tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koirahait

Koirahait (Triakidae) on luomihaikaloihin kuuluva kalaheimo. 
Taksonomia.
Koirahaiden taksonominen asema verrattuna muihin luomihaikalojen heimoihin on pitkään ollut epäselvä. Välillä se on luettu osaksi tiikerihaiden heimoa (Carcharhinidae) ja välillä omaksi heimokseen. Nykyään heimoon katsotaan kuuluvaksi 9 sukua ja 38 lajia. Heimo jaetaan kahteen alaheimoon Triakinae ja Galeorhininae' Suvuilla ei ole kuitenkaan selkeästi yhtenäistä apomorfia ja heimon monofyleettisuus on DNA-tutkimuksilla asetettu kyseenalaiseksi. Eräät tutkijat ehdottavatkin koirahaiden heimon jakamista kahdeksi heimoksi Triakidae ja Galeorhinidae.
Anatomia.
Koirahait ovat pieniä tai keskikokoisia haita. Suurin laji "Triakis maculata" kasvaa 2,4 metrin mittaiseksi ja pienimmät lajit ovat noin 35 senttimetrin pituisia. Koirahailla on soikeat silmät, joissa vilkkuluomet. Selkäevät ovat keskikokoiset tai suuret. Hampaat ovat pienet tai keskikokoiset ja voivat olla sahalaitaiset.
Koirahait syövät pääasiassa selkärangattomia eläimiä, kuten äyriäisiä ja mustekaloja, ja pieniä kaloja. Ravintoaan ne etsivät yleensä melko läheltä pohjaa. Lajit ovat melko vahvoja uimareita ja liikkuvat yksinään tai pienissä parvissa.
Levinneisyys.
Koirahaita tavataan kaikista maailman suurista meristä. Ne elävät lauhkeissa ja lämpimissä vesissä lähellä rannikkoa, joskus niitä tavataan myös makeammista vesistä. Osa lajeista on syvänveden kaloja ja esimerkiksi omaninkoirahai ("Iago omanensis") voi elää jopa yli 2 kilometrin syvyydessä.
Kalastus.
Koirahaiden heimoon kuuluu taloudellisesti merkittävissä määrin kalastettavia lajeja. Tällaisia ovat muun muassa "Mustelus"-suvun lajit ja harmaakoirahai ("Galeorhinus galeus"). Haita kalastetaan verkoilla ja trooleilla ja ne ovat myös suosittuja urheilukalastuksen saaliita. Koirahaiden liha on syötävää, niiden evistä tehdä haineväkeittoa ja maksasta eristetään öljyä.
Tie 41 (Viro)

Kantatie 41 kulkee Keski-Virossa Tarton kaupungin luoteispuolella Tarton kunnassa Käreveren kylästä valtatieltä 2 Võiblan kylään kantatielle 39. Tien pituus on 12,9 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 41 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Lebesguen differentioituvuuslause

Matematiikassa Lebesguen differentioituvuuslause on reaalianalyysin lause, jonka mukaan integroituvan funktion arvo voidaan laskea melkein kaikkialla laskemalla sen infinitesimaalisten keskiarvojen raja-arvo. Lause on nimetty Henri Lebesguen mukaan.
Väite.
Jos "f" on reaali- tai kompleksiarvoinen funktio, niin infinitesimaalinen integraali on funktio, joka kuvaa mitallisen joukon "A"  funktion formula_1 Lebesguen integraalille, missä formula_2 on joukon "A" indikaattorifunktio. Tämä kirjoitetaan usein muodossa.
formula_3 
missä "λ" on "n"-ulotteinen Lebesguen mitta.
Tämän integraalin "derivaatta" kohdassa "x" on määritelmän perusteella
formula_4 
missä |"B"| on "x"-keskisen pallon "B" tilavuus eli Lebesguen mitta. Lisäksi "B" → "x" tarkoittaa, että pallon säde lähestyy nollaa.
Lebesguen differentioituvuuslause sanoo, että yllä oleva derivaatta on olemassa ja sen arvo on "f"("x") melkein jokaisessa pisteessä "x" ∈ R"n". Niitä pisteitä "x", joissa yhtäsuuruus on voimassa, sanotaan Lebesguen pisteiksi.
Kuun geologinen ajanlasku

 
Kuun geologinen ajanlasku on ollut Maan geologisen ajanlaskun perustana, vaikkei se siihen täysin sovellukaan.
Kuun synnyttyä Maahan törmänneen planeetan Maasta irrottamasta aineksesta 4,55 miljardia vuotta sitten koko sen pintaa peitti 450 km:n paksuinen magma. Kuu oli aluksi 200 miljoonan vuoden ajan sula. Kuun pintaosat jäähtyivät kuitenkin verrattain nopeasti laavan kiteytyessä, jolloin oliviinin ja pyrokseenin kaltaiset raskaammat aineet upposivat kohti keskustaa muodostaen vaipan. Kuun kiinteä kuori muodostui noin 4,4 miljardia vuotta sitten kevyemmistä aineista kuten maasälvästä. Tämä vaalea pinta on yhä nähtävissä Kuun ylänköalueilla.
Kuuhun on osunut sen olemassaolon aikana useita meteoriittejä, varsinkin sen historian alussa. Kuusta puuttuvat Maassa toimivat seleografiset voimat eli eroosio käytännössä kokonaan. Nykyään Kuun pintaa muokkaavat enää kuunjäristykset ja mikrometeoriittien osumat. Koska pinta on näin muuttumaton, voidaan siitä löytää kaukaistenkin aikojen merkkejä. Esimerkiksi Claviuksen ja Gassendin kraatterit syntyivät 4,4–3,8 miljardia vuotta sitten.
Kuun meret syntyivät basaltin peittäessä tuolloin syntyneet suurimmat kraatterit eli törmäysaltaat noin 3,8–3,2 miljardia vuotta sitten Kuun geologisesti aktiivisella kaudella. Kuun merten reunavuoret, esimerkiksi Montes Apenninus, ovat siis näiden muinaisten kraattereiden törmäyksissä kohonneita reunoja. Kuussa on ollut tulivuoritoimintaa pienemmässä määrin myöhemminkin, mutta se on nykyään päättynyt.
Itä–Länsi-ottelu 1934

Vuoden 1934 Pesäpallon Itä-Länsi -ottelu pelattiin 7. lokakuuta Hesperiassa. Katsojia oli paikalla noin 6000. 
Osallistujat.
Joukkueenjohtajina toimivat Idän joukkueella Osmo Kupiainen Viipurista ja Lännen joukkueella Ville Lindström Helsingistä.
Avausheiton suoritti sotaväen päällikkö kenraali Hugo Österman. 
Vaihdot.
Itä vaihtoi 7. vuoroparissa Heikki Loikkasen tilalle Ahti Hakalaisen
Pinewood Studios

Pinewood Studios on brittiläinen elokuvastudio, joka sijaitsee Buckinghamshiressa. Sen perusti Charles Boot vuonna 1934 ja ensimmäiset varsinaiset tilat rakennettiin 12 kuukaudessa. Myöhemmin Arthur Rank otti hallintaansa Pinewood Studiosin ja Denham Film Studiosin. Vuonna 2001 Pinewood Studios fuusioitui Shepperton Studiosin kanssa. Vuonna 2004 uusi Pinewood Shepperton listautui Lontoon pörssiin. Vuonna 2005 Pinewood Shepperton osti Teddington Studiosin. Pinewoodissa sijaitsee myös Albert R. Broccoli 007 Stage.
Studioilla on filmattu muun muassa James Bond ja Carry On -elokuvasarjat.
HMS Aire

HMS Aire (viirinumero K262) Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 palvelukseenotettu River-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1941 Fleming and Fergusonilta Paisleysta Skotlannista osana vuoden 1941 laivasto-ohjelmaa työnumerolla 1507 ja sen köli laskettiin 12. kesäkuuta 1942 telakkanumerolla 597. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta seuraavana vuonna ja se valmistui 28. heinäkuuta.
Palvelus.
"HMS Aire" oli elokuun 1943 koulutettavana Tobermoryssä, minkä jälkeen se siirtyi läntisen reitin alaisuuteen suojaamaan Atlantin saattueita. Alus suojasi vuoden 1944 menestyksekkäästi saattueita ja se liitettiin tammikuussa 1945 8. saattajaryhmään suojaamaan Jäämeren saattueita.
Alus pysyi kuitenkin ryhmänsä mukana osana läntisen reitin alaisia osastoja eikä se suojannut Kuolan niemimaalle matkanneita saattueita ennen kuin se maaliskuussa siirrettiin suojaamaan Kanaalin saattueita.
Alus määrättiin toukokuussa Euroopan sotatoimien päätyttyä Itä-Intian laivastoon ja se oli kesäkuun huollettavana ulkomaan palvelukseen. Heinäkuussa alus lähti Ceylonille, jossa se liittyi elokuussa Itä-Intian laivaston saattajaosastoihin Japanin antauduttua.
Vuoden 1945 lopulla alus siirrettiin brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se matkasi Hong Kongiin. Alus sijoitettiin majoitusalukseksi. Alus nimettiin maaliskuussa 1946 "HMS Tamariksi" jatkaen palvelustaan majoitusaluksena, kunnes maihin saatiin joulukuuhun mennessä rakennettua tarvittavat majoitustilat. Aluksen vapautuessa majoitustehtävästä sen nimi palautettiin "HMS Aireksi".
"HMS Airen" ollessa paluumatkalla Britteinsaarille se ajoi 20. joulukuuta Hainanin eteläpuolella Bombayn riutalle. "HMS Bonaventure" pelasti aluksen miehistön, mutta alus tuhoutui täysin.
San Ciriacon hurrikaani

San Ciriacon hurrikaani elo-syyskuussa 1899 oli 28 päivän ajan trooppinen myrsky ja voimakkaimmillaan luokan 4 hurrikaani, mikä tekee siitä pisimpään kestäneen Atlantin valtameren hurrikaanin. Puerto Ricossa kuolleitten määräksi arvioitiin vähintään 3 400. Tuulen nopeus oli korkeimmillaan 130 solmua ja alin ilmanpaine 930 millibaaria.
Atlantin hurrikaaneista se on vaatinut 11. eniten kuolonuhreja.
Rakkaudesta ja pelosta

Rakkaudesta ja pelosta on Elias Hämäläisen esikoisalbumi, joka julkaistiin 25. lokakuuta 2010. Sen tuotti Leri Leskinen. Albumin kappaleet ovat säveltäneet pääosin Hämäläinen sekä Jere Ijäs. Hämäläinen esitti albumin Irwin Goodmanin -coverkappaleen ”Maailma on kaunis" Suomen X Factor -kilpailun finaalissa. Kappaleesta ”Mä tulen kaukaa” kuvattiin musiikkivideo musiikkivideo, joka löytyy Hämäläisen kotisivuilta. 
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 9.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Elias Hämäläinen ja Jere Ijäs, ellei toisin mainittu.
Dzisna

Dzisna () eli Disna (, , ) on vuoden 2009 väestönlaskennan asukasluvun 1 973 perusteella Valko-Venäjän pienin kaupunki.
Historia.
Slaavit perustivat kylän nykyisen kaupungin paikkeille Väinäjoen ja sen Disna-sivuhaaran risteykseen 10. vuosisadalla. Asukkaat puolustivat itseään tarvittaessa mm. Väinäjokea pitkin kulkeneita viikinkijoukkoja vastaan.
Kaupunkioikeudet ja nykyisen vaakunansa paikkakunta sai 1567. Sodat veivät veronsa. Historian kuluessa kaupunki paloi kahdesti. Väkiluku oli ylimmillään 1900-luvun alkupuolella; juutalaisten osuus oli suuri väestöstä. Vuonna 1942 saksalaisjoukot tappoivat enemmistön eli noin 3 800 kaupungin asukasta. Sotien jälkeen Dzisna väkiluku on pysynyt alle 2 500 asukkaassa. 
Sijainti ja liikenne.
Dzisnan pikkukaupunki sijaitsee Itämereen laskevan Väinäjoen rannalla Mjoryn piirissä Vitsebskin alueella Valko-Venäjän pohjoisosissa. Lähimmät suuremmat kaupungit ovat Navapolatsk ja Polatsk, jotka sijaitsevat vesitse tai maanteitse (P14-kantatietä) noin 30 ja 40 kilometriä Dzisnasta itään. Kaupungista on (ainakin ollut kesäaikaan) lossi- tai lauttayhteys Väinäjoen pohjoispuolelle.
Valtatie 5 (Viro)

Valtatie 5 kulkee Viron poikki Pärnusta Rakvereen. Se alkaa valtatieltä 4 ja kulkee Vändran, Türin, Paiden, Tapan, Kadrinan ja Rakveren kaupungin kautta Rakveren kunnan Sõmeruun valtatielle 1. Valtatie on 184,6 kilometriä pitkä.
Tien kulku.
Valtatie 5 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien läpi:
Valtatie 6 (Viro)

Valtatie 6 kulkee Valgan keskustasta Hummulin, Tõrvan, Karksi-Nuian, Abja-Paluojan, Tihemetsan ja Kilingi-Nõmmen kautta Pärnun eteläpuolelle Häädemeesten kunnan Reiun kylään valtatielle 4. Tie kulkee Valgan pohjoispuolella noin 10 kilometrin matkan aivan Latvian rajan tuntumassa. Valtatie on 124,8 kilometriä pitkä.
Tien kulku.
Valtatie 6 kulkee kolmen maakunnan ja seuraavien kuntien kautta:
Stereo Junks!

Stereo Junks! on Helsingissä perustettu rock-yhtye, joka toimi vuosina 2003–2010. Yhtyeen kokoonpanon muodostivat laulaja Anzi Destruction, kitaristi Deville, rumpali Mr. Kunt sekä espanjalainen kitaristi Charly ja japanilainen basisti Sohei Murakami. Yhtyeen musiikissa yhdisteltiin hard rockia ja glam rockia sekä industrial musiikin konemaailmaa. Alkuaikojen soundi oli enemmän garage rock -painotteista. Stereo Junks! keikkaili Suomessa, Englannissa, Saksassa, Ranskassa, Espanjassa ja jopa Intiassa.
Anzi Destruction

Anzi Destruction (oik. Antero Tapani Koskikallio) on suomalainen rockmuusikko. Hän on toiminut laulusolistina yhtyeissä Stereo Junks! vuosina 2003–2010 ja The Salvation vuodesta 2010 lähtien. Vuonna 2001 Anzi Destruction julkaisi kaksi soolo-EP:tä "Shoot I" ja "Shoot II". Hän soitti myös kitaraa Plastic Tears -yhtyeessä 1990-luvun lopulla. Hänen lavaesiintymisiinsä on sisältynyt muun muassa tulennielentää. Huhtikuussa 2011 ilmestyi Anzi Destructionin sooloalbumi "High Clash Motherf***er".
Anzi Destruction oli vuosina 2010–2012 naimisissa kirjailija Katariina Sourin kanssa.
Valtatie 7 (Viro)

Valtatie 7 kulkee Kaakkois-Virossa Latvian vastaiselta rajalta, Muratin raja-asemalta Misson kautta Venäjän vastaiselle rajalle, Luhamaan raja-asemalle. Tie on osa Budapestin ja Pihkovan välistä E77-eurooppatietä. Valtatie on 22,0 kilometriä pitkä.
Tien kulku.
Valtatie 7 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Valtatie 8 (Viro)

Valtatie 8 kulkee Tallinnasta Keilan kautta Paldiskiin. Valtatie on 47,2 kilometriä pitkä.
Keilan ja Paldiskin välinen osuus on Eurooppatietä E265. 
Tien kulku.
Valtatie 8 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Valtatie 9 (Viro)

Valtatie 9 kulkee Länsi-Virossa Sauen kunnan Ääsmäestä valtatieltä 4 Haapsalun kautta Rohukülan satamaan, josta on lauttayhteys Hiidenmaalle. Valtatie on 81,0 kilometriä pitkä.
Tien kulku.
Valtatie 9 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Valtatie 10 (Viro)

Valtatie 10 kulkee Länsi-Virossa Lääne-Nigulan Rististä valtatieltä 9 Lihulan kautta Virtsun satamaan ja lauttayhteyden jälkeen Muhun saaren poikki Saarenmaalle Kuressaareen. Valtatie on 143,7 kilometriä pitkä.
Suunnitelmia.
Pärnumaan Virtsun ja Saarenmaan Kuivastun välillä kulkee lautta, jonka korvaamista sillalla on suunniteltu. Uudesta sillasta tulisi Viron pisin silta. Vaihtoehto sillalle on tunneli.
Tien kulku.
Valtatie 10 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Valtatie 11 (Viro)

Valtatie 11 eli Tallinnan kehätie () alkaa valtatieltä 1 Tallinnan itäpuolelta Väosta ja kulkee Jürin, Sakun ja Sauen kautta Keilaan valtatielle 8. Tie yhdistää Tallinnasta lähtevät valtatiet numeroiltaan 1, 2, 4 ja 8. Valtatie on 38,2 kilometriä pitkä.
Tie on osa Eurooppatietä E265. 
Maakunnat.
Valtatie 11 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
ESBL

ESBL (extended-spectrum beta-lactamase) tarkoittaa bakteerin tuottamaa laajakirjoista beetalaktamaasientsyymiä. ESBL-entsyymit pystyvät hydrolysoimaan beetalaktaamiantibiootteja, erityisesti kolmannen ja neljännen polven kefalosporiineja (esimerkiksi kefotaksiimi) ja monobaktaameja (atstreonaami). Yleensä ne kykenevät hajottamaan myös penisilliinejä sekä ensimmäisen ja toisen polven kefalosporiineja. ESBL-entsyymiä tuottavat bakteerit ovat siten resistenttejä em. antibiooteille. Beetalaktaamiantibiootit ovat yleisimmin käytettyjä mikrobilääkkeitä.
Erilaisia beetalaktamaaseja tunnetaan tällä hetkellä jo yli 7000, ESBL-entsyymejäkin on satoja erilaisia. ESBL-entsyymit voidaan jakaa useaan geeniperheeseen, mm. TEM, SHV ja CTX-M, joista suurin osa on plasmidivälitteisiä. Monet ympäristöbakteerit ovat luontaisesti resistenttejä kefalosporiineille ja niillä resistenssigeenit ovat kromosomaalisia (esim. "Klyuvera" spp. "bla-"geenit). Nykyisten plasmidivälitteisten ESBL-geenien uskotaan alun perin kehittyneen kromosomaalisista geeneistä, jonka jälkeen plasmidit ovat levinneet ja muuntuneet edelleen. Kaikki ESBL-kannoiksi luokiteltavat bakteerit ovat gramnegatiivisia suolistobakteereita, näistä kliinisesti merkittävimpiä ovat "Escherichia coli" ja "Klebsiella pneumoniae". 
Ensimmäinen ESBL suolistobakteerikanta löydettiin 1983 Saksassa . 1980- ja 90-luvuilla ESBL-infektiot rajoittuivat pääosin sairaalaympäristöön ja ESBL-entsyymit olivat TEM- ja SHV-geeniperheiden tuottamia. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana CTX-M perheen ESBL-entsyymit yleistyivät ja ovat nykyään yleisimpiä. Samaan aikaan sekä ESBL-kantajuus että ESBL-infektiot myös sairaalaymäristön ulkopuolella yleistyivät. Sekä "E. coli" että "K. pneumoniae" kuuluvat ihmisen suoliston normaaliin bakteerikasvustoon ja ovat muun muassa tavallisimpia virtsatieinfektioiden aiheuttajia. ESBL-ominaisuus ei muuta näiden bakteerien taudinaiheuttamiskykyä, mutta infektioiden hoito on antibioottiresistenssin vuoksi vaikeampaa. Tästä syystä esimerkiksi tavallisten kirurgisten toimenpiteiden ja syöpähoitojen riskit kasvavat. 
Suurin osa ESBL-kantajuudesta on peräisin ulkomailta, etenkin subtrooppisista ja trooppisista kohteista Aasiasta ja Afrikasta . Pääosa tartunnoista saadaan ruoan ja juoman välityksellä, mutta ESBL-kannat voivat levitä myös kosketustartuntana. ESBL-kantajuus voi kestää kuukausia, eikä välttämättä aiheuta oireita tartuntahetkellä. Turistiripulin hoito antibiooteilla lisää ESBL-kantajuuden riskiä huomattavasti .
Miss Farkku-Suomi (kirja)

Miss Farkku-Suomi on Kauko Röyhkän yhdeksäs kaunokirjallinen teos. Se ilmestyi Liken julkaisemana elokuussa 2003.
Romaanin päähenkilönä on Välde, joka inhoaa koulua ja koulukavereita. Hän haluaa oman bändin ja tulla kuuluisaksi. Mutta eniten hän haluaa Piken (Pirjon) - kaupungin kauneimman tytön. Pike voittaa Suosikin kauneuskilpailun ja valitaan Miss Farkku-Suomeksi. Väldelle jää vain Lou Reed ja kaupungin ahdasmieliset piirit. Pian hänet kuitenkin otetaan mukaan aloittelevaan bändiin, ja Välde iskee silmänsä myös kolmekymppiseen boheemitaiteilija Karaan, tavoittamattomaan ”kaislikkonaiseen”. Lohtua rakkaudenkaipuuseen antaa myös Katja, Piken 13-vuotias pikkusisko.
Röyhkä julkaisi samoihin aikoihin kirjan kanssa myös samannimisen levyn, mikä sisältää monia kirjassa mainittuja kappaleita. Kirjasta on myös tehty elokuva, joka ilmestyi elokuussa 2012.
Friends (Dionne Warwickin albumi)

Friends on yhdysvaltalaisen laulaja Dionne Warwickin studioalbumi vuodelta 1985. Sen on kustantanut Arista Records.
Albumin tunnetuin on avauskappale "That's What Friends Are For", jossa mukana ovat Elton John, Gladys Knight ja Stevie Wonder. Kyseessä on hyväntekeväisyyssingle, jolla kerättiin rahaa AIDS-tutkimuksiin.
Säveltäjänimenä tälläkin albumilla on Dionne Warwickin monivuotinen yhteistyökumppani Burt Bacharach.
Tie 12 (Viro)

Kantatie 12 kulkee Pohjois-Virossa kantatieltä 13 valtatielle 2. Se alkaa Anijan kunnan Partsaaren kylästä ja kulkee Kehran kaupungin kautta Kosen pienkauppalaan. Tien pituus on 36,8 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 12 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 13 (Viro)

Kantatie 13 kulkee Pohjois-Virossa valtatieltä 1 Jõelähtmen kunnan Jägalan kylästä Aegviidun kautta Järvan kunnan Käraveteen valtatielle 5.
Tien kulku.
Kantatie 13 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
La Vie en rose

La Vie en rose, (suom. Ruusuinen elämä, suomenkielisessä tekstissä Ruusuinen hetki) on ranskalainen laulu, jonka on sanoittanut Edith Piaf ja säveltänyt Louiguy vuonna 1946. Laulun esitti alun perin Piaf. Laulusta tuli suosittu, ja monet muut laulajat ovat levyttäneet sen eri kielillä. Kappaleelle myönnettiin Grammy-palkinto vuonna 1998. 
Vuonna 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70 suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. Piafin alkuperäisversio ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 71.
Tie 14 (Viro)

Kantatie 14 on Kosen ja Hagudin välinen tie Keski-Virossa. Tie kulkee kantatieltä 12 Habajan ja Juurun kautta kantatielle 15.
Tien kulku.
Kantatie 14 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Epitrokoidi

Epitrokoidi (engl. Epitrochoid) on trokoidi joka kiertää kehän ulkopuolella. Kaavassa "R" tarkoittaa sisempää ympyrää, "r" ulkoista ympyrää ja "d" piirtävän pisteen etäisyyttä ulkoisen kehän keskipisteestä.
Epitrokoidin kulmien lukumäärä:
formula_1
Jos "N" on kokonaisluku niin käyrä sulkeutuu ensimmäisen kierroksen päätteeksi. Tällöin: 
Jos "N" on irrationaaliluku, ympyrä ei koskaan sulkeudu.
Epitrokoidin Parametriesitys on:
formula_2
formula_3
Epitrokoidin Polaariesitys on:
formula_4
Epitrokoidin erikoistapauksia ovat Pascalin limaçon jossa "R = r" ja Episykloidi jossa "d = r".
Tunnetuin epitrokoidin sovellus on wankelmoottorin kammio (kaksikulmainen epitrokoidi), jolloin R = 2 * r.
Planeettojen kiertoradat olivat Ptolemaioksen maakeskisessä maailmankuvassa epitrokoideja.
Tunnettu valolelu Spirografi lähettää valojuovia jotka ovat joko epitrokoideja tai trokoideja .
Aurinkomyrsky (elokuva)

Aurinkomyrsky ("Solstorm") on Åsa Larssonin palkittuun esikoisdekkariin "Aurinkomyrsky" perustuva ruotsalainen elokuva. Se kertoo tukholmalaisesta juristista, joka palaa lapsuutensa Kiirunaan ja tapaa jälleen väkeä nuoruutensa seurakunnasta. Hänet kutsui takaisin lapsuudenystävä, jonka veli on löydetty kuolleena.
Elokuva on saanut ikärajan K-15, sillä siinä on yksityiskohtaista väkivaltaa ja väkivallan uhkaa, joka kohdistuu myös lapsiin. 
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä löperöstä toteutuksesta kärsivä elokuva etenee enimmiltään kovin tavanomaisena murhatutkimuksena kissa-hiiri-vaanimisineen ja takaa-ajoineen, yleisempien yhteiskunnallisten yhteyksien jäädessä osoittamatta.
Tie 15 (Viro)

Kantatie 15 on pohjois–etelä-suuntainen 97-kilometrinen maantie Pohjois-Virossa. Tie alkaa Tallinnan Nõmmestä valtatieltä 4 "Viljandi maanteen" nimellä. Se ylittää valtatien 11 Luigessa ja kulkee Kohilan, Hagudin, Raplan, Kehtnan, Lellen ja Kärun kautta Türiin valtatielle 5. 
Tien kulku.
Kantatie 15 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 17 (Viro)

Kantatie 17 kulkee Pohjois-Virossa Keilan kaupungista valtatieltä 8 (Tallinna–Paldiski) Vasalemman, Rummun ja Padisen kautta Haapsalun itäpuolelle valtatielle 9. 
Tien kulku.
Kantatie 17 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Naisten suurpujottelu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

Naisten suurpujottelu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 17. helmikuuta Kandahar-rinteessä. Kilpailuun osallistui 116 urheilijaa 48 maasta.
Tie 18 (Viro)

Kantatie 18 kulkee Pohjois-Virossa Keilan kaupungin länsipuolella Lääne-Harjun kunnassa Leholan kylästä kantatieltä 17 Niitväljan kylään valtatielle 8. Tien pituus on 4,7 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 18 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Karl Hedman (tanssija)

Karl Johan Hedman (s. 6. heinäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen balettitanssija. Hän aloitti balettiopintonsa Sonja Tammelan johdolla 1958 Suomen Kansallisoopperan balettikoulussa, jossa hän oli 1958–1968. Hedman on käynyt kursseja myös muun muassa Genevessä, Pariisissa, New Yorkissa ja Kööpenhaminassa.
Ura.
Hedman työskenteli aluksi freelance-tanssijana Elsa Sylvesterssonin, Margaretha von Bahrin ja muiden teoksissa. Hän teki pääroolin Airi Säilän ja Seija Simosen yhteisproduktiossa "Prinsessa Ruusunen" (1971). Hedman oli kiinnitettynä Suomen Kansallisbalettiin 1973–1977 ja 1980–1996. Hänen keskeisiä pääroolejaan ovat olleet muun muassa "Tumma" (1977), "Heijastuksia" (1985) ja "Kamelianainen" (1988). Hedmanin sivuroolisuorituksista muistetaan erityisesti hänen esittämä narri.
Hedman työskenteli myös ulkomailla Göteborgin Stora Teaternissa 1969–1971, Tukholman Cullberg Balletissa 1977 ja 1979–1980. Hän opetti Into Lätin kanssa flamencoa Tallinnan Karaktääri-instituutissa 1971. Hedman on opettanut myös Sergei Golovinen harjoitusmetodin pohjalta contemporary dans -treenausta 1994–1996, karaktääritansseja aikuisille 1994–1996, balettia nuorille 1997, mustalaistansseja 1998 ja balettia aikuisille vuodesta 2008 lähtien.
Hedman aloitti Suomen Kansallisoopperan koulutusproduktiot vuonna 1994 työskentellen ohjaajana ja koreografina 1994–1996. Hän osallistui myös taiteiden väliseen "Tervetuloa meille" -projektiin Helsingissä 2006.
Vuonna 1988 Hedmanille myönnettiin Philip Morris -säätiön Tanssin kukka -palkinto Alainin roolista "Kamelianaisessa".
Tie 20 (Viro)

Kantatie 20 kulkee Pohjois-Virossa yhdistäen Kundan kaupungin sekä idän että lännen puolelta valtatielle 1. Tie alkaa Haljalan kunnan Põdrusen kylästä ja päättyy Viru-Nigulan kunnan Võrklan kylään. 
Tien kulku.
Kantatie 20 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 21 (Viro)

Kantatie 21 kulkee Koillis-Virossa Rakveren kaupungin keskustasta Mustveen kaupungin länsipuolelle kantatielle 36. 
Tien kulku.
Kantatie 21 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 22 (Viro)

Kantatie 22 kulkee Pohjois-Virossa Länsi-Virumaalla Rakveren keskustasta Väike-Maarjan kunnan Koluveren kylään kantatielle 39. 
Tien kulku.
Kantatie 22 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Grand Mystery

Grand Mystery on säveltäjä Jukka Linkolan kolmiosainen teos, jonka tällä levyllä esittää Espoo Big Band johtajanaan Martti Lappalainen. Albumi on ilmestynyt vuonna 1985 Polydor-levymerkillä.
Espoo Big Band oli tässä vaiheessa kehittynyt UMO Jazz Orchestran kaltaiseksi kunnianhimoisen musiikin esittäjäksi. Kummankin orkesterin riveissä soittivat huippunimet trumpetisti Esko Heikkinen, pasunisti Markku Veijonsuo ja saksofonisti Pentti Lahti.
Matti Laipio on todennut tästä levystä seuraavaa:
Frank Heller

Gunnar Serner, kirjailijanimi Frank Heller, (1886 Lösen, Ruotsi – 1947 Malmö, Ruotsi) oli ruotsalaisen kirjailija. Hän koulutukseltaan filosofian tohtori. Jäätyään kiinni vekseliväärennöksistä hän muutti ulkomaille. Hän kirjoitti suosittuja seikkailuromaaneja, joissa usein oli päähenkilönä häntä itseään muistuttava hahmo Philip Collin. Hän kirjoitti muistelmat "På detta tidens smala näs" (1940).
Tie 23 (Viro)

Kantatie 23 kulkee Pohjois-Virossa Länsi-Virumaalla Rakveren länsipuolelta valtatieltä 5 Haljalan pienkauppalaan valtatielle 1. Tien pituus on 9,4 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 23 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 24 (Viro)

Kantatie 24 kulkee Pohjois-Virossa Tapasta valtatieltä 5 Kadrinan kunnan Loobun kylään valtatielle 1. 
Tien kulku.
Kantatie 24 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 25 (Viro)

Kantatie 25 kulkee Keski-Virossa Paiden eteläpuolelta Paiden kaupungin Mäekülästä valtatieltä 2 Järvan kunnan Koeruun kantatielle 39.
Tien kulku.
Kantatie 25 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 26 (Viro)

Kantatie 26 kulkee Keski-Virossa Türin kunnassa Säreveren pienkauppalasta valtatieltä 5 Oisun kautta Arkman kylään Võhman pohjoispuolelle kantatielle 49.
Tien kulku.
Kantatie 26 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 27 (Viro)

Kantatie 27 kulkee Keski-Virossa Raplan kaupungista Järvakandin kauppalan kautta Põhja-Pärnumaan Kerguun.
Tien kulku.
Kantatie 27 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Prototype 2

Prototype 2 on Radical Entertainmentin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin huhtikuussa 2012 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä heinäkuussa Microsoft Windowsille. PlayStation 4 ja Xbox One -versiot julkaistiin heinäkuussa 2015.
Peli on jatkoa vuonna 2009 julkaistulle "Prototypelle".
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Asami Abe

Asami Abe (安倍 麻美, Abe Asami) (s. 27. helmikuuta 1985 Muroran, Hokkaidō) on japanilainen laulaja ja näyttelijä. Hän on Natsumi Aben pikkusisko. Hän aloitti uransa tekemällä mainoksia Nintendo Puzzle Collectionille. Hän on myös esiintynyt muutamissa tv-sarjoissa.
Seuraten sisarensa jälkiä, Abe ryhtyi laulajaksi vuonna 2003 ja saavutti jonkin verran suosiota. Hänen ensimmäinen singlensä oli "Riyū", joka julkaistiin heinäkuussa 2003. Tähän mennessä hän on julkaissut 3 singleä, yhden romaanin, kaksi täyttä albumia, kolme kuvakirjaa. Lisäksi hän on esiintynyt kolmessa elokuvassa ja kahdessa tv-sarjassa.
Vuonna 2006 Abe ja Natsumi esiintyivät nimirooleissa 60-luvun japanilaista pop-duoa "The Peanuts" esitelleessä japanilaisessa tv-sarjassa.
15. toukokuuta 2007 ilmoitetettiin, että Abe korvaisi Nozomi Tsujin Gyuaruru-yhtyeessä. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Boom boom Meccha Maccho!" 20. kesäkuuta 2007.
5. syyskuuta 2007 Abe osallistui Naisten ninjasoturi-kisaan, jossa hän karsiutui ensimmäisessä vaiheessa.
Johann Rausser

Johann Rausser (21. heinäkuuta 1845 Müllheim – 22. elokuuta 1911 Basel) oli sveitsiläinen opettaja ja pikakirjoittaja, joka laati Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä ranskankielisen sovituksen.
Rausser opiskeli Kreuzlingenissä ja Lausannessa ja toimi opettajana useassa eri kaupungissa Sveitsissä, sekä vuodet 1870–1873 saksan ja ranskan opettajana Englannissa.
Rausser opiskeli 14-vuotiaana Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmän, ja myöhemmin myös siitä tehdyt ranskan- ja englanninkieliset sovitukset. Hän ei ollut kuitenkaan tyytyväinen aikaisempiin ranskankielisiin sovituksiin, ja julkaisi vuonna 1889 oman version nimellä "Cours complet de Sténographie". Vuosina 1896–1900 Rausser toimi Sveitsin keskuspikakirjoitusyhdistyksen puheenjohtajana.
Walter Viitala

Walter Viitala (s. 9. tammikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jalkapallomaalivahti. 
Viitala aloitti uransa PPJ Eirassa ja 15-vuotiaana hän siirtyi HIFK:iin. Vuonna 2010 hän siirtyi FC Honkaan. Kaudella 2011 hän pelasi lainalla Ykkösessä HIFK:n riveissä. Marraskuussa 2014 hän teki yhden vuoden sopimuksen IFK Mariehamnin kanssa. Maarianhaminassa hän voitti Suomen cupin kaudella 2015 ja Veikkausliigan kaudella 2016. Viitala valittiin Veikkausliigan kauden 2016 parhaaksi maalivahdiksi. Joulukuussa 2016 hän teki kahden ja puolen vuoden sopimuksen Viborgin kanssa. Loppukesästä 2018 Viitala siirtyi Ruotsin suurseura Malmö FF:n riveihin, jossa hän pelasi kaksi ottelua ennen siirtoaan Norjan toisella sarjatasolla pelaavaan Sandefjordiin. Sandefjord nousi kauden päätteeksi Eliteserieniin, mutta Viitala palasi ennen kauden alkua helmikuussa 2020 Suomeen ja SJK:n riveihin kahden vuoden sopimuksella. SJK:ssa Viitala jäi kuitenkin ensimmäisellä kaudella pitkälti penkille Jesse Östin pelatessa suurimman osan otteluista. Lopulta toisen, loukkaantumisten sävyttämän kauden 2021 päätteeksi Viitala siirtyi kaksivuotisella sopimuksella FC Interiin.
Viitala päätti ammattilaisuransa kauteen 2023 ja toimii nykyään PPJ:n maalivahtivalmentajana.
Viitala oli myös vakiokasvo Suomen nuorten eri ikäkausien maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkuessa 9. tammikuuta 2017 Marokkoa vastaan.
Glory (satelliitti)

Glory oli NASAn ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti. Sen laukaisu tapahtui 4. maaliskuuta 2011 kello 12.09,43 Suomen aikaa Vandenbergin lentotukikohdasta. Taurus XL kantoraketin kolme ensimmäistä rakettivaihetta toimivat normaalisti, mutta raketin kärjessä sijaitseva hyötykuormaa suojaava nokkakartio ei irronnut suunnitellusti 2 minuutin 58 sekunnin kuluttua lähdöstä. Nokkakartion painon takia raketti oli liian painava saavuttaakseen suunnitellun kiertoratansa. Satelliitti ja kantoraketti syöksyivät laukaisun johtajan mukaan ilmeisesti Tyyneenmereen. Epäonnistuneen lennon kustannuksiksi arvioidaan 424 miljoonaa dollaria. Tämä käsittää ainoastaan satelliitin kustannukset. Glory-ilmastosatelliitin lisäksi laukaisussa menetettiin myös CubeSat-satelliitit KySat-1, Hermes ja E1P.
Laukaisun piti alun perin tapahtua 25. helmikuuta 2011 Taurus XL -kantoraketilla, mutta laukaisua lykättiin kantoraketista johtuvista syistä. NASAn edellinen ilmastotutkimussatelliitti OCO tuhoutui samanlaisen raketin laukaisussa vuonna 2009.
Gloryn piti tutkia ilman koostumusta, hiilen kulkua, aerosoleja jne.
Instrumentit
Glory on osa kaukokartoitussatelliittien ns. "A-Train" satelliittikonstellaatiota yhdessä mm. EOS-Aquan ja EOS-Auran kanssa.
Ismo Jokiaho

Ismo Jokiaho (s. 1965) on suomalainen taidemaalari, joka on pitänyt sekä yksityis- että yhteisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla.
Jokiaho on osallistunut maalauksillaan muun muassa unkarilaisen, kansainvälisen nykytaiteen näyttelyiden järjestämiseen erikoistuneen, Europa Authentica Cultural Organizationin yhdentoista suomalaisen nykytaiteilijan töitä käsittäneeseen suomalaisen nykytaiteen katsaukseen vuonna 2009.
Jokiaho käyttää töissään pääsääntöisesti öljyväritekniikkaa sekä mustemaalausta, johon hän yhdistelee myös akvarellivärejä sekä guassiavärejä. Hänen töissään on usein mukana inhimilliset ”jokamieshahmot” ja ”kohteliaisuusmiehet”, jotka osoittavat taiteilijan teoksissa joukkoon kuulumattomuutensa ja vieraantuneisuutensa ulkopuolisesta maailmastaan.
Jokiaho on Pirkka-Hämeen kuvataiteilijat ry:n jäsen ja työskentelee taiteilijan työnsä ohella Tampereen taidemuseon museosihteerinä. Hän työskentelee 7Boheemia ry:n tiloissa Tampereella.
Sulakarbonaattipolttokenno

Sulakarbonaattipolttokenno ("Molten carbonate fuel cell" (MCFC)) on eräs tyyppi polttokennoista. Se lupaa korkeaa hyötysuhdetta toimiessaan hiilikaasuttimen kanssa. Se ei myöskään vaadi kovin puhdasta polttoainetta, vaan pysty käyttämään jopa hiiliyhdisteitä polttoaineena. Kenno toimii noin 650 °C:n lämpötilassa ja sopii hyvin sähkölaitoskäyttöön, sillä jäteveden lämpötila on riittävän korkea hyötykäyttöön.
Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä

Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä: Muistoja vuosilta 1907–1928 on Maire Gullichsenin (o.s. Ahlström) keskeneräiseksi jäänyt muistelmateos. Teoksen on suomentanut Raija Rintamäki, ja sen on suomeksi julkaissut Tammi. Suppeampi alkuteos ilmestyi nimellä "Regnbågsfärger, mörka stänk: Minnesvandringar 1907–1928", ja sen on julkaissut Svenska litteratursällskapet i Finland vuonna 2008.
Sisältö.
Maire Gullichsen ehti ennen 1990 tapahtunutta kuolemaansa kirjoittaa muistelmistaan lapsuutensa ja nuoruutensa vaiheet kihlaukseen Harry Gullichsenin kanssa. Saatuaan tämän jakson valmiiksi ja esitellyksi kustantajalle hän oli leikitellyt ajatuksella myöhempien vaiheiden kirjoittamisesta. Gullichsen havainnoi ympäristöään ja ihmisiä ensisijaisesti maalarina eikä tekstissään käy analysoimaan kuvaamiaan henkilöitä, kuten hän ei myöskään erittele kokemuksiaan ja niiden taustoja. Muistelmien teemoja ovat Noormarkussa vietetyt lapsuuden kesät, koulunkäynti talvella Helsingissä, vuoden 1918 tapahtuman perheen kannalta, mutta myös kapinointi ankaraa isää vastaan.
Muistelmien viimeistelijöinä toimivat Gullichsenin tytär, professori Lilli Alanen ja toimittaja Cita Reuter käyttäen aineistona Gullichsenin muistiipanoja, kirjeitä ja päiväkirjoja. Alanen on täydentänyt suomenkielistä versiota myöhemmin löytyneen uuden teksti- ja kuva-aineiston pohjalta. Teoksessa on lisäksi Gullichsenin sihteerin Helena Woirhayen artikkeli Gullichsenin myöhemmistä elämänvaiheista suomalaisen taide-elämän kannalta. 
Vastaanotto.
Kokonaisuutena teos luo kuvan rikkaan teollisuussuvun tyttären kasvamisesta aikuiseksi omaksi itsekseen ulkoisesti loisteliaassa ympäristössä, tyrannimaisen isän kasvatuksessa, josta nuorena kuolleet veljet kärsivät eniten.
"Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä" on kriitikon mukaan toteutettu huolellisesti, ja se on myös kielellisesti hyvä. Gullichsenin elämänvaiheita taustoittavat kuvaukset hänen elinympäristöstään ja maailman tapahtumista.
Tie 28 (Viro)

Kantatie 28 kulkee Keski-Virossa Raplasta kantatieltä 27 Märjamaalle valtatielle 4. 
Tien kulku.
Kantatie 28 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Kiinteäoksidipolttokenno

Kiinteäoksidipolttokenno (, SOFC) on polttokennotyyppi. Kenno käyttää elektrolyyttinä kiinteää keraamista materiaalia, anodilla pienellä määrällä yttriumia stabiloitua zirkoniumoksidia ja katodilla lantaanilla seostettua mangaania. Tämän ansiosta lämpötila voi nousta lähes 1 000 °C:seen ja hyötysuhde jopa 60 prosenttiin. Polttoaineina voidaan käyttää esimerkiksi vetyä, hiilimonoksidia, metanolia ja maakaasua. Kiinteäoksidipolttokennosta on olemassa myös matalan käyttölämpötilan versio LT-SOFC (Low temperature "Solid Oxide fuel cell" (LT-SOFC)). LT-SOFC:n käyttölämpötila on matalampi ja vaihtelee noin 300–600 celsiuksen välillä.
Korkeaa lämpötilaa käyttävässä kiinteäoksidipolttokennossa on haitallisena puolena hidas käynnistys ja sammutus.
Tie 29 (Viro)

Kantatie 29 kulkee Keski-Virossa Märjamaasta valtatieltä 4 Lääne-Nigulan kunnan Koluveren kylään valtatielle 10.
Tien kulku.
Kantatie 29 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 31 (Viro)

Kantatie 31 kulkee Haapsalun keskustasta valtatieltä 9 Lihulan koillispuolelle Lääne-Nigulan kunnan Laikülaan valtatielle 10. 
Tien kulku.
Kantatie 31 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Fallen Angels (Via Mistican albumi)

Fallen Angels on puolalaisen goottimetalli-yhtye Via Mistican toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Niittyräpelö

Niittyräpelö eli räpelö ("Briza media") on monivuotinen, Euroopassa alkuperäinen heinälaji.
Ulkonäkö.
Niittyräpelö kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi löyhästi mätästäen. Lehdet ovat kahdesta kuuteen millimetriä leveät, lyhyet, litteät ja karheareunaiset. Kukintona on leveä, harsu, hentohaarainen röyhy. Niittyräpelön tunnuspiirre on heinän litteät ja leveän herttamaiset tähkylät. Ne ovat 4–7 millimetrin kokoiset, nuokkuvat ja ruskean violetinväriset. Yhdessä tähkylässä on 5–11 kukkaa. Samanakaltaisella, Etelä-Euroopasta kotoisin olevalla ja koristekasvinakin viljellyllä isoräpelöllä ("Briza maxima") tähkylät ovat niittyräpelöä isommat.
Ekologia.
Niittyräpelö kasvaa muun muassa kedoilla, niityillä, letoilla, laitumilla ja pientareilla.
Suomessa niittyräpelöä esiintyy aivan yleisenä alkuperäiskasvina Ahvenanmaalla. Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla laji on harvinainen. Enimmäkseen satunnaisena uustulokkaana lajia on tavattu Etelä-Lappiin saakka.
Tie 32 (Viro)

Kantatie 32 kulkee Koillis-Virossa Jõhvin keskustan itäpuolelta Alutagusen kunnan Vasknarvaan Peipsijärven pohjoisrannalle ja Narvanjoen länsirannalle, Venäjän rajalle. 
Tien kulku.
Kantatie 32 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Raani

Raani eli järviraani ("Littorella uniflora") on ratamokasvien heimoon kuuluva monivuotinen vesikasvi, joka on läheistä sukua ratamoille. Se on pieni pohjassa kasvava ruoho, joka kasvattaa 1–3 millimetriä leveistä jäykistä lehdistä muodostuvia lehtiruusukkeita. Raani on yksikotinen ja sen kukat ovat yksineuvoisia. Kukkien teriö on kooltaan 4–6 millimetriä ja väriltään likaisen valkoinen.
Raania esiintyy Euroopassa. Suomessa raani kasvaa harvinaisena Etelä- ja Keski-Suomen kirkasvetisimmissä järvissä. Sen kasvupaikat voivat olla EU:n luontodirektiivin "Littorelletalia uniflorae" -luontotyyppiä.
Tie 33 (Viro)

Kantatie 33 kulkee Koillis-Virossa Jõhvin kunnassa Jõhvin kaupungista Kosen kylään. Tie yhdistää valtatien 3 ja kantatien 32. Tien pituus on 3,5 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 33 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 34 (Viro)

Kantatie 34 kulkee Pohjois-Virossa valtatieltä 1 Kiviõliin. 
Tien kulku.
Kantatie 34 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Paavo Virtanen (jalkapalloilija)

Paavo Valdemar Virtanen (11. maaliskuuta 1915 – 27. marraskuuta 1998) oli suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Virtanen edusti pelaajana Helsingin Palloseuraa (HPS) vuosina 1934–1948 ja Pallo-Iiroja vuosina 1948–1960 (edustusjoukkue, kakkosjoukkue, ikämiehet). Hän voitti HPS seurassa Suomen mestaruuden 1934 ja 1935. Kaikkiaan Virtanen pelasi 11 kauden aikana 102 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 18 maalia. 
Virtanen oli HPS:n kapteeni vuosina 1939–1947 vastaten samanaikaisesti edustusjoukkueen valmennuksesta. Hän oli HPS:n johtokunnan jäsen 1942–1947 ja seuran sihteeri 1946 ja 1947. 
Virtanen muutti Raumalle 1947 ja liittyi Pallo-Iiroihin 14.11.1947. Hän oli Pallo-Iirojen jalkapallon edustusjoukkueen kapteeni 1948–1950 ja valmentaja 1947–1950, 1955–1957 ja 1959. Lisäksi hän toimi Pallo-Iirojen jalkapallojaostossa 1947–1955, juniorivalmentajana 1951–1953 ja 1955–1956, sekä seuran sihteerinä 1948–1951 ja 1955–1956. Pallo-Iirojen johtokunnan puheenjohtaja Virtanen oli 1966. Virtasen valmentajakaudella Pallo-Iirot nousivat toiseksi korkeimmalle sarjatasolle jalkapalloilussa edeten Jalkapallon Suomen Cup:ssa neljän parhaan joukkoon 1955. 
Virtanen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1935–1937 kolme maaottelua.
Virtanen oli Suomen Palloliiton (SPL) Satakunnan piirin johtokunnan jäsen 1954–1960, SPL:n liittovaltuuston jäsen 1954–1955 ja 1958–1959. Hän on saanut SPL:n hopeisen (1955) ja kultaisen (1960) ansiomerkin.
Virtanen työskenteli Lönnström–yhtiöiden Ammus-Sytytin Oy:ssa Raumalla ja eläköityi 1980. Virtasen perheeseen kuuluivat puolison Hellä Lahjan lisäksi pojat Jukka (s. 1939) ja Pekka (s. 1944).
Tallella – Suomalaisia kansanlauluja ja laulelmia

 Tallella – Suomalaisia kansanlauluja ja laulelmia on laulaja Ritva Laurilan ja hänen puolisonsa, kitaristi Heikki Laurilan johtaman studio-orkesterin tekemä levy. Se on äänitetty vuonna 1984. Heikki Laurila on tehnyt kappaleiden sovitukset sekä sävellykset pariin Larin-Kyöstin tekstiin. Albumin luettelotunnus on Heikki Laurila HLP 01.
Tie 35 (Viro)

Kantatie 35 kulkee Koillis-Virossa Mustveen kunnan Avinurmen pienkauppalasta kantatieltä 21 Tudulinnan kautta Alutagusen kunnan Iisakun pienkauppalaan valtatielle 3. 
Tien kulku.
Kantatie 35 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 36 (Viro)

Kantatie 36 kulkee Itä-Virossa Jõgevasta kantatieltä 39 Mustveen kaupungin keskustaan Peipsijärven rantatielle. 
Tien kulku.
Kantatie 36 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 37 (Viro)

Kantatie 37 kulkee Keski-Virossa Põltsamaan kaupungin keskustasta Jõgevan kaupungin länsipuolelle kantatielle 39. 
Tien kulku.
Kantatie 37 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Reijo Vuorinen

Reijo Vuorinen (s. 18. kesäkuuta 1959 Hämeenlinna) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Vuorinen edusti urallaan Hämeenlinnan Pallokerhoa 1977 ja 1979–1980, Hämeenlinnan Härmää 1978, Valkeakosken Haka 1981–1989 ja Kuusankosken Kumua 1990. Hän voitti Hakassa Suomen Cupin 1988. Kaikkiaan Vuorinen pelasi 10 kauden aikana 227 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 26 maalia.
Vuorinen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1986–1988 neljä maaottelua.
UNIFORM

"University International Formation Mission" (UNIFORM) on japanilainen mikrosatelliitteja kehittävä projekti, jonka tarkoitus on laukaista vuonna 2012 useiden mikrosatelliittien konstellaatio. 
Poliittisia tavoitteita.
Se on Japanin hallituksen yritys luoda suhteita Aasian maiden avaruustoimintaan. Poliittisella tasolla kyse lienee Japanin vastatoimesta (“space diplomacy”) sille, että esim. Etelä-Korea ja Malesia kehittävät avaruustekniikkaansa Venäjän avustuksella, Kiina avustaa useita maita avaruustekniikassa kautta maailman ja esim. Vietnam on aloittanut oman avaruustoimintansa. Etelä-Korea on luonut suhteita esim. Arabiemiirikuntien liittoon. Englantilainen Surrey Satellite Systems-yhtiö on saanut mikrosatelliiteilleen asiakkaita myös Aasiasta. Japanilainen UNIFORM-rojekti esiteltiin marraskuussa 2010 17. "Asia-Pacific Regional Space Agency Forum"-tapaamisessa Melbournessa Australiassa. 
Mikrosatelliittilaivasto.
Teknisesti tarkoitus on luoda mikrosatelliittilaivasto, joka pystyy kokonaisuutena toimimaan yhtä hyvin kuin yksi suuri ja kallis satelliitti. Satelliittien operoinnin hintaa pyritään pudottamaan murto-osaan nykyisestä. Hanketta vetää professori Hiroaki Akiyama Wakayaman yliopistosta. Tiimiin kuuluu muita japanilaisia yliopistoja. Pyrkimys on luoda mikrosatelliittiyhteisö kuten CubeSateille on syntynyt 2000-luvulla. 
Satelliittien paino ovat noin 50 kg. Niitä aiotaan laukaista suuria määriä vuonna 2012 ja 2014. Päätavoite on kaukokartoitus, etenkin ilmakehän mittaukset. 
Rahoitus.
UNIFORMin rahoittaa Japanin opetus-, kulttuuri-, urheilu- ja tiede- ja teknologiaministeriö (MEXT). Budjetti on viiden vuoden aikana 300 miljoonaa jeniä (noin 3 miljoonaa euroa).
Japanin hallitus päätti rahoittaa mikrosatelliitteja - yliopistojen nanosatelliitteihin panostetaan 2009-2013 kaikkiaan 4,2 miljardia jeniä.
Tokiolaisvetoinen "University Space Engineering Consortium" mikrosatelliittikonsortio koostuu 47 laboratoriosta 38 yliopistosta. 
UNIFORM mikrosatelliittien hinta on 50 - 200 miljoonaa jeniä.
Tie 38 (Viro)

Kantatie 38 kulkee Keski-Virossa Põltsamaan kaupungin pohjoispuolelta valtatieltä 2 Võhmaan kantatielle 49.
Tien kulku.
Kantatie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Sami Väisänen

Sami Väisänen (s. 9. toukokuuta 1973 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Väisänen edusti urallaan Oulun Työväen Palloilijoita 1990–1991, FC Oulua 1992, Valkeakosken Hakaa 1993–1997, Myllykosken Palloa 1998–2001 ja FC Lahtea sekä FC Hämeenlinnaa 2002. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1995. Kaikkiaan Väisänen pelasi 13 kauden aikana 237 Veikkausliigan ottelua, joissa hän teki 35 maalia.
Väisänen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1995–1997 seitsemän maaottelua.
Tie 39 (Viro)

Kantatie 39 kulkee Keski-Virossa Järvan kunnan Aravetestä valtatieltä 5 Järva-Jaanin, Jõgevan ja Tabiveren kautta Tarttoon valtatielle 3. 
Tien kulku.
Kantatie 39 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Gunnar Westerholm

Gunnar Westerholm (26. kesäkuuta 1917 Helsinki – 10. joulukuuta 1976 Helsinki ) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Westerholm edusti urallaan Kiffeniä vuosina 1939–1946. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 33 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Westerholm pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1943.
Toisena lajinaan Westerholm pelasi jääkiekkoa HSK:ssa ja KIF:ssa 1935-45.
Lunascape

Lunascape Orion on verkkoselain. Sen kehittelytyö aloitettiin 2001 Tokiossa.
Vuonna 2008 selain julkaistiin kansainvälisille markkinoille ja Lunascape avasi toimiston Sunnyvalessa, Yhdysvaltain Kaliforniassa.
Selaimen viimeisin päivitys on helmikuulta 2018.
Lunascape on yksi niistä selaimista, jotka kuuluvat tätä artikkelia laadittaessa selainvalinta-valikkoon. Tuo valikko ilmestyy Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän saapuneitten päivitystietojen muassa. EU määräsi Microsoftin tarjoamaan vaihtoehtoja, omalle Internet Explorer (IE) -selaimelleen.
Lunascape Orion on artikkelin kirjoitushetkellä ainoa selain, joka kykenee käyttämään kolmea eri selainmoottoria samanaikaisesti. Niin ikään kesken selauksen voidaan selainmoottoria vaihtaa. Kirjauduttaessa eri yhteisöpalveluihin, jollainen Wikipediakin on: saattaa äkillinen istunnon aikana tapahtuva tahaton uloskirjautuminen olla mahdollista, mikäli selainmoottoria vaihdetaan session aikana.
Lunascape -selaimesta on olemassa suomenkielinen versio, joka on numeroinniltaan 6. Selaimen koko, taikka vaatima muistitila on noin hieman alle 50 megatavua (Mt). Ohjelman vaatima muistitila on optionaalista, eli käyttäjän tekemistä valinnoista riippuvaista. Pienin latausoptio vie muistitilaa arviolta 17 Mt verran, jossa ei ole mukana WebKit-ydintä. Selaimen vaatiman tiedoston lataaminen tapahtuu fyysisesti Japanista (verkkopäätteen tunnus: "jp").
Lunascape Orion toimii ainakin Microsoftin Windows- käyttöjärjestelmissä, myös Windows 7:ssä. Englanninkielisenä on saatavilla oleva tuorein versio 6.8.0 (sekä suomenkielisenä 6.4.1). Selainohjelman lataaminen sekä käyttö ovat maksuttomia.
Lähdetieto, sekä selainohjelman virallinen kotisivu.
Lunascapen kotisivut
Sami Ylä-Jussila

Sami Kalevi Ylä-Jussila (s. 7. lokakuuta 1969 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Ylä-Jussila edusti urallaan pääsarjatasolla Helsingin Jalkapalloklubia 1988–1993 ja 2000, FC Oulua 1994, Helsingin Ponnistusta 1995, Pallokerho-35:a 1998, Jokereita 1999 ja 2003, Atlantista 2001 sekä Allianssia 2002. Lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla Kotkan Työväen Palloilijoissa, Lohjan Pallossa, PK-35:ssa, AC Vantaassa ja Hongassa. Ylä-Jussila voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1988, 1990 ja 1992. Lisäksi hän voitti Suomen Cupin HJK:ssa 1993 ja 2000, Jokereissa 1999 ja Atlantiksessa 2001. Kaikkiaan Ylä-Jussila pelasi 14 kauden aikana 279 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 29 maalia.
Ylä-Jussila pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1988–2000 neljä maaottelua.
Tie 42 (Viro)

Kantatie 42 kulkee Keski-Virossa Tarton kunnassa Vasulan pienkauppalan poikki kantatieltä 39 valtatielle 3. Yhdessä kantatien 41 kanssa se muodostaa Tarton pohjoisen kehätien. Tien pituus on 7,1 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 42 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 43 (Viro)

Kantatie 43 kulkee Tarton kunnan Aoverestä valtatieltä 3 Alatskiven ja Kallasten kautta Peipsijärven länsirantaa Kasepäähän Mustveen kaupungin eteläpuolelle valtatielle 3. Tien pituus on 57,0 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 43 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Juha Äijälä

Juha Äijälä (s. 2. heinäkuuta 1959 Naantali) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitapuolustajana pelannut Äijälä edusti urallaan Oulun Luistinseuraa 1977–1979, Oulun Työväen Palloilijoita 1980–1988 ja Kemin Pallotovereita 1989. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 82 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Äijälä pelasi Suomen maajoukkueessa kaksi maaottelua vuonna 1980.
Tie 44 (Viro)

Kantatie 44 kulkee Keski-Virossa Tarton itäpuolella Tarton kunnan Aoverestä valtatien 3 ja kantatien 43 risteyksestä Luunjaan kantatielle 45.
Tien kulku.
Kantatie 45 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 45 (Viro)

Kantatie 45 kulkee Kaakkois-Virossa Tarton kaupungin keskustasta valtatieltä 3 Luunjan, Ahjan, Moosten ja Räpinan kautta Värskaan Pihkovanjärven rannalle. Tien pituus on 85,6 kilometriä.
Tien kulku.
Kantatie 45 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 46 (Viro)

Kantatie 46 kulkee Etelä-Virossa Tarton eteläpuolelta valtatieltä 2 Kambjan kunnan Tatran kylästä Otepään kaupungin kautta Sangasteen kantatielle 69.
Tien kulku.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta: