tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nick Spaling

Nick Spaling (s. 19. syyskuuta 1988) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa sveitsiläistä Geneve-Servette HCtä Hänen lempipelaajiaan ovat Joe Sakic ja Doug Gilmour sekä lempijoukkue Toronto Maple Leafs.
Ura.
Kolmivuotisen junioriuransa Spaling pelasi OHL-joukkue Kitchener Rangersissa. Kykyjenetsijät arvioivat hänet 24. parhaaksi pohjoisamerikkalaiseksi kenttäpelaajaksi ennen . Hänet varasi toisella kierroksella vuorolla 58 Nashville Predators.
Kesällä 2008 Spaling teki Predatorsin kanssa tulokassopimuksen. Hän tienasi kolmivuotisesta sopimuksesta 1,95 miljoonaa dollaria. Spaling osallistui Predatorsin harjoitusleirille ja joutui myöhemmin aloittamaan kauden farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa. Kauden 2009–2010 alun jälkeen Spaling kutsuttiin Admiralsista Nashvilleen. Ensimmäisen NHL-ottelunsa Spaling pelasi 15. joulukuuta 2009. Hän teki heti myös ensimmäisen pisteensä syöttäessään Ryan Jonesin maalin Nashvillen 7–4 -voitossa Tampa Bay Lightningistä. Ensimmäinen maali syntyi 13. joulukuuta 2010 5–0 -voitossa New York Islandersia vastaan.
7. heinäkuuta 2011 Spaling teki Nashvillen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
27. kesäkuuta 2014 rajoitetusti vapaa pelaaja Spaling kaupattiin yhteydessä yhdessä Patric Hörnqvistin kanssa Pittsburgh Penguinsiin, joka antoi tilalle James Nealin. Penguins vältti välimieskäsittelyn 31. heinäkuuta 2014, kun teki Spalingin kanssa kaksivuotisen sopimuksen, josta Spaling saa 2,2 miljoonaa dollaria vuodelta. Ennen siirtymistä Penguinsiin hän pelasi Nashvillessa kuusi kautta.
Kaudella 2015–2016 hän pelasi Torontossa 35 ottelua pistein 1+6=7. Helmikuussa 2016 hän matkasi Roman Polákin kanssa San Jose Sharksiin, ja vastineena Sharks antoi kaupassa toisen kierroksen varausvuoronsa vuosien 2017 ja 2018 varaustilaisuuksiin sekä Raffi Torreksen.
FS Palestro (1862)

Palestro oli Ranskan laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu Palestro-luokan uiva patteri.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. kesäkuuta 1859 Bordeauxista Frere Armanilta ja sen köli laskettiin 25. toukokuuta 1859. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1862 ja se otettiin palvelukseen vielä syyskuun aikana.
Palvelus.
David Cazelles varusti alusta Rochefortissa maaliskuusta heinäkuuhun 1863. Alus siirrettiin toisen luokan reserviin 6. kesäkuuta 1863, mistä se siirrettiin kolmannen luokan reserviin (pois palveluksesta) 7. huhtikuuta 1864. Alus poistettiin Rochefortissa alusluettosta 21. kesäkuuta 1871 ja se romutettiin elokuusta 1871 seuraavana vuoden tammikuuhun.
Cerbère-luokka

Cerbère-luokka oli Ranskan laivaston neljän törmäyskeuloin varustetun aluksen muodostama alusluokka.
Alukset olivat puurunkoisia ja ne oli varustettu 10 jalan törmäyspuskurilla. Myöhemmin niiden aseistus vaihdettiin 19 kaliiperin Mle 1870 tykkeihin ja lisäksi asennettiin neljä 37 millimetrin tykkiä.
Kari Savio

Are (Aarre) Aulis Aarno Aaltonen, kirjailijanimi Kari Savio (20. elokuuta 1929 Tornio – 14. syyskuuta 2013) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia.
Nimellä "A. A. A. Aaltonen":
Nimellä "Kari Savio":
Harry Zolnierczyk

Harry Zolnierczyk (s. 1. syyskuuta 1987) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Anaheim Ducksin organisaatiossa.
Ura.
8. maaliskuuta 2011 Zolnierczyk teki vuoden mittaisen ja 0,9 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Alle viikkoa myöhemmin hän teki try out -sopimuksen Flyersin farmiseura Adirondack Phantomsin kanssa. Kaudella 2010–2011 Zolnierczyk teki Phantomsissa 16 pelissä kolme maalia ja syötti kaksi sekä istui 37 minuuttia jäähyllä.
Zolnierczyk pelasi ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa Phantomsissa 2011–2012. 18. lokakuuta 2011 Flyers kutsui hänet ylös hyökkääjä Andreas Nödlin loukkaantumisen seurauksena. Zolnierczyk teki ensimmäisessä NHL-ottelussaan myös ensimmäisen maalinsa Ottawa Senatorsia vastaan 45 sekuntia ennen kolmannen erän loppua. Seuraavana päivänä Zolnierczyk palasi Phantomsiin. 4. maaliskuuta 2013 Zolnierczyk sai neljän ottelun pelikiellon Ottawa Senatorsin Mike Lundinin telomisesta.
1. huhtikuuta 2013 Zolnierczyk kaupattiin Anaheim Ducksiin vastineeksi Jay Rosehillistä.
24. kesäkuuta 2013 Anaheim kauppasi Zolnierczykin uudelleen Pittsburgh Penguinsiin, josta tilalle tuli puolustaja Alex Grant. 12. heinäkuuta teki hänen kanssaan yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen. Ensimmäisen maalinsa Penguinsissa hän teki 21. joulukuuta 2013 4–3 -voitossa Calgary Flamesia vastaan.
1. heinäkuuta 2014 Zolnierczyk lähti Penguinsista ja teki vapaana agenttina New York Islandersin kanssa yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen.
Miika Niemi

Miika Niemi (s. 4. maaliskuuta 1994 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseurassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Niemi on Vaasan Palloseuran kasvatti. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki kaudella 2012, mutta vasta kaudella 2014 hän alkoi saada enemmän vastuuta pelaamassa kokoonpanossa. Jalkapallon lisäksi Miika Niemi soittaa rumpuja Markus Paija -yhtyeessä.
Hochfilzenin ampumahiihtokeskus

Hochfilzenin ampumahiihtokeskus () on Hochfilzenissä Pillerseetalin laaksossa Itävallassa sijaitseva ampumahiihtostadion.
Stadionilla kilpaillaan vuosittain ampumahiihdon maailmancupissa. Hochfilzen on myös järjestänyt ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut kokonaisuudessaan kolmesti; vuosina 1978, 2005 ja 2017.
Stadion on valmistunut vuonna 1967 ja sitä on remontoitu ja laajennettu vuosina 2004 ja 2016 seuraavan vuoden maailmanmestaruuskilpailuja varten.
Lassi Nurmos

Lassi Nurmos (s. 24. heinäkuuta 1994 Haukipudas) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Nurmos debytoi Veikkausliigassa kaudella 2014 RoPS:in riveissä. Nurmos edusti urallaan pisimpään AC Oulua, jossa hän pelasi yhteensä 188 sarjaottelua.
Seurajoukkueet.
Lassi Nurmoksen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2011, kun hän nousi vain 16-vuotiaana Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Nurmos pelasi kausina 2011–2013 yhteensä 54 Ykkösen ottelua. Kaudella 2013 joukkueen kapteeniksi valittu Nurmos pelasi vain seitsemän ottelua, kun vakava loukkaantuminen päätti kauden jo kesäkuussa.
Nurmos siirtyi kaudeksi 2014 Veikkausliigassa pelanneeseen RoPS:iin. Nurmos debytoi Veikkausliigassa 23. huhtikuuta 2014 ottelussa RoPS–FC Inter. Nurmos pelasi kaudella 2014 yhteensä 16 liigaottelua, joista 12 avauskokoonpanossa. RoPS oli kaudella 2014 Veikkausliigassa kymmenes. RoPS ja Nurmos purkivat sopimuksen Veikkausliiga-kauden alettua huhtikuussa 2015 ja Nurmos siirtyi takaisin Ykköseen AC Oulun riveihin. Nurmos pelasi kausina 2015–2016 yhteensä 53 Ykkösen ottelua. Hän saavutti kaudella 2016 sadan sarjaottelun rajan AC Oulun paidassa ja toimi toistamiseen joukkueen kapteenina.
Nurmos siirtyi kaudeksi 2017 Veikkausliigassa pelanneeseen PS Kemiin. Nurmos valittiin joukkueen kapteeniksi, ja hän pelasi kaudella 2017 yhteensä 22 liigaottelua, joista 18 avauskokoonpanossa. PS Kemi oli kaudella 2017 Veikkausliigassa kymmenes. Nurmos palasi kaudeksi 2018 jälleen Ykkösen AC Ouluun. Hänet valittiin kolmannen kerran joukkueen kapteeniksi, ja Nurmos pelasi kaudella 2018 yhteensä 22 Ykkösen ottelua. Nurmos teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa myös kausista 2019–2020. Kaudella 2019 Nurmos pelasi yhteensä 27 Ykkösen ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Nurmos pelasi kaudella 2020 yhteensä 21 ottelua AC Oulun kapteenina, kun joukkue voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Hän teki AC Oulun kanssa sopimuksen myös kaudesta 2021.
Kaudeksi 2022 Nurmos siirtyi FC KTP:hen, jossa hän pääsi juhlimaan nousua Veikkausliigaan heti kauden 2022 päätteeksi. Nurmos pelasi KTP:ssä lopulta kauden 2023 loppuun saakka.
Tammikuussa 2024 Nurmos ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkue.
Lassi Nurmos debytoi ikäluokkansa (1994) maajoukkueessa 16-vuotiaana 24. tammikuuta 2011 Minskissä pelatussa ottelussa Belgia–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 20 ottelua.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Nurmos debytoi 20-vuotiaana 17. tammikuuta 2015 Pietarissa pelatussa ottelussa Turkmenistan–Suomi. Nurmos pelasi neljä nuorten maaottelua.
David Nyman

David Nyman (s. 11. kesäkuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Ykkösen Grankulla IFKssa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Debyyttinsä liigatasolla Nyman teki kaudella 2013, jolloin hän pääsi kentälle neljä kertaa; kahdesti avauskokoonpanoon sekä kahdesti vaihdosta. Jaro-kauden jälkeen hän pelasi JBK sen ollessa Kakkosessa 2014 ja 2015 sekä kauden 2016 seuran pudottua Kolmoseen. 
Pietarsaari jäi Nymanin taakse keväällä 2017, kun Keväällä 2017 hän siirtyi Kauniaisiin Ykkösen Grankulla IFK:hon.
Stade de Biathlon Sylvie Becaert

Stade de Biathlon Sylvie Becaert on ampumahiihtostadion Le Grand-Bornandissa Ranskassa.
Stadion on nimetty ranskalaisen ampumahiihtäjä Sylvie Becaertin mukaan. Se rakennettiin alkujaan vuoden 2018 talviolympialaisia varten. Tarkoituksena oli, että mikäli Annecy saisi vuoden 2018 olympialaiset, järjestettäisiin Le Grand-Bornandissa ampuma- ja maastohiihtotapahtumat.
Stadionilla on kilpailtu vuonna 2011 IBU-Cupin osakilpailuja ja vuosina 2013 ja 2017 ampumahiihdon maailmancupin osakilpailuja.
Vincent Onovo

Vincent Chukwuebuka Onovo (s. 10. joulukuuta 1995 Agbani, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kotimaassaan Onovo on edustanut Enugu Rangersia sekä Ingas FC:tä. Hän saapui Suomeen kaudeksi 2014 saatuaan sopimuksen FC Inter Turun kanssa toisen testileirinsä jälkeen. Jo ensimmäisellä liigakaudellaan Onovo onnistui vakiinnuttamaan paikkansa pelaavassa kokoonpanossa. Lokakuussa 2015 Onovo siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin kahden vuoden sopimuksella.
Peter Opiyo

Peter Opiyo (s. 1. elokuuta 1992 Kenia) on kenialainen jalkapalloilija, joka pelasi Suomessa Veikkausliigaa FF Jaron riveissä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Nyt pelaa Turkmenistanin mestaruussarjassa Altyn Asyrin riveissä.
Peter Opiyo aloitti uransa kotimaansa Kenian sekä lainalla Intian pääliigassa. Suomeen Opiyo saapui kaudeksi 2014 ja onnistui heti ensimmäisellä liigakaudellaan vakiinnuttamaan paikkansa isossa roolissa pelaavassa kokoonpanossa. Jaron pudottua Veikkausliigasta kauden 2015 jälkeen Opiyon ura jatkui vuoden 2017 alusta Qatarissa Al-Markhiya FC:n riveissä..
Bekim Balaj

Bekim Balaj (usein myös muodossa Bekim Bala; s. 11. tammikuuta 1991 Reç, Albania) on albanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kroatian pääsarjassa 1. HNL:ssä pelaavaa HNK Rijekaa. Oikeajalkainen Balaj on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa myös Albanian jalkapallomaajoukkueessa.
Ura.
Balaj on KS Vllaznian kasvatti. Vuonna 2010 hän siirtyi turkkilaiseen Gençlerbirliği SK:hon. Balaj oli seurassa vain yhden kauden ajan, ennen kuin palasi takaisin kotimaahansa ja KF Tiranaan. Albanian pääkaupungissakin Balaj viihtyi vain kauden, ennen kuin siirtyi Tšekin suurseuraan AC Sparta Prahaan. Hänen alkunsa seurassa oli lupaava, mutta vuonna 2013 Balaj siirtyi lainalle puolalaiseen Jagiellonia Bialystokiin. Puolalaisseurassa pelejä kertyi 31 ja maaleja seitsemän yhden kauden aikana, joten toinen prahalaisseura Slavia Praha osti Balajn kesällä 2014. 13 ottelun ja kolmen maalin jälkeen Balaj siirtyi tammikuun 2015 siirtoikkunassa Kroatian pääsarjan 1. HNL:in HNK Rijekaan.
Albanian jalkapallomaajoukkueessa 187 senttimetriä pitkä Balaj debytoi vuonna 2012.
Sears Holdings

Sears Holdings Corporation on yhdysvaltalainen vähittäiskauppayritys, joka syntyi Kmartin ja Sears, Roebuck and Companyn yhdistyessä vuonna 2005. Sillä on yhteensä nelisen tuhatta Sears- ja Kmart-tavarataloa, ja se oli vuonna 2011 Yhdysvaltain kymmenenneksi suurin vähittäiskauppayritys.
Sears Holdings syntyi, kun tappiollinen Sears fuusioitiin selvitystilassa olleeseen Kmartiin vuonna 2005 ja aloitettiin päällekkäisyyksien poisto ja molempien ketjujen raju saneeraus.
Sears Holdings omistaa myös 51 prosenttia Sears Canadasta ja 20 prosenttia Sears Mexicosta (loput omistaa Carlos Slim Helú). Kmart-ketjun Australiassa ja Uudessa-Seelannissa omistaa sikäläinen Wesfarmers-yhtiö.
Vuonna 2007 Sears Holdings yhtiöitti kolme tärkeintä omaa tuotemerkkiään – Kenmore-kodinkoneet, Craftsman-työkalut ja DieHard-autonakut – omaksi KCD-yhtiökseen. Vuonna 2017 maailman suurin työkaluvalmistaja Stanley Black &amp; Decker osti Craftsman-tuotemerkin.
Yhtiön myynti ja taloudellinen menestys on jatkuvasti heikentynyt fuusiosta alkaen. Vuoden 2011 huonon joulumyynnin jälkeen Sears Holdings ilmoitti 100–120 myymälän sulkemisesta. Pari kuukautta sen jälkeen se ilmoitti lopettavansa kaikki yhdeksän The Great Indoors -sisustusmyymälää.
Vuonna 2013 Sears Holdings oli Yhdysvaltain 13. suurin vähittäiskauppa liikevaihdolla mitattuna.
Sears haettiin konkurssiin 15. lokakuuta 2018.
Lumi peittää jäljet

Lumi peittää jäljet () on Mats Wahlin kirjoittama nuorille suunnattu dekkari. Se ilmestyi ruotsiksi 2002 ja suomeksi Nora Schuurmanin kääntämänä ja Otavan kustantamana vuonna 2007. Teos on itsenäinen jatko-osa vuonna 2005 ilmestyneelle teokselle "Näkymätön".
Kirjassa Harald Fors -niminen rikostutkija alkaa selvittää maahanmuuttajanuoren, Ahmed Sirrin murhaa. Kirjassa on paljon sivuhenkilöitä. Kirja on tapahtumarikas eikä murha ole ainoa rikos jota selvitetään. Kirjan tapahtumat sijoittuvat Ruotsiin ja sen teemana ovat muun muassa yhteiskunnalliset epäkohdat.
Soumpi

Soumpi on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen samannimisen tulvajärven rannalla 35 kilometriä Niafunkésta lounaaseen. Kunnassa on 16 600 asukasta (vuonna 2009).
Soumpin kunnan pinta-ala on arviolta 1505 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Niafunkén piirin Soboundoun ja lännessä Dianken, pohjoisessa Goundamin piirin Tilemsin ja Gargandon sekä etelässä Moptin alueen Youwaroun piirin Youwaroun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Alueella virtaavat Nigerin ajoittain kuivuvat sivuhaarat Pochioko, Binnga, Sirou ja Dankoro.
Kuntaan kuuluu 22 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja, bambaroita, sarakoleja ja tuaregeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, kamelit, hevoset ja siipikarja. Kauppaa käydään Soumpin, Darin ja Attaran kylien sekä lähikuntien toreilla.
Kunnasta on kuivana aikana tieyhteydet Niafunkéen ja Léréen. Tulva-aikaan liikennöinti on vaikeaa. Palveluihin kuuluu joukko kouluja ja kolme terveysasemaa.
Eston Kohver

Eston Kohver (s. 1971) on virolainen poliisi, joka työskentelee Viron tiedustelupoliisiorganisaatiossa järjestäytyneen rikollisuuden yksikössä. Hänelle myönnettiin vuonna 2010 valtiollinen kunniamerkki, viidennen luokan kotkaristi.
Sieppaus.
Viron mukaan Venäjän turvallisuuspalvelu FSB sieppasi Kohverin Luhamaassa, Virossa, lähellä Venäjän rajaa 5. syyskuuta 2014. Venäjän mukaan Kohver oli ollut Venäjän puolella rajaa, joten FSB pidätti hänet. Häntä syytettiin muun muassa vakoilusta, maahan luvatta tunkeutumisesta ja laittomasta aseen hallussapidosta. Viron julkaisemassa asiakirjassa venäläiset rajavartijat vahvistavat sieppaajien tulleen Viroon Venäjältä.
Suomen ulkoministeri Erkki Tuomioja piti tapausta vakavana kidnappauksena. Pohjoismaiden ja Baltian maiden esittämässä vetoomuksessa todettiin, että Kohver vietiin voimaa käyttäen Venäjälle ja pidätettiin. He vaativat hänen vapauttamistaan välittömästi sekä palauttamaan Viroon. Myös Euroopan parlamentti vaati Kohverin välitöntä vapauttamista maaliskuussa 2015. 
Elokuussa 2015 Kohver tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen Pihkovan alueoikeudessa Venäjällä. Lisäksi hänelle määrättiin 100 000 ruplan sakko.
26. syyskuuta 2015 Kohver palautettiin Viroon. Viro antoi Venäjälle vaihdossa Viron entisen suojelupoliisin työntekijän, Aleksei Dressenin. Hänet oli tuomittu maanpetoksesta vuonna 2012 vuodettuaan Virossa salaiseksi luokiteltuja tietoja Venäjälle Viron itsenäistymisestä vuodesta 1991 alkaen.
Soboundou

Soboundou on maalaiskunta Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Sen keskuspaikka on Niafunké, joka on samalla piirin hallinnollinen keskus. Kunnassa on 44 900 asukasta (vuonna 2009).
Soboundoun kunnan pinta-ala on arviolta 1482 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Niafunkén piirin Banikane Narhawan ja Fittougan, etelässä Koumaïran ja lännessä Soumpin sekä pohjoisessa Goundamin piirin Gargandon ja Tonkan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki, joka tulva-aikaan muodostaa tasangolle järviä.
Kuntaan kuuluu 50 kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, fulbeja ja bambaroita. Lisäksi on sorkoja, bozoja, tuaregeja ja maureja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan tupakkaa, sipulia, bataattia ja maniokkia. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bozot ja sorkot harjoittavat kalastusta. Kaupankäynti suuntautuu etupäässä Moptiin.
Kunnasta on kuivaan aikaan tieyhteydet Tonkaan ja Moptiin. Tulva-aikaan liikennöidään Nigerjokea pitkin Diréen ja Moptiin. Palveluihin kuuluu 18 alakoulua, kaksi yläkoulua, kolme keskikoulua, piirin poliklinikka ja neljä terveysasemaa.
Paikallinen nähtävyys ovat Dabin kylän lähellä sijaitsevat megaliittiset rakennelmat.
N’Gorkou

N’Gorkou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen oikeanpuoleisella rannalla 40 kilometriä Niafunkésta kaakkoon. Kunnassa on 24 400 asukasta (vuonna 2009).
N’Gorkoun kunnan pinta-ala on arviolta 879 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Niafunkén piirin Koumaïran ja pohjoisessa ja idässä Fittougan kuntiin sekä etelässä Moptin alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaavat Nigerjoen ajoittain kuivuvat sivuhaarat Koli-Koli, Sornére, Okarou, Mayel, Tarabé ja Gambala, jotka tulva-aikaan muodostavat järviä.
Kuntaan kuuluu 54 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, songhaita, fulbeja, bozoja ja tuaregeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maniokki, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bozot harjoittavat kalastusta tulva-aikaan. Maataloustuotteita myydään lähikuntien toreilla, karjaa ja kalaa viedään myytäväksi Moptiin.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Kuivana aikana N’Gorkousta on tieyhteys Moptiin. Tulva-aikaan ainoa liikenneväline on vene. Palveluihin kuuluu seitsemän alakoulua, yksi yläkoulu ja kaksi terveysasemaa.
Koumaïra

Koumaïra on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Bara Issan varrella 20 kilometriä Niafunkésta kaakkoon. Kunnassa on 14 800 asukasta (vuonna 2009).
Koumaïran kunnan pinta-ala on arviolta 476 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Niafunkén piirin Soboundoun, idässä Fittougan ja kaakossa N’Gorkoun kuntiin sekä lounaassa Moptin alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaavat Nigerin haarajoet Bara Issa, Dioni, Koli-Koli ja Gabi, jotka muodostavat ajoittain kuivuvia järviä.
Kuntaan kuuluu 36 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, songhaita, fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Kalastusta harjoittavat tulva-aikana bozot ja sorkot. Karjaa ja kalaa myydään Moptiin.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu kahdeksan koulua ja terveysasema.
Kavantsaaren rautatieasema

Kavantsaaren rautatieasema oli rautatieliikennepaikka Viipuri-Joensuu rataosalla. Asema sijaitsi Antrean pitäjän Kavantsaaressa lähellä Kavantsaaren kartanoa. Paikkakunnalta kuljetettiin etenkin Viipuriin huomattavia määriä maitoa.
Historia.
Alkuperäisen asemarakennuksen oli suunnitellut Knut Nylander Oulun radan tyyppipiirustusten mukaan. Vuoden 1918 sisällissodan Antrean rintaman taisteluiden aikana asemanseudulla toimi punaisten tukikohta. Huhtikuun lopussa asemarakennus tuhoutui sen edustalla olleesta ammusvarastosta levinneestä tulipalosta. Toinen asemarakennus valmistui Thure Hellströmin suunnittelemana samana vuonna. Jatkosodan aikana asema alennettiin pysäkiksi.
Fittouga

Fittouga on maalaiskunta Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Saraféré sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Bara Issan varrella 35 kilometriä Niafunkésta itään. Kunnassa on 30 600 asukasta (vuonna 2009).
Fittougan kunnan pinta-ala on 976 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Niafunkén piirin N’Gorkoun, lännessä Koumaïran ja Soboundoun, pohjoisessa Banikane Narhawan ja idässä Gourma-Rharousin piirin Bambara Maoudén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Bara Issa sivuhaaroineen, jotka muodostavat väliaikaisia järviä.
Kuntaan kuuluu 64 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bambaroita, songhaita ja bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maniokki, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bozot harjoittavat tulva-aikana kalastusta. Saraféréssa ja Garnatyssa pidetään viikoittaiset markkinat. Karjaa ja kalaa viedään myytäväksi Moptiin.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Kuivana aikana Saraférésta on tieyhteys Moptiin. Tulva-aikaan ainoa liikenneväline on vene. Palveluihin kuuluu 12 alakoulua, yksi yläkoulu ja kolme terveysasemaa.
Dianké

Dianké on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran varrella 75 kilometriä Niafunkésta lounaaseen. Kunnassa on 12 700 asukasta (vuonna 2009).
Diankén kunta rajoittuu idässä idässä Niafunkén piirin Soumpin ja lännessä Lérén, pohjoisessa Goundamin piirin Alzounoubin ja Tilemsin sekä etelässä Moptin alueen Youwaroun piirin Farimakén ja Youwaroun kuntiin. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja, bambaroita, tuaregeja ja bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan tupakkaa, sipulia, bataattia ja maniokkia. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset ja kamelit.
Kunnasta on kuivana aikana tieyhteydet Léréen, Niafunkéen ja Mauritaniaan. Nigerjoen tulva-aikana liikkuminen on vaikeaa. Palveluihin kuuluu kolme alakoulua ja terveysasema.
Simo Roiha

Simo Roiha (s. 27. joulukuuta 1990 Rovaniemi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2023 Veikkausliigassa pelaavaa KTP:tä. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Liigadebyyttinsä Roiha teki kaudella 2014 ja onnistui heti ensimmäisellä kaudellaan murtautumaan säännöllisesti pelaavaan Rovaniemen Palloseuran (RoPS) kokoonpanoon. Kauden 2014 aikana tapahtunut loukkaantuminen keskeytti hetkeksi uran RoPS:ssa. Paluu seuran riveihin tapahtui kauden 2015 lopulla. Kuntoutuminen ei kuitenkaan onnistunut täydellisesti, joten kauden 2016 Roiha pelasi ainoastaan muutamana Kakkosen ottelun rovaniemeläisen Santa Clausin riveissä. Paluu RoPS:n Veikkausliigajoukkueeseen tapahtui kaudella 2017. Roihan rooliksi RoPS:n riveissä vakiintui pelata vain osa peliajasta eli lähteä vaihtoon tai tulla vaihdosta kentälle. Vaikka kauden 2018 jälkeen RoPS ja Roiha joukkueessa saavutti toisen hopeansa. Sopimusta RoPS:n kanssa ei kuitenkaan jatkettu, joten Roiha siirtyi kaudeksi 2019 Veikkausliigaan nousseen kokkolalaisen KPV:n riveihin.
Kaikkiaan Simo Roiha on kauden 2019 loppuun menessä pelannut Veikkausliigassa neljän kauden aikana 128 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia.
Banikane Narhawa

Banikane Narhawa on maalaiskunta Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Banikane sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Bara Issan varrella 45 kilometriä Niafunkésta koilliseen. Kunnassa on 24 200 asukasta (vuonna 2009).
Banikane Narhawan kunnan pinta-ala on arviolta 830 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Niafunkén piirin Fittougan ja lännessä Soboundoun, pohjoisessa Goundamin piirin Tonkan ja Dirén piirin Tindirman sekä idässä Dirén piirin Bingan ja Gourma-Rharousin piirin Bambara Maoudén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaavat Nigerjoen haarat Bara Issa ja Issa Ber. Joen tulvat muodostavat tasangoille järviä.
Kuntaan kuuluu 43 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, songhaita, tuaregeja, bozoja ja bambaroita.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maniokki, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bozojen tulva-aikana pyytämää kalaa myydään Moptiin. Gounambougoun kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tulva-aikaan ainoa liikenneväline on vene. Palveluihin kuuluu seitsemän alakoulua, yläkoulu, keskikoulu ja kaksi terveysasemaa.
Antti Palohuhta

Antti Palohuhta (s. 1. toukokuuta 1994 Evijärvi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Kokkolan Pallo-Veikkoja. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Liigadebyyttinsä Palohuhta teki FF Jarossa kaudella 2013 ja saman kauden aikana sai peliaikaa kaikkiaan neljässä ottelussa.
Punasyyskorento

Punasyyskorento ("Sympetrum vulgatum") on syyskorentoihin kuuluva pienikokoinen sudenkorento.
Ulkonäkö ja koko.
Laji on ulkonäöltään samankaltainen kuin muut syyskorentolajit. Varsinkin lännensyyskorento on huomattavan samannäköinen. Punasyyskorennolla on vaaleat juovat reisien ja säärien ulkosivuilla. Siivissä on vain vähän tai ei ollenkaan keltaista väriä, jota elokorennolla on paljon. Punasyyskorentonaaraan sukuaukon suojus poikkeaa lännensyyskorennosta olemalla huomattavasti ulkoneva. Koiraalla taas on lännensyykorentoa lyhyempi ja paksumpi paritteluelimien etupuolen väkänen.
Väritykseltään punasyyskorennon koiras on sukukypsänä punainen ja nuorempana keltainen. Naaraan väritys vaihtelee ruskeasta punaisen ja keltaisen kirjavaan. Nuori naaras on kellertävä.
Punasyyskorennon takaruumiin pituus on 23–28 mm ja takasiiven pituus 25–30 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Punasyyskorentoa tavataan yleisenä Euroopassa varsinkin maanosan keskiosissa ja Skandinavian eteläosissa sekä Aasiassa lännestä Kiinan pohjoisosiin ja Sahalinille asti. Suomessa laji esiintyy yleisenä ja runsaana rannikoilla ja yleistyvänä sisämaassa.
Punasyyskorennon elinympäristöihin kuuluvat yleisesti merenlahdet ja muut seisovat vedet, joihin kuuluvat muun muassa järvet ja lammet, joissa on paljon kasvillisuutta. Aikuisia yksilöitä esiintyy paljon hiekkateillä ja kallioilla.
Elintavat.
Punasyyskorennon lentoaika sijoittuu syyskorentojen tapaan loppukesään ja syksyyn. Lajin lentoaika on Suomessa heinäkuun puolivälistä lokakuun puoliväliin päälentoajan ajoittuessa elokuun alusta syyskuun loppupuolelle.
Olifant

Olifant on 1970-luvun lopussa käyttöön tullut eteläafrikkalainen muunnelma brittiläisestä Centurion-taistelupanssarivaunusta. Vaunu on edelleen käytössä Etelä-Afrikan asevoimissa.
Kehitys.
Olifantin kehittelystä vastasi eteläafrikkalainen OMC Engineering ("Olifant Manufacturing Company"), joka yrityskauppojen tuloksena on nykyisin osa BAE Systemsiä. Etelä-Afrikassa oltiin tehnyt muunnelmia Centurion-vaunusta jo ennen Olifantin käyttöönottoa. Vuonna 1972 tehtiin "Semel"-nimellä tunnettu muunelma, jossa oli uusi moottori ja vaihteisto. Näitä vaunuja rakennettiin kuitenkin vain kahdeksan. Vuonna 1974 jatkokehittelyjen tuloksena syntyi saman kaltaisin uudistuksin "Skokiaan", jota valmistettiin 25 kappaletta. Osaa niistä käytettiin nykyisessä Namibiassa, joka tuolloin oli osa Etelä-Afrikkaa. 
Skokiaania seurasi varsinainen Olifant Mk1. Sen kehittely alkoi vuonna 1976 ja ensimmäinen prototyyppi valmistui samana vuonna. Kahden seuraavan vuoden aikana rakennettiin vielä kaksi prototyyppiä. Näiden prototyyppien jälkeen vaunu hyväksyttiin käyttöön Etelä-Afrikan asevoimiin.
Olifant Mk1:tä seurasi Mk1A, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1983. Tätä vaunutyyppiä käyttivät eteläafrikkalaiset joukot Angolan sisällissodassa. Mk1A:n olennaiset erot alkuperäiseen Centurion vaunuun olivat siihen asennettu Denel Ordnance 105 mm L7 rihlattu tykki, kahdeksan savunheitintä ja uusi V-12 dieselmoottori. Mk1A:n seuraajan Mk1B:n kehittely alkoi 1983 ja ensimmäinen prototyyppi valmistui vuonna 1985. Testien jälkeen vaunu otettiin käyttöön asevoimissa ja ensimmäisen hieman alle 50 vaunun erän valmistus saatiin päätökseen vuonna 1991.
Denel Ordnance kehitellyt prototyyppiasteella vielä olevaa uutta tykkitornia, jota kutsutaan nimellä Olifant 2. Sen aseistuksena voi olla joko 105 mm rihlattu tykki, tai Denel Ordnancen 120 mm sileäputkinen tykki. Parannuksia on tehty myös miehistön suojelussa, liikkeestä ampumiskyvyssä sekä yö- ja päivätaistelukyvyssä.
Malesian pääministeri

Malesian pääministeri () on Malesian hallituksen päämies. Pääministerin nimittää virkaansa maan kuningas. Käytännön valta Malesiassa on keskittynyt pääministerille ja kuninkaan rooli on pitkälti vain edustuksellinen.
Maan ensimmäinen pääministeri oli Tunku Abdul Rahman, joka toimi myös Malaijan federaation pääministerinä ennen Malaijan itsenäistymistä vuonna 1957. Vuonna 1963 Malaijaan liitettiin Singapore, Sarawak ja Pohjois-Borneo, jolloin liitoksesta muodostui Malaijan liittovaltio. Singapore erosi liittovaltiosta 1965. Tunku toimi myös liitoksen jälkeen Malaijan liittovaltion pääministerinä vuoteen 1969 asti. Maan pitkäaikaisin pääministeri on Mahathir Mohamad, joka toimi pääministerinä vuosina 1981–2003. Pääministeri on itsenäistymisestä lähtien tullut aina UMNO-puolueesta.
David Marshall

David James Marshall (s. 5. maaliskuuta 1985 Glasgow) on skotlantilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Derby Countya.
Marshall on skotlantilaisseura Celticin lisäksi edustanut Englannin sarjoissa Norwich Cityä, Cardiff Cityä, Hull Cityä ja Wigan Athleticia sekä elokuusta 2020 alkaen Derby Countya.
Marshall oli kaudella 2013–2014 yksi Valioliigan parhaista maalivahdeista, mutta hänen hyvistä esityksistään huolimatta Cardiff putosi yhden pääsarjakauden jälkeen takaisin toiselle sarjatasolle.
Skotlannin maajoukkueessa Marshall teki debyyttinsä vuonna 2004. Seuraavat kolme maaotteluaan hän pelasi vuonna 2009, ja vuodesta 2013 eteenpäin hän on pelannut maajoukkueessa enemmän.
Kilmarnock

Kilmarnock () on noin 47 000 asukkaan kaupunki Skotlannissa. Se on maan 15:nneksi suurin kaupunki.
Kaupungilla on teollisuushistoriaa, siellä on valmistettu hattuja ja mattoja.
Kaupungin suurin jalkapalloseura Kilmarnock FC pelaa Skotlannin mestaruussarjassa. Joukkueessa on sen historian aikana nähty myös suomalaispelaajia, ja Mixu Paatelainen toimi yhden kauden ajan joukkueen päävalmentajana.
Johnnie Walker -viski on lähtöisin Kilmarnockista, ja nykyään sitä myydään maailmanlaajuisesti yli 130 miljoonaa pulloa vuodessa.
German Cáceres

German Cáceres (s. 9. heinäkuuta 1954 San Salvador) on elsalvadorilainen säveltäjä ja kapellimestari.
Cáceres sai musiikin kandidaatin ja maisterin arvot Juilliard Schoolista, jossa hänelle opettivat kamarimusiikkia ja oboensoittoa Ronald Roseman sekä sävellystä David Diamond ja Stanley Wolfe. Lisäksi Cáceres sai yksityisopetusta sävellyksessä Julián Orbónilta sekä orkesterinjohdossa José Serebrieriltä, Ricardo del Carmenilta ja Alejandro Muñoz Ciudad Realilta. Myöhemmin Cáceres sai musiikin tohtorin arvon Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musicista, jossa hän opiskeli sävellystä vuosina 1987–89 Jonathan D. Kramerin johdolla.
Cáceres on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten El Salvadorin kansallisen kulttuuripalkinnon (1982). Vuonna 1992 Cáceresista tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n ritari. 
Cáceresin sävellyksiä on esitetty eri puolilla Pohjois-, Väli- ja Etelä-Amerikkaa ja Eurooppaa. Hän on myös esiintynyt kansainvälisesti kapellimestarina. Hän on toiminut muun muassa El Salvadorin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja pääkapellimestarina. Hän perusti vuonna 1996 El Salvadorin nykymusiikkifestivaalin. Hän on opettanut Keskiamerikkalaisessa José Simeón Cañas -yliopistossa sekä El Salvadorin yliopistossa ja luennoinut myös Kaliforniassa.
Cáceresin sävellysten joukossa ovat baletti "Bálsamo" (1978) ja kolminäytöksinen ooppera "El Cristo Negro" (1998, libretisti Hugo Lindo). Hänen orkesteriteoksiinsa kuuluu muun muassa konserttoja eri soolosoittimille, kuten kitaralle. Lisäksi hän on säveltänyt kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja), vokaaliteoksia ja pianomusiikkia (kuten sonaatin, 1984).
WatchMojo.com

WatchMojo.com on kanadalainen yritys, joka tekee populaarikulttuuriaiheisia infotainment-videoita, kuten Top 10 -listoja ja minielämäkertoja. Aihepiireihin lukeutuvat autot, liikeyritykset, huumori, koulutus, muoti, elokuva, ruoka, kuntoilu, historia, käyttöneuvonta, lifestyle, musiikki, politiikka, tiede, urheilu, teknologia, matkailu ja videopelit. 
WatchMojon perustivat vuonna 2005 Ashkan Karbasfrooshan, Raphael Daigneault ja Christine Voulieris.
Vuoden 2013 lopulla WatchMojon videot saivat Youtubessa noin 77 miljoonaa katsomiskertaa kuukaudessa ja yhtiön kanavilla oli lähes 1,4 miljoonaa tilaajaa. Vaikka valtaosa katsomiskerroista syntyy YouTubessa, pääosa WatchMojon tuloista koostuu videoiden lisensioinnista ja syndikoinnista muiden kaupallisten sisällöntarjoajien käyttöön ja niiden myynnistä mainostajayritysten käyttöön.
WatchMojon liikeidea on toimia yleisön itse tuottaman sisällön (kuten YouTuben amatöörivideoiden) ja ison budjetin videotuotantoyhtiöiden välimaastossa. Yrityksen markkinointitaustainen perustaja Ashkan Karbasfrooshan oivalsi, etteivät mainostajat halua sitoutua tasoltaan vaihtelevaan käyttäjien tekemään sisältötuotantoon eivätkä toisaalta halua maksaa videopätkistä samanlaisia summia kuin perinteisistä mainoselokuvista. Tällä strategialla hän toisaalta karkotti pois pääomasijoittajat, jotka olisivat uskoneet pikemminkin yleisön tuottamaan sisältöön. 
Pienellä omalla tuotantoryhmällä tehtävät videot eivät sisällä erityisiä elokuvallisia arvoja tai itsenäistä luovuutta, vaan videot tehdään joko mainostaja-asiakkaiden tilauksesta pyöritettäviksi esimerkiksi ostoskeskuksissa, takseissa, kahviloissa ja verkkosivustoilla. Osa videoista tehdään spekulatiivisesti tietyn asiakkaan tarpeisiin ja myydään sille vasta valmiina. Esimerkkejä selkeän mainonnallisista WatchMojo-videoista ovat "CoverGirl Tips For Faking It: An Eyelid Crease" ja "American Classic Looks from the Gap". Brändäämättömät WatchMojo-videot ovat neutraalin viihteellisiä, kuten monet Top 10 -videot, tai informatiivisia, kuten "The History of the Waterways in U.S. and Canada" tai "Travel Guide: Luxembourg". Yritys tekee yhteistyötä myös englannin kielikursseja tuottavien taiwanilaisten ja ranskalaisten kustannusyhtiöiden kanssa, jotka käyttävät WatchMojon videoita opetusmateriaalinaan.
Yhtiön toimitusjohtaja Ashkan Karbasfrooshan on valmistunut John Molson -bisneskoulusta Montrealissa ja tunnetaan myös AskMen.comin perustajana. Hän myi AskMenin 13,5 miljoonalla dollarilla mediajätti News Corporationille. Kun hän pian sen jälkeen perusti WatchMojon, News Corp. haastoi hänet oikeuteen kilpailunrajoitussopimuksen rikkomisesta, mutta asia sovittiin, ja yhtiö tuli mukaan WatchMojon osakkaaksi.
Karbasfrooshan oli vuonna 2012 ehdolla Ernst &amp; Young -yhtiön Entrepreneur of the Year -palkinnon saajaksi mediasarjassa.
Krimin niemimaan parlamenttivaalit 2014

Krimin niemimaan parlamenttivaalit 2014 järjestettiin 14. syyskuuta 2014 kahdella vaalialueella Venäjän federaation vaalilainsäädännön mukaan: Sevastopolin liittovaltiokaupungissa ja muualla Krimin niemimaalla Krimin autonomisessa tasavallassa. Vaalit järjestettiin keväällä tapahtuneen alueen Venäjään liittämisen jälkeen. Kansainvälisoikeudellisesti vain Venäjä on pitänyt vaaleja laillisina, koska kansainvälinen yhteisö katsoo Krimin autonomisen tasavallan olevan osa Ukrainaa.
Vaaleissa oli 803 ehdokasta ja 12 puoluetta edustettuina. Kello 18 mennessä Moskovan ja samalla paikalliseen venäläiseen aikaan oli äänestänyt 45 % äänioikeutetuista. Vaalihuoneistot suljettiin kello 20 paikalliseen venäläiseen aikaan.
Äänestysprosentti jäi 60 %:iin, ja puolueista annetuista äänistä sai Yhtenäinen Venäjä 70,4 %, Venäjän liberaalidemokraattinen puolue 9,3 % sekä Venäjän federaation kommunistinen puolue 6,6 %. Äänioikeutetuista Yhtenäistä Venäjää äänesti 42,2 %, Liberaalidemokraattista puoluetta 5,6 % ja Venäjän federaation kommunistista puoluetta 4,0 %, yhteensä 51,8 %.
Ovensuukysely.
Otos ovensuukyselyssä oli 3600 äänestänyttä, joista 202 ei kertonut sitä, mitä äänesti. Kysely suoritettiin 110 äänestyspaikalla virheen ollessa 1,5%. Äänestysprosentiksi jäi 60% äänioikeutetuista. Vaaliin osallistui 12 puoluetta, joista kolme ylitti viiden prosentin äänikynnyksen. Loput neljä puoluetta saivat noin prosentin äänistä.
Kolmen äänikynnyksen ylittäneiden puolueiden saamien äänten osuus oli 51,76% äänioikeutetuista. Ne kaikki kannattavat Venäjän yhtenäisyyttä.
Liittovaltiokaupunki

Liittovaltiokaupunki on Venäjän federaation liittovaltiosubjekti, joka ei muodosta ympäröivän alueensa, oblastin, kanssa yhtä liittovaltiosubjektia, vaan kaupunki ja sitä ympäröivät alueet ovat eri aluehallintoyksiköitä. Venäjän federaatiossa on kolme liittovaltiokaupunkia: Moskova, jota ympäröi Moskovan alue, Pietari, jota ympäröi Leningradin alue, sekä vuodesta 2014 alkaen Venäjän miehittämällä alueella Ukrainassa sijaitseva Sevastopol, jota ympäröi niinikään miehitettyyn Ukrainaan Venäjän perustama Krimin tasavalta.
Denys Bouliane

Denys Bouliane (s. 8. toukokuuta 1955 Grand-Mère, Québec) on kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän asuu vakituisesti sekä Kanadassa että Saksassa.
Bouliane opiskeli Université Lavalissa sävellystä Jacques Hétun johdolla ja sai sieltä musiikin maisterin arvonsa vuonna 1979. Hän suoritti siellä myös pianon- ja viulunsoiton opintoja. Vuonna 1980 Bouliane osallistui Darmstadtin kursseille. Hän opiskeli vuosina 1980–85 Kanadan ja Québecin hallitusten myöntämien stipendien turvin György Ligetin johdolla Hochschule für Musik und Theater Hamburgissa.
Bouliane on saanut lukuisia palkintoja eri maista. Hän sai Canadian Music Councilin "vuoden säveltäjän" arvonimen (1983), ja hän sai myös sen myöntämän uuden kamarimusiikin Jules Léger -palkinnon (1987) teoksesta "À propos...et le Baron perché?". Boulianen musiikkia on esitetty Kanadassa, Saksassa, Belgiassa, Unkarissa, Alankomaissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Kapellimestarina Bouliane on usein johtanut Québecin sinfoniaorkesterin Ensemble XXe siècleä. Hänestä tuli vuonna 1996 McGill Contemporary Music Ensemblen musiikillinen johtaja. Vuonna 2003 hän alkoi lisäksi toimia Montréal/Nouvelles Musiques -festivaalin pääkapellimestarina. Bouliane perusti Kölnissä Série B -kokoonpanon vuonna 1991. Hänellä on ollut Québecin sinfoniaorkesterin (1992–95), Heidelbergin kaupungin filharmonisen orkesterin (1995–96) ja Ottawan National Arts Centre Orchestran (2002–06) säveltäjäresidenssit.
Bouliane luennoi vuosina 1978–80 Université Lavalissa kontrapunktista, harmoniasta ja instrumentaatiosta. Vuonna 1995 hänestä tuli Montrealin McGill-yliopiston sävellyksen professori. Hän on myös vieraillut luennoitsijana Saksassa, Meksikossa, Venäjällä, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Iulia Cibișescu-Duran

Iulia Cibișescu-Duran (s. 2. toukokuuta 1966 Deva) on romanialainen säveltäjä.
Cibișescu-Duran opiskeli pianonsoittoa Cluj-Napocan Liceul de Muzică Sigismund Toduțăssa vuosina 1972–1984 ja sai opinnoistaan diplomin. Sitten hän opiskeli sävellystä Gheorghe Dima -musiikkiakatemiassa samassa kaupungissa opettajanaan Cornel Țăranu (1985–90). Orkesterinjohtoa hänelle opettivat Gheorghe Dima -musiikkiakatemiassa Petre Sbârcea ja Emil Simon vuosina 1991–96. Hän sai sieltä lisäksi musiikin tohtorin arvon musiikintutkimuksessa vuonna 2001. Cibișescu-Duran osallistui mestarikursseille Ranskassa ja Saksassa (1995–97).
Cibișescu-Duran on saanut lukuisia palkintoja, muun muassa Romanian säveltäjä- ja musikologiliiton palkinnon ensimmäisestä jousikvartetostaan vuonna 1991. Hänen sävellyksiään on esitetty Romaniassa ja Saksassa. Hän on lisäksi työskennellyt eri orkesterien ja oman Art Contrast -kokoonpanonsa kapellimestarina sekä kriitikkona lehdissä. Hän on julkaissut kirjoja, joihin lukeutuu runoteoksia ja musiikkikirja "Structuri polimorfe în postmodernismul muzical românesc" (2002). Cibișescu-Duran on toiminut opetustehtävissä entisissä opinahjoissaan Cluj-Napocassa ja pitänyt lisäksi konferensseja Saksassa, Moldovassa ja Romaniassa.
Corneliu Dan Georgescu

Corneliu Dan Georgescu (s. 1. tammikuuta 1938 Craiova) on romanialainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän opiskeli Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa vuosina 1956–1961 ja osallistui myöhemmin Darmstadtin kursseille (1970, 1974). Georgescu sai kuusi palkintoa Romanian säveltäjä- ja musikologiliitolta (1969–85). Lisäksi hänelle myönnettiin George Enescu -palkinto ja Radio Românian palkinto (molemmat 1974).
Georgescu on kirjoittanut useita etnomusikologisia teoksia ja artikkeleita moniin julkaisuihin. Hän työskenteli tutkijana Bukarestin Etnografian ja folkloristiikan Constantin Brăiloiu -instituutissa (1962–1983) ja johti sen musiikin laitosta (1976–1980). Hän on myös toiminut taidehistorioitsijana. Sittemmin hän asettui Saksaan, jossa hän työskenteli Kansainvälisessä perinnemusiikki-instituutissa (1989–1991) ja Freie Universität Berlinissä (1991–1994).
Georgescun sävellyksiin lukeutuvat ooppera "Model Mioritic" (omaan librettoon, 1973) ja "Homage to Tuculescu" (kolmen sinfonian kokonaisuus, 1975–1985). Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa lukuisia kamarimusiikkiteoksia, pianokappaleita ja elektroakustista musiikkia.
Barran lentoasema

Barran lentoasema (gaeliksi "Port-adhair Barraigh", tunnetaan myös nimellä Barran Eoligarryn lentoasema) (IATA: BRR, ICAO: EGPR) on lentoasema, joka sijaitsee Traigh Mhòrin hiekkarannalla Barran saaren pohjoispäädyssä Ulko-Hebrideillä, Skotlannissa. Barra on maailman ainoa lentoasema, jossa säännölliset lennot käyttävät rantaa kiitotienä. Tämän vuoksi vuorovesi vaikuttaa lentoaseman toiminta-aikoihin. Barran lentoasema avattiin vuonna 1936.
Lähestyminen Barran lentoasemalle äänestettiin PrivateFly.comin äänestyksessä maailman hienoimmaksi lähestymiseksi vuonna 2011. Vuonna 2013 Barra sijoittui samassa äänestyksessä toiseksi.
Infrastruktuuri.
Rannalla on kolme kiitotietä kolmion muodossa: 07/25, 11/29 ja 15/33. Tämän takia rannalle laskeutuvat lentokoneet pääsevät lähes aina laskeutumaan vastatuuleen. Nousuveden aikaan kiitotiet ovat veden alla, jolloin lentoasema ei ole käytössä. Myöskään yöllä Barraan ei lennetä. Tähän poikkeuksen tekevät ainoastaan ambulanssilennot, jotka voivat lentää öisin, mikäli kiitotie valaistaan ajoneuvojen valoilla ja sille asetetaan heijastinliuskoja.
FS La Galissonnière (1872)

La Galissonnière oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu La Galissonnière -luokan panssarikorvetti.
Valmistus.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 22. kesäkuuta 1868. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1872 ja se aloitti koeajot 20. huhtikuuta 1874. Alus otettiin palvelukseen vielä samana kesänä 18. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus liitettiin 16. toukokuuta 1874 Tyynenmeren laivueeseen lippulaivaksi lippu-upseerina kontra-amiraali Perigot. Alus palasi Brestiin 19. maaliskuuta 1877 kierrettyään maapallon Suezin kanavan kautta. Alus sijoitettiin reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen 15. elokuuta 1878 Karibian laivueen lippulaivaksi. Kontra-amiraali Peyron nosti lippunsa alukselle 6. lokakuuta. Alus palasi kaksi vuotta myöhemmin Cherbourgiin, jossa se siirrettiin reserviin 13. toukokuuta 1880.
Aluksesta tehtiin 27. toukokuuta 1881 Lähi-idän laivueeseen kontra-amiraali Alfred Conradin lippulaiva. Heinäkuussa alus tulitti Tunisian Sfaxia Ranskan miehittäessä Tunisian. Alkuvuodesta 1882 alus oli Aleksandriassa hieman ennen kuin Britannian kuninkaallinen laivasto tulitti satamaa Britannian ja Egyptin välisen sodan alkaessa. "La Galissonnière" viipyi Välimerellä vuoden 1883.
Alus vapautti huhtikuussa 1884 "Victorieusen" Kauko-Idän laivueen komentajan vara-amiraali Amèdée Courbetin lippulaivan tehtävistä ja siten se osallistui Kiinan Ranskan sotaan 1884-1885. Se osallistui Fuzhoun taistelun loppuun elokuussa yrittäen ohittaa kiinalaisten hallinnoiman rannikkolinnakkeen Fort Kimpain, joka hallitsi Min-joen suuta. Alus ei kyennyt tuhoamaan linnaketta ja se vaurioitui lievästi keulaansa osuneesta ammuksesta, joka surmasi yhden miehistönjäsenen. Alus huolsi lokakuussa Tamsuin taistelussa maihin laskettuja joukkoja, jotka kuitenkin joutuivat vetäytymään menettäen yhdeksän miestä. Aluksen muista tehtävistä sodan aikana ei ole tietoja. Alus määrättiin palaamaan Ranskaan helmikuussa 1886, ja se kiinnittyi viimeisen kerran Cherbourgiin. Se poistettiin alusluettelosta 24. joulukuuta 1894.
Canon de 164 mm Modèle 1893

Canon de 164 mm Modèle 1893 oli ranskalainen keskiraskas laivatykki, joka oli apuaseena Ranskan laivaston pre-dreadnought-taistelulaivoissa ja panssariristeilijöissä ensimmäisessä maailmansodassa. Sitä käytettiin lisäksi rautatietykistössä kummassakin maailmansodassa ja rannikkotykkinä toisessa maailmansodassa.
Tykki korvattiin parannellulla Modèle 1893/96 -tykillä.
Suunnittelu.
Canon de 164 Modéle 1893 oli 45 pituuskaliiperin ajalle tyypillinen ranskalaisvalmisteinen keskiraskas tykki. Se oli varustettu kierrelukolla ja siinä käytettiin kartussilaukausta. 
Laivatykit.
Aluksille Modèle 1893 ja Modèle 1893/96 tykit asennettiin kasematteihin ja niiden korotuskulmat olivat -10 – +25 astetta. Ne käyttivät 52 kilogramman ammuksia, joiden lähtönopeus oli 865 metriä sekunnissa. Tykin tehokas maksimikantama oli 9000 metriä. Tykkiä asennettiin myös jonkin verran yksi- ja kaksiputkisiin torneihin.
Mary Somerville

Mary Fairfax Greig Somerville (26. joulukuuta 1780 Edinburgh, Skotlanti – 29. marraskuuta 1872 Napoli, Italia) oli skotlantilainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän käänsi matemaattista ja tähtitieteellistä kirjallisuutta ranskasta englantiin. Hänen huomattavin käännöstyönsä oli Laplacen teoksen "Mechanique celeste" käännös, joka ilmestyi vuonna 1831 nimellä "The Mechanism of the Heavens". Hän oli myös ensimmäinen nainen, jonka tutkimuksia esiteltiin Royal Societyssa. Hän oli yhdessä tähtitieteilijä Caroline Herschelin kanssa ensimmäinen nainen, jonka tutkimus julkaistiin "Philosophical Transactions" -julkaisussa. 
Somerville oli kiinnostunut naisten oikeuksista ja ajoi naisten oikeutta koulutukseen sekä naisten äänioikeutta.
Yksityiselämä.
Somerville sai aikansa klassisen yläluokkaisen naisen koulutuksen ja kasvatuksen. Opintoihin kuului muun muassa ryhtiharjoituksia, kielioppia, lausuntaa, aritmetiikkaa, ranskan kieltä, pianonsoittoa, piirtämistä ja ruoanlaittoa. Matematiikkaa hän opiskeli pääasiassa öisin salaa, koska tuon ajan käsityksen mukaan matematiikkaa ja muita akateemisia opintoja pidettiin vaarallisena naisten mielelle. Somerville meni 24-vuotiaana naimisiin Samuel Greigin kanssa. Kolme vuotta myöhemmin hän jäi leskeksi ja kahden pojan yksinhuoltajaksi.