tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Shannon Walker

Shannon Walker (s. 4. kesäkuuta 1965 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen fyysikko ja NASAn astronautti. Hän osallistui ensimmäiselle avaruuslennolleen 16. kesäkuuta 2010, jolloin hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-19 Kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 24:n ja Retkikunta 25:n miehistöjen jäseniksi. 26. marraskuuta 2010 hän palasi Maahan Sojuz TMA-19:n matkassa. 
Vuonna 2017 Walker oli retkikunnan 53/54 varahenkilö, mutta kansainväliselle avaruusasemalle hän pääsi toisen kerran 15. marraskuuta 2020, jolloin SpaceX:n avaruusalus Crew Dragon mukanaan Crew-1 laukaistiin avaruuteen Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Hän liittyi retkikuntaan 64 jäsenenä. Huhtikuussa 2021 hänestä tuli retkikunnan 65 päällikkö, kun retkikunta 64 palasi Maahan. Päällikön tehtävässä hän toimi vain 11 päivää ja luovutti komennon Crew-2:n japanilaiselle Akihiko Hoshidelle 2. toukokuuta 2021. Walker on kolmas nainen, joka on toiminut kansainvälisen avaruusaseman päällikkönä. Hän palasi Maahan 2. toukokuuta 2021 vietettyään avaruudessa 168 päivää. Yhteensä hän on ollut avaruudessa 331 päivää. 
Walkerilla on avaruusfysiikan tohtorintutkinto Ricen yliopistosta vuodelta 1993. Hän on naimisissa astronautti Andy Thomasin kanssa. Walker on työskennellyt NASAn Johnson Space Centerissä vuodesta 1987 robotiikan parissa avaruussukkuloiden lennonvalvonnassa ja myöhemmin Kansainvälisen avaruusaseman laitteistojen parissa. Hänet valittiin toukokuussa 2004 NASAn astronauttikoulutukseen.
Per Savilahti-Nagander

Per Roland Savilahti-Nagander (s. 22. huhtikuuta 1985 Luulaja, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja, joka pelasi Tanskan Metal Ligaenin Herlev Eaglesissa kauden 2019-2020 loppuun asti. Isokokoinen Savilahti-Nagander on 195 cm pitkä ja 103 kg painava. Jatkoaika.com -sivuston mukaan hänen suurimpiin vahvuuksiinsa kuuluu oman pään pelaaminen. Savilahti-Nagander laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Savilahti-Nagander on Luleå HF:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa joukkueessa kaudella 2002–2003. Savilahti-Nagander ei onnistunut murtautumaan joukkueeseen ja hän pelasi useimmista kausistaan myös osan J20 SuperElitissä ja HockeyAllsvenskanissa. Keväällä 2005 Savilahti-Nagander voitti J20 SuperElitin hopeaa. Hän pelasi Luulajassa kevääseen 2008 saakka.
Kaudeksi 2008–2009 Savilahti-Nagander siirtyi sarjatasoa alemmas Allsvenskan-joukkue AIK IF:n riveihin. Hän oli nostamassa joukkuetta Elitserieniin keväällä 2010. Savilahti-Nagander teki kuitenkin 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Saimaan Pallon kanssa huhtikuussa 2010. Syyskuussa 2010 Savilahti-Nagander kävi kolmen ottelun lainalla Mestis-joukkue Mikkelin Jukureissa. Hän voitti SaiPan sisäisen jäähypörssin 92 minuutillaan.
Maaliskuussa 2011 Savilahti-Nagander käytti optionsa ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Hän teki kaudella 2011–2012 pääsarjauransa yhden kauden piste-ennätyksen tehoilla 8+13=21. Maaliskuussa 2012 Savilahti-Nagander jatkoi sopimustaan taas vuodella. Saman vuoden joulukuussa hän teki jälleen vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kaudella 2013–2014 Savilahti-Nagander oli pelipaikastaan huolimatta viidellä osumallaan SaiPan paras maalintekijä kevään 2014 pudotuspeleissä Jesse Mankisen kanssa. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Dan Spangin kanssa lukemalla +7.
Kaudeksi 2014–2015 Savilahti-Nagander palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Luleå HF:ään. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Savilahti-Nagander voitti myös Mestarien liigan mestaruuden. Kaudella 2015–2016 hän pettyi Luulajassa saamaansa peliaikaan, purki sopimuksensa joukkueen kanssa ja palasi marraskuussa 2015 loppukaudeksi Saimaan Palloon. Heinäkuussa 2016 Savilahti-Nagander teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kesken kauden 2016–2017, SM-liigan siirtotakarajalla helmikuussa 2017 SaiPa vuokrasi Savilahti-Naganderin ja Curtis Hamiltonin loppukaudeksi Turun Palloseuraan, kun joukkue oli SM-liigassa viimeisenä. Vastaavasti TPS:n lainasi SaiPaan Markus Kojon ja Teemu Lämsän.
Kauden 2018–2019 kynnyksellä Savilahti-Nagander siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herlev Eaglesiin.
Kauden 2019-2020 jälkeen tuolloin 34-vuotias Savilahti-Nagander kertoi lopettavansa pelaauransa. 
Maajoukkueura.
Savilahti-Nagander pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005. Yhteensä hän on pelannut 15 nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.
Muuta.
Savilahti-Naganderin isä on lähtöisin Suomen Ylitorniolta.
Niko Piiparinen

Niko Piiparinen (s. 17. heinäkuuta 1989 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan 61 ottelua SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa. Hän edusti HIFK:n lisäksi myös Mestis-seuroja Kiekko-Vantaa ja HCK. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Piiparisen vahvuudet olivat pelinlukutaito, luovuus ja ulottuvuus. 
Ura.
Seuraura.
Piiparinen on HIFK:n oma kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Helsingin Jääkiekkoklubissa ja HooCeessa, josta Piiparinen palasi HIFK:hon 17-vuotiaana kaudeksi 2006–2007. Hän voitti joukkueessa A-nuorten SM-hopeaa 2010 ja SM-pronssia 2007. Piiparinen pelasi kaudella 2009–2010 kaksi SM-liigaottelua. Hän teki liigadebyyttinsä 19. marraskuuta 2009 vierasottelussa Espoo Bluesia vastaan. Piiparinen sai ottelussa yhden syöttöpisteen syötettyään myös liigassa debytoineen Teemu Tallbergin tekemän maalin.
Toukokuussa 2010 Piiparinen teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa. Hän pelasi kaudella 2010–2011 kahdeksan SM-liigaottelua ilman tehopisteitä, mutta suurin osa Piiparisen kaudesta kului lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa, jossa hän teki tehot 3+3=6. Joukkue on tullut Piipariselle tutuksi myös kaudella 2011–2012.
Piiparinen pelasi myös kausien 2012–2013 ja 2013–2014 aikana sekä HIFK:ssa että Mestiksessä. HIFK:ssa runkosarjaotteluita kertyi kahden kauden aikana yhteensä 18 ja lainalla mestiksen HCK:ssa 19. Pudotuspeleissä Piiparinen edusti keväällä 2013 HIFK:ta viiden ottelun ajan.
Maajoukkueura.
Piiparinen on pelannut neljä poikien maaottelua.
Pekka Huhtaniemi

Pekka Juhani Huhtaniemi (s. 9. marraskuuta 1949 Valkeakoski) on suomalainen diplomaatti. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Isossa-Britanniassa vuosina 2010–2015. Vuosina 2006–2010 Huhtaniemi oli ulkoasiainministeriön kauppapoliittinen alivaltiosihteeri.
Huhtaniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1968 ja valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1971. Hän astui ulkoasiainministeriön palvelukseen vuonna 1972.
Vuosina 1995–1998 Huhtaniemi oli Euroopan komission jäsen Erkki Liikasen kabinettipäällikkö Brysselissä. Hän toimi suurlähettiläänä Suomen pysyvässä edustustossa Genevessä 1998–2003 ja Oslossa 2003–2005.
Huhtaniemi on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Quis custodiet ipsos custodes?

Quis custodiet ipsos custodes? on vanha latinankielinen lentävä lause, joka tarkoittaa "kuka tarkkailee tarkkailijoita?" tai "kuka vartioi vartijoitamme?" tai yleisimmin "kuka valvoo valvojia?"
Lauseen luojana on perinteisesti pidetty ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla elänyttä roomalaista satiirikkoa Juvenalista.
Lause esiintyy "Satirae"-teoksen kuudennessa luvussa, joka käsittelee naisten paheita.
Vuonna 1899 E. O. Winstedt löysi tekstin, jossa oli Juvenaliksen runoista puuttuvia osia, ja näin herätti epäilyksen, oliko Juvenalis lauseen alkuperäinen luoja.
Platonin "Valtio"-teos esittelee samankaltaisen ongelman. Voidaan katsoa että Juvenalis pyrkii osoittamaan, että oligarkkinen hallintomuoto on äärimmäisen altis korruptoitumiselle, ja että Thukydideen kuvaama Sparta läpeensä korruptoituneena sotilasdiktatuurina on paljon lähempänä Platonin valtioideaalia kuin tämän oma idealisoitu Sparta.
Sisko tahtoisin jäädä

Sisko tahtoisin jäädä on vuonna 2010 valmistunut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Marja Pyykkö. Solar Filmsin tuottama nuorisoelokuva on kertomus kiltin tytön muuttumisesta ja vaarallisesta kapinasta. Nuorten tyttöjen kasvukipuja kuvaava elokuva on Pyykön esikoisohjaus. Elokuvan aihe palkittiin kansainvälisessä Nordic Talents -ideakilpailussa Kööpenhaminassa syksyllä 2008.
Kuvaukset tehtiin elo–syyskuussa 2009. Suomen elokuvasäätiön tuotantotuki elokuvalle oli 630 000 euroa. Televisiokanava Nelonen rahoitti elokuvaa.
Nimensä elokuva on saanut Pelle Miljoonan kappaleesta "Moottoritie on kuuma", jonka kertosäe alkaa sanoilla "Sisko tahtoisin jäädä, mutta moottoritie on kuuma". Pääosanesittäjät Ada Kukkonen ja Sara Melleri laulavat kappaleen elokuvan lopputekstien päällä.
"Sisko tahtoisin jäädä" ylitti ensi-iltavuonna 100 000 katsojan rajan kolmantena elokuvana runsaan kolmen viikon esityksen jälkeen.
Juoni.
Emilia (Ada Kukkonen) on kiltti tyttö, joka tapaa Siirin (Sara Melleri) ollessaan salaa Uimastadionilla. Siiri on uhmakas, rohkea ja vapaa, joka uskaltaa tehdä mitä vain. Juuri sellainen, millainen Emiliakin haluaisi olla. Siirin jalanjäljissä Emilia tulee ottaneeksi vapaata pikkusiskonsa Elsan hoitamisesta, koulunkäynnistä sekä isästään ja tämän uudesta kumppanista. 
Loppujen lopuksi Emilian isän pinna palaa loppuun, ja Emilia muuttaa yksin asumaan – ja Emilialle tulee lisää vastuuta. Hänen on nyt aika aikuistua, ja Siiri saa lähteä yksin kotiinsa. Emilia tajuaa, että Siiri ei ole hyväksi hänelle.
Vastaanotto.
"Sisko tahtoisin jäädä" sai pääasiassa hyvän vastaanoton. "Helsingin Sanomien" kriitikko Leena Virtanen kehui erityisesti elokuvan päähenkilön Emilian pikkusiskon Elsan (Anna-Leena Uotila) roolia. Virtanen kuitenkin sanoi elokuvan ”perusvireen olevan ahdistava” ja antoi sille 3/5 tähteä. 
"Nyt-liitteen" viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtikeskiarvon 3,2. "Episodi"-lehden seitsemän kriitikkoa antoivat elokuvalle pisteitä keskiarvona 2,86. Stara.fi kehui erityisesti elokuvan näyttelijäkaartia ja sanoi elokuvan olevan ”paras kotimainen nuorisoelokuva vuosiin” antaen sille arvosanaksi 4/5. "Tv-maailmassa" kriitikko pitää elokuvaa tarkkanäköisenä, todentuntuisena kuvauksena ja universaalina tarinana nuoren naisen identiteettikamppailusta.
Vytiksen ristin ritarikunta

Vytiksen ristin ritarikunta () on liettualainen ritarikunta, joka perustettiin 23. marraskuuta 1918. Kunniamerkki määrättiin urhoollisuuskunniamerkiksi. Kunniamerkkiä myönnetään tunnustuksena Liettuan itsenäisyyden puolustajille. Ritarikunta lakkautettiin Neuvostoliiton miehityksen ajaksi, mutta palautettiin vuonna 1991.
Kaikki uudet nimitykset, joista päättää maan presidentti, tehdään lähtökohtaisesti ritarikunnan ensimmäiseen luokkaan ja ylennyksiä tehdään aikaisintaan kolmen vuoden päästä. Vytiksen risti on kuitenkin Pelastajaristin ohella ainoa poikkeus tästä.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Jean-Philippe Leguellec

Jean-Philippe Leguellec (s. 31. heinäkuuta 1985 Kingston, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. 
Leguellec aloitti kilpailemisen vuonna 1999 ja liittyi maajoukkueeseen vuonna 2003. Hän sai huomattavaa menestystä nuorten MM-kilpailuista Haute Mauriennesta vuonna 2004 voittaessaan kultaa pikakilpailussa sekä hopeaa takaa-ajossa ja viestissä. Hän sai nuorten MM-kilpailuissa lisäksi pronssia viestissä Kontiolahdella 2005 ja pikakilpailussa Presque Islessa 2006.
Leguellec osallistui Torinon olympialaisissa 2006 kahdelle matkalle, 20 kilometrin henkilökohtaiseen kilpailuun ja 10 kilometrin sprinttiin. Vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa hän sijoittui sprintissä kuudenneksi. Vancouverin olympialaisten takaa-ajokilpailussa toimitsijat päästivät hänet vahingossa matkaan puoli minuuttia liian aikaisin, ja tuo aika lisättiin hänen loppuaikaansa; vaikka hän tuli maaliin viidentenä, putosi hän lisäyksen jälkeen lopputuloksissa 11:nneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimatkalla kymmenenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui sprintissä viidenneksi, mikä on hänen paras sijoituksensa arvokilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla, ja yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi.
Leguellecin paras maailmancup-kausi on ollut 2009–2010, jolloin hänen sijoituksensa lopullisissa pisteissä oli 30:s. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon: kahdeksanneksi Hochfilzenin ja seitsemänneksi Antholz-Anterselvan takaa-ajokilpailuissa. Hän saavutti ensimmäisen maailmancup-voittonsa Östersundin sprinttikilpailussa kaudella 2012–2013. Sitä ennen hänen paras maailmancup-sijoituksensa oli Vancouverin olympialaisten kuutostila.
Kyle Chipchura

Kyle Chipchura (s. 19. helmikuuta 1986 Westlock, Alberta, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Suhteellisen isokokoinen Chipchura tunnettiin esimerkillisenä pelaajana kaukalossa ja sen ulkopuolella. Hän pelasi urallaan yhdeksän kautta NHL-liigassa ja neljä kautta KHL-liigassa.
Ura.
Chipchura pelasi vuodet 2002–2006 WHL:n Prince Albert Raidersissa. Hän teki siellä parhaimmillaan 55 pistettä kaudella 2005–2006, jolloin toimi myös seuran kapteenina. Chipchura valittiin tuon kauden jälkeen WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Montréal Canadiens varasi Chipchuran ensimmäisellä kierroksella numerolla 18 kesällä . 
Vuonna 2006 Chipchura pelasi Canadiensin farmijoukkue Hamilton Bulldogsissa kevätsopimuksella. Hän teki samana keväänä kolmivuotisen tulokassopimuksen Canadiensin kanssa. Chipchura voitti Calder Cupin Hamilton Bulldogsissa keväällä 2007. Hän teki NHL-debyyttinsä 10. lokakuuta 2007 ja ensimmäinen NHL-maali syntyi 20. lokakuuta Buffalo Sabresia vastaan. Chipchura pelasi tulokaskautensa 2007–2008 aikana 36 NHL-ottelua tehoin 4+7=11. Kaudella 2008–2009 hän pelasi vain 13 ottelua tehoin 0+3=3 ja kausi kului enimmäkseen AHL:n puolella.
Heinäkuussa 2009 Chipchura teki yksivuotisen jatkosopimuksen Canadiensin kanssa. Hän pelasi Canadiensissa 19 ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Chipchura kaupattiin joulukuussa 2009 Anaheim Ducksiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon . Hän pelasi ensimmäistä kokonaista NHL-kauttaan ja teki Ducksissa 55 ottelussa tehot 6+6=12.
Chipchura teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ducksin kanssa kesäkuussa 2010. Hänen kautensa 2010–2011 jäi kuitenkin vain 39 runkosarjaottelun mittaiseksi loukkaantumisen takia. Kesällä 2011 Ducks ei antanut Chipchuralle uutta sopimustarjousta. Myöhemmin saman kevään aikana Chipchura allekirjoitti sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa.
Maajoukkue.
Chipchura voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2006. Hän oli turnauksessa Kanadan kapteeni. Chipchura pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2004.
Gediminaksen ritarikunta

Gediminaksen ritarikunta () on liettualainen ritarikunta, joka perustettiin 16. helmikuuta 1928. Ritarikunta sai nimensä Liettuan suurruhtinas Gedimin mukaan, joka hallitsi Liettuaa vuosina 1316–1341. Ritarikunta on tunnustus ahkerasta ja pitkään jatkuneesta julkisesta palveluksessa sekä muista yhteiskunnallisista ansioista. Saajan ei tarvitse olla Liettuan kansalainen. Ritarikunta lakkautettiin Neuvostoliiton miehityksen ajaksi ja palautettiin vuonna 1991.
Kaikki uudet nimitykset, joista päättää maan presidentti, tehdään lähtökohtaisesti ritarikunnan ensimmäiseen luokkaan ja ylennyksiä tehdään aikaisintaan kolmen vuoden päästä.
Kunniamerkkia jaetaan kuudessa luokassa:
Valkoisen Tähden ritarikunta

Valkoisen Tähden ritarikunta () perustettiin Viron ja sen kansan vapaustaistelun muistoksi vuonna 1936. Ritarikunnan merkeillä palkitaan maan kansalaisia, jotka ovat työskennelleet valtionhallinnossa tai paikallishallinnossa sekä ulkomaalaisia jotka ovat toimineet Viron hyväksi. 
Valkoisen Tähden ritarikunnassa on seitsemän luokkaa: ketju, viisi perusluokkaa sekä mitali:
Valkoisen tähden ritarikuntaristi on malliltaan kuusisakarainen, kullasta valmistettu ja valkoiseksi emaloitu risti. Sen koko vaihtelee luokittain. Etupuolen keskikohdassa on kultainen tähti ja takapuolella päivämäärä ”7. X 1936”. Ristin sakaroiden välissä on kullatut tähden malliset koristeet. Ensimmäisen, toisen ja kolmannen luokan merkki on halkaisijaltaan 65 mm, neljännen ja viidennen luokan 47 mm. Hopeinen mitali on halkaisijaltaan 31 mm ja sen keskuskuviona on kohokuvioinen emaloitu Valkoisen Tähden kuvio. 
Ritarikunnan nauha on väriltään punainen ja moiréekuvioitu. Sen leveys vaihtelee luokittain niin, että I luokan nauhan leveys on 105 mm, II ja III luokan kaulanauhan leveys 41 mm ja IV ja V luokan rintanauhojen 47 mm. Mitali kannetaan 30 mm nauhassa.
Ritarikuntaketju on kullattua hopeaa ja leveydeltään 30 mm. Sen aiheena ovat virolaisornamentit. Ketjun etuosassa on valtionvaakuna, jonka leveys on 38 mm. Ketjun vaakunasta roikkuva risti on halkaisijaltaan 65 mm. 
Rintatähti on halkaisijaltaan 83 mm ja materiaaliltaan kullattua hopeaa. Tähti on kuusisakarainen ja sen keskiosassa on kuusihaarainen valkoemaloitu risti. Ristin keskellä on 38 mm kullattu suuri valtion vaakuna. Rintatähti on samanlainen kaikissa kolmessa luokassa eli ketjussa, I ja II luokassa.
Pojat (romaani)

Pojat on Paavo Rintalan romaani, joka ilmestyi Kustannusosakeyhtiö Otavan kustantamana vuonna 1958. 319-sivuisen romaanin alaotsikkona on ”Kuvia v. 1941–44 Oulun poikien suhteesta ajan suureen ihanteeseen, sotaan ja sen edustajiin, saksalaisen vuoristoarmeijan alppijääkäreihin”.
Romaanin tapahtumat sijoittuvat sota-ajan Ouluun. Romaani kertoo tarinan Rintalan oman sukupolven koulupojista, jotka kasvavat sodan jaloissa ihaillen saksalaisia sotilaita ja haaveillen sankariteoista. Romaanin voi nähdä jatkavan Teuvo Pakkalan aloittamaa oululaisten poikien kuvauksen perinnettä.
Mikko Niskasen ohjaama elokuva "Pojat" (1962) perustuu Rintalan romaaniin.
Autumn in New York (kappale)

”Autumn in New York” on Vernon Duken säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuoden 1934 Broadway-musikaalista "Thumbs Up".
Duke oli pääasiassa säveltäjä, joka yleensä toimi yhteistyössä sanoittajien kanssa. Hänen pitkä yhteistyönsä E. Y. Harburgin kanssa oli juuri päättynyt riitaisaan näytelmäprojektiin "Ziegfeld Follies of 1932". Duke oli kappaleen kirjoittamisen aikaan lomalla Westportissa, Connecticutissa, ja kirjoitti kaipuustaan takaisin tapahtumarikkaaseen New Yorkiin. Hän soitti valmista sävellystä ystävilleen, joita hienostunut sävel ja sanat eivät kiehtoneet. Broadway-tuottaja Murray Anderson sen sijaan otti kappaleen heti käyttöön.
Kappaleesta tuli hitti vuonna 1947, kun Jo Stafford ja Frank Sinatra nauhoittivat siitä omat versionsa. Charlie Parker äänitti jazzversion vuoden 1950 albumilleen "Charlie Parker with Strings", ja siitä tuli 1950-luvulla suosittu jazzstandardi. Jazznauhoitteita ovat tehneet myös muun muassa Bud Powell, Modern Jazz Quartet, Billie Holiday sekä Ella Fitzgerald Louis Armstrongin kanssa.
Wydad Casablanca

Wydad Athletic Club tunnetaan myös nimellä Wydad Casablanca () on marokkolainen urheiluseura, joka tunnetaan paremmin jalkapalloseurana. Wydad Casablancan paikalliskilpailija on Raja Casablanca.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1937. Jalkapalloilussa joukkueen menestys vuodet sijoittuvat 1990-luvulle, jolloin Wydad voitti muun muassa maansa mestaruuden kolmesti, sekä kerran Afrikan Mestarien liigan. Yhteensä joukkue on voittanut seitsemäntoista Marokon-mestaruutta, joka on eniten Marokon pääsarjassa. 2017 vuonna seura saavutti ensimmäisen kansainvälisen mestaruuden 15 vuoden tauon jälkeen kun se kaatoi Afrikan mestarien liigan finaalissa egyptiläisen Al-Ahlin kahden ottelun yhteistuloksella 2-1.
Akseli Riihonen

Akseli Riihonen () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa. 
Perhe ja koulutus.
Riihosen vanhemmat olivat maanviljelijä Samuli Riihonen ja Hilma Törne. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Laina Lydia Korpelan kanssa. Hän kävi kansakoulun ja Valtion poliisikoulun Suomenlinnassa vuonna 1927.
Jääkärikausi.
Riihonen työskenteli työmiehenä Kuorevedellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota.
Riihonen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella, muun muassa Kuokkalassa sekä etenemiseen Rajajoelle.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Riihonen palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hän toimi rykmentissä joukkueenjohtajana I pataljoonan 1. ja 3. komppaniassa. Hän oli komennettuna 14. elokuuta – 28. syyskuuta 1918 väliseksi ajaksi opettajaksi rykmentin aliupseerikursseille. Riihonen erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestöön. Suojeluskuntajärjestössä hänet sijoitettiin aluksi Vesannon ja 12. toukokuuta 1920 alkaen Koskenpään suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Hän erosi suojeluskuntajärjestöstä 15. kesäkuuta 1921 ja siirtyi metsäkasööriksi Kymi oy:n palvelukseen. Hän toimi myöhemmin Kymi oy:n työnjohtajana Kuhmoniemellä. Kymi oy:ltä hän siirtyi poliisivoimiin, jossa hänet määrättiin 25. elokuuta 1926 alkaen nuoremmaksi ja 28. maaliskuuta 1933 alkaen vanhemmaksi poliisikonstaapeliksi Kuhmoniemen nimismiespiiriin. 
Talvi- ja jatkosota.
Riihonen osallistui talvisotaan joukkueenjohtajana 42. sotapoliisikomppaniassa, joka operoi sodan aikana Kuhmon alueella. välirauhan aikana hän jatkoi aluksi samassa tehtävässä, kunnes hänet siirrettiin paikallispäälliköksi Kuhmon suojeluskuntaan. jatkosodan puhjettua hän jatkoi edellä mainitussa tehtävässä, johon sisällytettiin myös toimistoupseerin tehtävät Kuhmon ilmasuojelukeskuksessa. lisäksi hän toimi jäsenenä Kuhmon suojeluskunnan esikunnassa. sotien jälkeen hän palasi poliisivoimiin ja sijoitettiin ylikonstaapeliksi Kuhmoon. Hän oli syytettynä niin sanotussa asekätkentäjutussa. myöhemmin hän toimi johtajana korpilinna oy:n ja Heikkiset oy:n palveluksessa. Hänet on haudattu Kuhmoon.
Minakin rautatieasema

Minakin rautatieasema on rautatieliikennepaikka Minakin taajamassa, Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Canadian National Railwayn omistamalla mantereen halki idästä länteen johtavalla radalla, noin 1 758 kilometriä Torontosta länteen.
Vuonna 1910 National Transcontinental Railway rakensi rautatien nykyisen Minakin kautta Winnipegistä Sioux Lookoutiin. Tuolloin alueelle ei johtanut teitä ja rautatiestä muodostuikin alueen tärkein liikenneväline.
1. syyskuuta 1947 Minakista Winnipegiin matkalla ollut ylimääräinen "Minaki Special" -henkilöjuna törmäsi "Continental Limited" -henkilöjunaan Dugaldissa, Manitobassa. Dugaldin junaturma on yksi Kanadan rautatiehistorian pahimpia onnettomuuksia.
Nykyisin asemarakennus ei ole enää käytössä ja VIA Railin "The Canadian" -pikajuna pysähtyy Minakissa tarvittaessa. Pysähtyminen tulee tilata 48 tuntia ennen junan saapumista.
Ahmed Mohamud Silanyo

Ahmed Mohamed Mohamud Silanyo on somalimaalainen poliitikko. Hän toimi Somalimaan presidenttinä 2010–2017. Hän seurasi tehtävässä Dahir Riyale Kahinia, joka pyrki tuloksetta jatkokaudelle. Silanyo johti Kulmiye-puoluetta. 
Silanyo oli Somalimaan parlamentin jäsen 1993–1997 ja Somalimaan talousministeri 1997–1999.
Silanyo opiskeli taloustiedettä Manchesterin yliopistossa Englannissa vuosina 1960–1963 ja suoritti kandidaatin tutkinnon. Vuonna 1966 hän valmistui taloustieteen maisteriksi samasta yliopistosta.
Pasa (yhtye)

Pasa on vuonna 2008 perustettu yhtye, jonka juuret ovat Espoon Lähderannassa. Yhtye esittää suomenkielistä indiepop-rockia.
Ruotsalaisen levy-yhtiön Music Mallin julkaisema Pasan ensimmäinen single "Kristiina" nousi kesän 2010 alussa YleX:n soittolistalle ja johti kesän ja syksyn aikana niin kanavan Himotuimmat-listaa kuin myös Sveriges Radion Finska Pinnar -listaa. Singlen tuotti Artturi Taira. Syksyllä 2010 Pasa solmi levytys- ja keikkamyyntisopimuksen Warner Music Finlandin kanssa.
Yhtyeen nimeä kantava ensimmäinen albumi ilmestyi 14. syyskuuta 2011.
Pitkän tauon jälkeen yhtyeeltä ilmestyi toinen albumi "Meistä piti tulla" vuonna 2019.
Keväällä 2020 yhtye solmi levytyssopimuksen Playground Music -yhtiön kanssa. Yhtyeen kolmas albumi "Huominen ei koskaan tiedä" julkaistiin marraskuussa 2021.
Juoksee saksien kanssa

Juoksee saksien kanssa () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Augusten Burroughsin (s. 1965) tunnetuin teos. Kirja on Burroughsin lapsuusmuistelma, joka kuvaa tarkasti ja humoristisesti hänen paikoittain painajaismaisia elämänvaiheitaan. 
Kustannusosakeyhtiö Sammakko julkaisi Arto Leivon suomennoksen heinäkuussa 2010. Kirjan pohjalta on tehty myös samanniminen elokuva vuonna 2006. 
Juoni.
Muistelma käsittelee kirjoittajan runoilija-äidin ja professori-isän vaikeaa avioliittoa ja eroa, jonka seurauksena 12-vuotias Augusten joutuu äitinsä joulupukkimaisen psykiatrin, tohtori Finchin, eriskummalliseen perheeseen. Tämän biologisten ja adoptoitujen lasten lisäksi perheeseen kuuluu hänen erilaisia potilaitaan. 13-vuotiaana Burroughs päätyy suhteeseen itseään 20 vuotta vanhemman miehen kanssa, inhoaa syvästi koulunkäyntiä ja joutuu todistamaan useita äitinsä psykooseja. Hänen äitinsä muodostaa tahollaan hankalia parisuhteita erilaisten naisten kanssa. Augustenin ja hänen isänsä välinen suhde kuvataan etäiseksi ja hylkääväksi. Kirja kuvaa Augustenin erikoista elämää koko hänen lapsuutensa ja nuoruutensa ajalta. Hän päätyy välivaiheiden kautta muuttamaan Massachusettsista New Yorkiin.
Bo Lundberg

Bo Klas Oskar Lundberg (1. joulukuuta 1907 Karlskrona – 15. kesäkuuta 1991) oli ruotsalainen lentokonesuunnittelija. 
Bo Lundberg tuli ylioppilaaksi vuonna 1926, suoritti asevelvollisuutensa reservinupseeriksi vuonna 1928 ja valmistui diplomi-insinööriksi KTH:sta vuonna 1931. Vuodet 1931–1935 hän toimi Linköpingissä sijaitsevassa ASJA-tehtaassa suunnittelijana ja koelentäjänä. Hän kehitti Viking II-lentokonetta, josta tehtiin vain prototyyppi. Sen jälkeen hän toimi pienessä tukholmalaisessa Sparmanns Flygplansverkstad-yhtiössä, jossa suunnitteli E4-hävittäjää, jossa oli uudenaikainen kokometallinen kuorirakenne. Lundberg ei siirtynyt Saabille, joka osti yhtiön, ja siirsi toiminnan Trollhättaniin. Hän oli hieman aikaa Luftfartsstyrelsen eli ilmailuhallinnossa.
Vuonna 1939 hän siirtyi Götaverkens-lentokonetehtaalle, jossa suunnitteli GP 8-pommittajan ja GP 9-hävittäjän. Kun yhtiö kaatui, Lundberg perusti oman yhtiön, AB Flygplanverkenin jatkokehittämään GP-koneita. Niitä ei tilattu asevoimista. Hän siirtyi Ilmavoimiin, joka laittoi hänet sotateollisuusjaostoon. Hän seurasi yhdysvaltalaisten J9- ja J10-koneiden (250 kpl) hankintaa Ruotsiin. Hän painosti ruotsalaisen hävittäjän kehittämistä alkaen itse suunnitella sellaista. Kun Yhdysvalloista tuli loppujen lopuksi vain 60 valmista konetta, oman lentokoneen tilanne tuli akuutiksi. Hän toimi vuodet 1941–1943 pääsuunnittelijana - aikana, jolloin Ruotsi kehitti ensimmäisen hävittäjälentokoneensa, FFVS J 22:n. Koska SAAB oli sitonut kapasiteettinsa pommikoneiden tuotantoon, hävittäjän kehitystä johti Flygförvaltningen. Koneen ensilento tehtiin 20. syyskuuta 1942 Brommassa ABAn halleissa koottuna. Syksyllä 1943 ensimmäiset koneet toimitettiin F9-laivueelle Göteborgiin.
Lundberg siirtyi vuonna 1944 Flygtekniska försöksanstalteniin (FFA), jossa johti lujuusopin osastoa Hän saavutti kansainvälistä kunnioitusta tälläkin alalla. Myöhemmin hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi yliääninopeudella tapahtuvan matkustajaliikenteen vastustajana, todennäköisesti siksi, että ymmärsi siihen liittyvät riskit. Vuonna 1949 hänestä tuli Ingenjörsvetenskapsakademienin puheenjohtaja ja hän nousi Krigsvetenskapsakademienin johtajaksi vuonna 1955.
Chris Huhne

Christopher ”Chris” Murray Paul-Huhne (, s. 2. heinäkuuta 1954 Lontoo, Englanti) on brittiläinen poliitikko. Hän on toiminut parlamentin alahuoneen jäsenenä vuodesta 2005. Vuosina 1999–2005 Huhne oli Euroopan parlamentin jäsen. Toukokuussa 2010 hänet nimitettiin energia- ja ilmastonmuutosministeriksi David Cameronin johtamaan koalitiohallitukseen. 
Huhne on yksi viidestä liberaalidemokraattisesta ministeristä Cameronin hallituksessa. Hän on kahdesti ollut ehdolla liberaalidemokraattien puheenjohtajaksi. Ennen poliittista uraansa Huhne työskenteli taloustoimittajana "The Guardian, The Independent" ja "The Economist" -lehdissä. Huhne erosi vuonna 2011 vaimostaan 25 avioliittovuoden jälkeen. Heillä on viisi lasta.
Flygförvaltningens Flygverkstad Stockholm

Flygförvaltningens Flygverkstad i Stockholm, (FFVS) oli vuonna 1941 perustettu ja vain toisen maailmansodan ajan toiminut ruotsalainen lentokonetehdas.
Sen ensimmäiseksi johtajaksi valittiin Peter Kock. Yhtiön tekniseksi päälliköksi tuli Bo Lundberg, joka oli toiminut Götaverket-telakan lentokoneosastolla. Yhtiön kehitystoiminta sijaitsi Tukholmassa. Sen tehdas sijaitsi Bromman lentokentällä. Tarkoituksena oli, että FFVS toimisi vain J22-hävittäjälentokoneen suunnittelijana ja prototyypin valmistajana ja koneen tuotanto siirtyisi alihankintaverkostolle. Tarve tehtaaseen tuli toisesta maailmansodasta ja siitä, että Saabin kapasiteetti oli sidottu pommikoneiden suunnitteluun ja valmistukseen. 
Yrityksessä toimi 815 ihmistä ja sen alihankkijoiden palveluksessa olevista ihmisitä 250 teki J22-hävittäjään liittyvä töitä. FFVS:n ja SAAB välille tehtiin sopimus, etteivät ne rekrytoi toistensa työntekijöitä tai kilpaile samoista raaka-aineista tai alihankkijoista. Kartelli piti kustannusten nousua kurissa.
Kokoonpanotehtaaksi vuokrattiin AB Aerotransportin uusi halli Bromman lentokentältä. Vuonna 1945 FFVS siirtyi Arbogaan, jolloin se yhdistyi Centrala Flygverkstaden Arbogaan (CVA).
Vuorikollegio

Vuorikollegio () oli vuosina 1630–1857 toiminut Ruotsin kaivannaisteollisuuden keskusvirasto. Sen perusti Kustaa II Aadolf nimellä vuorivirasto ("bergsamt"), joka oli käytössä vuoteen 1644. Kaivosteollisuus oli 1600-luvulla valtioille tärkeä toimiala, sillä merkantilismin opin mukaan valtion varallisuus muodostui metalleista, erityisesti jalometalleista. 
Vuorivirasto muutettiin kollegioksi vuonna 1637. Vuodesta 1651 lähtien vuorikollegion puheenjohtajaa nimitettiin presidentiksi ja sen jäseniä vuodesta 1713 vuorineuvoksiksi. Ruotsissa kollegion tehtävät siirrettiin vuoden 1858 alusta kauppakollegiolle.
Suomessa alan hallintoa hoiti Suomen vuorimestarin konttori, joka toimi 1638–1821 ja oli Ruotsin vallan ajan vuorikollegion alainen. Vuorikollegion sijaan Suomessa perustettiin 1822 vuori-intendentin konttori, josta 1858 tuli vuorihallitus. Vuonna 1885 vuorihallinto liitettiin teollisuushallituksen tehtäviin ja edelleen vuonna 1926 kauppa- ja teollisuusministeriön tehtäviin.
Kollegion johtajat.
Ainakin seuraavat henkilöt ovat toimineet Vuorikollegion johtajina:
Scratch

Scratch on lapsille ja nuorille tarkoitettu ohjelmointikieli, joka on helppo oppia ja jolla saa tehtyä pieniä animaatioita ja pelejä. Scratchin Offline Editorin voi ladata ilmaiseksi Windows-, Mac OS X- ja Linux-käyttöjärjestelmille, mutta sen nettisivuilla on myös verkkoeditori.
Scratchia käytetään ohjelmointiin esiteltävänä ohjelmalla oppitunneilla sen helppouden takia. Kielen mukana opittuja taitoja pystyy hyödyntämään, kun opettelee muita ohjelmointikieliä, kuten Pythonia tai Javaa. 
Scratchilla on oma kotisivu, jossa voi katsoa muiden tekemiä projekteja. 
Scratch on helppo oppia, koska siinä vain siirretään lohkoja, joissa lukee tekstiä.
Scratchissa on lisäksi kirjastoja, joissa on valmiiksi tehtyjä kuvia, ääniä ja taustoja. Niiden avulla voi tehdä omia pelejä ja animaatioita piirtämättä omia kuvia.
Jira (ohjelmisto)

Jira on tehtävienhallintaohjelmisto, jonka on tehnyt australialainen ohjelmistoyritys Atlassian. Jiran ohella Atlassianin tunnetuin tuote on organisaatiowikiohjelmisto Confluence. Jira-nimi on väännös Godzillasta (japaniksi Gojira).
Jira on käännetty muun muassa englanniksi, espanjaksi, italiaksi, japaniksi, kiinaksi, norjaksi, portugaliksi, puolaksi, ranskaksi, saksaksi, tanskaksi ja venäjäksi.
Yleistä tehtävienhallinnasta.
Yksittäisten tehtävien hallinta on avain projektien onnistumiseen: tehtävänhallinnan avulla huolehditaan, että osatehtävät tulevat suoritetuksi ja kokonaisuus valmistuu.
Tehtävänhallintaa käytetään myös silloin, kun työtehtävät ovat irrallisia – kirjaamalla työt tehtävänhallintaan varmistetaan, etteivät ne unohdu. Tehtävienhallintaohjelmiston avulla suuretkin tehtävämäärät pysyvät järjestyksessä. Tehtävien suorittamisesta ja ongelmille löytyneistä ratkaisuista jää talteen tieto, joka löytyy helposti, kun samanlainen tilanne toistuu.
Ominaisuudet.
Jira-tehtävienhallintatyökalua käytetään paitsi projektien hallintaan myös erilaisten työmääräysten, virheiden ja tukipyyntöjen raportointiin.
Lisenssi.
Jira on kaupallinen ohjelmistotuote, joka voidaan hankkia joko omalle palvelimelle asennettuna tai pilvipalveluna. Hinnoittelu perustuu maksimikäyttäjämäärään. Atlassian tarjoaa Jiraa ilmaiseksi muun muassa tietyt ehdot täyttäville avoimen lähdekoodin projekteille ja hyväntekeväisyysorganisaatioille. Asiakkaat saavat halutessaan pääsyn Jiran lähdekoodiin.
Alttorapsodia

Alttorapsodia () op. 53 on musiikkiteos, jonka Johannes Brahms sävelsi altolle, mieskuorolle ja orkesterille vuonna 1869. Teos oli häälahja Robert ja Clara Schumannin tyttärelle Julielle, jota säveltäjä myös itse salaisesti ihaili; teos ilmentää Brahmsin surua. Pian "Alttorapsodian" valmistuttua säveltäjä näytti sitä Clara Schumannille, joka kirjoitti päiväkirjaansa, ettei mikään ollut tehnyt häneen pitkään aikaan yhtä syvällistä vaikutusta. Teos kantaesitettiin Jenassa 3. maaliskuuta 1870. Laulusolistina oli Pauline Viardot-García, ja Ernst Naumann johti orkesteria.
Laulutekstinä on kolme säkeistöä Johann Wolfgang von Goethen runoelmasta "Harzreise im Winter".
Lumimarjat

Lumimarjat ("Symphoricarpos") on pieni kuusamakasveihin (Caprifoliaceae) kuuluva kesävihanta pensassuku, johon kuuluu noin 15 lajia. Pääosin lajit ovat kotoisin Pohjois- ja Keski-Amerikasta, yksi on kotoisin Länsi-Kiinasta. Pensaan lehdet ovat 1,5–5 cm pitkiä, puikeita ja ehytlaitaisia. Kukat ovat pieniä, väriltään vihertävän valkoisesta vaaleanpunaiseen, ja kasvavat useimmilla lajeilla 5–15 kukan kimpuissa. Muutamissa lajeissa kukat kasvavat yksittäisinä tai pareittain (esim. "S. microphyllus"). Kukinta-aika on heinäkuusta elokuuhun. Hedelmät ovat halkaisijaltaan 1–2 cm, pehmeitä ja väritys vaihtelee lumenvalkoisesta (esim. "S. albus") vaaleanpunaiseen ("S. microphyllus"), punaiseen ("S. orbiculatus"), ja yhden lajin ("S. sinensis") marjat ovat mustahkon violetteja. Valkolumimarja ("S. albus") on tärkeä ravinnonlähde viiriäiselle, fasaanille ja teerelle, mutta ihmiselle marjan katsotaan olevan lievästi myrkyllinen. Aikuiselle pienen määrän syöminen aiheuttaa harvoin oireita, lapsille marjojen nauttiminen saattaa aiheuttaa lieviä oireita kuten oksentelua, huimausta ja lievää väsymystä. Valkoisen marjan sisus muistuttaa säkenöivää rakeista lunta. Valkolumimarja on koristeellisen valkoisen hedelmänsä vuoksi suosittu koristepensas puutarhoissa.
Arviointi

Arviointi eli evaluaatio tarkoittaa suppeimmillaan oppimistulosten arviointia, laajemmin ymmärrettynä myös opetusprosessin panoksia, tuloksia sekä myöhempiä koulutuksellisia vaikutuksia.
Arvioinnin muotoja.
Arvioiva palaute.
Jos arviointi näytetään oppijalle, on arviointi samalla myös palautetta, jonka avulla oppija voi oppia suorituksestaan ja parantaa sitä.
Hyvän palautemekanismin elementit voi tiivistää seuraavasti:
Absoluuttinen arviointi.
Absoluuttinen arviointi vertaa arvioinnin tulosta tiettyyn normiin.
Suhteellinen arviointi.
Suhteellinen arviointi vertaa tulosta muihin tuloksiin (esim. saman ryhmän muiden oppilaiden tuloksiin). Ylioppilaskirjoituksissa käytetään suhteellista arviointia.
Diagnostinen arviointi.
Diagnostinen arviointi eli toteava arviointi selvittää oppilaiden kykyjä ja tietotaidollista lähtötasoa.
Formatiivinen arviointi.
Formatiivinen arviointi on opetuksenaikaista motivoivaa ja ohjaavaa arviointia.
Summatiivinen arviointi.
Summatiivinen arviointi tarkoittaa opetuksen päättöarviointia, jolla voi olla myös ennustava tehtävä. Ylioppilastutkinto on lukion summatiivinen arviointi.
Sisäinen arviointi.
Sisäinen arviointi on arviointia, jossa arviointikriteerit ja itse arvioinnin tekevät oppilaitoksen opettajat.
Ulkoinen arviointi.
Ulkoinen arviointi on arviointia, jossa arviointikriteerit ja arvioinnin tekee oppilaitosta hallinnoiva taho. Ylioppilaskirjoituksissa käytetään ulkoista arviointia.
Itsearviointi.
Itsearviointi on arviointia, jonka oppilas tekee itse omasta suorituksestaan.
Vertaisarviointi.
Vertaisarviointi on arviointia, jossa oppilaat arvioivat toistensa suorituksia, joko yksilöinä tai ryhmissä.
Ryhmäarviointi.
Ryhmäarviointi on arviointia, jossa oppilasryhmät arvioivat joko toistensa (vertaisarviointi) tai omaa suoritustaan (itsearviointi).
Viivästetty arviointi.
Viivästetty arviointi (evaluation of the enduring effects of education). Toimintaa, jonka avulla arvioidaan koulutustulosten pysyvyyttä ja todellisia koulutusvaikutuksia. Jo koulutukselle tavoitteita määritettäessä tulee pitää mielessä, että lopullisten tavoitteiden tulee ulottua siihen toimintaan, jonka hallitsemiseksi koulutustarvetta on esiintynyt ja johon toimintaan koulutettavat koulutuksen päätyttyä joutuvat. Tavoitteina eivät tällöin viime kädessä ole vain yksittäiset tiedot, taidot ja asenteet, vaan niiden kokonaisvaltainen soveltaminen käytännön tilanteisiin. Viivästetty arviointi suoritetaan toistuvina mittauksina siten, että viimeiset mittaukset tapahtuvat vasta sitten, kun jonkin verran aikaa on kulunut koulutuksen päättymisestä.
Kehittävä arviointi.
Kehittävä arviointi on lähtöisin konstruktivistisesta oppimisnäkemyksestä, jonka taustana on humanistinen ihmiskäsitys ja kognitiivinen tietokäsitys. Kehittävässä arvioinnissa keskustellaan arvioitavasta prosessista yhdessä. Molemmat osapuolet (kaikki prosessiin osallistuvat) oppivat. Kehittävässä arvioinnissa käytetään konsultaviisista lähestymistapaa ja arviointikeskusteluja.
Maagista ajattelua

Maagista ajattelua () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Augusten Burroughsin (s. 1965, Pittsburgh) neljäs teos. Teos julkaistiin Sammakon kustantamana; Sami Heinon suomentamana heinäkuussa 2010.
"Maagista ajattelua" on kokoelma tositarinoita neuroottisen Burroughsin elämästä. Kirja kertoo rakkaudesta, ongelmista ja kieroutuneiden ihmisten epätavallisista kokemuksista ja tapahtumista. 
Burroughsin tyyliä kuvaillaan autofiktioksi, sillä hän yhdistelee omaelämäkerrallisuutta sekä romaaniainesta.
Enterohepaattinen kierto

Enterohepaattinen kierto eli enterohepaattinen kiertokulku tarkoittaa elimistössä kiertoa, jossa sappihappo kiertää reittiä suoli—porttilaskimo—maksa—sappi—suoli. Samaa reittiä kiertävät myös monet lääkeaineet, steroidihormonit ja röntgenvarjoaineet.
Uridiinidifosfaattiglukuronihappo

UDP-glukuronihappo eli uridiinidifosfaattiglukuronihappo (C15H22N2O18P2) on glukuronihapon ja uridiinidifosfaatin muodostama yhdiste. Yhdiste toimii glukuronihapon lähteenä polysakkaridien biosynteesissä ja osallistuu lisäksi lääkeaineiden ja myrkyllisten aineiden metaboliaan.
Biosynteesi.
UDP-glukuronihappoa muodostuu maksan solujen sytosolissa glukoosi-1-fosfaatista. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu UDP-glukoosia UPD-glukoosipyrofosforylaasientsyymin katalysoimana. Toisessa vaiheessa UDP-glukoosista poistetaan vetyä UDP-glukoosi-6-dehydrogenaasin eli UDPG-dehydrogenaasin avulla.
Rooli vierasainemetaboliassa.
UDP-glukuronyylitransferaasientsyymi siirtää UDP-glukuronihapon glukuronihapporyhmän metabolian niin kutsutussa toisessa vaiheessa. Ryhmä muodostaa glukuronidin monien eri yhdisteryhmien, kuten alkoholien, fenolien, amiinien, karboksyylihappojen ja tiolien kanssa. Reitti on tärkeä myrkyllisten yhdisteiden ja lääkeaineiden aineenvaihdunnan kannalta. Glukuronihapporyhmän ja vierasaineen muodostaman konjugaatin biologinen aktiivisuus ja sitä kautta myös myrkyllisyys on usein vähäisempi kuin vapaalla yhdisteellä.
Sly Cooper (videopelihahmo)

Sly Cooper on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Sucker Punch Productionsin ja Sanzaru Gamesin "Sly Cooper" -videopeleissä. Videopeleissä Slyn ääninäyttelijä on Kevin Miller, ja suomenkielisessä versiossa hahmoa on ääninäytellyt Jari Salo.
Sly on pesukarhu ja mestarivaras, ja hänen parhaat ystävänsä ovat kilpikonna Bentley sekä virtahepo Murray, joiden kanssa hän ystävystyi varttuessaan orpokodissa. Sly on maineikkaan Cooperin varassuvun viimeinen perillinen, ja hän hyödyntää mestarivarkaan taitojaan suorittamalla Bentleyn ja Murrayn kanssa muodostamansa koplan kesken erilaisia murtokeikkoja ja tehtäviä. Sly käyttää aseenaan Cooperin suvun perintökalleutta, joka on koukkupäinen keppi.
Hahmon esiintymiset.
"Sly Raccoon".
Sly teki ensiesiintymisensä vuonna 2002 Sucker Punch Productionsin videopelissä "Sly Raccoon".
Sly on maineikkaan Cooperin varassuvun jälkeläinen, ja hänen suvullaan on taustaa keskiajan Euroopassa, Kamakura-kauden Japanissa, Villissä lännessä sekä muinaisessa Egyptissä ja merirosvoissa. Sly menetti vanhempansa ollessaan kahdeksanvuotias, jolloin Clockwerk -pöllön johtama Fiendish Five -rikollisjoukko hyökkäsi Cooperin perheen kotiin ja varasti Cooperin suvun varkaiden käsikirjan. Sly joutui orpokotiin, jossa hän tapaa huippuälykkään kilpikonna Bentleyn ja vahvan virtahepo Murrayn. Heistä tulee parhaita ystäviä, ja myöhemmin he perustavat koplan kostaakseen Fiendish Fivelle ja hankkiakseen varkaiden käsikirjan Slyn haltuun.
"Sly 2: Konnakopla".
Videopelissä "" salaperäinen Klaww Gang -rikollisjoukko varastaa Fiendish Fiven johtajan, mekaanisen Clockwerk -pöllön, osat haltuunsa. Koplansa kanssa Sly alkaa jäljittää Klaww Gangin jäseniä ympäri maailman hankkiakseen Clockwerkin osat takaisin, jotta Clockwerkia ei enää koskaan voitaisi herättää henkiin.
"Sly 3: Konnien kunnia".
Pelisarjan kolmannessa osassa "" Slyn on päihitettävä Tohtori M, joka havittelee itselleen Cooperin suvun aarteita. Tehtävästä selviytyäkseen Slyn, Bentleyn ja Murrayn on värvättävä koplaansa uusia jäseniä, joista on apua Tohtori M:n päihittämisessä.
Sly Cooper: Thieves in Time.
Pelisarjan neljännessä osassa Slyn on päihitettävä Le Paradox, joka aikoo varastaa Cooperin suvun kepit todistaakseen, että hän on kaikkien aikojen suurin varas. Sly, Bentley ja Murrayn on mentävä ajassa taaksepäin tapaamaan esi-isiä.
XS (yhtye)

XS on Keski-Suomesta kotoisin oleva vuonna 2005 perustettu suolahtelainen yhtye, joka soittaa suomenkielistä pop/rock-musiikkia. Yhtyeen jäsenet ovat 1991–1992 syntyneitä tyttöjä ja he tekevät itse kappaleensa. Demonauhansa myötä XS solmi levytyssopimuksen EMI Music Finlandin kanssa. Debyyttialbumilta on julkaistu neljä singleä, joista "Kello käy" on soinut tanssipeli "5Streetin" mainoksessa. Kappaleeseen on kuvattu myös musiikkivideo.
Dăržavna aeroplanna rabotilnitsa

Dăržavna aeroplanna rabotilnitsa (Държавна аеропланна работилница) eli DAR (ДАР) oli Bulgarian valtion lentokonetehdas vuodet 1924–1941. Samanniminen yritys aloitti toimintansa Bulgariassa vuonna 1995. 
1924–1941.
Alun perin tehdas perustettiin Božurišteen korjaamaan Bulgarian ilmavoimien saksalaisalkuperäisiä lentokoneita. DAR alkoi kuitenkin pian valmistaa näiden kopioita. Se osti 1930-luvulla tuotantolisenssin Focke-Wulf Fw 44 -koneen valmistukseen. Tehdas valmisti myös suunnittelemiaan lentokoneita, mutta vain harvoja näistä tehtiin sarjatuotantona. DAR-10-konetta tehtiin piensarja. Tsvetan Lazarov oli DAR-yhtiön pääsuunnittelija. Hän suunnitteli muun muassa tehtaan viimeisen lentokoneen, DAR-11-hävittäjän, vuonna 1941. Se tosin ei edennyt piirustuksia pitemmälle. Kolmannen valtakunnan hyökkäys Neuvostoliittoon lopetti tämän tehtaan tuotannon Saksan varustelun ottaessa komennon Romanian teollisuudessa.
1995–.
Vuonna 1995 uusi DAR-niminen yhtiö suunnitteli DAR-11/13- ja DAR-21-koneet. DAR-21:n tuotanto alkoi vuonna 2000. Muita yhtiön tuotteita ovat DAR-21S, DAR-23 (jatkoversio Prio) ja DAR Speedster. Vuonna 2008 alkoi DAR Solon valmistus.
DAR Aircraft -yhtiön johtaja on Tony Ilieff. Suunnittelusta vastaavat professori Atanas Hasamsky ja professori Georgi Anestev.
Etchu Tabe

Etchu Tabe (s. 12. heinäkuuta 1986 Buéa, Kamerun) on Kamerunissa syntynyt yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Aiemmin Tabe on edustanut ammattilaistasolla Suomessa Rovaniemen Palloseuraa, Kuopion Palloseuraa, ruotsalaista Ljungskile SK:ta Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa sekä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa.
Tabe muutti Yhdysvaltoihin 13-vuotiaana ja hänellä on sekä Kamerunin että Yhdysvaltain passit. Hänen isänsä pelasi Yhdysvalloissa jalkapalloa ammatikseen, mutta Tabe itse ei ajattelut ammattilaisuutta, vaan hän alkoi pelata jalkapalloa tosissaan vasta vanhemmalla iällä. Hänen kykynsä huomattiin 19-vuotiaana ja alkuvuodesta 2008 Tabe muutti Ruotsiin ja solmi ammattilaissopimuksen Ljungskile SK:n kanssa. Aiemmin hän oli pelannut jalkapalloa yliopistosarjoissa Georgian osavaltiossa. Tabe menestyi Ljungskilessä suhteellisen hyvin ja tuli muun muassa valituksi Allsvenskanin kuukauden pelaajaksi. Kahden Ruotsissa vietetyn vuoden jälkeen Tabe teki sopimuksen Rovaniemen Palloseuran kanssa, kun Ljungskile SK:n entinen valmentaja David Wilson oli suositellut joukkuetta ja valmentaja John Allenia hänelle. Tabe vakuuttikin valmennusjohdon Oulussa pelatussa Umbro Cupissa ja solmi vuoden mittaisen sopimuksen. Hänen perässään olivat myös jotkut suomalaiset veikkausliigaseurat, mutta Tabe itse halusi Rovaniemelle.
Urheilulehti nimesi kesäkuussa 2010 Taben Ykkösen parhaaksi pelaajaksi. Kausi päättyi lopulta nousuun Veikkausliigaan. Kausi 2011 päättyi RoPSin putoamiseen takaisin Ykköseen. Kauden jälkeen julkaistiin Taben siirto Kuopioon. Tabe opiskelee biologiaa Atlantan yliopistossa Georgiassa.
Kara (yhtye)

Kara () oli eteläkorealainen yhtye, joka tunnetaan muun muassa kappaleista "Mister", "Lupin", "Honey" ja "Jumping". Kara julkaisi ensimmäisen albuminsa 2007. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Gyuri, Seungyeon, Sunghee ja Nicole. Sunghee jätti yhtyeen 2008, ja samana vuonna yhtyeeseen liittyivät uudet jäsenet Goo Hara ja Jinyoung. Nicole ja Jinyoung lähtivät 2014, ja tilalle tuli uusi jäsen Youngji. Gyuri, Seungyeon ja Goo Hara eivät solmineet levy-yhtiön kanssa jatkosopimusta 2016, joten yhtye jäi tauolle. Goo Hara teki itsemurhan 2019.
Kara tekee paluun viisijäsenisenä marraskuussa 2022. Yhtye juhlii 15-vuotisjuhlapäiväänsä julkaisemalla "Move Again" EP:n.
Kuivilla

Kuivilla ("Dry", 2003) on yhdysvaltalaisen kirjailijan, Augusten Burroughsin, (s. 1965, Pittsburgh) kolmas teos. "Kuivilla" on järjestyksessä toinen Burroughsilta suomennettu teos. Ensimmäinen suomennos Juoksee saksien kanssa on Burroughsin tunnetuin teos ja tämä on sille itsenäinen jatko-osa. Sekä "Kuivilla" että "Juoksee saksien kanssa" ovat Arto Leivon suomentamia.
Juoni.
New Yorkiin muuttanut parikymppinen päähenkilö työskentelee menestyvästi mainosalalla ja on alkoholisoitunut. Tilanne kulminoituu päähenkilön työnantajan asettaessa ehdot: irtisanominen tai vieroitushoito. "Kuivilla" on itseironinen ja mustalla huumorilla kerrottu tarina kuiville pyrkivästä nuoresta miehestä homoseksuaaleille suunnatussa vieroitushoitolassa.
Mario Merz

Mario Merz (1. tammikuuta 1925 Italia – 9. marraskuuta 2003) oli italialaiseen Arte Povera -ryhmään kuuluva taiteilija. Hän teki kymmeniä iglun muotoisia teoksia vuodesta 1968 lähtien. Merzin töille on tunnusomaista sekä luonnonmateriaalien käyttö että niiden metaforat sekä idea jatkuvuudesta ja toistosta. Merzin työ perustuu usein Fibonaccin lukuun, kaavaan, jolla usein esitetään luonnon matemaattista olemusta. Vuonna 1969 Merz kiinnostui keskiajalla eläneen italialaisen matemaatikko Fibonaccin tutkimasta numeraalisesta sarjasta 1-1-2-3-5-8-13-21, eli Fibonaccin lukujonosta.
Taide.
Nuorena miehenä Merzillä oli voimakkaita antifasistisia ajatuksia, joiden vuoksi hänet vangittiinkin. Nuoruusvuosien aktivismi vaikutti myös hänen taiteeseensa, jossa poliittinen ja kulttuurinen kiinnostus käyvät vuoropuhelua. Hän ansaitsi tuolloin aseman intellektuellina taiteilijana, joka uskalsi kyseenalaistaa aikansa kulttuurin. Merz esitti taiteessaan kysymyksiä hyvistä ja pahoista voimista, luonnon ja ihmisen suhteesta, tiedostetusta ja tiedostamattomasta. Hän tutki aktiivisuuden ja passiivisuuden, positiivisen ja negatiivisen vuorovaikutusta.