tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Beta Pictoris b

Beta Pictoris b on eksoplaneetta, joka löydettiin 18. marraskuuta 2008 suoran kuvaamisen menetelmällä. Se kiertää A-tyypin pääsarjan tähteä Beta Pictoris noin 63 valovuoden päässä Maasta, Maalarin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 9,2 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 21,6 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 7 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen. Se on nuori, noin 20 miljoonan vuoden ikäinen planeetta.
Vuonna 2014 Beta Pictoris b:stä tuli ensimmäinen eksoplaneetta, jonka vuorokauden pituus oli määritetty. Pituudeksi määritettiin vain 8 tuntia, mikä on huomattavasti vähemmän kuin yhdelläkään aurinkokunnan planeetoista. Tuloksen mukaan planeetta pyörii päiväntasaajallaan 100 000 kilometrin tuntinopeudella.
2,5-dinitrotolueeni

2,5-Dinitrotolueeni (C7H6N2O4) on nitrattu aromaattinen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisessa synteesissä räjähteitä ja väriaineita valmistettaessa. 2,5-Dinitrotolueenin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,3-, 2,4-, 2,6-, 3,4- ja 3,5-dinitrotolueenit.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 2,5-dinitrotolueeni on keltaisia tai oransseja kiteitä. Yhdiste liukenee erittäin niukasti veteen ja paremmin hiilidisulfidiin ja useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja bentseeniin. 2,5-Dinitrtotolueeni ärsyttää hengitysteitä ja ihoa. Yhdisteen nielemisestä voi aiheutua huonovointisuutta, kouristuksia, tajuttomuus ja methemoglobiinin muodostumisesta aiheutuva ihon sinertyminen. Aine voi olla karsinogeeninen.
Valmistus ja käyttö.
2,5-Dinitrotolueenia voidaan valmistaa nitraamalla tolueenia, o-nitrotolueenia tai m-nitrotolueeniaa. Näissä reaktioissa muodostuu myös muita dinitrotolueeni-isomeereja.
2,5-Dinitrotolueenia käytetään räjähteiden ja väriaineiden valmistamiseen. Yhdiste voidaan pelkistää 2,5-tolueenidiamiiniksi.
Son of Saul

Son of Saul (televisioesityksessä myös Saulin poika, ) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut unkarilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut László Nemes. Elokuva sijoittuu Auschwitziin ja seuraa kaasukammioihin työskentelemään pakotettua juutalaismiestä, joka uskoo löytäneensä oman poikansa ruumiin uhrien joukosta. Elokuva on palkittu useilla tunnustuksilla, esimerkiksi Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnolla vuonna 2015, parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnolla vuonna 2015 ja parhaan ulkomaisen elokuvan Golden Globe -palkinnolla vuonna 2016.
Tuotanto.
"Son of Saul" on ohjaajansa László Nemesin esikoisohjaus, jonka hän käsikirjoitti yhdessä Clara Royerin kanssa. Elokuva perustuu tuhoamisleireillä työskennelleiden sonderkommandon jäsenten muistelmiin, jotka Nemes löysi sattumalta työskennellessään Béla Tarrin apulaisohjaajana Pariisissa. Käsikirjoittajakaksikko kirjoitti tarinaa useita vuosia historioitsijoiden avustuksella. 
Haastavan aiheensa vuoksi projektilla oli hankaluuksia saada rahoitusta. Lopulta elokuva kuvattiin täysin unkarilaisella rahoituksella 1,5 miljoonan euron budjetilla. Elokuva on kuvattu käsivarakameralla, joka seuraa konemaisesti työtään tekeviä vankeja hyvin läheltä erikoislähikuvissa ja lähikuvissa, usein avaamatta laajempaa näkymää. 
Juoni.
Saul on osa Auschwitz-Birkenaun sonderkommandoa, juutalaisten vankien yksikköä joka työskentelee kaasukammioilla tuhoamisleirillä. Miehet huolehtivat leirille tuotujen vaatteista, omaisuudesta ja ruumiiden polttamisesta. Saul löytää kaasutettujen joukosta nuoren miehen, jota uskoo omaksi pojakseen. Alkaa selviytymistaistelu, jossa Saul yrittää saada ruumiille rabbin siunauksen vaihtaen ja käyden kauppaa pienillä palveluksilla ja esineillä. Leirillä syttyy kapina. Saul pakenee ruumiin kanssa. Hän ei kuitenkaan pysty kannattelemaan ruumista, joka kelluu pois kun Saul on ylittämässä jokea. Paenneet kokoontuvat latoon, johon nuori paikallinen poika ohjaa takaa-ajavat keskitysleirin vartijat. 
Vastaanotto.
"Son of Saul" sai ensi-iltansa vuoden 2015 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se voitti Grand Prix -palkinnon. Elokuva voitti myös parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2015 ja vuonna 2016 Golden Globe -palkinnon parhaana ulkomaisena elokuvana. Vuonna 2016 "Son of Saul" äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 40 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Etenkin kriitikot pitävät elokuvaa lähes yksimielisesti mestariteoksena, yhtenä parhaista holokaustista tehdyistä elokuvista.
Specie Resumption Act

Specie Resumption Act oli Yhdysvalloissa 14. tammikuuta 1875 hyväksytty lakiehdotus, jonka myötä Yhdysvallat palasi takaisin kultakantaan. Laki astui voimaan vuoden 1879 alussa.
Specie Resumption Act päätti vuosia kestäneen kiistan siitä, pitäisikö Yhdysvaltain dollarin olla sidottu johonkin jalometalliin vai ei (ns. fiat-raha). Vihreäselkäisiä dollareita alettiin painamaan Yhdysvaltain sisällissodan aikaan, kun Unionilla ei ollut varaa maksaa liikkeelle laskemiaan valtionobligaatioita takaisin. Koska vihreäselkäisiä dollareita ei ollut sidottu mihinkään jalometalliin, laski niiden arvo nopeasti niiden nimellisarvon alapuolelle. Tämän takia velkaantuneet yhdysvaltalaiset - joista valtaosa oli kotoisin vanhoista etelävaltioista - halusi pysyä vihreäselkäisissä dollareissa, kun taas velanantajat - jotka olivat pääosin pohjoisvaltiolaisia - halusivat palata takaisin kultakantaan.
Muotitalo Ra-Ke

Muotitalo Ra-Ke eli Ra-Kel Oy oli Turussa vuodesta 1948 vuoteen 2016 toiminut naisten vaatetusliike. Erityisesti morsius- ja juhlapuvuistaan tunnettu liike joutui lopettamaan toimintansa tammikuussa 2016 lähes 70 vuoden jälkeen postimyynnin aiheuttaman kiristyneen kilpailun ja kohonneiden vuokrakustannusten takia. Yrittäjä Rakel Ruokonen palkittiin lokakuussa 2015 kuusi vuosikymmentä kestäneestä urastaan Suomessa ensi kertaa jaetulla Suomen Yrittäjien timanttiristillä.
Muotitalo Ra-Ken perustivat vuonna 1948 sisarukset Rakel ja Rauha Ruokonen. Alun perin tilausompelimona Martin kaupunginosan Stålarminkadulla toiminut liike laajeni valmisvaateteollisuuden nousun myötä vaatteiden vähittäiskauppaan mutta teki pitkään morsiuspukuja omassa ompelimossa. Ensimmäinen liike avattiin Puutarhakadulle, ja vuodesta 1969 Ra-Ke sijaitsi aivan kaupungin keskustassa, ensin 40 vuotta Kauppiaskatu 9:ssä ja viimeiset vuodet Yliopistonkatu 13:ssa.
Ra-Ken menestyksekkäintä aikaa oli 1970-luvun alku, jolloin pitkät iltapuvut nousivat suosioon, kun mentiin hienoihin turkulaisravintoloihin, kuten Kiltaan ja Itämereen. Sittemmin Ra-Ken pukuja nähtiin Linnan juhlissa ja Miss Suomi -kilpailuissa. Viimeisinä vuosina liikkeen 10 000 tuotteesta valtaosa oli kuitenkin arkivaatteita. Ra-Kessa oli parhaimmillaan 33 työntekijää, joista 11 oli ompelijoita.
Loppuaikoina yrityksen omisti 88-vuotias Rakel Ruokonen ja hänen kaksi niin ikään jo eläkeikäistä tytärtään. Heistä Säde Lindholm valittiin vuonna 2011 Turun yrittäjänaiseksi. Yrityksen nimi oli 18. tammikuuta 2012 saakka Leninkiliike Ra-Kel Oy.
Leo J. Manner

Leo Johannes Manner (1. heinäkuuta 1886 Helsinki — 23. huhtikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti nimimerkkejä "Aarne Hyyppärä", "Niilo Lehto", "J. (Jorma) Maanpää", "Jussi Mantero", "Memento" ja "Yrjö Tirmu". 
Manner avioitui Helsingissä 8. heinäkuuta 1921 viipurilaisen Elsie Kukkosen (1893 — 6. joulukuuta 1921) kanssa, joka päivää ennen kuolemaansa espanjantautiin ehti synnyttää tyttären, Eeva-Liisa Mannerin. Leo J. Manner ei ottanut tytärtään hoiviinsa, vaan tämä vietiin puolen vuoden päästä äitinsä vanhempien huollettavaksi. Manner avioitui myöhemmin uudelleen, mutta ei juuri viettänyt aikaansa vaimonsa ja toisen tyttärensä kanssa.
Manner oli ammatiltaan toimittaja ja kustannusvirkailija.
Teoksia.
Nimimerkillä "Aarne Hyyppärä":
Nimimerkillä "Niilo Lehto":
Nimimerkillä "J. Maanpää":
Nimimerkillä "Jussi Mantero":
Nimimerkillä "Memento":
Suomennoksia.
Nimellä "Leo J. Manner":
Nimimerkillä "Aarne Hyyppärä":
Nimimerkillä "Niilo Lehto":
Nimimerkillä "J. Maanpää":
Nimimerkillä "Yrjö Tirmu":
Mercedes-Benz SL-sarja (W107)

Mercedes-Benz W107 on Mercedes-Benz SL-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1971–1989. Se korvasi edeltäneen W113-mallin ja seuraajaksi tuli R129.
Mercedes-Benz W107 (1971–1989).
Mercedes-Benz W107 kehitettiin rinnakkain S-sarjan (W116) kanssa, joka tuli markkinoille vuotta myöhemmin. Akselistot otettiin W114/W115-sarjasta. Autossa esiteltiin turvallisuusteknisiä uudistuksia, joita nähtiin myöhemmin myös W116- sekä osittain W114/W115-sarjoissa. Polttoainesäiliö siirrettiin tavaratilan pohjasta taka-akselin yläpuolelle suojatumpaan paikkaan peräänajojen varalta. Ajovalot olivat vaakasuuntaiset ja niiden vilkut levittäytyivät sivulle parantaen niiden näkyvyyttä sivusuunnasta. Myös takavalot saivat urituksen, joka piti ne paremmin puhtaana kerääntyvää likaa vastaan. A-pilareihin oli sijoitettu sivuikkunoita likavedeltä suojaavat vedenohjauslistat. Myös sivupeilit olivat suuremmat kuin viimeksi esitellyissä W114/W115- ja W108/W109-sarjoissa käytetyt.
Ohjaamon turvallisuutta oli parannettu pehmustetuin materiaalein, osumasta periksiantavien kytkinten ja painikkeiden sekä uuden pehmustetun nelipuolaisen ohjauspyörän ansiosta.
Ensimmäisenä esiteltiin irrotettavalla kovakatolla varustettu avomalli SL ja puoli vuotta myöhemmin tuli myös nelipaikkainen coupé-korinen SLC. Sen akseliväli oli SL:ää 36 senttimetriä pidempi.
Ensimmäiset mallit olivat 200-hevosvoimaisella moottorilla varustetut 350 SL ja SLC. Keväällä 1973 tulivat 4,5-litraiset (225 hv) 450-mallit, jotka olivat olleet Yhdysvalloissa jo aiemmin myynnissä. Syksyllä 1974 esiteltiin 280:t, joiden 185-hevosvoimaista moottoria oli käytetty useissa muissa malleissa.
Syksyllä 1977 esiteltiin uudet 5,0-litraiset (240 hv) 450-mallit, joiden kevytmetallista valmistettu moottori oli 43 kiloa aikaisempaa kevyempi. Painoa kevennettiin myös alumiinisilla konepellillä, vanteilla ja takaluukulla.
Alkuvuodesta 1980 SL ja SLC saivat samat moottorit kuin uusi S-sarja (W126). Mallivaihtoehdot olivat 280, 380 ja 500. ABS-jarruja alettiin tarjota lisävarusteina. Ulkoisesti uudet mallit tunnisti etuspoilerista. SLC:n valmistus päättyi vuonna 1981. 
SL sai vuonna 1985 jälleen uudet S-sarjasta peräisin olevat moottorit, joiden merkinnät olivat 300, 420 ja 500. Yhdysvalloissa tarjolla oli myös 560 SL. Jousitusgeometriaan ja sisustukseen tehtiin samaan aikaan uudistuksia. 
450SLC 5.0.
450SLC 5.0 -mallissa oli alumiinisella moottorilohkolla oleva uusi M117-V8-moottori. Koripaneeleissa käytettiin alumiinia painon alentamiseksi. Autolla voitettiin Norsunluurannikon ralli 1979.
Serge Moscovici

Serge Moscovici (oik. "Srul Herş Moscovici") (14. kesäkuuta 1925 Brăila, Romania – 15. marraskuuta 2014 Pariisi, Ranska) oli romanialaissyntyinen, Ranskassa elänyt sosiaalipsykologi ja yhteiskuntatieteilijä.
Tutkimukset.
Moscovicin väitöskirja (La psychanalyse, son image, son public) hyväksyttiin Sorbonnen yliopistossa vuonna 1961 ja vuonna 1964 hänet valittiin École pratique des hautes étudesin sosiaalitieteiden osaston johtajaksi (1975 lähtien École des Hautes Études en Sciences Sociales (ÉHÉSS)).
Moscovicin tutkimuksissa painottuu sosiaalipsykologian yhteiskunnallisuus, jota on pidetty eurooppalaisen sosiaalipsykologian määrittävänä piirteenä erotuksena Yhdysvalloissa tehdylle tutkimukselle. Moscovici oli 1960-luvulta alkaen keskeinen tutkija ns. eurooppalaisen sosiaalipsykologian syntymisessä. Toisaalta hän itse työskenteli useaan otteeseen Yhdysvalloissa. Moscovicia pidetään erityisesti vähemmistöjen vaikutusta ja sosiaalisia representaatioita koskevan tutkimuksen uranuurtajana. Hän kehitti myös joukkopsykologiaa ja ryhmäpolarisaatiota koskevaa tutkimusta.
Moscovici oli kiinnostunut siitä, mikä saa aikaan muutoksen sosiaalisessa järjestelmässä. Vastoin aiempaa käsitystä hän osoitti, että määrätietoinen ja johdonmukaisesti mielipiteitään esittävä vähemmistö pystyi vaikuttamaan ryhmän päätöksentekoon ja toimintaan. Tutkimukset ovat osoittaneet, että enemmistön ja vähemmistön vaikutus on laadullisesti erilaista.
Väitöskirjassaan La psychanalyse, son image, son public (1961) Moscovici loi pohjan niin sanotulle sosiaalisten representaatioiden lähestymistavalle. Väitöskirjan innoittajana toimi halu tutkia sosiaalisen tiedon muotoja modernissa yhteiskunnassa. Sosiaalisten representaatioiden käsitteelliset juuret ovat sosiologi Émile Durkheimin kollektiivisten representaatioiden käsitteessä. Durkheimin tutkimissa perinteisissä yhteiskunnissa yhteisön jäsenet jakoivat kollektiivisina representaatioina myyttien, legendojen ja uskonnon kaltaisia käsityksiä. Moscovici keskittyi mielikuviin ja arkikäsityksiin, joita muodostetaan ja ylläpidetään alati muuttuvassa yhteiskunnassa. Hän määrittelee sosiaaliset representaatiot jaetuiksi arkiteorioiksi, jotka ovat arvojen, ideoiden ja käytäntöjen muodostamia. Sosiaalisten representaatioiden funktio on luoda sosiaalinen järjestys, joka mahdollistaa orientoitumisen maailmassa. Lisäksi ne mahdollistavat yhteisön jäsenten keskinäisen kommunikaation luomalla yhteisen koodiston, joka luokittelee ja nimeää sosiaalisen todellisuuden elementit. Sosiaalisten representaatioiden tutkimus on saanut suosiota Euroopan lisäksi erityisesti Etelä-Amerikassa.
Perhesuhteet.
Ranskalainen poliitikko ja entinen europarlamentin jäsen Pierre Moscovici on Serge Moscovicin poika.
Lähteet.
Pirttilä-Backman, Anna-Maija &amp; Helkama Klaus (2001). Serge Moscovici: Sosiaaliset representaatiot. Teoksessa Vilma Hänninen, Jukka Partanen &amp; Oili-Helena Ylijoki (toim.) Sosiaalispsykologian suunnannäyttäjiä (ss. 253-274). Vastapaino: Tampere.
Alexander Wolz

Alexander Wolz (s. 21. tammikuuta 1991 Kempten) on saksalainen maastohiihtäjä. Wolz edustaa TSV Buchenberg -seuraa.
Wolz debytoi maailmancupissa joulukuussa 2011 Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä sijoittuen sijalle 63. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 Liberecin perinteisen sprintistä ollen 22:s. Wolzin paras maailmancup-sijoitus on 14. tila Davosin perinteisen sprintistä vuoden 2013 helmikuulta.
Wolz osallistui vuoden 2013 MM-kilpailuihin Val di Fiemmessä ollen sprintin 44:s.
Everything Has Changed

Everything Has Changed on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale, jolla laulaa myös englantilainen laulaja-lauluntekijä Ed Sheeran. Kappale julkaistiin Swiftin albumilla "Red" 22. lokakuuta 2012. Kappaleen ovat säveltäneet Swift, Sheeran. Tuottajana toimi Butch Walker.
Kappale julkaistiin albumin kuudentena virallisena singlenä 23. kesäkuuta 2013. Se pääsi singlelistojen kymmenen kärkeen Isossa-Britanniassa ja Irlannissa. Yhdysvalloissa se oli listasijalla 32. Kappale on myynyt platinaa muun muassa Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. 
”Everything Has Changed” on romanttinen balladi ja tyyliltään folkpopmusiikkia. Sanoituksissa laulaja sanoo haluavansa tutustua uuteen ihastukseensa paremmin.
Swift julkaisi kappaleesta uuden version ”Everything Has Changed (Taylor’s Version)” albumilla "Red (Taylor’s Version)" vuonna 2021. Hän on levyttänyt vanhaa tuotantoaan uudelleen levy-yhtiökiistojen takia. Sheeran on mukana myös uudella versiolla.
Tuotanto.
Swift on kertonut kirjoittaneensa kappaleen Sheeranin kanssa omalla takapihallaan. Kappaleen tuottajana toimi Butch Walker. Swift pyysi tuottajaksi Walkeria, koska hän ihaili tämän taitoa tuoda tunne esiin musiikissa. 
”Everything Has Changed” on romanttinen balladi. Tyyliltään kappale kuuluu folkpop-genreen. Sanoitukset kertovat uuden ihmisen tapaamisesta ja ihastumisesta. Laulaja sanoo haluavansa tutustua ihastukseensa paremmin. 
Julkaisu ja vastaanotto.
”Everything Has Changed” vuosi internetiin 17. lokakuuta 2012, muutamaa päivää ennen "Red"-albumin julkaisua. Albumi julkaistiin virallisesti 22. lokakuuta.
Kappaleesta tuli albumin kuudes virallinen single 24. kesäkuuta 2013. Kappale menestyi parhaiten Isossa-Britanniassa ja Irlannissa. Se oli parhaimmillaan Britannian singlelistan sijalla 6 ja Irlannin listan sijalla 5. Yhdysvalloissa kappale pääsi listasijalle 32. Singlen on sittemmin myynyt platinaa muun muassa Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. 
Kappale sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta. "Billboard" kritisoi itse sävellystä, mutta kehui Sheeranin herkkiä lauluosuuksia. "Digital Spyn" Robert Copsey kirjoitti, että kappale itsessään on jo kuultu, mutta Swift ja Sheeran jättävät yhdessä kuuntelijalle harvinaisen lämmön tunteen.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Los Angelesissa ja San Antoniossa sekä julkaistiin YouTubessa 6. kesäkuuta 2013. Video kertoo Swiftiä ja Sheerania muistuttavista lapsista, jotka käyvät yhdessä koulua ja ihastuvat toisiinsa. Swift ja Sheeran esittävät heidän vanhempiaan. "Billboard" kutsui videota mahdottoman suloiseksi musiikkivideoksi.
Malininperä

Malininperä myös Malininkangas on asuinalue ja toimintakeskus Simojoen pohjoisrannalla Simon kunnassa. Alue koostuu pääasiassa Malininkankaan toimintakeskuksesta, mutta alueelle on kaavoittettu asuinaluetta ja kesämökkitontteja. Vastarannalla sijaitsee Tikkasen asuinalue.
Malininkankaan toimintakeskus.
Malinin toimintakeskus käsittää pääasiassa koko Malinina tunnetun alueen. Toimintakeskus on monipuolinen: kesäisin alueella on 20 kilometriä valaistua lenkkeilyreittiä ja pururata. Malinissa on myös ympärivuotinen frisbeegolf-rata ja leikkipuisto. Talvisin Malininkankaalle nousee 25 kilometriä valaistua latua, jossa on perinteinen- ja luisteluhiihto väylät. Toimintakeskusta ylläpitää Simon kunta.
Kultamitali

Kultamitali on urheilukilpailuissa tai muissa kilpailuissa parhaiten sijoittuville kilpailijoille jaettava mitali. Olympialaisissa kultamitaleja on jaettu voittajille vuoden 1904 kesäolympialaisista lähtien. 
Kultamitali on suurissa urheilukilpailuissa yleensä nimensä mukaisesti kultaa, mutta pienemmissä urheilukilpailuissa se on usein vain kullattu tai esimerkiksi messinkiä. Kultamitali on saanut alkuperäisen innoituksensa Kreikan mytologiasta, jossa kulta-aika tarkoitti aikaa, jolloin ihminen eli jumalten luona. Myös muut mitalit ovat peräisin Kreikan mytologiasta.
Yleensä kultamitali annetaan henkilökohtaisissa kilpailussa vain yhdelle kilpailijalle, mutta esimerkiksi vuoden 2014 talviolympialaisten alppihiihdon naisten syöksylaskussa Slovenian Tina Maze ja Sveitsin Dominique Gisin jakoivat kultamitalin.
Liivesjärvi

Liivesjärvi on Keski-Suomessa Jämsän Länkipohjan lähellä sijaitseva järvi, joka kuukuu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 11,3 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Karttianvuoren juurella sen luoteispuolella. Vuoren jyrkät rinteet laskeutuvat järven lounaisosan rannassa suoraan veteen. Vuoren huippu kohoaa 65 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järven luoteisrantojen rantaviivaa seuraa Orivesi–Jyväskylä-rautatie niin, että se leikkaa osan järven lounaisrantaa alleen . Järven äänimaisemaan vaikuttaa myös valtatie 9, joka kulkee rautatien suuntaisena alle 200 metrin päässä järvestä. Järven kaakkoisrannassa on kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet valtatieltä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,3 metriä mpy. Siihen on johdettu muutama lyhyt kuivatusoja, mutta tärkein tulo-oja laskee Karttianjärvestä, joka sijaitsee 200 metrin päässä. Järvi laskee Liivesojaa myöten Sulunjärveen, jolloin ojalle tulee pudotusta metrin verran. Järvi kuuluu samaan vesireittiin, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa.
Vuoden 1965 peruskartassa rannoilla ei ollut rakennuksia, mutta seuraavassa vuoden 1986 kartassa on piirretty molemmat mökit.
Karttianjärvi

Karttianjärvi on Keski-Suomessa Jämsän Länkipohjan lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Karttianvuoren jyrkän luoteisrinteen juurella. Vuoren rinteet laskevat suoraan järven kaakkoisrannan veteen. Vuoren rinteen yläpäässä sijaitseva laki kohoaa 65 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Yli 350 metriä pohjoisempana kulkevien valtatien 9 ja Orivesi–Jyväskylä-rautatien liikenne kuuluu järvelle asti.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,4 metriä mpy. Siihen on johdettu kaivettu oja Vähän Valkeajärven ja Karttianjärven väliseltä suolta. Vähästä Valkeajärvestä tulee myös luontainen tulo-oja, joka laskee Karttianjärven koillispäähän. Karttianjärvi laskee Liivesjärveen, joka kuuluu samaan vesireittiin, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa.
Vuoden 1986 peruskartassa järven ja rinteen väliin on rakennettu tie Liivesjärvelle. Tietä ei ollut olemassa vielä vuoden 1965 kartassa.
Koivujärvi (Jämsä, Länkipohja)

Koivujärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan pohjoispuolella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Ison Lääläjärven ja Valkeajärven välisellä ylängöllä, loivassa painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja suota. Järven pohjoispuolelle tulee metsäautotie, joka alkaa yhdystieltä 14307.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,7 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ojia ja sen laskuoja laskee etelään Liiveslammin läpi valtatielle 9, josta sen vedet kulkeutuvat todennäköisesti Liivesjärveen. Liivesjärvi kuuluu vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Puffin Island

Puffin Island on usean saaren nimi. Useimmissa tapauksissa saaret ovat saaneet nimensä saarilla olevien tai niillä aiemmin olleiden lunniyhdyskuntien (engl. puffin) mukaan.
Puffin Island -nimisiin saariin kuuluvat ainakin:
Lapinjärvi (Jämsä)

Lapinjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Valkeajärven länsipuolella olevalla Lapinsuolla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen rannat ovat suota. Järvelle ei tule tietä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,6 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä metsäojaa, joista kolme tuovat suolta kuivatusvesiä. Etelärantaan laskee Ruutanan lammen laskuoja. Järvi laskee itärannasta lähtevällä laskuojalla Valkeajärveen. Valkeajärvi kuuluu vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa.
Vuoden 1965 peruskartassa järvelle oli jo kaivettu pohjoinen suo-oja. Ruutanan nimi oli tuolloin ”Rutajärvi”, mutta seuraavassa kartassa se kirjoitettiin ”Ruutana”.
Hotelli Korpilampi

Hotelli Korpilampi on Pandoxin operoima hotelli Espoon Lahnuksessa. Pääkaupunkiseudun ensimmäisen niin sanotun korpihotellin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1975 ja hotelli avattiin vuonna 1977. Hotelli tuli tunnetuksi vuoden 1977 Korpilampi-seminaarin yhteydessä. Hotellissa on yhteensä 156 huonetta ja 17 kokoustilaa. Lisäksi hotellissa on ravintola, kylpylä ja kuntosali. Hotelli Korpilammen entinen omistaja Lomaliitto meni vuonna 2009 konkurssiin. Hotelli oli Lomaliiton konkurssin jälkeen suljettuna 1,5 vuotta kunnes Pandox osti hotellin. 
Historiaa.
Korpilampi-hotellin rakentamisen käynnisti vuonna 1975 Helsingin Osuuskaupan, Enso-Gutzeitin ja Skopin muodostama yhteenliittymä nimellä Tornilampi-hanke. Pinta-alaltaan 17 hehtaarin alueelle rakennettiin tekolampi siirtämällä pois noin 60 000 kuutiometriä mutaa niin, että lammesta tuli paikoin 12 metriä syvä. Kallioinen hotellitonttikin tarvitsi suuria maanrakennustöitä, ennen kuin pohja 162 hotellihuoneen, viiden ravintolan ja 300-paikkaisen auditorion rakennukselle oli saatu aikaan. Hotellin viereen tehtiin 23-huoneinen asuntola henkilökunnalle. Hotellia markkinoitiin alusta asti yhteistyössä Finnlinesin kanssa GTS Finnjetin keskieurooppalaisille laivamatkustajille sopivana, mutta strategia ei tuottanut tulosta vaan 1980-luvun alussa HOK kyllästyi tappioihin ja myi Korpilammen ammattiyhdistysliikkeen omistamalle Lomaliitolle.
Vuonna 1989 hotelli Korpilammen viereen avattiin Vesipuisto Serena, ja myös hotellista alettiin käyttää nimeä Serena Korpilampi.
Korpilampi-seminaari.
Korpilampi-seminaari oli hotellissa vuonna 1977 järjestetty talouspoliittinen seminaari, jonka kokoonkutsuja oli Suomen silloinen pääministeri Kalevi Sorsa. Paikalle oli kutsuttu Suomen poliittisten puolueiden, etujärjestöjen ja elinkeinoelämän eliitti, osanottajia oli 350. Myyttiseen maineeseen nouseessa kokouksessa synnytettiin poliittinen konsensus Suomen tulevasta talouspolitiikasta.
Kankijärvi (Jämsä)

Kankijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee laeveän ja pohjoisivuiltansa jyrkkärinetisen Karttianvuoren koillispuolella. Vuoren rinteet muodostavat järven lounaisrannat ja ne laskeutuvat jyrkinä järveen. Järven pohjoispäässä on myös jyrkänteitä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järven lähiympäristössä on ollut kolme maatilaa, joista kaksi on edelleen viljelyssä. Järven rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee metsätiet valtatieltä 9 tai yhdystieltä 14249.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,5 metriä mpy. Siihen on johdettu yhdeksän metsäojaa, joista neljä tuovat suon kuivatusvesiä. Järvi laskee Vähään Valkaeajärveen vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa.
Vuoden 1965 peruskartassa karttaan oli merkitty enemmän peltopalstoja kuin nykyään. Kartassa ei ollut yhtään vapaa-ajan asuntoa, mutta vuoden 1986 kartassa ne ovat olleet jo kaikki.
Kalliojärvi (Jämsä, Hämepohja)

Kalliojärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Hämepohjan lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Isojärven Kaatselän ja Valkeajärven välisellä ylängöllä ja kahden mäen välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven luoteispuolella ja ylänköalueen reunalla sen ohittaa valtatie 9, josta tulee metsäautoteitä järven ohitse. Järven länsipuolella sijaitsee ampumarata.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,4 metriä mpy. Siihen on johdettu leveä kuivatusoja, joka alkaa Hirvijärvestä. Sen laskuoja laskee Valkeajärvellä Hietalahden suulle vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa.
Vuoden 1965 peruskartassa sen eteläpuolella oli suo ja lounaispuolella soranottoalue. Hirvijärven ympäriltä raivattuja peltoja ulottui kyseisen suon etelälaidalle, mitta Kalliojärvi on säilyttänyt metsäisen ilmeensä. Vuoden 1981 kartassa soranotto on laajentunut ja ilmeisesti päättynyt, koska kartassa on kirjoitettu alueen ylle ”Ampumarata”.
Hirvijärvi (Jämsä, Hämepohja)

Hirvijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Hämenpohjan lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 7,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Isojärven Kaatselän ja Valkeajärven välisellä ylängöllä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvelle tulee metsäautotie, joka lähtee yhdystieltä 14249.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,6 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä metsäojaaJärvi laskee ensin kalliojärveen, joka puolestaan laskee Valkeajärvelle vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa.
Vuosien 1965–1986 peruskartoissa järven pohjois- ja lounaispuolella oli raivattuna pienet peltopalstat, mutta ne on metsitetty.
Murhajärvi

Murhajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Hämepohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Murhavuoren ja Lullinvuoren välisessä kallioperän murroksessa. Järven lounaisrannassa on pieni jyrkännekin. Järven yläpuolella terassilla on sijainnut maatila, jota ei enää viljellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat rakentamatta. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy. Järveen ei tule muualta ojia, mutta sen eteläpuolella sijaitsevaan Hämejärveen on kaivettu yhdysoja. Järven vesi virtaa ilmeisesti molempiin suuntiin, sillä järven virallinen laskuoja virtaa pohjoiseen ja siellä se laskee 6,5 metriä alempana olevaan Valkeajärven Rummakkopohjaan, joka kuuluu vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen. Järvi on mahdollisesti bifurkaatiojärvi.
Historiaa.
Vuoden 1965 peruskartassa järven laskuojaksi merkitty etelään virtaava oja ja pohjoista ojaa ei ollut vielä kaivettu. Maatilan peltopalstoja sijaitsi erillään toisistaan järveä paljon korkeammalla. Niistä ei tullut järveen kuivatusojia. Pohjoiseen on kaivettu myöhemmin kuivatusoja, joka näkyy vuoden 1981 kartassa. Maatilan viljely on loppunut vuoden 1988 kartassa.
Kaakkolammi (Orivesi, Hirtolahti)

Kaakkolammi , joka kirjoitetaan myös Kaakkolampi , on Pirkanmaalla Orivedellä Hirtolahden lounaispuolella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Kaakkovuoren ja Mänttävuoren välisessä pitkittäisessä jyrkkärinteisessä laaksossa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat suota.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,7 metriä mpy.
Tunkelonlahti

Tunkelonlahti on Pirkanmaalla Orivedellä Tunkelossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä jas en rannat ovat puoliksi metsämaata ja suota. Järven pohjoispuolen rinteet ovat peltoaukeaa, mutta vastarannat ovat metsäisen mäen järveen laskeutuvia rinteitä. Järven lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 3281 haarautuvalta kylätieltä. Jämsän vastainen kuntaraja sijaitsee alle 200 metrin päässä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,6 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi pelto-ojaa. Järven lasku-uoma on 350 metriä pitkä Kartiskasalmi, joka on nykyään kapea oja. Se laskee Pitkäveteen, jossa laskuojalle tulee 30 senttimetrin pudotus.
Historiaa.
Vuoden 1930 Kaivannon kanavan tapaturmassa Längelmävesi ja samalla Koljonselkä menettivät paljon vettä ja vedenpinta aleni peräti kaksi metriä. Tässä yhteydessä myös Tunkelonlahden muoto muuttui, sillä järvi on nykyään vain puoli metriä korkeammalla kuin Koljonselällä. Jos rantaviiva seuraisi 85 metrin käyrää, kasvaisi järven pinta-ala jo silloin yli kaksinkertaiseksi. Järven alueen pinta-ala ennen tapaturmaa on ollut laajempi. Toisaalta näin voidaan havainnollistaa se seikka, että järvi olikin itse asiassa Koljonselän lahdenperukka. Tästä muistosta lienevät järven ja laskuojan nimetkin peräisin. Tilanteesta on olemassa Anders Colleenin vuonna 1752 piirtämä Längelmäen pitäjäkartta, josta tilane näkee vertaamalla vanhoja karttoja nykykarttojhin.
Vuosien 1957–1986 peruskartassa on peltomaita enemmän kuin nykyään. Myös järven kaakkoisrannat ovat olleet viljeltyjä.
Vähä Valkeajärvi (Jämsä)

Vähä Valkeajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan ja Eväjärven puolivälissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 11,7 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järven eteläpäässä on kallioinen niemi, joka jakaa järven eteläosan kahdeksi lahdeksi. Järven itärannan rantaveteen laskee suoraan korkean mäen rinteet. Mäki kohoaa 40 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 331 100 kuutiometriä eli 0,331 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 9,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven ainoassa syvänteessä järven keskikohdassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven luoteisrannalla Valkeajärven välisellä kannaksella ja siinä kulkevan valtatien 9 varrella on vuosikausia sijainnut levähdysalue ja kioski. Järven pohjoisosan rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet valtatieltä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä mpy. Siihen on johdettu yksi kaivettu ojia lounaasta päin. Järven lounaispäähän aivan luusuan viereen laskee kaakosta päin Kankijärven laskuoja. Kapean kannaksen yli ja valtatien ali laskee Valkeajärven 40 metriä pitkä laskuoja. Vähä Valkeajärvi laske Karttianjärveen, joka kuuluu samalle vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa.
Vuoden 1965 peruskartassa järvi oli autio ja sen luoteisrantaa pitkin kulki valtatie 9. Valtatielle on merkitty tienlevennys järven kohdalle vuoden 1981 karttaan ja seuraavaan karttaan vuodelta 1987 on levennykselle merkitty kioski. Pohjoisosan mökkejä ei näy vielä vuoden 1987 kartassa.
Pahajärvi (Jämsä, Länkipohja)

Pahajärvi on Keski-Suomessa Jämsän Länkipohjan pohjoispuolella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee metsämaastossa Niinistönmäen koillispuolella Ison Lääläjärven eteläpuolella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat soistuneet. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Sinne tulee metsäautotie, joka lähtee valtatieltä 9.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 164 metriä mpy eikä siihen ole johdettu ojia. Lampi laskee lyhyttä metsäojaa alavalle alueelle, mistä vedet joutuvat maaston muotojen mukaisesti Sulunjärvelle. Sulunjärvi kuuluu vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Länkipohjanlahteen.
Harolanlahti (Orivesi)

Harolanlahti on Pirkanmaalla Orivedellä Talviaisten kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Se on kaksiosainen järvi siten, että sen läntinen osa Tarkanlahti on yhteydessä suurempaan järvenosaan noin 10 metriä leveän salmen välityksellä. Tarkanlahti on alle 300 metriä pitkä ja 160 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvelle näkyy koillisessa 115 metriä järven vedenpinnan yläpuolelle kohoavan Harovuoren huippu. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä ja sen pohjoisrannat ovat peltomaata ja etelärannat metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee neljä maatilaa ja pari muuta kiinteistöä. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Järven etelärantaa seuraa valtatie 9 ja Orivesi–Jyväskylä-rautatie. Järven kiertää sen pohjoispuolelta yhdystie 14301.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy. Harolanlahden kummatkin järvialtaat ovat samalla korkeudella Lopenselän kanssa, jonka vedenpinta on samalla korkeudella Koljonselän kanssa. Harolanlahteen on johdettu muutama pelto-oja. Niiden lisäksi siihen laskevat Oinasjärven ja Eskolanjärven laskuojat sekä Talviaistenjoki, joka on Äväntäjärven laskujoki. Harolanlahden oma lasku-uoma laskee Tarkanlahdelta Lopenselän Ikkaanlahteen. Vesireitti jatkaa siitä Koljonselälle ja edelleen Längelmäveteen.
Historiaa.
Vuoden 1957 peruskartassa kartassa pohjoisranta oli vielä metrikköä, joka on raivattu pelloksi vuoden 1977 kartan julkaisuun mennessä. Talviaistenjoen suulla oli saari, joka vuoteen 1977 mennessä maatunut rantaan kiinni niemeksi.
Hepojärvi (Jämsä)

Hepojärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan Hiukkaan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Säkin Hiukkaanlahden ja Hepovuoren välissä avosuolla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sitä ympäröi peltoalue, jonka kaakkoisreunassa sijaitsee Hepovuori. Vuoren huippu kohoaa yli 65 metriä lammen vedenpinnan yläpuolelle. Sen lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa, joille tulee tiet yhdystieltä 3280.
Luontoarvot.
Lampea tai sen ympäröiviä alueita ei ole suojeltu, vaikka se mainitaankin Natura 2000 -alueiden luettelossa (FI0329002). Se on päässyt sinne lammella elävien uhanalaisten eliöiden ja katoavien kosteikkojen vuoksi.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,6 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi pelto-ojaa. Sen laskuoja laskee Maivian kautta Hiukkaanlahdelle, joka on Koljonselän Säkin lähes umpeen kasvamalla siitä kuroutunut lahdenpohjukka. Samaa laskuojaa käyttävät myös Iso-Heiniä ja Vähä-Heiniä.
Historiaa.
Anders Colleenin vuonna 1752 piirtämässä Längelmäen pitäjänkartassa on Hepojärvi piirretty pyöreäksi ja siihen on myös merkitty saari. Tuon kuvan perusteella järven suorannat voisivat olla vesijättömaata aikoinaan toimitetulle järvenlaskulle. Asian varmistamiseksi asiasta pitäisi olla suoria dokumentteja.
Vuosien 1965–1986 peruskartoissa lammen ympäristön peltomaat ja asutus ovat säilyneet muuttumattomina. Lammen kosteikko on myös ollut koskematon.
Löytynjärvi (Jämsä)

Löytynjärvi on Keski-Suomessa Jämsän Länkipohjasta 3,5 kilometriä kaakkoon sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaotsee Rajavuoren ja Löytnvuoren välisen Koukkusuon eteläpuolella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat suota.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,6 metriä mpy. Siihen on johdettu Koukkusuolta kuivatusoja sekä omalta suolta kolme lyhyttä ojaa. Sen laskuoja lähtee lammen itärannalta ja se laskee parin kilometrin päässä Hepojärveen.
Historiaa.
Vuoden 1965 peruskartassa lammen pohjoispuolella sijaitsi peltopalsta, joka liittyi länsipuolen maatilojen raivaustoimintaan. Lampeen laskeva suo-oja oli tuolloin vielä luontainen. Vuoden 1986 kartassa peltopalsta oli metsitetty ja Koukkusuo oli tiheästi ojitettu ja sen kuivatusoja laski lampeen.
Raukoselkä

Raukoselkä on Pirkanmaalla Orivedellä Leväslahden kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 100 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Leväslahden peltoaukean keskellä olevan kosteikon keskellä. Lammella ei ole kartan mukaan kovin paljon avovettä eikä myöskään saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat leveältä alalta avosuota. Sen lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa ja niiden lisäksi muuta haja-asutusta. Kosteikon luoteispuolelta sen ohittaa yhdystie 3280.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy. Siihen laskee luontaisestikin kaakosta päin Mikkolanjärven ja Vähäjärven yhteinen laskuoja. Siihen tulee myös kaakosta suoraksi kaivettu johto-oja, johon on kerätty peltojen kuivatusojia ja esimerkiksi kauempaa ojitetun Aukeasuon. Lammen kilometrin mittainen laskuoja laskee Koljonselän lounaispäässä Mustansuunlahteen.
Historiaa.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Raukoselän paikalla näkyy lahti, jonka rantaviiva seuraa samoja muotoja kuin 85–87,5 metrin korkeuskäyrä. Tämä lienee ollut tilanne ennen vuoden 1830 Kaivannon kanavan tapaturmaa, jossa Längelmäveden ja samalla Koljonselkä vedenpinta aleni pari metriä. Kalmbergin kartta on piirretty aineistoinaan tuon ajan pitäjänkarttoja, jossa edeltävä vedenpinnan korkeus on ollut vielä näkyvillä. Lammen selkä-attripuutti saattaa olla peräisin tuolta ajalta. Lahden pohjukassa sijaitsi Liveslahden kylä, johon kuului viisi maataloa. Niiden ympärillä oli vähän peltomaata ja laajat niityt.
Vuoden 1957 peruskartassa lammen nimi on vielä ”Raukolanselkä”. Muuten ei vuosina 1957–1986 tapahtunut lammelle tai sen lähiympäristössä suuria muutoksia.
Jänenjärvi

Jänenjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan taajaman lähellä Vilkkilän kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 8,2 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä, ja se sijaitsee Jänenvuoren lounaispuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Rantaviivan lähelle ulottuu kolme peltopalstaa, joita viljelee yksi maatila. Järvelle tulee tiet Vilkkilän kylästä valtatieltä 9 poikkeavilta teiltä. Valtatie ohittaa järven eteläpuolelta 150 metrin etäisyydeltä.
Vedenlaatu.
Haapaojan virtauma määrittää Jänenjärven vedenlaadun lähes täysin. Joessa sijaitsee kalankasvatuslaitos, joka rasittaa jokea ravinteillaan. Joen kalalaitoksen yläpuolella ovat fosforipitoisuudet olleet mittausten mukaan (2000-2006) loppukesäisin 8–14 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja typpipitoisuudet 310–380 µg/l. Vedenlaatu on siellä ollut karua tai lievästi rehevää, lievästi sameaa, vedenväri ruskeaa ja runsashumuksista. Veden yleislaatuluokka ja käyttökelpoisuusluokka on ollut hyvä, mutta kalankasvatuslaitoksen alapuolella luokitus on ollut enää tyydyttävä ja veden hygieniatasokin on hieman laskenut. Laitoksen jälkeen veden fosforipitoisuus on lisääntynyt 4–41 µg/l ja typpipitoisuus 30–180 µg/l. Tällainen vesi virtaa sitten Jänenjärven läpi Koljonselkään.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy. Järveen laskevat Jänenvuoren kummaltakin rinteen juurelta lyhyet metsäojat. Järvi on myös Haapaojan eli Vilkkilänjoen läpivirtausjärvi. Haapaoja saa alkunsa Myllyvedeltä ja se laskee 300 metrin jälkeen Koljonselän Säkkiin. Haapaoja alittaa matkallaan valtatien 9 ja Orivesi-Jyväskylä-radan.
Melontareitti.
Hallista Längelmäelle on opastettu melontareitti: Eväjärvi–Kilvenvesi–Velhonvesi–Kalkunjärvi–Myllyvesi–Haapaoja–Ylinenlampi–Jänenjärvi–Koljonselkä.
Ylinenlampi (Jämsä)

Ylinenlampi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan lähellä Vilkkilän kylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisen ylänköalueen painaumassa Jänenjärven lähellä Haapaojan uomassa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria, mutta se on matalana ruohottumassa umpeen. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat pensasto- ja metsämaata. Lammelle ei tule tietä, mutta sen lähellä kulmee valtatieltä 9 alkava yhdystie 14303.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu muita ojia, mutta se on Haapaojan läpivirtausjärvi. Haapaoja alkaa Myllyvedeltä ja laskee Jänenjärven kautta Koljonselän Säkkiin.
Historiaa.
Vuoden 1957 peruskartassa lampi oli merkitty ruovikkoiseksi ja ilmeisesti matalaksi lammeksi, jota ympäröi tulvaniityt. Lammen itäosia oli raivattu peltomaaksi, joita ei nykyään enää ole viljelyssä. Ne oli vuoden 1977 kartassa metsitetty. Nimitys Ylinenlampi tulee ilmeisesti Haapaojassa olevista muista lammista, sillä ennen Jänenjärveä on ollut olemassa nyttemmin suoksi kuivattuna Keskinenlampi.