Nimellä haluttiin korostaa tutkimuksen monitieteisyyttä ja laitoksen suuntautumista entistä vahvemmin kansainväliseen koulutusta koskevaan tutkimusyhteistyöhön.
Laaja tutkimusalue.
Koulutuksen tutkimuslaitos tutkii koko koulutusjärjestelmää perusopetuksesta korkeakoulutukseen, aikuisten oppimiseen sekä koulutuksen ja työelämän suhteisiin. Myös oppiminen koulutusjärjestelmän ulkopuolella, kuten työelämässä ja verkkoympäristöissä, on tutkimuskohteena.
Tutkimuslaitos on erikoistunut laajoihin kansainvälisiin vertailututkimuksiin, joista tunnetuin on PISA. Yhtä lailla laitos tekee myös kansallisia sekä alueellisia oppimista ja yksittäisten koulujen toimintaa edistäviä tutkimuksia.
Sidosryhmät arvostavat Koulutuksen tutkimuslaitoksessa erityisesti tieteellistä korkeatasoisuutta, luotettavuutta, riippumattomuutta, ajankohtaisuutta ja asiantuntevuutta (mielikuvatutkimus 2005 ja 2011). Laitos on toiminnassaan verkostoitunut laajasti kansalliseen ja kansainväliseen tiedeyhteisöön.
Tutkimustulosten hyödyntäminen.
Koulutuksen tutkimuslaitoksen tavoitteena on tukea opettajia, oppilaitoksia ja päätöksentekijöitä oppimisen edistämisessä ja koulutuksen kehittämisessä. Tutkimuslaitos toimii koulutuksen kehittäjänä muun muassa eri ministeriöiden, opetushallituksen, Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen (Karvi) sekä lukuisien alueellisten ja paikallisten koulutuksen järjestäjien kanssa. Yhteistyö ulottuu myös kouluihin, josta esimerkkeinä mainittakoon opettajien mentorointi ja "Peda.net" -kouluverkkohanke.
Laitoksen tutkijat osallistuvat aktiivisesti koulutuskeskusteluun päätöksentekijöiden, oppilaitosten ja tiedotusvälineiden kanssa. He ovat myös kysyttyjä asiantuntijoita opettajien täydennyskouluttajina.
Laitoksella on valtakunnallinen tiedonvälitystehtävä koulutustutkimuksen alueella. Tätä laitos toteuttaa julkaisemalla "Kasvatus"- ja "Yliopistopedagogiikka-"lehteä, Suomen kasvatustieteellisen seuran julkaisusarjaa, populaareja kirjoja, kolmea julkaisusarjaa sekä tekemällä laajaa yhteistyötä kaupallisten ja muiden tiedekustantajien kanssa. Kaikille avoin tiedotepalvelu on osa tiedonvälitystä.
Tutkijoiden kouluttaminen.
Tutkijoiden kouluttaminen on laitoksen toiminnan keskeinen osa. Ohjausta saa vuosittain noin 20 tohtoriksi aikovaa Jyväskylän ja muiden yliopistojen jatko-opiskelijaa. Koulutuksen tutkimuslaitoksen vahvuuksia ovat myös tutkimusmenetelmien hallinta ja metodikoulutus.
Keltainen leski

Keltainen leski on Reijo Mäen kirjoittama yhdestoista Vares-dekkari vuodelta 1999. Kirjan rikosjuoni sisältää venäläismafialta varastettujen rahojen etsimisen, järjestäytyneen rikollisuuden puolelle sortuneen helsinkiläispoliisin sekä eritasoisia ammatti- ja taparikollisia. Tapahtumapaikkoja ovat Turku, Paimio, Tampere, Helsinki ja Siikainen. Kirjassa käydään läpi myös Vareksen joutuminen kertausharjoituksissa keltaista puolta edustaneen vaaleakutrisen naiskersantin vangiksi Porin prikaatin harjoitusmaastoissa Säkylän Porsaanharjulla. 
Kirjasta on tehty Aleksi Mäkelän ohjaama elokuva "Vares – yksityisetsivä". Vuonna 2005 kirja käännettiin ruotsiksi, norjaksi ja tanskaksi yhdessä kahden muun Mäen teoksen kanssa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola totesi arviossaan "Keltaisen lesken" olevan kerronnaltaan juoheva ja sisältävän tietynlaista asenteellisuutta sekä sinänsä hauskasti surkuhupaisaa mutta jonninjoutavaa juttua. Vares ja juoni kohtaavat hänestä toisensa luvattoman myöhään.
Kulman pojat

Kulman pojat on Teppo Airaksisen ohjaama suomalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa 24. helmikuuta 2012. Elokuvan on käsikirjoittanut yhdessä Airaksisen kanssa Jaakko Kaján. Elokuvan tuotti helsinkiläinen tuotantoyhtiö Bronson Club ja sen pääosia esittävät Eero Ritala, Jussi Vatanen, Joonas Saartamo ja Lotta Kaihua.
Eero Ritala voitti roolistaan parhaan miespääosan Jussin 2013.
Juoni.
Petri (Eero Ritala) on juuttunut töihin itäsuomalaisen pikkukaupungin pieneen urheiluliikkeeseen. Hänen kavereitaan ovat suurisuinen Komentaja, yllytyshullu Sarttila ja entinen urheilijalupaus Terho. Nuorukaiset kannattavat paikallista palloseuraa Kulman palloa. Sen pahin vastustaja on vauras AC United, joka palkkaa riveihinsä maajoukkueeseen edenneen paikallisen kyvyn Tuukka Tiensuun.
Petri rakastuu erääseen Emmiin, mutta ongelmana on että tyttö kannattaakin AC Unitedia ja vaikuttaa olevan vaarallisen hyvissä väleissä myös Tuukka Tiensuun kanssa.
Vastaanotto.
"Suomen Kuvalehden" Kalle Kinnunen piti "Kulman poikia" vuoden onnistuneimpana suomalaiselokuvana, hyvin hauskana, rentona ja eloisana komediana, jossa ei pönötetä. 
"Keskipohjanmaa"-lehden Hannu Björkbacka luonnehti sitä iskevästi käsikirjoitetuksi, joustavasti kuvatuksi ja erinomaisesti näytellyksi kaverikomediaksi, joka onnistuu tuomaan kesän ja nurmikon tuoksun talvenkin keskelle. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä tuttuun tarinakaavaan on saatu tarvittavaa eloa rempseällä otteella. Hän kehui etenkin käsikirjoitusta ja näyttelijäsuorituksia. Episodin Jouni Vikmanin mielestä "Kulman pojat" on rehellisesti suomalainen farssi hyvässä ja pahassa ohuine karikatyyrihahmoineen, vitsikavalkadia muistuttavine käsikirjoituksineen ja alapäähuumoreineen. Elokuvaharrastajien Filmgoer-sivustolla Marko Pekkanen kirjoitti elokuvan olevan liian helppoon huumoriin sortuva hölmöily, jossa Ritala ja Kaihua tekevät kuitenkin hyvät roolisuoritukset.
Vuonna 85

Vuonna 85 on suomalainen romanttinen komedia, jonka ovat ohjanneet Timo Koivusalo ja Riku Suokas. Pääosissa näyttelevät Reino Nordin, Malla Malmivaara, Mikko Nousiainen ja Miina Maasola. Muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Heikki Silvennoinen, Pate Mustajärvi ja Martti Syrjä. Elokuvaa kuvattiin helmikuusta keskikesään 2012 asti. Ensi-iltansa se sai 25. tammikuuta 2013.
Elokuva perustuu vuodesta 2006 Tampereen Työväen Teatterissa esitettyyn musikaaliin, jonka oli alkuvuodesta 2012 nähnyt yli neljännesmiljoona katsojaa. Pyynikin kesäteatteri teki näytelmään pohjautuvan oman versionsa "Kuuma kesä 85" kesällä 2012.
Lofoforiini

Lofoforiini on peyotekaktuksen alkaloidi. Se on ihmiselle myrkkyä joka voi aiheuttaa psykedeelisiä oireita helpoimmassa tapauksessa, pahimmassa jopa tappaa esim. jos ainetta on juotu tai on ollut kymmenen tuntia alttiina lofoforiinille. 
Lofoforiinin kemiallinen kaava on C13H17NO3, moolimassa 235.279 g/mol ja CAS-numero 17627-78-0.
Housefull

Housefull on Sajid Khanin ohjaama intialainen komediaelokuva vuodelta 2010. Se oli vuoden neljänneksi eniten tuottanut Bollywood-elokuva.
Jatko-osa.
"Housefull 2" sai ensi-iltansa 5. huhtikuuta 2012. Akshay Kumar jatkoi pääroolissa ja Asin Thottumkal korvasi Deepika Padukonen.
Jacob Druckman

Jacob Druckman (26. kesäkuuta 1928 Philadelphia, Pennsylvania – 24. toukokuuta 1996 New Haven, Connecticut) oli yhdysvaltalainen juutalainen säveltäjä. Hän valmistui Juilliard Schoolista. Hänen opettajiaan olivat Vincent Persichetti, Peter Mennin ja Bernard Wagenaar. Vuosina 1949–1950 hän sai Tanglewoodissa opetusta Aaron Coplandilta, ja vuosina 1954–1955 hän täydensi opintojaan Pariisin École Normale de Musiquessa.
Druckman teki laajaa työtä elektronisen musiikin parissa. Hän sävelsi myös lukuisia teoksia orkesterille ja pienille kokoonpanoille. Hänen ensimmäinen suuri orkesteriteoksensa "Windows" toi hänelle musiikin Pulitzer-palkinnon vuonna 1972. Hän oli New Yorkin filharmonikkojen nimikkosäveltäjänä vuosina 1982–1985. Hän toimi opettajana muun muassa Yalen yliopiston musiikkitiedekunnassa ja Juilliardissa.
Druckman kuoli keuhkosyöpään 67-vuotiaana. Hänen poikansa on lyömäsoittaja Daniel Druckman. Hänen teoksiaan on julkaissut Boosey &amp; Hawkes; hänen musiikkiaan ovat levyttäneet muiden muassa David Zinman, Wolfgang Sawallisch, Zubin Mehta, Leonard Slatkin, Dawn Upshaw, Jan DeGaetani ja American Brass Quintet.
Henrik Johan Aminoff

Henrik Johan Aminoff (4. lokakuuta 1680 Narva – 3. huhtikuuta 1758 Pernaja) oli valtiopäivämies, kenraaliluutnantti ja sotilasylipäällikkö Suomessa.
Perhe.
Aminoffin isä oli everstiluutnantti Henrik Aminoff ja äiti Hedvid Elisabet Cronman. Henrik Aminoff johti skånelaista rakuunalaivuetta ennen jäämistä eläkkeelle. Cronmanin isä oli eversti Joakim Cronman ja äiti Lunetta Makéleer. Ruotsalainen Makéleer-aatelissuku on skotlantilaisen Maclean-klaanin pohjoismainen sukuhaara. 
Aminoffin ensimmäinen vaimo oli Elisabet Neijdenburg, joka oli maaneuvos Gustaf Fredrik Neijdenburgin tytär. Aminoffin toinen vaimo oli Dorotea Charlotta Lillienberg, joka oli assessori Daniel Lillienbergin ja Christina Margareta Stiernklon tytär. 
Aminoff sai yhteensä viisi lasta. Henrik Johanin ensimmäisestä avioliitosta. Hedvig Christinan, Johan Bengtin, Margareta Elisabetin, Henrietta Charlottan ja Eleonora Charlottan toisesta avioliitosta. Hedvig Christina avioitui vapaaherra Claes Armfeltin kanssa, joka oli jalkaväenkenraali Carl Gustaf Armfelt vanhemman poika.
Kenraaliluutnantti Carl Mauritz Aminoff oli hänen veljenpoika. 
Ura.
Aminoffin sotilasura kietoutui suuren Pohjan sodan ympärille. Hän osallistui luutnanttina Riian piiritykseen sekä taisteluihin Liettuassa ja Puolan Ljesnassa 1703–1708. 
Aminoff liikkui Ruotsin kenraali Adam Ludvig Lewenhauptin joukkojen mukana. Lewenhaupt lähetti Aminoffin viemaan kirjettä Ruotsin kuninkaalle. Venäläisjoukot haavoittivat ja vangitsivat hänet hänen toimiessaan Kaarle XII:n kuriirina vuonna 1708. Venäjällä Aminoffille tarjottiin hänen sukunsa Inkerinmaalla omistama kartano ja maat takaisin, mikäli hän olisi siirtynyt keisari Pietari Suuren armeijan palvelukseen. Hän torjui venäläisten ehdotuksen, jonka takia hän joutui sotavankeuteen neljäksitoista vuodeksi. Hän pääsi sotavankeudesta vapauteen vuonna 1722 ja samana vuonna hänet ylennettiin majuriksi Ruotsin armeijassa.
Aminoff osallistui Ruotsin ja Venäjän välillä käytyyn hattujen sotaan everstiluutnanttina 1741–1743. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1754 ja myöhemmin Suomen sotilasylipäälliköksi 1756. 
Hän osallistui Ruotsin kuningaskunnan valtiopäiville vuosina 1738–1739, 1742–1743 ja 1746–1747.
Aminoff sai Kuninkaallisen Miekkaritarikunnan ritarimerkin Ruotsin kuningas Fredrik I:n aikana vuonna 1748. Hänet palkittiin myös komentajamerkillä ja suurristillä kuningas Aadolf Fredrikin aikana vuonna 1756.
Aminoffia kuvaltiin jäyhäksi, uskolliseksi ja urhoolliseksi karoliinisoturiksi.