tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harri Kivistö

Harri Kivistö (s. 14. tammikuuta 1981 Tampere) on tamperelainen opiskelija ja poliitikko. Hän on yksi Piraattipuolueen perustajajäsenistä ja toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2014.
Puoluetoiminnan ohella Kivistö opiskelee yliopistossa englantilaista filologiaa sekä harrastaa bänditoimintaa. Kivistö oli ehdolla europarlamenttivaaleissakeväällä 2014 sekä eduskuntavaaleissa keväällä 2015.
Vnukovon lentoasema

Vnukovon lentoasema (ven. Международный аэропорт Внуково) on kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee 28 kilometriä Moskovan keskustasta lounaaseen. Se on yksi Moskovan kolmesta suuresta lentoasemasta Domodedovon kansainvälisen lentoaseman ja Šeremetjevon kansainvälisen lentoaseman ohella.
Vuonna 2010 lentoasema palveli 9,46 miljoonaa matkustajaa. Kasvua edelliseen vuoteen oli 22,5 prosenttia. Vnukovo oli tuolloin Venäjän kolmanneksi suurin lentoasema. Vuoden 2013 matkustajatilastojen mukaan Vnukovon kautta kulki 11,18 miljoonaa lentomatkustajaa. Tässä vaiheessa Pietarin Pulkovon kansainvälisen lentoasema oli ottanut maan kolmanneksi suurimman lentoaseman paikan.
Vnukovon lentoasema avattiin sotilaslentokentäksi toisen maailmansodan aikana, mutta sodan jälkeen kentästä tuli siviililentoasema.
Historia.
Vnukovo on vanhin Moskovan suurista lentoasemista. Sen rakentamisen hyväksyi Neuvostoliiton hallitus vuonna 1937, koska vanhemmat lentoasemat olivat ylikuormitettuja. Vnukovo avattiin 1. heinäkuuta 1941. Lentoasema toimi sodan ajan sotilastukikohtana; henkilöliikenne alkoi sodan jälkeen.
15. syyskuuta 1956 Tupolev Tu-104 teki ensimmäisen matkustajalentonsa Vnukovosta Omskin kautta Irkutskiin. Myös Iljušin Il-18 ja Tupolev Tu-114 tekivät ensimmäiset matkustajalentonsa Vnukovosta. Vuonna 1980 Vnukovoa laajennettiin Moskovan olympialaisten vuoksi. Vuonna 1993 lentoasemasta tuli osakeyhtiö. 
Massiivinen jälleenrakennus- ja kehitysohjelma käynnistyi vuonna 2003. Osana lentoaseman kehitysohjelmaa seuraavat uudistukset tehtiin vuosina 2003–2010:
29. joulukuuta 2012 Red Wings Airlinesin Tupolev 204-100 -lentokone ajoi yli lentoaseman kiitotieltä 19. Viisi ihmistä menetti henkensä onnettomuudessa.
Vnukovon kiitotietä 06/24 alettiin remontoida huhtikuussa 2011. Rakennustyöt valmistuivat 2. joulukuuta 2013, jolloin kiitotie avautui jälleen käyttöön. Kiitotietä pidennettiin remontissa 500 metrillä ja sen kokonaispituudeksi tuli 3 500 metriä. Lisäksi siihen asennettiin III-kategorian ILS-laskeutumisjärjestelmä.
Essaïd Belkalem

Essaïd Belkalem (, s. 1. tammikuuta 1989 Mekla) on algerialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Belkalem edustaa lainalla Turkin Superliigassa pelaavaa Trabzonsporia.
Seurajoukkueura.
Belkalem aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 kasvattajaseurassaan JS Kabyliessa. Hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä kaudella 2010–2011 Kabylien voitettua Algerian cupin.
Kesäkuussa 2013 Belkalemin oli alun perin tarkoitus siirtyä Udineseen viiden vuoden sopimuksella, mutta tekikin sitä vastoin sopimuksen espanjalaisen Grenadan kanssa. Belkalem lopulta siirtyi heti kauden alussa elokuussa 2013 lainalle Englantiin Watfordiin. Hän pelasi kauden aikana yhteensä kahdeksan ottelua.
Watford.
Kesäkuussa 2014 Belkalem jäi Watfordiin lainasopimuksensa päätyttyä ja allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen. Pian Belkalem kuitenkin siirtyi heinäkuussa Turkkiin Trabzonsporiin kauden mittaisella lainasopimuksella.
Maajoukkueura.
Belkalem pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa 9. syyskuuta 2012 karsintaottelussa Libyaa vastaan. Belkalem valittiin myöhemmin myös Algerian joukkueeseen vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin. Algerian kisat kuitenkin päättyivät alkulohkoon.
Hän teki maajoukkueuransa avausmaalin harjoitusottelussa Armeniaa vastaan 31. toukokuuta 2014.
MM-kisat 2014.
Belkalem valittiin vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän pelasi avausottelunsa alkulohkon toisessa ottelussa Etelä-Koreaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle. Alkulohkon kolmannessa ottelussa Venäjää vastaan hän oli avauksessa. Belkalem oli myös avauksessa neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan, johon Algerian kisat päättyivät.
Nissan Leaf

Nissan Leaf on Nissanin vuodesta 2010 lähtien valmistama alemman keskiluokan viisiovinen sähköauto. Se kuluttaa 21,2 kilowattituntia sadalla kilometrillä.
Ensimmäinen sukupolven Leaf sai vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä. Myös toinen sukupolvi sai vuoden 2018 testistä tulokseksi täydet viisi tähteä.
Leaf valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2011. Se voitti myös World Car of the Year 2011 -palkinnon.
Leafia alettiin myydä Yhdysvalloissa ja Japanissa jouluna 2010 ja Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2011 alussa. Vuoden 2016 alussa se oli Euroopan yhteisössä toiseksi myydyin akkukäyttöön pohjautuva sähköauto (BEV), ja vuonna 2015 sitä myytiin EU:ssa kolmanneksi eniten luokassaan (15 230 kpl, 8,1 % osuus BEV-autojen myynnistä EU:ssa). Norjassa myynti romahti 33 prosentilla 3 189 kappaleeseen vuonna 2015 edellisestä vuodesta. Autosta on saatavilla sekä 24 että 30 kilowattitunnin akulla varustetut mallit. Vuoden 2019 malli on saatavissa 65 kilowattitunnin akulla ja 385 km:n WTLP-toimintamatkalla.
Prasiddha Shah

Prasiddha Jung Shah (; s. 3. kesäkuuta 1989 Kathmandu) on nepalilainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja jäi miesten 50 metrin vapaauinnissa 81. sijalle. Hän osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa ja jäi siellä samassa vapaauintimatkassa 47. sijalle.
Condé Nast Publications

Condé Nast Publications on yhdysvaltalainen aikakauslehtien kustannusyhtiö, joka on osa Advance Publications -mediakonsernia. Yhtiön aikakauslehtiä ovat muun muassa "Architectural Digest", "Bon Appétit", "The New Yorker", "Vanity Fair" ja "Vogue". Aikakauslehtien lisäksi Condé Nast on painanut yritysjulkaisuja ja kehittänyt yli 50 kännykkä- ja tablettisovellusta.
New Yorkissa päämajaa pitävän Condé Nastin perusti vuonna 1909 Condé Montrose Nast, ja se on ollut vuodesta 1959 lähtien Newhouse-mediasuvun omistuksessa. Yhtiötä pidetään yleisesti niin sanottujen lifestyle-aikakauslehtien alkuperäisenä luojana. Condé Nastin aikakauslehtien aihealueita ovat esimerkiksi matkailu, ruoka, koti, kulttuuri ja muoti. Nykyään yhtiö on laajentanut toimintaansa yhä enemmän myös yritysmaailmaan.
Condé Nast siirsi vuonna 2015 päämajansa uuteen One World Trade Centeriin.
Yhtiön nykyiset aikakauslehdet ja verkkojulkaisut.
Painetut aikakauslehdet.
Condé Nastin suurimmat painetut aikakauslehdet levikkeineen vuoden 2021 lopussa:
Tsepo Mathibelle

Tsepo Mathibelle (ent. Ramonene, s. 30. kesäkuuta 1991 Mapeleng) on lesotholainen kestävyysjuoksija.
Mathibelle kilpaili maratonilla Lontoon olympialaisissa 2012 ollen 85:s. Kyseessä oli vasta hänen toinen maratoninsa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Mathibelle oli 14:s ajalla 2.17.17. Hän karkasi kärkiryhmältä 30 kilometrin kohdalla ja johti kilpailua seuraavat viisi kilometriä. Hän keskeytti maratonin olympialaisissa 2016 sekä MM-kilpailuissa 2013 ja 2017.
Pavel Rjazantsev

Pavel Aleksandrovitš Rjazantsev (s. 19. maaliskuuta 1981) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Habarovskin SKA-Neftjanikia. Hän lukeutuu myös Venäjän maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin.
Rjazantsevin kasvattajaseura on Novosibirskin Sibselmaš, missä hän pelasi kahden kauden ajan vuosina 1998–2000. Sen jälkeen hän pelasi kauden SKA Zabaikaletsin joukkueessa ja viisi kautta Uralski Trubnikin joukkueessa. Kaudesta 2006 lähtien hän edusti kaikkiaan kuusi kautta Kuzbassia Venäjän superliigassa. Syksystä 2012 lähtien hän pelasi viisi kautta Moskovan Dynamossa. 
Venäjän maajoukkueessa Rjazantsev debytoi kaudella 2005–2006. Sitä ennen hän oli pelannut jo Venäjän B-maajoukkueessa. Hän on ollut voittamassa viittä maailmanmestaruutta vuosina 2007–2013.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti.
Schlaich Bergermann &amp; Partner

Schlaich Bergermann &amp; Partner GmbH on saksalainen rakennusyhtiö, joka toimii maailmanlaajuisesti. Stuttgartissa, Saksassa sijaitsevan päämajan lisäksi yhtiöllä on sivutoimipisteet myös Berliinissä, New Yorkissa, São Paulossa ja Shanghaissa. Yhtiö on osallistunut moniin kansainvälisiin rakennusprojekteihin. 
Projekteja.
Rakennusprojekteja, joihin yhtiö on ottanut osaa.
Melkki

Melkki () on Helsingin edustalla sijaitseva saari, joka sijaitsee Lauttasaaresta etelään ja Pihlajasaarista länteen. Se kuuluu Ulkosaarten kaupunginosan Länsisaarten osa-alueeseen.
Melkki on Puolustusvoimien käytössä, mutta Helsingin kaupunki on suunnitellut sinne jo noin viiden tuhannen asukkaan asuinaluetta mikäli saari joskus siirtyy siviilihallintoon. Melkki merkittiin asuinalueeksi kaupungin vuonna 2016 hyväksymään yleiskaavaan, mutta helmikuussa 2018 Helsingin hallinto-oikeus kumosi kaavan tältä osin lainvastaisena.
Sergei Potškunov

Sergei Jurjevitš Potškunov (, s. 25. heinäkuuta 1983) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut useita Venäjän pääsarjan joukkueita. Syksystä 2019 lähtien hän on pelannut Ruotsissa Frillesås BKn riveissä. Hän on saavuttanut Kazakstanin jääpallomaajoukkueessa neljä MM-pronssia 2010-luvulla.
Potškunovin kasvattajaseura on Majak, Krasnoturjinsk, missä hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1998–2005 ennen siirtymistään Zorkin riveihin kausiksi 2005–2006. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2007–2008 Uralski Trubnikissa ja kaudet 2008–2011 Jenisein riveissä. Sen jälkeen kaudesta 2011 lähtien hän pelasi neljä kautta SKA-Neftjanikissa, kauden Start Nižni Novgorodissa, kaksi kautta Uralski Trubnikissa ja syksystä 2019 lähtien Ruoitsin pääsarjassa Frillesås BK:n riveissä. Hän pelasi Frillesås BK:n riveissä kaikkiaan kolme kautta kevääseen 2022 asti.
Potškunov edusti kaudella 2001–2002 Venäjän alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Kahden passin miehenä Potškunov edusti aikuisiällä Kazakstania kaudesta 2011–2012 lähtien. Hän on ollut voittamassa pronssia ensimmäisen kerran vuoden 2012 kotikisoissa Almatyssä. Näissä kisoissa hän oli maalipörssin kolmas. Kaikkiaan hän on pelannut kuusissa MM-kisoissa, joissa hän on saavuttanut neljä MM-pronssia.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Mammootty

Muhammad Kutty Paniparambil Ismail (; s. 7. syyskuuta 1951 Chandiroor, Kerala, Intia), tunnetaan nimellä Mammootty (), on intialainen elokuvanäyttelijä ja -tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten malajalaminkielisestä elokuvateollisuudesta, minkä lisäksi hän on näytellyt joissakin tamilin-, telugun-, kannadan-, hindin- ja englanninkielisissä elokuvissa. Yli 50-vuotisen uransa aikana hän on näytellyt yli 400 elokuvassa.
Mammootty on voittanut kolme parhaan miespääosan National Film Awards -palkintoa. Lisäksi hän on voittanut seitsemän Kerala State Film Awards -palkintoa ja kolmetoista Filmfare Awards South -palkintoa. Hänelle myönnettiin Padma Shri -palkinto ensimmäisenä malajalaminkielisenä näyttelijänä.
Yksityiselämä.
Mammootty on ollut naimisissa Sulfathin kanssa vuodesta 1979 ja heillä on kaksi lasta: tytär Surumi (s. 1982) ja poika, näyttelijä Dulquer Salmaan (s. 1986). Mammootty on muslimi.
Bergenin akvaario

Bergenin akvaario () on Norjan Bergenissä sijaitseva yleisöakvaario. Se on Norjan suurin akvaario ja Bergenin suosituin turistikohde. Toiminta alkoi vuonna 1960 ja sen taustalla on säätiö..
Akvaariossa on yli 60 erikokoista akvaariota, joissa on muun muassa Norjan rannikoilla eläviä kalalajeja. Bergenin akvaarion yhteydessä on myös trooppinen osasto, jossa on esimerkiksi krokotiileja ja apinoita. Paikan päällä näytetään 3D-elokuvia. Muihin tapahtumiin lukeutuvat merileijonan sekä pingviinin ruokinnat ja hyljeshow.
Akvaarion tilavarustukseen kuuluvat mm. auditorio/elokuvateatteri ja kokoustilat.
Alkuvuodesta 2020, akvaarion 60-vuotisjuhlien kunniaksi, siellä on tarkoitus järjestää ensimmäistä kertaa myös konsertti. Esiintyjäksi 7. helmikuuta nousee Fjorden Baby! ja tavoitteena on pitää vuoden mittaan muitakin konsertteja.
Kasimir Baltzar

Kasimir Baltzar (s. 1982) on suomalainen näyttelijä ja kiinteistönvälittäjä. Hän on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa vuosina 2006–2010, sekä lukuisissa muissa suomalaisissa teattereissa, kuten Lahden, Turun ja Oulun kaupunginteattereissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Kulttuuritehdas Korjaamon teatterissa Helsingissä, Pyynikin kesäteatterissa ja Teatteri Jurkassa. Baltzarin tärkeimpiä teatterirooleja ovat pääosa Pyynikin kesäteatterin tuotannossa "Häräntappoase", pääosa Teatteri Jurkan "Viha sydämessä" -näytelmässä, sekä Cassion rooli Suomen Kansallisteatterin versiossa William Shakespearen "Othellosta".
Elokuvanäyttelijänä Baltzar teki ensiesiintymisensä vuonna 2011 Pamela Tolan ja Pihla Viitalan ohjaamassa lyhytelokuvassa "Elma ja Liisa". Elokuvasta kirjoitetussa kritiikissä "Helsingin Sanomat" kutsui Baltzaria Suomen Marlon Brandoksi. Baltzarin viimeisin elokuvarooli on Maxin rooli televisiosarjaan "Salatut elämät" pohjautuvassa "Nightmare – painajainen merellä" -elokuvassa. 
Baltzar opiskelee elokuvaohjausta Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun elokuvataiteen laitoksella. Hän on toiminut vuodesta 2014 kiinteistönvälittäjänä.
Yksityiselämä.
Kasimir Baltzarin isä on romanikirjailija Veijo Baltzar, äiti valtaväestöön kuuluva hammaslääkäri. Baltzarin ollessa 12-vuotias hänen vanhempansa erosivat, jolloin Veijo Baltzar sai huoltajuuden. 
Baltzarilla ja Manuela Boscolla on vuonna 2014 ja 2016 syntyneet lapset. Pari erosi vuonna 2017.
Pyhän Joosefin katedraali (Dar es Salaam)

Pyhän Joosefin katedraali on Dar es Salaamissa, Tansaniassa sijaitseva katolinen kirkkorakennus. Kuten luterilaisen Azania Front -kirkon, myös Pyhän Joosefin katedraalin rakensivat 1800–1900-lukujen vaihteessa saksalaiset lähetyssaarnaajat. Sen piirteitä ovat silmiinpistävät lasimaalausikkunat pääalttarin takana sekä monet säilyneet alkuperäiset saksalaiset kaiverrukset ja taideteokset.
Pyhän Joosefin katedraali on Dar es Salaamin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan pääkirkko.
Oktjabrskojen piiri

Oktjabrskojen piiri () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan länsiosassa Venäjällä, Objoen molemmin puolin. Piiri on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piirin pinta-ala on 25 300 neliökilometriä.
Oktjabrskojen piirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 32 224 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus on Oktjabrskoje (3 640 asukasta vuonna 2010). Oktjabrskojen piirin sisälle sijoittuu paikallishallinnollisesti erillinen Njaganin kaupunkipiiri (54 890 as.).
Piirin kunnat.
Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla eli alemmalla eli kuntatasolla Oktjabrskojen piiri jakautuu neljään kaupunkikuntaan ja seitsemään maalaiskuntaan.
Oktjabrskojen piirin kaupunkikunnat (gorodskoje poselenije) ovat (alla ktt= kaupunkityyppinen taajama):&lt;br&gt;
Oktjabrskojen piirin maalaiskunnat (selskoje poselenije) ovat:&lt;br&gt;
Pasi Paavisto

Pasi Paavisto (s. 1967 Harjavalta) on suomalainen voimamies ja -nostaja. 
Ura.
Harjavallan Hakaa edustanut Paavisto on voittanut useita mestaruuksia nuorten voimanostossa sekä aikuisten SM-hopeaa vuonna 1990 yli 125 kg:n sarjassa. Voimanostouransa jälkeen hän on osallistunut muun muassa Suomen vahvin mies -kilpailuihin sekä useisiin muihin voimamieskilpailuihin, kuten myös Ylämaan kisoihin Suomessa ja ulkomailla.
Vuosina 1993–1994 Paavisto oli mukana Gladiaattorit-televisiosarjassa, jossa hänen roolinimensä oli "Retu". Nykyään hänellä on oma vastaanotto hierojana ja osteopaattisena nikamakäsittelijänä kotikaupungissaan Harjavallassa. 
Paavisto treenaa vielä omaksi ilokseen ja julkaisee satunnaisesti treenivideoita YouTube-kanavallaan. Paaviston voimamieskisavideoita on myös julkaistu Woimalaitoksen nettisivuilla.
Antti Ekman

Antti Ekman (s. 8. syyskuuta 1982 Tornio) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla sarjatasolla Elitserienissä pelaavaa Kalix Bandyä. 
Ekman on pelannut urallaan kahdeksan Bandyliigakautta ToPV:n riveissä ja kuusi kautta Elitserienissä Bollnäsin, HT-Bandyn, IFK Kungälvin ja Kalix bandyn riveissä. Hän on pelannut kahdeksat MM-kisat vuosina 2007–2014.
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Book of Spells

Book of Spells eli Wonderbook: Book of Spells on SCE London Studion yhdessä J. K. Rowlingin kanssa suunnittelema ja kehittämä Harry Potter -aiheinen videopeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle marraskuussa 2012. "Book of Spells" esiteltiin E3 2012 -messuilla ja se on ensimmäinen julkaisu Wonderbookille. Pelin ikäluokitus on Yhdysvalloissa E10+ (Everyone 10+) ja PAL-maissa 7+, koska se sisältää raakaa huumoria, viittauksen alkoholiin ja fantasiaväkivaltaa.
Vastaanotto.
"Book of Spells" sai vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista positiivisiin. Metacriticin tilastoimien 36 arvostelijan arvosanojen keskiarvo oli 72/100.
IGN antoi pelille arvosanaksi 6,0, yllättyen fantastisesta esityksestä ja teknologian suuresta potentiaalin määrästä, mutta pettyi puolestaan epätodellisesta tarinasta, liian toistuvasta pelattavuudesta sekä pienestä uudelleenpelattavuusarvosta. Joystiq antoi pelille 3,5 tähteä viidestä. Eurogamer antoi pelille 5/10 pistettä ja sanoi ”Wonderbookin loitsu kasvaa koko ajan heikommaksi, eikä sitä myötä rakenna fantastista huippua.”
Suomalaisilta arvostelijoilta peli sai pääosin positiivisen vastaanoton. Gamereactor antoi pelille 7/10 pistettä kehuen vaikuttavaa ulkonäköä, suomennosta sekä hyvää lapsille sopimista, mutta kritisoi itsensä toistamista sekä liian vähäistä tekemisen määrää peliksi.
Shahdon Winchester

Shahdon Shane Andre Winchester (8. tammikuuta 1992 Princes Town, Trinidad ja Tobago – 19. joulukuuta 2019 Gasparillo, Trinidad ja Tobago) oli trinidadtobagolainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Winchester edusti Veikkausliigassa Jaroa ja Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Trinidad ja Tobagon maajoukkueessa hän pelasi 28 ottelua.
Winchester kuoli auto-onnettomuudessa Trinidad ja Tobagossa joulukuussa 2019.
Juhana Kasimir

Juhana Kasimir, ruots. "Johan Kasimir", saks. "Johann Kasimir" (1589–1652) oli saksalainen pfalzkreivi, Pfalz-Zweibrückenin herttua, joka avioitui pikkuserkkunsa, Ruotsin kuninkaan Kaarle IX:n tyttären Katariinan kanssa. Hän muutti Ruotsiin 1622. Hän oli Ruotsin Pfalz-Zweibrückenin hallitsijasuvun kantaisä, ja hänen vanhin poikansa oli Kaarle X Kustaa.
Hannu Saloniemi

Hannu Sakari Saloniemi (11. lokakuuta 1944 Nummi – 25. syyskuuta 2022 Helsinki) oli Helsingin yliopiston kotieläinhygienian professori, joka oli luomassa suomalaista tuotantoeläinten terveystarkkailu- ja sairaustilastointijärjestelmää 1980-luvulla ja oli keskeinen eläinten hyvinvoinnin edistäjä 1980–2012.
Hannu Saloniemi valmistui eläinlääketieteen lisensiaatiksi 1970 ja eläinlääketieteen tohtoriksi 1980 Eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa Helsingissä ja sai eurooppalaisen erikoiseläinlääkäritutkinnon Dipl. European College of Veterinary Public Health 2005. Hänet nimitettiin professoriksi 1987. Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisen tiedekunnan dekaanina Saloniemi toimi 1997–2006. Saloniemi oli 2003 perustetun Helsingin yliopistokollegion ensimmäinen puheenjohtaja, toimi akateemisena asiantuntijana yliopistouudistushankkeessa 2008–2009 ja oli Helsingin yliopiston taloutta pohtineen reformiryhmän jäsen 2011–2012. Saloniemi toimi eläinlääketieteellisen tiedekunnan promoottorina tohtoripromootiossa 2008. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen hän oli vuodesta 2004 lähtien.
Saloniemi oli aktiivinen tutkimustiedon soveltaja ja ansanomaistaja mm. lehmien ja sikojen terveyteen sekä maitohygieniaan liittyen. Hän oli Maitohygienialiitto ry:n puheenjohtaja 1994–2009 ja Walter Ehrström-säätiön puheenjohtaja 2004–2011, 2012–. International Society for Animal Hygiene -järjestön presidenttinä hän toimi 1994–1997.Eläinten hyvinvoinnin kehittäjänä hän on ollut perustamassa Helsingin yliopiston Eläinten hyvinvoinnin tutkimuskeskusta ja maa- ja metsätalousministeriön Eläinten hyvinvointikeskusta. Saloniemi oli useiden maa- ja metsätalousministeriön asettamien eläinten sairauksien ehkäisyä ja eläinten hyvinvointia käsitelleiden työryhmien puheenjohtaja tai jäsen. Hän toimi valtioneuvoston asettaman Tuotantoeläinten hyvinvoinnin neuvottelukunnan puheenjohtajana 2009–2012.
Valpolicella

Valpolicella on maantieteellinen alue Italiassa, Veneton alueella, Veronan maakunnassa, Veronan kaupungin luoteispuolella. Alue on tunnettu erityisesti viineistään. Seudulla on myös marmorin tuotantoa. 
Maantieteellinen alue.
Valpolicellan alue muodostuu Fumanen, Maranon ja Negrarin laaksoista. Etelässä alueen rajana on Adigejoki, pohjoisessa Lessinian vuoret. Alue koostuu seitsemästä kunnasta (Pescantina, San Pietro in Cariano, Negrar, Marano, Fumane, Sant’Ambrogio di Valpolicella ja Sant’Anna d’Alfaedo) ja siihen kuuluu myös osia Veronan kaupungista sekä Dolcèn kunnasta.
Viinialue.
Valpolicellan viinialue on huomattavasti maantieteellistä aluetta laajempi. Valpolicellan maantieteellisen alueen eteläosa on Valpolicella Classico -viinien tuotantoalue. Viinien tuotantoalue ulottuu Veronan itäpuolelle aina Cazzano di Tramignaan asti.
Laatuluokiteltuja Valpolicella-viinityyppejä ovat 
Viinit valmistetaan pääosin Corvina-, Corvinone-, Molinara- ja Rondinella-rypäleistä.
Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2013

Suomen lentopallomaajoukkue pelasi vuoden 2013 maailmanliigassa. Suomen lohkossa pelaavat lisäksi Japani, Portugali, Alankomaat, Etelä-Korea sekä Kanada. Suomi sijoittui lohkossaan neljänneksi uusien paikkansa Maailmanliigassa myös kaudeksi 2014. 
Kanada selvisi lohkovoittajana kuuden joukkueen lopputurnaukseen, kun taas lohkon kaksi viimeistä Portugali ja Japani joutuvat karsimaan elokuun lopussa paikastaan Maailmanliigassa 2014.
Suomi on vuonna 2013 mukana kahdeksatta vuotta perättäin ja kaikkiaan yhdeksättä kertaa. Maailmanliigaa pelataan aiemmista vuosista poikkeavalla systeemillä, jossa joukkueet kohtaavat toisensa yhden viikonlopun aikana kahteen kertaan. 2007-2011 käytössä olleesta pelitavasta poiketen joukkueet kohtaavat kuitenkin toisensa vain yhden viikonlopun aikana, ei sekä kotona että vieraissa. Lisäksi joukkuemäärä on lohkoissa nyt kuusi ja lohkoja on vain kolme. Joukkueita on mukana 18 aiemman 16 sijaan.
Muuta.
Maailmanliiga 2013 on Tuomas Sammelvuon ensimmäinen arvoturnaus maajoukkueen päävalmentajana.
Lauri Kerminen, Niklas Seppänen ja Juho Rajala debytoivat Maailmanliigassa heti kotiotteluissa Portugalia vastaan.
Rolf Jacob von Julin

Rolf Jacob von Julin eli Jacob von Julin vanhempi (21. elokuuta 1881 Turku – 19. helmikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja. 
Von Julin sai vuonna 1928 vuorineuvoksen arvonimen. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja varatuomari. Hän oli Kaukaan Tehdas Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1912, ja sen lisäksi muun muassa T. &amp; J. Salvesen Oy:n, Kaltimon Puuhiomo Oy:n ja Gustaf Cederberg Oy:n toimitusjohtaja. Hän oli 1920–1930-luvulla Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton keskeisimpiä nimiä. Vuosina 1918–1919 hän oli Kauppa- ja teollisuuskomission jäsen. Hän toimi sukunsa omistaman Fiskarsin hallituksen puheenjohtajana vuosina 1932-1942 eli kuolemaansa asti. Hänen isänsä oli Albert von Julin ja poikansa Jacob von Julin nuorempi.
Von Julin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.
Jacob Albert Carl Gustaf von Julin

Jacob Albert Carl Gustaf von Julin eli Jacob von Julin nuorempi (23. heinäkuuta 1906 Hanko – 1. kesäkuuta 1986 Pohja) oli suomalainen pääjohtaja ja varatuomari. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen 1950. Hän oli Kaukas Oy:n pääjohtaja vuodesta 1942, Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton puheenjohtaja vuosina 1956–1965. Hän oli 1947–1983 Oy Fiskars Ab:n hallituksen puheenjohtaja. Lisäksi hän oli vuosina 1962–1973 Finncellin ja 1962–1975 Ekonon hallituksen puheenjohtaja. Taloustieteiden kunniatohtoriksi hänet promovoitiin 1970. 
Hänen isänsä oli Jacob von Julin vanhempi ja isoisänsä Johan Albert Edvard von Julin.
Julius Nyereren kansainvälinen lentoasema

Julius Nyereren kansainvälinen lentoasema (, ; IATA: DAR, ICAO: HTDA) on Tansanian Dar es Salaamia palveleva kansainvälinen lentoasema. Sillä on kaksi kiitotietä, jotka ovat 3 000 ja 1 000 metriä pitkät. Terminaalirakennuksia on kolme.
Lentoaseman nimi oli "Dar es Salaamin kansainvälinen lentokenttä" kunnes vuonna 2005 otettiin käyttöön nimi "Mwalimu Julius Kambarage Nyereren kansainvälinen lentoasema". Se on nimetty Tansanian itsenäisyysliikkeen johtajan ja maan ensimmäisen presidentin Julius Nyereren mukaan. Nykyiseen muotoon nimi lyhennettiin vuonna 2006. Tällöin lentoasema palveli 1 249 419 matkustajaa.
Suursuon sairaala

Suursuon sairaala on sairaala Helsingin Maunulassa. Sairaala toimi pitkäaikaissairaalana vuoden 2009 loppuun. Vuoden 2010 aikana toteutetun vanhuspalvelujen rakennemuutoksen yhteydessä Suursuon sairaala liitettiin osaksi kaupunginsairaalaa ja muunnettiin asteittain akuuttikuntoutussairaalaksi.
Vuonna 2009 sairaalassa oli 260 potilaspaikkaa, joita vähennettiin 225 paikkaan kahdeksalla osastolla helmikuuhun 2010 mennessä. Sittemmin potilaspaikkojen määrää on laskettu noin 180:een. Vuodeosastoja on yhä kahdeksan. Enemmistö osastoista on suuntautunut erityyppisiksi kuntoutusosastoiksi. Lisäksi sairaalassa on palliatiivinen osasto ja saattohoito-osasto.
Suursuon sairaalan vieressä toimii Maunulan terveysasema (Suursuonlaita 3 A).
Arvi Junkkarinen

Arvi (t. Arvid) Junkkarinen (1716 Leppävirta – 1777) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hänen merkittävin työnsä on Kärkölän kirkko (1754, purettu). Lisäksi hän suunnitteli aiemmat Karttulan ja Korpilahden kirkot sekä rakensi vuosina 1748–1751 uudelleen vuonna 1742 palaneen Ulrika Eleonoran kirkon eli
Haminan kaksoisristikirkon.
Aguerd

Aguerd on maalaiskunta () Essaouiran provinssissa Marrakech-Tensift-Al Haouzin hallintoalueella Marokossa. Asukkaita Aguerdissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 4 917, joista viisi oli ulkomaalaisia. Kotitalouksia oli 990. Vuonna 1994 asukkaita oli 5 009 ja kotitalouksia 874.
Aguerd rajautuu pohjoisessa Ounaghan maalaiskuntaan, koillisessa Ait Saidin maalaiskuntaan, idässä ja kaakossa Sidi El Jazoulin maalaiskuntaan, etelässä ja lounaassa Sidi Hmad Ou Hamedin maalaiskuntaan, lännessä Sidi Kaoukin maalaiskuntaan ja luoteessa Essaouiran kuntaan.
Sudanin kansallismuseo

 
Sudanin kansallismuseo on Sudanin Khartumissa sijaitseva museo. Museorakennus on rakennettu vuonna 1955 ja museo perustettu 1971. Siellä on maan laajin ja tärkein arkeologinen kokoelma. UNESCO otti vuosina 2004–2006 hankkeekseen turvata museon vaarantuneiden esineiden säilyminen parantamalla turvallisuutta sekä esineiden varastointia ja näytteillepanoa.
Sudanin kansallismuseossa on maailman suurin Nubian arkeologinen kokoelma. Lisäksi siellä on muun muassa faaraoiden aikaisia kivikaiverruksia ja Assuanin padon perustamisen aikaan pelastettuja temppelijäännöksiä.
Pure – Koukussa

Pure - Koukussa ("Pure") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Gillies Mackinnonin ohjaama brittiläinen draamaelokuva.
Juoni.
Miehensä kuoltua 10-vuotiaan Paul-pojan äiti Mel oppii luottamaan vanhaan ystävään Lennyyn, joka on myös sutenööri ja huumeiden välittäjä. Pian Paulin on alettava huolehtia sekä äidistään että pikkuveljestään. Paul alkaa pelätä, että menettää isänsä jälkeen myös äitinsä heroiinille.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula valittaa, että elokuvan näkökulman ulkokohtaisuus vähentää ratkaisevasti myös tarinan riipaisevuutta. Teos keskittyy enemmän koulupojan liian varhaiseen aikuistumiseen kuin sen taustalla olevaan äidin huumeongelmaan. ”Läpileikkaus asuinlähiön sosiaalisesta tai taloudellisesta todellisuudesta jää ohjaajalta kokonaan tekemättä ja siksi teoksen kuvailema pahoinvointi ei herätä katsojassa mainittavaa myötätuntoa.”
Emma ja Daniel – kohtaaminen

Emma ja Daniel – kohtaaminen ("Emma och Daniel – mötet") on Ingela Magnerin ohjaama ruotsalainen lasten seikkailuelokuva vuodelta 2003. Se perustuu Mats Wahlin samannimiseen nuortenkirjaan.
Juoni.
12-vuotias Emma on menettänyt äitinsä pari vuotta sitten ja asuu isänsä kanssa Ruotsin Lapissa. Isä on tutustunut lehti-ilmoituksen kautta tukholmalaiseen Saraan, jolla on Emman ikäinen poika Daniel. He tulevat viettämään lomaviikkoa Emman ja hänen isänsä luona. Toisiaan inhoavat Emma ja Daniel lähtevät vanhan Isakin mukaan kalastusretkelle erämaahan, jossa he lähentyvät selviytymiskamppailun yhdistäminä.
Rooleissa.
Lähde: 
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Emma ja Daniel" ei kuulu vahvan lastenelokuvamaan Ruotsin parhaisiin saavutuksiin, vaan lopputulos on korkeintaan keskinkertainen varhaisnuorten draama, joka voisi saada enemmän lihaa luittensa ympärille television minisarjana.
Aleksandr Jašin

Aleksandr Jakovlevitš Jašin (, oikea sukunimi "Popov", Попо́в; 27. maaliskuuta 1913 nykyisen Vologdan alueen Nikolskin piirin Bludnovon kylä – 11. heinäkuuta 1968 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Aleksandr Jašin syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Nikolskin opettajateknikumista ja työskenteli kyläkoulun opettajana. Jašinin ensimmäinen runokirja "Pesni Severu" (”Lauluja pohjolalle”) ilmestyi vuonna 1934. Myöhemmin Jašin asui Moskovassa, jossa hän suoritti Maksim Gorkille nimetyn kirjallisuusinstituutin. Hänen 1930-luvun lyriikkansa kuvaa maaseudun elämässä tapahtuneita muutoksia. Se on sävyltään valoisaa ja sisältää runsaasti kansanrunouden ja paikallisen murteen aineksia.
Jašin osallistui toiseen maailmansotaan lehtimiehenä ja poliittisena työntekijänä. Sodan jälkeen hän matkusteli eri puolilla Neuvostoliittoa kirjoittaen sävyltään siloiteltua kansalaislyriikkaa. Runoelma "Aljona Fomina" (1949) sai Stalin-palkinnon vuonna 1950.
Neuvostoliiton kirjailijaliiton toisessa edustajainkokouksessa vuonna 1954 Jašin ilmoitti katuvansa rehellisyyden ja rohkeuden puutettaan Stalinin aikana ja vaati Sergei Jeseninin tuotannon palauttamista neuvostokirjallisuuteen. 1950-luvun puolivälistä lähtien Jašin kirjoitti etupäässä proosaa, jossa hän kuvasi kriittisesti maaseudun elämää. Erityisen tunnettu on yksilön alistamista kuvaava kertomus "Rytšagi" (”Vipusimet”, 1956). Runoudessaan Jašin keskittyi henkilökohtaisiin aiheisiin ja moraalisiin kysymyksiin.
Kandahar – Aurinko kuun takana

Kandahar - Aurinko kuun takana ("Safar e Ghandehar") on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut iranilaisen Mohsen Makhmalbafin käsikirjoittama, tuottama, ohjaama ja leikkaama elokuva. Sen tarina sijoittuu taliban-hallinnon aikaiseen Afganistaniin. Se on dokumentinomainen vaikka onkin fiktiivinen elokuva, ja siitä piti aluksi tulla dokumenttielokuva. Se sai alkunsa, kun Nafas-niminen naisjournalisti pyysi elokuvaohjaajaa kuvaamaan paluunsa Afganistaniin, jonne hän oli menossa auttamaan sisartaan, joka oli uhannut tehdä itsemurhan ennen vuosituhannen vaihtumista.
Elokuva kertoo nuoresta naisjournalistista, Nafasista, joka on paennut Kanadaan 1980-luvulla talibanien noustua valtaan Afganistanissa. Hän on saanut kirjeen sisareltaan joka uhkaa päättää päivänsä ennen vuosituhannen vaihdetta, viimeisen auringonpimennyksen aikana ja haluaa lähteä auttamaan tätä. Nafasilla on kuitenkin vaikeuksia päästä maahan, ja hän joutuu käyttämään lahjomista.
Kello 5 iltapäivällä

Kello 5 iltapäivällä ("Panj é asr") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Samira Makhmalbafin ohjaama ja isänsä Mohsen Makhmalbafin kanssa yhdessä käsikirjoittama iranilais-ranskalainen elokuva. Se kertoo nuoresta naisesta, joka haluaa koulutuksen taliban-hallinnon jälkeisessä Afganistanissa.
Näyttelijät.
Lähde:
Levoton Sussie

Levoton Sussie ("Smala Sussie") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Ulf Malmrosin ohjaama rikoskomedia. Malmros on käsikirjoittanut elokuvan yhdessä ruotsinsuomalaisen Petteri Nuottimäen kanssa.
Juoni.
Tukholmalainen Erik kertoo elokuvassa tarinaansa poliiseille takaumina. Hän palaa kotiseudulleen etsimään kadonnutta siskoaan. Hän on pitänyt tätä kilttinä maalaistyttönä, mutta osoittautuu että sisko on viettänyt levotonta elämää josta kukaan ei oikein halua puhua. Jopa paikallinen saamaton poliisimies vaikuttaa olevan sekaantunut asioihin.
Näyttelijät.
Lähde: 
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Levoton Sussie" on sekava yhdistelmä puskafarssia ja väkivallalla leikittelevää rikoselokuvaa. Hänestä sen kuvallisessa toteutuksessa ja selittelevissä musiikkivalinnoissa näkyy tekijänsä tausta musiikkivideo- ja televisio-ohjaajana. Valotien mukaan elokuvassa ovat ristiriidassa realistiset miljööt ja liioittelevan romantisoidut rikollishahmot niin, että tarinaa on vaikea alkuunkaan uskoa vaikka se onkin liioitteleva farssi.
Unelma bändistä – Tjenare Kungen

Unelma bändistä – Tjenare Kungen ("Tjenare Kungen") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Ulf Malmrosin ohjaama ruotsalainen elokuva.
Wilhelm Snellman

Wilhelm Snellman (6. lokakuuta 1851 Helsinki – 23. maaliskuuta 1933 Savonlinna) oli suomalainen lääkintöneuvos, valtiopäivämies ja yksi Duodecim-seuran 12 perustajajäsenestä.
Snellmanin vanhemmat olivat professori, senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1870 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1874, lääketieteen kandidaatiksi 1878 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1883.
Snellman toimi Hangossa kaupunginlääkärinä 1884–1895 ja Savonlinnassa piirilääkärinä 1895–1915. Hän piti myös yksityisvastaanottoa Savonlinnassa lähes kuolemaansa saakka ja toimi kylpylä- ja rautatielääkärinä. Snellman oli vuonna 1881 Duodecim-seuran perustajia ja sen ensimmäinen rahastonhoitaja. Hän oli Hangon ja Savonlinnan kaupunginvaltuustojen jäsen ja osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1882. Snellman sai lääkintöneuvoksen arvon 1930.
Snellman kuoli 82-vuotiaana keuhkokuumeeseen sen jälkeen kun hän oli kattoa korjatessaan pudonnut alas ja taittanut jalkansa. Hänet on haudattu Savonlinnaan.
Wilhelm Snellman oli naimisissa 1885–1916 Alexandra Sitkoffin (1866–1916) kanssa ja vuodesta 1917 sairaanhoitajatar Lydia Erika Carlssonin (1875–1964) kanssa. Jääkärikenraalimajuri Aarne Snellman oli hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta. Snellmanin tytär voimistelunopettaja Kerttu Rydman (1886–1981) oli naimisissa voimistelunopettaja, olympiamitalisti Arvid Rydmanin kanssa.
Invincible (Carola Häggkvistin kappale)

Invincible on Carolan kappale, joka edusti Ruotsia vuoden 2006 Euroviisuissa. Se sai kilpailun semifinaalissa 214 pistettä, sijoittui neljänneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 170 pistettä ja sijoittui viidenneksi.
Kappaleesta on tehty myös ruotsinkielinen version, jonka nimi on "Evighet".
Johannes Fibiger

Johannes Fibiger tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Nokia 1110

Nokia 1110 on Nokian mustavalkonäytöllä varustettu vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin. Se on kaikkien aikojen eniten myyty matkapuhelin.
Nokia 1110i.
Puhelimesta julkaistiin uudistettu versio "Nokia 1110i" kesäkuussa 2006. Uuteen puhelimeen oli lisätty sekuntikello.
Kettusirkku

Kettusirkku ("Passerella iliaca") on sirkkulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kettusirkkuja elää Pohjois-Amerikassa. Euroopassa laji on hyvin harvinainen harhailija. Se havaittiin Suomen Utössä joulukuussa 2012. Se on havaittu Euroopassa aikaisemmin kolmesti: Islannissa marraskuussa 1944, Irlannissa kesäkuussa 1961 ja Viron Haapsalussa joulukuussa 2012. Kuvien perusteella on päätelty, että juuri Haapsalun lintu olisi sama yksilö kuin Utössa tavattu.
Fieandt

Fieandt tai "von Fieandt" on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Halvar von Fieandt

Halvar Magnus von Fieandt (11. maaliskuuta 1879 Nurmes – 12. toukokuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Suomen ensimmäisiä korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkäreitä, ja häntä arvostettiin niin praktikkona kuin tutkijanakin.
Halvar von Fieandtin vanhemmat olivat piirilääkäri, professori Karl Johan von Fieandt ja Eva Maria von Essen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1897 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1901, lääketieteen lisensiaatiksi 1906 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1912. Von Fieandt erikoistui korva-, nenä- ja kurkkutauteihiin ja hän teki opintomatkoja Saksaan, Itävaltaan ja Tanskaan.
Von Fieandt oli Helsingin yliopiston patologis-anatomisen laitoksen assistenttina 1911–1918 ja patologisen anatomian dosenttina 1912–1913. Hän toimi Helsingin yleisen sairaalan korva-, nenä- ja kurkkutautiosaston apulaislääkärinä 1912–1915, Henkivakuutusyhtiö Suomen lääkärinä 1914–1936 ja oli viimeksi Sairaala Mehiläisen ylilääkärinä 1935–1936.
Halvar von Fieandt oli naimisissa vuodesta 1907 arkkitehti Maj Krogeruksen kanssa.
Albert Renaud

Albert Roméo "Ab" Renaud (3. lokakuuta 1920 Ottawa, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 20. joulukuuta 2012) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Renaud kuului Kanadan olympiakultaa Sankt Moritzissa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Hän teki olympiaturnauksessa neljä maalia ja antoi kymmenen maaliin johtanutta syöttöä.
Renaud kuoli 20. joulukuuta 2012, 92-vuotiaana. Hänellä oli vaimo ja neljä lasta.
Ivan Poddubnyi

Ivan Maksimovitš Poddubnyi (, , 8. lokakuuta 1871 nykyisen Ukrainan Tšerkasyn alueen Zolotonošan piirin Bogoduhovkan kylä – 8. elokuuta 1949 Jeisk) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen ammattipainija, voimailija ja sirkusesiintyjä.
Ivan Poddubnyi työskenteli ahtaajana Sevastopolin ja Feodosijan satamissa. Vuonna 1897 hän alkoi esiintyä sirkusareenoilla kahvakuula-atleettina ja painijana. Aluksi hän harjoitti venäläistä vyöpainia ja vuodesta 1903 kreikkalais-roomalaista painia. Vuosina 1905–1908 Poddubnyi voitti joukon ammattilaisten maailmanmestaruuksia kreikkalais-roomalaisessa painissa. Valtavan fyysisen voimansa, omaperäisen taktiikkansa ja lujatahtoisuutensa ansiosta hän tuli tunnetuksi yhtenä maailman parhaista ammattipainijoista.
Poddubnyi lopetti painimisen vuonna 1941. Vuonna 1939 hän sai Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan ja vuonna 1945 Neuvostoliiton ansioituneen urheilumestarin arvonimet. Hänet on palkittu myös työn punaisen lipun kunniamerkillä. Poddubnyille omistetut painikilpailut on järjestetty vuodesta 1962 lähtien.
Nokia N78

Nokia N78 on Nokian helmikuussa 2008 julkaisema älypuhelin. Laite toimii sekä gsm- että 3G-verkoissa. Laitteessa on 3,15 megapikselin pääkamera, jossa on LED-salama ja Carl Zeiss -optiikka.
Johan Henrik Fieandt

Johan Henrik Fieandt (1683 Vironmaa – 23. elokuuta 1741 Lappeenranta) oli virolaissyntyinen suomalainen sotilas. 
Johan Henrik Fieandtin isä oli Albrek Fieandt, äidin sukunimen tiedetään olleen von Heijen. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1715 Elisabeth Sofia Tavaststjerna. Fieandt ryhtyi sotilaaksi jo 17-vuotiaana rykmenttiin, jossa hänen isänsä palveli luutnattina. Hän osallistui useisiin taisteluihin 1700-luvun alussa. Vuonna 1711 hänestä tuli luutnatti Savon jalkaväkirykmenttiin ja seuraavana vuonna kapteeni. Majuriksi Fieandt ylennettiin 1718. Fieandt oli Kajaanin linnan päällikkö vuodesta 1715 ja puolusti sitä kuukauden kestäneen piirityksen aikana, kunnes antautui ja joutui vastoin sopimusta venäläisten vangiksi. Hän kuitenkin karkasi vankeudesta perheineen ja pääsi jatkamaan sotilasuraansa. Fieandt kaatui pikkuvihan aikana Lappeenrannassa. Isän ansioista lapset aateloitiin vuonna 1751 nimellä von Fieandt.
André Nelis

André Nelis (29. lokakuuta 1935 Borgerhout – 9. joulukuuta 2012 Antwerpen) oli belgialainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Nelis osallistui kolmasti kesäolympialaisiin Finnjollassa: Melbournessa 1956 hän saavutti hopeaa ja Roomassa 1960 pronssia. Tokiossa 1964 hän sijoittui kymmenenneksi.
Nelis kuoli Antwerpenissä 9. joulukuuta 2012, 77-vuotiaana. Hän sairasti syöpää.
Vengeance of Fu Manchu

Vengeance of Fu Manchu (; ) on vuonna 1967 julkaistu Jeremy Summersin ohjaama brittiläis-saksalainen rikos-/toimintaelokuva, jonka pääosissa ovat Christopher Lee Fu Manchuna, Douglas Wilmer Nayland Smithinä ja Tsai Chin Lin Tangina. "Vengeance of Fu Manchu" on kolmas elokuva viiden "Fu Manchu" -elokuvasarjassa.
Elokuvan käsikirjoitti ja tuotti Harry Alan Towers. "Vengeance of Fu Manchu" pohjautuu Sax Rohmerin hahmoihin. "Vengeance of Fu Manchu" kuvattiin Brayssa, Irlannissa ja Hongkongissa. "Vengeance of Fu Manchu" sai ensi-iltansa Länsi-Saksassa 25. toukokuuta vuonna 1967 ja Yhdysvalloissa tammikuussa vuonna 1968. Elokuva on julkaistu videolle ja DVD:lle.
Otto Karl von Fieandt

Otto Karl von Fieandt (20. kesäkuuta 1758 Mikkelin pitäjä – 17. toukokuuta 1825 Mikkelin pitäjä) oli suomalainen everstiluutnantti, valtiopäivämies, kartografi ja Haapaniemen topografikunnan päällikkö 1812–1819. Hän oli Suomen itsenäisyyden esitaistelija.
Von Fieandtin vanhemmat olivat Kyyhkylän kartanon omistaja, majuri Carl Johan von Fieandt ja Ebba Charlotta Furumarck. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli 1784–1799 Sofia Gustava Leopold ja toinen puoliso vuodesta 1800 Beata Wunsch. Von Fieandt tuli vapaaehtoiseksi Savon kevyessä jalkaväkirykmentissä 1766. Kersantti hänestä tuli 1772, vänrikki Savon rykmentissä 1775, luutnantti 1780, kapteeni 1783, Savon prikaatin yliadjutantti 1788 ja majuri 1791. Hänet siirrettiin Hämeen läänin rykmenttiin 1792. Hänestä tuli sitten everstiluutnantti, sivusadjutantti ja Haapaniemen sotakoulun tiedustelutaidon opettaja 1794. Hän erosi palveluksesta 1805, mutta toimi vielä Suomen sodan päätyttyä Haapaniemen topografiakoulun johtajana 1812–1819. 
Von Fiendt toimi Valhalla-seuran savolaisen Kultainen jousi -alaosaston esimiehenä ja varainhoitajana. Talvella 1786–1787 Von Fiendt kävi salaa tapaamassa Venäjän palvelukseen siirtynyttä Georg Magnus Sprengtportenia Pietarissa, ja ilmeisesti vei hänelle tiedon Savon kevyen rykmentin upseerien tuesta suunnitellulle kapinalle Suomessa. Von Fieandt toimi Savon joukkojen komentajan Berndt Johan Hastfehrin yliadjutanttina ja järjesti kaksi tapaamista Sprengtportenin ja Hastfehrin välillä. Kevään 1789 kapinaoikeudenkäynneissä von Fieandt kuitenkin vapautua kaikista syytteistä vedoten tietämättömyyteen tapaamisten sisällöstä.
Kesällä 1791 von Fiendt lähetettiin salaiseen tehtävään vallankumoukselliseen Ranskaan kartoittamaan armeijan marssireitin, jonka oli määrä auttaa Kustaa III:tta kukistamaan vallankumoukselliset ja vapauttaa Ranskan kuningasperhe. Marraskuussa 1792 hänelle annettiin tehtäväksi kartoittaa Venäjän vastainen raja. Suomen sodan päätyttyä 1809 von Fieandt hyödynsi suhteitaan Venäjälle paenneisiin emigrantteihin. Hän osallistui Porvoon valtiopäiville ja hänet nimitettiin sotilasjäseneksi komissioon, joka valvoi Tukholmassa linnoitus- ja muiden sotilaallisten karttojen luovutusta venäläisille.
J. J. Watt

Justin James "J. J." Watt (s. 22. maaliskuuta 1989, Pewaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Watt edusti ammattilaisurallaan Houston Texansia ja Arizona Cardinalsissa. Hän oli urallaan yksi NFL-liigan parhaista puolustuksen linjamiehistä. Watt valittiin urallaan kolmesti liigan parhaaksi puolustajaksi. J.J Wattin nuoremmat veljet T.J. Watt ja Derek Watt ovat myös amerikkalaisen jalkapallon pelaajia, jotka molemmat edustavat NFL-joukkue Pittsburgh Steelersiä.
NFL-ura.
Houston Texans varasi Wisconsinin yliopistossa pelanneen Wattin vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuudessa, ensimmäisellä kierroksella. Lopullisen läpimurtonsa liigan eliittiin Watt on tehnyt toisella kaudellaan, ja häntä pidetään vahvana ehdokkaana sekä parhaaksi puolustavaksi pelaajaksi että liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. 
Watt pelasi vain 3 peliä kaudella 2016 loukattuaan selkänsä. Kun hän palasi seuraavalla kaudelle 2017 Texansin paitaan, hän loukkaantui taas kauden alussa murrettuaan vasemman jalkansa. Koska Watt on pelannut vain 8 peliä viimeisten kahden kauden aikana, hänen uransa tulevaisuus on epäselvää. 
Palkintojen lisäksi Watt voi saavuttaa Michael Strahanin ennätyksen yhden kauden säkityksissä, joskin myös Aldon Smith ja Von Miller ovat lähellä kyseisen ennätyksen rikkomista.
Watt pelasi kymmenen kautta Texansissa. Hän pyysi kauden 2020 jälkeen seuraa vapauttamaan hänet sopimuksestaan, mihin Texans myöntyi. Watt teki pian kaksivuotisen sopimuksen Arizona Cardinalsin kanssa.
Keväällä 2023 Watt ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
State &amp; Main – tienristeyksessä

State &amp; Main – tienristeyksessä ("State and Main") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut David Mametin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva.
Juoni.
Elokuvan ”The Old Mill” kuvausryhmä sekoilee pienessä Uuden Englannin kaupungissa. Siellä piti olla mylly, mutta vasta paikan päällä selviää että se paloi vuosikymmeniä sitten. Ohjaaja (William H. Macy) kuitenkin arvelee löytämänsä käsikirjoittajan (Philip Seymour Hoffman) pelastavan heidät pulasta, tietämättä että kirjoittaja kärsii pahasta tyhjän paperin kammosta. Elokuvan ulkomainen kuvaaja suututtaa paloaseman väen, miestähti (Alec Baldwin) vikittelee paikallisia teinityttöjä ja naistähti (Sarah Jessica Parker) vaatii lisäkorvausta jo sovitusta alastonkohtauksesta.
The Castle of Fu Manchu

The Castle of Fu Manchu (myös engl. "Sax Rohmer's The Castle of Fu Manchu", "Assignment Istanbul", "Fu Manchu's Castle" ja "The Torture Chamber of Fu Manchu"; ; ; ) on vuonna 1969 julkaistu Jesús Francon ohjaama toiminnallinen seikkailutrilleri, jonka pääosissa ovat Christopher Lee, Gunther Stoll, Maria Perschy ja Richard Greene. "The Castle of Fu Manchu" on viimeinen elokuva "Fu Manchu" -elokuvasarjassa.
"The Castle of Fu Manchu" on tohtori Petrietä näytelleen Howard Marion-Crawfordin viimeinen elokuva. Hän kuoli puoli vuotta elokuvan ensi-illan jälkeen 55-vuotiaana.
Juoni.
"The Castle of Fu Manchu" kertoo pahan tohtori Fu Manchun (Christopher Lee) suunnitelmasta jäädyttää kaikki maapallon valtameret uudella pirullisella aseellaan saadakseen maailman herruuden. Fu Manchulla on kuitenkin vastassa hänen arkkivihollisensa Interpolin Nayland Smith (Richard Greene).
Tuotanto ja julkaisu.
Elokuvan tuottajana toimi Harry Alan Towers ja Jaime Jesús Balcázar. Towersin ja Balcaázarin lisäksi Manfred Barthel ja Michael Haller laativat käsikirjoituksen. "The Castle of Fu Manchu" kuvattiin Espanjan Barcelonassa ja Turkin Istanbulissa.
"The Castle of Fu Manchu" sai ensi-iltansa Länsi-Saksassa 30. toukokuuta vuonna 1969. Ison-Britannian ja Yhdysvaltain ensi-illat olivat vasta vuonna 1972. Espanjassa elokuva julkaistiin 18. syyskuuta vuonna 1972. "The Castle of Fu Manchu" on saatavilla videona ja DVD:nä.
Mihail Tsarjov

Mihail Ivanovitš Tsarjov (, 1. joulukuuta 1903 Tver – 10. marraskuuta 1987 Moskova) oli neuvostoliittolainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja pedagogi.
Mihail Tsarjov opiskeli Juri Jurjevin johdolla Pietarin venäläisessä draamakoulussa vuosina 1919–1921 ja näytteli vuodesta 1920 lähtien Pietarin suuressa draamateatterissa. Myöhemmin hän työskenteli Pietarin eri teattereissa, Moskovan komediateatterissa, Mahatškalassa, Kazanissa ja Simferopolissa. Vuonna 1933 Tsarjov siirtyi Moskovaan Vsevolod Meyerholdin teatteriin, jossa hän tuli tunnetuksi "Kamelianaisen" Armand Duvallina. Meyerholdin teatterin lakkauttamisen jälkeen Tsarjovin näyttelijänura jatkui Malyi-teatterissa. Vuonna 1950 hänestä tuli Malyi-teatterin johtaja ja vuonna 1985 sen taiteellinen johtaja. Tsarjov näytteli myös elokuvissa, esiintyi lausujana, opetti Mihail Štšepkinille nimetyssä teatterikoulussa (vuodesta 1962 professorina) ja johti Venäjän teatteriyhdistystä vuosina 1964–1987.
Tsarjov sai Stalin-palkinnon vuonna 1947 ja Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1969. Vuonna 1949 hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan ja vuonna 1973 sosialistisen työn sankarin arvonimet.
Stone Alone

Stone Alone on brittimuusikko Bill Wymanin huhtikuussa 1976 julkaistu studioalbumi. The Rolling Stones -yhtyeen silloisen basistin järjestyksessään toisella soololevyllä kuuluu erityisesti diskomusiikin vaikutus. ”Soul Satisfying” edustaa puolestaan reggaeta ja ”What’s the Point” country rockia. Pääpaino on kuitenkin blues-tyylisessä rock and rollissa. 
Levy ilmestyi vain viikkoja ennen Rolling Stonesin "Black and Blue" -albumia. "Stone Alone" ylsi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan sijalle 166, mutta ei sijoittunut Britanniassa. Albumi sai kuitenkin osakseen hyviä arvosteluja. Kappaleet ”If You Wanna Be Happy” ja ”Apache Woman” julkaistiin singleinä.
Van Morrison soittaa saksofonia kappaleessa ”A Quarter to Three”. Levyllä vierailevat myös Joe Walsh, Dr. John, Ron Wood, Al Kooper, Nicky Hopkins ja Jim Keltner.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli