tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mistelimesikko

Mistelimesikko ("Bolemoreus hindwoodi") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Mistelimesikkoa tavataan Australiassa Queenslandin itäosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen ainakin osissa levinneisyysaluettaan ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Viiksilaulumesikko

Viiksilaulumesikko ("Caligavis chrysops") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Viiksilaulumesikkoa tavataan Australian itä- ja kaakkoisosissa. Lajin kannaksi on arvioitu ainakin 100 000 yksilöä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laulumesikko

Laulumesikko ("Gavicalis virescens") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Laulumesikkoa tavataan laajalla alueella Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on runsastuva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mangrovelaulumesikko

Mangrovelaulumesikko ("Gavicalis versicolor") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Mangrovelaulumesikkoa tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nouhoum Kobéna

Nouhoum Kobéna (s. 6. tammikuuta 1985 Parakou Beninin kansantasavalta) on beniniläinen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa kotkalaista FC KTP:tä. Hän solmi seuran kanssa vuoden mittaisen sopimuksen helmikuussa 2014. Kaksi edellistä kautta Kobéna edusti Kotkan Työväen Palloilijoita Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa. 
Kobéna on aikaisemmin pelannut Beninin, Malin ja Libyan pääsarjoissa. Beninin jalkapallomaajoukkuetta hän on edustanut 19 kertaa.
Tuhkalaulumesikko

Tuhkalaulumesikko ("Stomioptera unicolor") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Tuhkalaulumesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltalaulumesikko

Keltalaulumesikko ("Stomioptera flava") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Keltalaulumesikkoa tavataan Australian koillisosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Paperintekijän patsas

Paperintekijän patsas on kuvanveistäjä Erkki Kannoston tekemä pronssipatsas, joka valmistui vuonna 1989. 
Sen jalusta on tehty punaisesta graniittikivestä. Patsas sijaitsee Inkeroisten torilla Kouvolassa.
Sidit

Sidit tai toiselta nimitykseltään habshit ovat afrikkalaistaustainen väestöryhmä Intiassa ja Pakistanissa. He polveutuvat orjakaupan myötä Intiaan tuoduista afrikkalaisista. Intiassa heitä on arviolta 250 000.
Historia.
Sidien nimitys tulee ilmeisesti arabian kielen sanasta "Sayyid". Habshit on vastaavasti johdettu Etiopiaa tarkoittavasta sanasta "Habash". Arabiorjakauppiaat toivat orjia Intiaan Etiopiasta Mosambikiin ulottuvan rannikon alueelta. Lähteitä sideistä Intiassa on Delhin sulttaanikunnan perustamisen ajoilta 1200-luvulta. Orjien tuomista jatkettiin aina 1800-luvulle saakka. Paikalliset ruhtinaat käyttivät heitä muun muassa sotilaina ja palvelijoina. Nykyisin sidejä asuu Intian Karnatakan, Maharashtran, Andhra Pradeshin ja Gujaratin osavaltioissa, sekä Pakistanin Sindhissä.
Kulttuuri.
Gujaratissa sidit muodostavat yhden alemmista muslimikasteista. Alueen sidejen sosiaalinen elämä pyörii paljolti islamilaisen pyhimyskultin ympärillä. Tärkeimpiä pyhimyksiä ovat Bava Gor, Bava Habash ja Mai Mishra. Bava Gor oli perimätiedon mukaan etiopialainen sotapäällikkö, joka lähetettiin Intiaan taistelemaan naispuolista demonia vastaan. Sidien oman perimätiedon mukaan he polveutuvat tätä saattaneista sotilaista ja näiden vaimoista. Karnatakassa on muslimien lisäksi kristittyjä ja hindulaisia sidejä.
Arkangelin lentoasema

Arkangelin lentoasema (, ), eli Talagin lentoasema tai Arkangeli-Talagin lentoasema on kansainvälinen lentoasema Venäjän Arkangelin alueen pääkaupunki Arkangelissa. Lentoasema sijaitsee maanteitse noin 10-12 kilometriä kantakaupungista koilliseen Talagin kaupunginosan itäpuolella. 
Lentoaseman "Terminaali 1" palvelee kotimaan lentoliikennettä, sen länsipuolella oleva "Terminaali 2" kansainvälistä liikennettä ja puolisen kilometriä lännempänä sijaitseva "Terminaali 3" rahtiliikennettä. Lentoaseman kautta kulki vuonna 2013 runsas 760 000 matkustajaa. Tällä matkustajamäärällä kenttä sijoittui noin 25.–30. suurimmaksi lentoasemaksi Venäjällä.
Penny Hardaway

Anfernee Deon "Penny" Hardaway (s. 18. heinäkuuta 1971 Memphis) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.
Ura.
Hardaway pelasi lukiokoripalloa Treadwellin high schoolissa, josta hän siirtyi pelaamaan yliopistokoripalloa Memphisin yliopistoon. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan ja teki jälkimmäisellä kaudella keskimäärin 22,8 pistettä ottelua kohden. Hardaway osallistui vuoden , jossa Golden State Warriors varasi hänet tilaisuuden kolmantena pelaajana. Hän ei kuitenkaan edustanut seuraa yhdessäkään ottelussa, sillä hänet kaupattiin vielä samana päivänä Orlando Magicille.
Tulokaskaudellaan Hardaway teki keskimäärin 16,0 pistettä ja antoi 6,6 syöttöä ottelua kohden, minkä myötä hänet nimettiin . Tilastollisesti parhaan NBA-kautensa Hardaway pelasi kaudella 1995–1996, jolloin hän teki keskimäärin 21,7 pistettä ottelua kohden. Hänet valittiin neljä kertaa un vuosina 1995–1998, minkä lisäksi hänet nimettiin vuosina 1995–1996 sekä kolmostähdistöön vuonna 1997.
Hardaway edusti Orlandoa elokuuhun 1999 asti, jolloin hänet kaupattiin Phoenix Sunsille. Vaihdossa Orlando sai Pat Garrityn, Danny Manningin sekä tulevaisuuden varausvuoroja. Phoenixissa Hardaway ei yltänyt edelliskausiensa tasolle ja teki parhaimmillaan kaudella 1999–2000 16,9 pistettä ottelua kohden. Hän ehti edustaa Phoenixia tammikuuhun 2004 asti, jolloin hänet kaupattiin New York Knicksille.
Hardaway pelasi New Yorkissa yli kaksi vuotta, ja helmikuussa 2006 hänen pelaajaoikeutensa siirtyivät takaisin Orlandolle. Seura ei kuitenkaan halunnut pitää häntä ja luopui pelaajaoikeuksista. Elokuussa 2007 Hardaway siirtyi vapaana pelaajana Miami Heatiin, jossa hän ehti pelata kuusitoista ottelua, kunnes seura luopui hänestä joulukuussa 2007. Tämän jälkeen Hardaway päätti NBA-uransa.
Imena na stene

Imena na stene (Имена на стене, suom. "Nimet seinällä") on suomalaisen doom metal -yhtye Kypckin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 21. maaliskuuta 2014 levymerkillä Ranka Kustannus.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 9.
Elis Karlson

Elis Konstantin Karlson (17. syyskuuta 1889 Kemiö – 15. syyskuuta 1964 Kemiö) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut pakinoitsija joka käytti nimimerkkiä "Per Plex".
Karlsonin vanhemmat olivat nahkuri Nestor Karlson ja Erika Vänström. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi ja toimi opettajana Kemiössä 1911–1919. Tämän jälkeen Karlson oli Helsingissä ilmestyneen Samarbete-viikkolehden avustajana 1919–1926 ja vuodesta 1926 lehden toimittajana.
Mahatškalan lentoasema

Mahatškalan lentoasema (, ) tai Mahatškala-Uitašin lentoasema, on kansainvälinen lentoasema Dagestanin tasavallan pääkaupunki Mahatškalassa Venäjän Pohjois-Kaukasiassa. Lentoasema sijaitsee noin 20 kilometriä Mahatškalan kantakaupungista kaakkoon, mutta on silti osa Mahatškalan kaupunkia.
Vuonna 2013 lentoaseman matkustajamäärä kasvoi 20 prosentilla ja ylitti 500 000 matkustajan rajan.
Laukaus yössä

Laukaus yössä ("London After Midnight", tunnetaan myös nimellä "The Hypnotist") on vuonna 1927 valmistunut yhdysvaltalainen salapoliisi- ja kauhuelokuvia sekoittava mykkäelokuva. Ohjaajana toimi Tod Browning, jonka novelliin "The Hypnotist" elokuva myös perustuu. Pääosissa ovat Lon Chaney, Sr., Marceline Day, Conrad Nagel, Henry B. Walthall ja Polly Moran
Elokuva kuvattiin 24 päivässä 152 000 dollarin budjetilla.
Elokuvasta tehtiin vuonna 1935 uudelleenfilmatisointi "Mark of the Vampire", jonka ohjaajana oli niin ikään Browning.
Juoni.
Roger Balfour löytyy murhattuna kotonaan Lontoossa. Scotland Yardin etsivä Burke saapuu haastattelemaan talon asukkaita, joita ovat hovimestari Williams, sir James Hamlin ja Hamlinin sukulaispoika Arthur Hibbs. Burke löytää itsemurhaviestin ja tapaus näyttää ratkenneelta.
Viisi vuotta myöhemmin taloon on muuttamassa uusia asukkaita: neiti Smithson ja hänen sulhasensa Thomas. He näkevät talon eräässä ikkunassa valoa. Kaksi hahmoa, terävähampainen, silinterihattuinen mies ja kalpea nainen, tulevat ulos talosta ulos ja pelästyttävät nuorenparin tiehensä. Smithson vakuuttaa sir Jamesille, että Balfourin talossa on vampyyreja.
Etsivä Burke saapuu sir Jamesin vieraaksi. Sir James on vakuuttunut, että Balfour murhattiin, ja että talossa nähdyt kaksi hahmoa liittyvät tapaukseen jotenkin. Balfourin tytär Lucille vannoo kuulleensa isänsä äänen puutarhassa. Burke ja sir James avaavat Balfourin haudan ja havaitsevat sen olevan tyhjä.
Kadonnut elokuva.
"Laukausta yössä" pidetään kadonneena elokuvana. Viimeinen varma havainto elokuvasta on 1950-luvun puolivälissä, jolloin se sijaitsi MGM:n holvissa numero 7. Vuonna 1967 holvissa syttyneen tulipalon uskotaan tuhonneen elokuvan viimeisen kopion.
Elokuvasta on säilynyt useita valokuvia. Vuonna 2002 elokuvantekijä Rick Schmidlin rekonstruoi yli 200 valokuvasta ja alkuperäistä käsikirjoitusta apuna käyttäen 45-minuuttia kestävän version. Robert Israel sävelsi uuteen versioon musiikin.
Muurlan lääni

Muurlan lääni oli noin 1405–1830 toiminut hallinnollinen ja oikeudenhoidollinen alue Halikon kihlakunnassa. Kyseessä ei ollut mikään tavanomainen lääni, vaan sen ruotsinkielinen nimi "Muurla län" oli ainoastaan lyhenne nimestä "Muurla länsmansdöme," joka tarkoitti Muurlan nimismieskuntaa. Silloisessa maallisessa aluejaossa pyrittiin siihen, ettei nimismiespitäjään eikä ainakaan samaan verokuntaan kuulunut sekä vanhoja eli ennen vuotta 1300 perustettuja kantakyliä että nuoria eli vuoden 1300 jälkeen perustettuja uudiskyliä. Niinpä Muurlan lääniin kuului ainoastaan uudiskyliä alueelta, joka kirkollisesti kuului Uskelan ja Perniön kirkkopitäjiin sekä Pohjan kirkkopitäjän alaiseen Kiskon kappeliseurakuntaan.
Muurlan lääni jakautui kolmeen verokuntaan, joissa sijaitsi seuraavat kylät:
Vuonna 1639 siirrettiin kyliä oikeudenhoidollisesti ja käräjähallinnollisesti Halikon nimismiespitäjään, mutta kylät jäivät verohallinnollisesti edelleen Muurlan lääniin. Kylät olivat:
Verohallinnollisesti Muurlan lääni lopetettiin vasta 1830, jolloin edellä luetellut kylät siirrettiin silloiseen Uskelan pitäjään ja läänin muista kylistä muodostettiin Kiskon ja Kiikalan pitäjät. Tällä aluejaon uudistuksella pyrittiin lähentämään hallinnollista ja kirkollista aluejakoa toisiinsa.
Kaliningradin lentoasema

Kaliningradin lentoasema (, ) tai täsmällisemmin Kaliningrad-Hrabrovon lentoasema eli Hrabrovon lentoasema, on Venäjän Kaliningradin aluetta palveleva kansainvälinen lentoasema runsas 20 kilometriä Kaliningradin kaupungin pohjoispuolella lähellä Gurjevskin piirin Hrabrovon kylää.
Vuonna 2013 lentoaseman matkustajamäärä oli 1 314 046, joka oikeutti lentoaseman 20 vilkkaimman venäläisen matkustajalentoaseman joukkoon. Osa lentokenttäalueesta on kuitenkin Venäjän ilmavoimien käytössä ja kentältä käsin tehdään myös sotilaslentoja.
Kaliningradin lähistöllä on useita aiemmin sotilaslentokenttinä toiminutta lentokenttää. Ainakin osa näistä on poistunut aktiivikäytöstä neuvostovuosien jälkeen.
Lelde Gasūna

Lelde Gasūna (s. 17. syyskuuta 1990) on latvialainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK International Ski Team -seuraa.
Gasūna osallistui Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuihin 2011 sijoittuen 36:nneksi pujottelussa ja 58:nneksi suurpujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Gasūna sijoittui 49:nneksi pujottelussa ja 51:nneksi suurpujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 Gasūna sijoittui pujottelussa 30:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurpujottelussa 39:nneksi. 
Alppihiihdon maailmancupissa Gasūna kilpaili ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2017 oltuaan 22:s. Se on samalla paras latvialaisten saavuttama sijoitus maailmancupissa Latvian ollessa itsenäinen valtio.
Adelina Sotnikova

Adelina Dmitrijevna Sotnikova (, s. 1. heinäkuuta 1996 Moskova) on uransa jo 23-vuotiaana vuonna 2020 lopettanut venäläinen taitoluistelija. Hän voitti historian ensimmäisenä venäläisenä naisena yksinluistelun olympiakultaa Sotšin talviolympialaisissa 2014.
Sotnikova on nelinkertainen Venäjän mestari (2009, 2011, 2012 ja 2014) ja kaksinkertainen EM-kilpailujen hopeamitalisti (2013 ja 2014). MM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs vuonna 2013. Hänet selkärankansa leikattiin vuoden 2020 helmikuussa ja hän ilmoitti maaliskuussa 2020 lopettavansa luistelemisen.
Major League Baseball -kausi 1926

Major League Baseball -kauden 1926 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat New York Yankees ja St. Louis Cardinals. Sarja venyi kahden edellisen kauden tapaan seitsemänteen otteluun. St. Louis voitti mestaruuden.
Yhdentoista kauden jälkeen New York Yankeesin ykkösvahti Wally Pipp korvattiin 2. heinäkuuta 1925 "lupaavalla tulokkaalla" Columbian yliopistosta; Lou Gehrig tulisi pitämään paikkansa seuraavat 2 130 peliä peräkkäin. Pipp siirtyi Cincinnati Redsiin, jossa pelasi kaudet 1926-1928. 
Kautta aikain uuvuttavin avauspäivän syöttäjien välinen kamppailu käytiin Washington Senatorsin Walter Johnsonin ja Philadelphia Athleticsin Eddie Rommelin välillä 13. huhtikuuta. Kamppailu päättyi 1–0 Johnsonin voittoon viidentoista vuoroparin pelin jälkeen.
Dorchester (Boston)

Dorchester, ”Dot”, on kaupunginosa eteläisessä Bostonissa, Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Dorchester on isoin ja väestöltään monikulttuurisimpiin kuuluva kaupunginosa Bostonissa. Alueella sijaitsee Massachusettsin yliopiston kampus. 
Boston Planning and Development Agencyn mukaan vuonna 2010 Dorchesterissa oli 91 982 asukasta, mutta eri aluerajausta käyttävä paikallislehti Dorchester Reporter arvioi luvun olevan todellisuudessa yli 134 000.
Historiaa.
Dorchester sai alkunsa varhaisten Englannista saapuneiden uudisasukkaiden kylänä jo vuonna 1630. Bostoniin Dorchester liitettiin vuonna 1870.
1800-luvun lopulla Bostoniin alkoi saapua irlantilaisia ja juutalaisia siirtolaisia Euroopasta, ja Dorchesterin alueesta tuli pääsääntöisesti heidän yhteisöjensä asuttamaa monien vuosikymmenien ajaksi. Pitkästä historiastaan huolimatta alueen asukasluku oli vähäinen 1920-luvulle asti. 
1950-luvulla Dorchesteriin alkoi muuttamaan myös muun muassa vähävaraisia afroamerikkalaisia, aasialaisia ja karibialaisia. Väestön muuttuessa varakkaammat asukkaat alkoivat muuttaa pois työväenluokkaisten jäädessä, ja rikollisuus ja jengitoiminta lisääntyi alueella. Juutalaisyhteisö oli melkein kokonaan muuttanut alueelta 1980-luvulle mennessä muun muassa kasvaneen antisemitismin vuoksi. Dorchester on pitkään ollut huonomaineinen alue, joskin rikollisuus kaupunginosan joillakin alueilla on vähentynyt 2010-luvulla muun Bostonin tavoin.
Sahelinkäärmekotka

Sahelinkäärmekotka ("Circaetus beaudouini") on haukkojen heimon käärmekotkien sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Afrikan mantereella Burkina Fasossa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadssa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Norsunluurannikolla, Gambiassa, Guineassa, Malissa, Mauritaniassa, Nigerissa, Nigeriassa, Senegalssa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa ja Ugandassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat .savannit. Se suosii avoimia heinäaroja, jopa viljeltyjä alueita. Se liikkuu vuodenaikojen mukaan, niin että kuivana aikana se on Sudanin vyöhykkeellä ja Pohjois-Guineassa ja sadekaudella Sahelin vyöhykkeellä ja Pohjois-Sudanissa. Sitä esiintyy harvakseltaan, ja populaation suuruudeksi on arvioitu tuhat yksilöä, mutta kuitenkin alle 10 000 aikuista. Populaation on arvioitu pienentyneen 86–93 prosenttia vuosista 1969–1973 vuoteen 2004.
Ulkonäkö.
Se on kooltaan 60–66 cm:n kokoinen suuri käärmekotka. Päältä se on harmaanruskea, vatsapuoli raidallinen. Pyrstössä on kolme tai neljä raitaa. Jalat ja nokka harmaat. Sukupuolet ovat samanlaiset. Nuoret linnut ovat päältä ja alapuolella kokonaan tummanruskeita, päässä ja kyljissä on valkeaa raidoitusta. Ulkonäöltään hyvin samanlainen on käärmekotka, joka esiintyy alueella talvella. Laji on hiukan suurempi ja suhteessa pitemmät siivet. Aikuisen sahelinkäärmekotkan siiven alapuolen peitinhöyhenet ovat vaaleat, kun taas käärmekotkalla niissä on tummaa raidoitusta.
Yhdysvaltain Neitsytsaaret talviolympialaisissa 2014

Yhdysvaltain Neitsytsaaret osallistuivat Sotšin talviolympialaisiin 2014. Joukkueen ainoa jäsen oli alppihiihtäjä Jasmine Campbell. Hän toimi myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa. Yhdysvaltain Neitsytsaaret osallistuivat talviolympialaisiin edellisen kerran vuonna 2002.
Joukkue.
Alppihiihto.
Yhdysvaltain Neitsytsaaret saivat yhden maapaikan alppihiihtoon. Jasmine Campbell tuli suurpujottelussa sijalle 56 67 maaliin päässeen urheilijan joukossa.
Pierre Tirard

Pierre Emmanuel Tirard (27. syyskuuta 1827 Geneve, Sveitsi – 4. marraskuuta 1893 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä 1887–1888 ja 1889–1890.
Tirard vietti nuoruutensa Sveitsissä, mutta muutti 1846 Pariisiin, jossa hän toimi alkuun insinöörinä ja perusti 1851 kultasepänliikkeen. Hän oli toisen keisarikunnan vastustaja, ja tasavallan perustamisen jälkeen hänet valittiin syksyllä 1870 Pariisin 11. arrondissementin pormestariksi. Hänet valittiin myös helmikuussa 1871 Ranskan kansalliskokoukseen ja maaliskuussa Pariisin kommuunin hallintoon. Tirard kuitenkin jätti pian paikkansa kommuunissa ja siirtyi Versaillesiin, jossa hän otti paikkansa kansalliskokouksessa ja yritti turhaan sovitella sen välejä kommuunin kanssa. Kansalliskokouksessa häntä pidettiin äärimmäisen vasemmiston edustajana. Myöhemmin hän edusti Pariisin 1. arrondissementtia kolmannen tasavallan edustajainkamarissa ja kuului tasavaltalaisten vasemmistosiipeen. Vuonna 1883 hänet valittiin Ranskan senaattiin.
Tirard toimi kauppa- ja teollisuusministerinä kolmessa peräkkäisessä hallituksessa 1879–1881 ja vastaavasti valtiovarainministerinä 1882–1885. Sadi Carnot’n tultua presidentiksi Tirard muodosti ensimmäisen hallituksensa 12. joulukuuta 1887, mutta joutui eroamaan jo 30. maaliskuuta 1888. Hän palasi uudelleen pääministeriksi 21. helmikuuta 1889, ja otti samalla itselleen myös kauppa-, teollisuus- ja siirtomaaministerin salkut. Tirardin toinen hallitus pysäytti kenraali Georges Boulangerin etenemisen. Tasavaltalaiset saivat syyskuun 1889 vaaleissa enemmistön edustajainkamariin, mutta erimielisyydet Tirardin ja sisäministeri Ernest Constansin välillä johtivat hallituksen hajoamiseen ja eroon 13. maaliskuuta 1890. Tirard toimi vielä valtiovarainministerinä Alexandre Ribot’n hallituksessa 1892–1893.
Isopropyylikloridi

Isopropyylikloridi eli 2-klooripropaani (C3H7Cl) on kloorattu alkaani. Yhdistettä käytetään liuottimena ja valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä orgaanisella synteesillä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa isopropyylikloridi on väritön neste. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin. Isopropyylikloridille tapahtuu varsinkin eräiden metalli-ionien läsnä ollessa helposti dehydrohalogenoitumista, jolloin muodostuu propeenia. Se reagoi kuumennettaessa muun muassa hydroksidi-ionin ja amiinien kanssa nukleofiilisella substituutiolla.
Valmistus ja käyttö.
Isopropyylikloridia voidaan valmistaa kahdella tavalla. Vetykloridi reagoi propeenin kanssa katalyytin, kuten alumiinikloridin, alumiinioksidin, kadmiumkloridin tai eräiden telluuriyhdisteiden läsnä ollessa. Sitä voidaan syntetisoida myös isopropanolin ja vetykloridin välisellä reaktiolla. Tätä reaktiota katalysoivat sinkkikloridi ja telluuriyhdisteet.
Isopropyylikloridia käytetään pääasiassa liuottimena teollisuudessa, mutta sitä voidaan käyttää myös valmistettaessa isopropyyliryhmän sisältäviä yhdisteitä.
Vladivostokin kansainvälinen lentoasema

Vladivostokin kansainvälinen lentoasema eli Vladivostok-Knevitšin lentoasema (, ) on Venäjän Primorjen aluepiiriä palveleva kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Vladivostokin keskustasta koilliseen Artjomin kaupungin alueella, Artjomin kantakaupungista pohjoiseen ja Artjomin Knevitšin kaupunginosan länsipuolella. 
Noin 9 kilometriä Vladivostokin kansainvälisestä lentoasemasta lounaaseen sijaitsee sotilaslentokenttä. 
Lentoaseman kiitotie ja kentän lähestymisvarustus on hyväksytty kansainvälisen siviili-ilmailujärjestö ICAO:n kategoriaan II. Vuonna 2013 Vladivostokin lentoaseman kautta kulki 1 853 000 lentomatkustajaa. Tällä lukemalla se kuului 15 vilkkaimman venäläisen lentoaseman ryhmään.
Habarovskin lentoasema

Habarovskin lentoasema eli Habarovsk-Novyi (, ) on Venäjän Habarovskin aluepiiriä palveleva kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Habarovskin keskustasta koilliseen. 
Matkustajamäärältään lentoasema on Venäjän kaukoidän vilkkain.
Lentoaseman Habarovsk-Novyin kiitotie ja kentän lähestymisvarustus on hyväksytty ICAO:n kategoriaan II. Vuonna 2013 Habarovsk-Novyin kautta kulki 2 089 097 lentomatkustajaa ja 31,2 miljoonaa tonnia rahtia.
Lentoliikenne Habarovskiin sai alkunsa 1929 Amurjoen varteen perustetun lentosataman muodossa. Pian havaittiin, ettei tämä lähestyminen kyennyt vastaamaan kasvavan lentoliikenteen tarpeisiin. Uusi maalle raivattu lentokenttäalue otettiin käyttöön 1938. Vuonna 1953 kenttä sai 2 500 metriä pitkän ja 80 metriä leveän päällystetyn kiitotien ja seuraavan vuonna 400 hengen tuntikapasiteetille mitoitetun terminaalirakennuksen. Lentoasemaa kasvatettiin vuosien saatossa. Kansainväliseksi lentoasemaksi se hyväksyttiin 1970. Vuonna 1980 rakennettiin 4 000 metriä pitkä kiitotie. Kiitotien puolesta Habarovsk-Novyi pystyi nyt vastaanottamaan kaikkia lentokoneita huonoissakin sääoloissa. Vuosina 1990 ja 1991 lentomatkustajien määrä kohosi vuositasolla noin 3,6 miljoonaan, joka on yhä lentoaseman ennätys.
Habarovskin päälentoasemasta käytetään iästään huolimatta usein "uuteen" viittaavaa Novyi-täsmennettä. Parin kilometrin päässä lännessä on erillinen helikopterikenttä (Habarovsk-Malyi) ja noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen sotilaslentokenttä. Lisäksi 15 kilometriä etelään on lähinnä helikopteriliikenteeseen käytetty lentokenttä.
Itä-Timor talviolympialaisissa 2014

Itä-Timor osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Itä-Timor osallistui talviolympialaisiin. Joukkueen ainoa jäsen oli alppihiihtäjä Yohan Goutt Goncalves. Hän toimi myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa.
Joukkue.
Alppihiihto.
Itä-Timor sai yhden maapaikan alppihiihtoon. Yohan Goutt Goncalvesin isä on ranskalainen ja äiti itätimorilainen, joten hän on oikeutettu edustamaan Itä-Timoria. 12. joulukuuta 2013 Goutt Goncalves ylsi kilpailussa Serbiassa suoritukseen, jonka ansiosta hän sai paikan olympialaisiin. Hänestä tuli ensimmäinen Itä-Timoria olympiatasolla edustanut urheilija, joka ei ole päässyt mukaan olympialaisiin villillä kortilla.
Caymansaaret talviolympialaisissa 2014

Caymansaaret osallistuivat Sotšin talviolympialaisiin 2014. Joukkueen ainoa jäsen oli alppihiihtäjä Dow Travers. Hän toimi myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa. Travers oli Caymansaarten ainoa edustaja talviolympialaisissa toista kertaa peräkkäin.
Joukkue.
Alppihiihto.
Caymansaaret saivat yhden maapaikan alppihiihtoon.
Dow Travers loukkaantui harjoituksissa kaksi viikkoa ennen olympialaisia. Hänen jalkaansa tulleeseen haavaan tarvittiin tikkejä eikä hän kyennyt harjoittelemaan. Travers kaatui laskunsa suurpujottelussa ja sai lievän aivotärähdyksen.
Saloranta

Saloranta tarkoittaa seuraavia:
Sukunimenä.
Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Hunger (vuoden 2008 elokuva)

Hunger (Suomessa televisioesityksessä "Nälkä") on Steve McQueenin ohjaama elokuva vuodelta 2008. 
Elokuva perustuu tositapahtumiin IRA-aktivisti Bobby Sandsin nälkälakosta. Tapahtumien ajankohta on 1980-luku. Pohjoisirlantilaisessa vankilassa puhkeaa kapina, kun vangit haluavat saada poliittisen vangin aseman. Sands, jota näyttelee Michael Fassbender, organisoi nälkälakon ja on itse ensimmäinen lakkoileva. Hänen motiivinsa tulevat esiin hänen keskustelussaan papin kanssa.
Elokuva on monessa suhteessa rinnakkainen McQueenin vuonna 2013 valmistuneelle useita palkintoja saaneelle elokuvalle "12 Years a Slave". Ne lähestyvät länsimaissa sallittua väkivaltaa historian kautta. Elokuvassa käytetään runsaasti lähes sietokyvyn ylittäviä lähikuvia. Elokuva lähtee kriitikko Leena Virtasen mukaan kuvasta, sillä McQueen on alkujaan kuvataiteilija ja tehnyt kokeellisia elokuvia. Sen äänimaailma on niukka. Keskustelu papin kanssa elokuvan keskivaiheilla on 17 minuutin mittainen ja tehty yhtenä ottona, jonka aikana kamera ei liiku.
Omskin lentoasema

Omskin lentoasema eli Omsk-Tsentralnyi (, ) on Venäjän Omskin aluetta palveleva kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee miljoonakaupunki Omskin keskustan tuntumassa Irtyšjoen länsipuolella. 
Matkustajamäärältään lentoasema kuuluu Venäjän keskisuuriin lentoasemiin. Vuonna 2013 Omsk-Tsentralnyin kautta kulki 975 tuhatta lentomatkustajaa. Matkoista yli puolet suuntautui Moskovaan. 
Omskissa on muitakin lentokenttiä. Tunnetuimpiin kuuluu Omskin itäpuolella sijaitseva "Omskin sotilaslentokenttä" (UNOS, Omsk-Severnyi, Омск-Северный). Lisäksi 32 kilometriä kaupungin luoteispuolella on rakenteilla "Omsk-Fjodorovkan lentoasema" (Аэропорт Омск-Фёдоровка), jonne 2010-luvun lopulla tai 2020-luvulle tultaessa nykyisen Omskin keskuslentoaseman liikennettä on ajateltu siirrettävän.
Raaseporin läänin ja Hattulan kihlakunnan tuomiokunta

Raaseporin läänin ja Hattulan kihlakunnan tuomiokunta oli 1653–1776 toiminnassa olut Turun hovioikeuden alaisuuteen kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Sitä edeltävinä aikoina Uudenmaan maakunnassa oli ollut käytössä useita erilaisia tuomiokuntajakoja. Keskiajalla Uudellamaalla oli kolme tuomiokuntaa: Raaseporin kihlakunnan läntinen tuomiokunta, Raaseporin kihlakunnan itäinen tuomiokunta ja Itä-Uudenmaan tuomiokunta. Uudella ajalla Uudellamaalla oli Raaseporin (läänin) tuomiokunta ja Porvoon (läänin) tuomiokunta. Raaseporin tuomiokunta oli vuodet 1558–1563 jaettuna kahteen tuomiokuntaan: Raaseporin läntiseen tuomiokuntaan ja Raaseporin itäiseen tuomiokuntaan. Vuonna 1653 muodostettiin osasta Porvoon tuomiokuntaa ja osasta Lappeen tuomiokuntaa Kyminkartanon tuomiokunta. Vuosina 1659–1750 Porvoon tuomiokunta ja Hollolan tuomiokunta olivat yhdistettynä yhdeksi tuomiokunnaksi nimeltään Hollolan kihlakuntien ja Porvoon läänin tuomiokunta.
Raaseporin läänin ja Hattulan kihlakunnan tuomiokuntaan kuuluivat vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan seuraavat pitäjät:
Isonvihan (1713–1721) aikana tuomiokunnassa pidettiin viimeiset käräjät ennen keskeytystä talvella 1713 ja käräjien pito aloitettiin uudelleen helmikuussa 1722. Pikkuvihan (1742–1743) aikana järjestettiin käräjät sekä vuonna 1742 että vuonna 1743.
Vuoden 1776 uudelleenjärjestelyssä tuomiokunnan uudeksi nimeksi päätettiin Raaseporin itäisen ja läntisen kihlakunnan tuomiokunta. Tässä järjestelyssä Lopen pitäjä siirrettiin Sääksmäen ylä- ja alakihlakuntien tuomiokuntaan.
Kings of the City

Kings of the City oli brittiläinen rock ja hip hop-yhtye Lontoosta, Englannista. Bändin perustivat räppäri Ali Bla Bla ja Koken, laulaja ja kitaristi Danny Wilder, basisti Memari Man, kitaristi Richie 2 Pun, rumpali Royal ja syntetisaattorin soittaja 8bit. Vuonna 2011 bändi julkaisi kappaleen Klashnekoffin kanssa ja sopi lähtevänsä UK kiertueelle Maverick Sabren kanssa.
Bändin historia.
Bändin perusti Ali Bla Bla tavattuaan laulaja Danny Wilderin Busta Rhymesin kiertueella Lontoon Wembley Arenalla. Ali otti yhteyttä Dannyn kanssa vanhoihin kouluystäviinsä Richie 2 Puniin, Memari Maniin, Kokeen sekä 8bit joka esitteli Alille veljensä Royalin, josta tuli bändin rumpali. Heidän debyyttisinglensä "I Try", julkaistiin 31. elokuuta 2010, joka sai tukea BBC Radio 1:lta ja BBC Radio 1Xtra:lta. He pääsivät kuuluisuuteen singlensä "Listen To The Old Man" (julkaistu 1. marraskuuta 2010) ja "Darkness" (mukana Klashnekoff) (julkaistu 11. maaliskuuta 2011), ja remix versio "Darkness" singlestä jonka on tehnyt Nutty P. 
Bändi jatkoi uraansa julkaisemalla suurimman underground singlen "Make Me Worse" (julkaistu 13. heinäkuuta 2012), joka liittyi BBC Radio 1Xtran sopimukseen soittaa live-esitys Charlie Sloth Fire In The Booth:ssa. Suurin osa heidän suosiostaan on tullut Monstercatin Muzzyn avulla, kun hän remixasi heidän singlen "Make Me Worse", joka sai miljoonia katselukertoja.
Bändin laulaja, Danny Wilder kuoli keuhkosyöpään 3. lokakuuta 2013 27-vuotiaana. Bändi julkaisi seuraavan julkilausuman Facebook-sivulleen: "Ensimmäistä kertaa elämässäni olen sanaton. Veljemme, ystävä, johtaja, laulaja, kitaristi, keulahahmo ja pomo, Danny Wilder, kuoli eilen aamulla. Maailma ei koskaan tule olemaan entisensä. Kunnioituksemme ja syvimmät surut ovat hänen perheensä ja rakkaidensa kanssa."
Kiertue.
Seuraava cover Maverick Sabren UK single "Let Me Go" nuorten lähetystoiminnan SB.TV takia, bändi kutsuttiin tukemaan Sabrea hänen 2011 UK kiertueellaan.
Hella (muusikko)

Hella (taiteilijanimi, s. 2. tammikuuta 1985) on suomalainen rock-muusikko, joka soittaa kosketinsoittimia ja laulaa hard rock -yhtye Lordissa. Hella tunnustautuu melodisen metallin faniksi ja hänen lempiyhtyeitään ovat mm. Behemoth ja Children of Bodom. Hänen Lordi-hahmonsa on elävä nukke, josta käytetään mm. nimiä "Scarbie", "Plastic Chic" ja "HellToy". Kuten muillekin Lordin jäsenille, myös Hellalle on luotu kokonainen fiktiivinen historia.
Hella toimi vierailevana laulajana maaliskuussa 2014 julkaistun Postikortteja Helvetistä -yhtyeen singlellä "Miksi?", joka kertoo vaikeasta nuoruudesta.
Helmikuussa 2015 Hella ilmoitti olevansa raskaana. Raskaus ei vaikuttanut yhtyeen juuri alkaneeseen kiertueeseen, mutta Hellan ihonmyötäisen esiintymisasun päälle lisättiin rikkinäinen mekko. Hella toimi vuonna 2008 Qstockin festaribeibenä.
Hollolan kihlakuntien ja Porvoon läänin tuomiokunta

Hollolan kihlakuntien ja Porvoon läänin tuomiokunta oli 1659–1750 toiminnassa ollut Turun hovioikeuden alainen kihlakunnantuomarin virka-alue. Sen edeltäjiä ennen yhteenliittämistä olivat Porvoon tuomiokunta ja Hollolan tuomiokunta. Sitä seurasivat Hollolan ylisen ja alisen kihlakunnan tuomiokunta sekä Porvoon ja Kymin kihlakuntien tuomiokunta.
Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Isonvihan (1713–1721) aikana tuomiokunnassa pidettiin viimeiset käräjät ennen keskeytystä keväällä 1714 ja käräjätoiminta aloitettiin uudelleen helmikuussa 1722. Pikkuvihan (1742–1743) aikana järjestettiin sekä syys- että talvikäräjät molempina vuosina.
Louis Jules Trochu

Louis Jules Trochu (12. maaliskuuta 1815 Le Palais, Belle Île – 7. lokakuuta 1896 Tours) oli ranskalainen kenraali, joka toimi kansallisen puolustuksen hallituksen johtajana ja siten Ranskan kolmannen tasavallan ensimmäisenä pääministerinä syyskuusta 1870 helmikuuhun 1871.
Trochu valmistui upseeriksi 1838 ja valmistui 1840 yleisesikuntakoulusta. Hänet sijoitettiin 1851 sotaministeriöön. Krimin sodassa hän toimi everstinä marsalkka Saint Arnaudin ja Canrobert’n adjutanttina, kunnes hänet 1855 ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja nimitettiin jalkaväkiprikaatin johtoon. Hän osallistui Sevastopolin valtaukseen syyskuussa 1855. Vuoden 1859 Pohjois-Italian sotaretkellä Trochu komensi jalkaväkidivisioonaa, joka oli mukana Magentan ja Solferinon taisteluissa. Trochun orleanistiset sympatiat haittasivat tämän jälkeen hänen ylenemistään, ja 1867 hän julkaisi kansainvälistä huomiota herättäneen teoksen "L’Armée française en 1867", jossa hän käsitteli avoimesti monia Ranskan armeijan heikkouksia.
Vuoden 1870 Ranskan–Saksan sotaan Trochu ei aluksi osallistunut, mutta 17. elokuuta 1870 hänet nimitettiin Pariisin sotilaskuvernööriksi ja pääkaupungin joukkojen ylipäälliköksi. Kun vallankumous kaatoi pian toisen keisarikunnan, Trochu ryhtyi 4. syyskuuta uuden kansallisen puolustuksen hallituksen johtoon. Hän siirsi kuvernöörin tehtävänsä tammikuussa 1871 kenraali Joseph Vinoylle, mutta jatkoi vielä hallituksen johdossa. Kansalliskokouksen ensimmäisissä vaaleissa helmikuussa 1871 hänet valittiin kahdeksasta vaalipiiristä ja hän liittyi keskustaoikeiston ryhmään. Aselevon jälkeen hän jätti hallituksen johdon.
Trochu vetäytyi vuonna 1872 politiikasta. Hän julkaisi myöhemmin lisää Ranskan armeijaa käsitelleitä kirjoja.
Eino Kettunen (kirjailija)

Eino Veikko Johannes Kettunen (27. joulukuuta 1896 Kouvola – 18. maaliskuuta 1918 Orivesi) oli suomalainen tekniikan ylioppilas ja lastenkirjailija.
Kettunen taisteli Suomen sisällissodan aikana valkoisten joukoissa ja kuoli haavoittuneena maaliskuussa 1918 Orivedellä. Hänet on haudattu Laukaan sankarihautaan.
Ensio Kurki-Suonio

Ensio Voldemar Kurki-Suonio, sukunimi vuoteen 1927 Krohn (23. heinäkuuta 1896 Parkala, Inkeri – 14. syyskuuta 1993 Hämeenlinna) oli suomalainen lääkäri ja runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Kurki Suonio".
Henkilöhistoria.
Kurki-Suonion vanhemmat olivat säveltäjä, kirkkomuusikko ja musiikkitieteilijä Ilmari Henrik Reinhold Krohn (1867–1960) ja Emilie Alide Marie von Dittmann (1870–1905). Kurki-Suonio oli naimisissa vuodesta 1922 pianisti Aino Katri Vartian kanssa. Professorit Kaarle Kurki-Suonio ja Reino Kurki-Suonio ovat heidän lapsiaan. Kurki-Suonio tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1914 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1926, tohtoriksi hän väitteli 1956. Kurki-Suonio perusti jo 1929 Hämeenlinnaan Rauhankatu 3:een yksityisen "Höyhensaari"-nimisen synnytyssairaalan. Sairaala toimi arkkitehti Väinö Vähäkallion suunnittelemassa viisikerroksisessa rakennuksessa aina vuoteen 1968 saakka. Kurki-Suonio sai lääkintöneuvoksen arvon 1975. Sotilasarvoltaan Kurki-Suonio oli lääkintämajuri (1942).
Charles Cousin-Montauban

Charles Guillaume Marie Apollinaire Antoine Cousin-Montauban, Palikaon kreivi (24. kesäkuuta 1796 Pariisi – 8. tammikuuta 1878 Versailles) oli ranskalainen kenraali, joka toimi Ranskan toisen keisarikunnan viimeisenä pääministerinä Ranskan–Saksan sodan aikana elo–syyskuussa 1870.
Cousin-Montauban liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1814 ja osallistui vuoden 1823 Espanjan-sotaretkeen. Vuosina 1831–1857 hän palveli Algeriassa ja yleni 1847 everstiksi, 1851 prikaatinkenraaliksi ja 1855 divisioonankenraaliksi, minkä jälkeen hän oli Oranin alueen kuvernöörinä. Cousin-Montauban oli pari vuotta divisioonankomentajana Ranskassa, kunnes vuoden 1859 lopussa hänet valittiin komentamaan ranskalaista armeijaa, joka yhdessä brittijoukkojen kanssa lähti sotaretkelle Kiinaan. Brittien tuella hän löi kiinalaiset 21. syyskuuta Palikaon taistelussa lähellä Pekingiä ja eteni pääkaupunkiin 12. lokakuuta. Kiinan johto joutui pakon edessä taipumaa rauhaan 25. lokakuuta. Cousin-Montaubanin joukot osallistuivat myös kansainvälistä paheksuntaa herättäneeseen Pekingin kesäpalatsin ryöstöön. Häntä pidettiin kuitenkin Ranskassa sankarina, ja kotimaahan palattuaan hän sai monia kunnianosoituksia. Joulukuussa 1860 hänet nimitettiin senaattoriksi ja 1862 keisari Napoleon III antoi hänelle Palikaon kreivin arvon. Sen jälkeen hän toimi armeijakunnan komentajana.
Ranskan–Saksan sodan sytyttyä vuonna 1870 Palikao kutsuttiin Ranskan sotaministeriksi ja 9. elokuuta sijaishallitsijana toiminut keisarinna Eugénie nimitti hänet pääministeriksi eronneen Émile Ollivierin tilalle. Hänen pääministerikautensa jäi alle kuukauden mittaiseksi. Palikao ryhtyi järjestämään uusia armeijakuntia Ranskan ja Pariisin puolustamiseksi, aluksi suurella menestyksellä. Hän oli myös johtavana henkilönä laatimassa suunnitelmaa, jonka mukaisesti Patrice MacMahonin komentama armeija lähti vapauttamaan Metziin saarroksiin jääneitä F. A. Bazainen joukkoja. Ponnistelut valuivat kuitenkin hukkaan Ranskan joukkojen kärsittyä katastrofaalisen tappion Sedanin taistelussa 1.–2. syyskuuta. Keisarin jäätyä vangiksi Palikaolle ehdotettiin diktaattoriksi ryhtymistä, mutta hän kieltäytyi ja pakeni 4. syyskuuta puhjenneen vallankumouksen myötä Belgiaan.
Palikao palasi sodan jälkeen vuonna 1871 Ranskaan, ja puolusti itseään kansalliskokouksen asettaman tutkintakomitean edessä. Puolustuksekseen hän julkaisi myös samana vuonna kirjan "Un Ministre de la guerre de vingt-quatre jours".
Otto Talasmo

Otto Talasmo, sukunimi vuoteen 1935 "Frilander" (17. elokuuta 1896 Pieksämäki – 16. heinäkuuta 1967 Kyyjärvi) oli suomalainen opettaja ja nuortenkirjailija.
Talasmo toimi opettajana Kyyjärvellä. 
Talasmo käytti ensimmäisenä kuunnelma-sanaa ehdottaessaan nimeä radiossa esitettäville näytelmille Helsingin Sanomissa vuonna 1928.
Teoksia.
Nimellä "O. Talasmo":
Nikolai Zatejev

Nikolai Vladimirovitš Zatejev (, 30. kesäkuuta 1926 Nižni Novgorod — 28. elokuuta 1998 Moskova) oli Neuvostoliiton laivaston sukellusveneupseeri.
Kapteeni Zatejev oli 1960-luvulla ydinsukellusvene K-19:n päällikkö. Hän vastusti sitä, ettei alukseen asennettu varajärjestelmää sen ydinkäyttöisten turbiinien jäähdytykseen, kuten esimerkiksi hätätilanteita silmällä pitäen.
Viimeinen Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov yritti esittää Zatejeville ja hänen miehistölleen Nobelin rauhanpalkintoa, mutta sitä ei heille kuitenkaan myönnetty.
Louis Buffet

Louis Joseph Buffet (26. lokakuuta 1818 Mirecourt – 7. heinäkuuta 1898) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä 1875–1876.
Buffet oli alkuperäiseltä ammatiltaan lakimies. Hänet valittiin vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen jälkeen perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen, jossa hän lukeutui oikeistoon. Hän asettui tukemaan toisen tasavallan presidentiksi valittua Louis-Napoleon Bonapartea. Buffet toimi syksyllä 1849 maatalous- ja kauppaministerinä ja oli 1851 uudelleen hallituksessa, mutta vetäytyi politiikasta Napoleonin joulukuussa 1851 suorittaman vallankaappauksen jälkeen. Vuonna 1863 hänet kuitenkin valittiin lainsäätäjäkuntaan ja hän tuki voimakkaasti keisarikunnan loppuaikojen liberalisoimispyrkimyksiä. Hänestä tuli tammikuussa 1870 Émile Ollivierin hallituksen valtiovarainministeri, mutta hän erosi jo huhtikuussa pelätessään keisari Napoleonin jälleen tavoittelevan itsevaltiutta.
Buffet valittiin 1871 kolmannen tasavallan kansalliskokoukseen, jonka puhemieheksi hän kohosi Jules Grévyn seuraajana huhtikuussa 1873. Nyt hän lukeutui keskustaoikeistoon ja puolusti innokkaasti uutta tasavaltaista perustuslakia. Perustuslain hyväksymisen jälkeen Buffet kokosi 10. maaliskuuta 1875 vanhoillisista tasavaltalaisista muodostuneen hallituksen, jossa hän toimi itse myös sisäministerinä. Hän menetti vuoden 1876 tammi- ja helmikuussa pidetyissä vaaleissa sekä senaatin että edustajainkamarin tuen, ja erosi 24. helmikuuta. Pian sen jälkeen hänet valittiin kuitenkin elinikäiseksi senaattoriksi. Senaatissa hän liittyi kirkollisiin konservatiiveihin.
René Goblet

René Goblet (26. syyskuuta 1828 Aire-sur-la-Lys – 13. syyskuuta 1905 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä 1886–1887.
Goblet väitteli 1850 oikeustieteen tohtoriksi ja toimi asianajajana Amiensissa, jonka pääprokuraattoriksi hänet nimitettiin kolmannen tasavallan perustamisen yhteydessä 1870. Seuraavana vuonna hän omistautui politiikalle ja hänet valittiin kansalliskokoukseen tasavaltalaisen vasemmiston edustajana. Goblet oli 1879 oikeusministeriön alivaltiosihteerinä sekä 1882 sisäministerinä Charles de Freycinetin hallituksessa. Hän kannatti hallinnon hajauttamista ja perustuslainmuutosta. 1885–1886 Goblet oli opetusministerinä kahdessa peräkkäisessä tasavaltalaisten hallituksessa, jotka uudistivat yliopistolaitosta ja siirsivät alkeisopetuksen pois kirkolta. Hänestä tuli pääministeri joulukuussa 1886, mutta hänen hallituksensa kaadettiin jo seuraavan vuoden toukokuussa. Lyhyelle hallituskaudelle mahtui rajaselkkaus Saksan kanssa, jota lietsoi puolustusministerinä toiminut kenraali Georges Boulanger.
Goblet toimi 1888–1889 ulkoministerinä. Hän putosi vuoden 1889 vaaleissa edustajainkamarissa, mutta pääsi kaksi vuotta myöhemmin senaattiin ja 1893 takaisin edustajainkamariin. Uransa viimeisessä vaiheessa Goblet siirtyi enemmän vasemmalle ja perusti eräiden muiden poliitikkojen kanssa "Petite république française" -nimisen lehden. Hän vetäytyi politiikasta jäätyään valitsematta vuoden 1898 vaaleissa.
Mikaël Kingsbury

Mikaël Kingsbury (s. 24. heinäkuuta 1992) on kanadalainen freestylehiihtäjä. 
Kingsbury voitti kumparelaskun kultamitalin Pyeongchangin olympialaisissa 2018 sekä sai hopeaa Sotšin olympialaisissa 2014 ja Pekingin olympialaisissa 2022. Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti parikumpareissa hopeaa ja kumparelaskussa pronssia. Hän voitti kumparelaskun maailmanmestaruuden Voss-Myrkdalenissa 2013, missä sai lisäksi parikumpareissa hopeaa. Kreischbergissä 2015 hän voitti parikumpareiden maailmanmestaruuden ja sai kumparelaskussa hopeaa. Vuoden 2017 MM-kisoissa hän saavutti pronssia kumparelaskusta. Vuosien 2019, 2021 ja 2023 MM-kisoissa hän voitti kultaa kumparelaskussa ja parikumparelaskussa. MM-kilpailuissa 2025 hän sai kultaa parikumparelaskussa ja hopeaa kumparelaskussa.
Kingsbury voitti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun että kumparelaskun cupin kausilla 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018, 2018–2019 ja 2019–2020. Hän voitti sekä kumparelaskujen kokonaiscupin, kumparelaskun cupin että parikumpareiden cupin kausilla 2021–2022, 2022–2023 ja 2024–2025. Hän voitti kumparelaskujen kokonaiscupin ja parikumparecupin sekä oli kumparelaskucupissa toinen kaudella 2023–2024. Hän sijoittui kaudella 2010–2011 kolmanneksi kumparelaskun cupissa ja neljänneksi kokonaiscupissa. Hän on saavuttanut kumparelaskussa 62 maailmancupin osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 89 palkintosijaa. Parikumpareissa hän on voittanut 37 maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut kolmen parhaan joukkoon yhteensä 53 kertaa.
Adi Sjöblom

Adi Lovisa Sjöblom (29. maaliskuuta 1898 Turku – 26. toukokuuta 1968 Kruunupyy) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia.
Nimimerkillä "A. S-m":
Aleksandr Smyšljajev

Aleksandr Smyšljajev (s. 3. maaliskuuta 1987) on venäläinen freestylehiihtäjä. 
Hän sai kumparelaskun pronssimitalin Sotšin olympialaisissa 2014. Se oli Venäjän ensimmäinen mitali kumparelaskussa 20 vuoteen. Hän sijoittui olympialaisten kumparelaskussa kymmenenneksi Vancouverissa 2010 ja 13:nneksi Torinossa 2006.
Smyšljajev saavutti kumparelaskun MM-pronssia Kreischbergissä 2015. Hän sijoittui MM-kilpailuissa samassa lajissa viidenneksi Deer Valleyssä 2011 ja 13:nneksi Voss-Myrkdalenissa 2013. Parikumpareissa hän oli kahdeksas 2015, kymmenes 2011, yhdestoista 2013 ja seitsemästoista Inawashirossa 2009.
Smyšljajev kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sauze d'Oulx-Jouvenceaux'ssa helmikuussa 2005 sijoittuen kumparelaskussa 33:nneksi. Kahdeksan päivää myöhemmin hän saavutti ensimmäiset maailmancup-pisteensä oltuaan samassa lajissa kymmenes Vossissa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Deer Valleyn kumparelaskussa tammikuussa 2009. Toistaiseksi ainoan voittonsa hän saavutti Voss-Myrkdalenin kumparelaskussa maaliskuussa 2014. Toiseksi hän on sijoittunut kahdesti ja kolmanneksi kahdeksan kertaa. Hän sijoittui toiseksi kumparelaskun maailmancupin kokonaispisteissä kaudella 2014–2015.
Sara Bergmark Elfgren

Sara Bergmark Elfgren (s. 13. maaliskuuta 1980) on ruotsalainen fantasiakirjailija. Hän on laatinut myös käsikirjoituksia elokuviin ja televisioon. Mats Strandbergin kanssa kirjoitetut nuortenkirjat ovat saaneet Ruotsissa monia palkintoja ja ne on käännetty yli 20 kielelle.
Teokset "Piiri", "Tuli" ja "Avain" muodostavat Engelfors-trilogian, jonka kaikki osat ovat ilmestyneet suomeksi.
Gaston de Galliffet

Gaston Alexandre Auguste de Galliffet (23. tammikuuta 1830 Pariisi – 8. heinäkuuta 1909 Pariisi) oli ranskalainen markiisi ja kenraali, joka osallistui Pariisin kommuunin kukistamiseen vuonna 1871 ja toimi Ranskan sotaministerinä vuosina 1899–1901.
Galliffet liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1848 ja osallistui Krimin sodan Sevastopolin piiritykseen sekä Ranskan sotaretkiin Algeriassa, Italiassa ja Meksikossa. Meksikon sotaretkellä hän haavoittui vakavasti Pueblan taistelussa. Ranskan–Saksan sodassa vuonna 1870 hän komensi prikaatikenraalina ratsuväkijoukkoja Sedanin taistelussa, jossa jäi muun Ranskan armeijan tavoin saksalaisten sotavangiksi. Vuonna 1871 Galliffet sai tehtäväkseen Pariisin kommuunin kukistamisen. Hän suoritti tehtävän tehokkaasti, mutta ei kaihtanut julmuutta kommunardien kohtelussa. Tämän seurauksena hän sai Ranskan vasemmiston keskuudessa elinikäisen kielteisen maineen, vaikka olikin itse tasavaltalainen. Myöhemmin Galliffet palasi Algeriaan, jossa hän yleni 1875 divisioonankenraaliksi. Palattuaan kotimaahan hänestä tuli Léon Gambettan suojatti ja hän osallistui Ranskan ratsuväen kehittämiseen. Vuosina 1880–1882 hän toimi Pariisiin sijoitettujen joukkojen komentajana. Vuonna 1885 hänestä tuli ylimmän sotaneuvoston jäsen.
Galliffet palveli vielä vuosina 1889–1895 armeijassa, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Hän oli kuitenkin kesäkuusta 1899 toukokuuhun 1900 sotaministerinä Pierre Waldeck-Rousseaun hallituksessa. Dreyfus-jutussa hän tuki syytettynä ollutta Alfred Dreyfusia. Galliffet ei kuitenkaan sopinut politiikkaan, ja maine Pariisin kommuunin ankarana kukistajana vainosi häntä edelleen. Ranskan ja koko Euroopan sosialistien parissa paheksuttiin erityisesti sosialistisen ministerin Alexandre Millerandin osallistumista samaan hallitukseen Galliffet’n kanssa.
Fridolf Michael

Hjalmar Fridolf Martin Michael (6. marraskuuta 1898 Houtskari – 4. syyskuuta 1975 Turku) oli suomalainen pappi ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Michael toimi ylimääräisenä pappina Paraisilla 1935–1941, Vaasan ruotsalaisen seurakunnan virallisena apulaisena 1942–1945, Liljendalin vt. kirkkoherrana 1947–1949 ja Paraisten ruotsalaisen seurakunnan kappalaisena 1952.
Teoksia.
Nimellä "F. M. Michael":
Liisa Tiiro

Liisa Lusiina Tiiro, o. s. "Viljamaa" (20. maaliskuuta 1898 Alavieska – 6. huhtikuuta 1984 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Tiiron vanhemmat olivat itsellinen Jaafet Viljamaa (1856–1929) ja tämän toinen puoliso Hanna Gunnari (1853–1942). Liisa Tiiro oli naimisissa talollinen, pankinjohtaja ja kirkonisäntä Yrjö Erik Tiiron (1902–1966) kanssa.
Tiiro toimi vuodesta 1928 alkaen opettajana Alavieskassa, Vihannissa, Iissä ja Kempeleessä.
Minsk-Matšulištšy

Minsk-Matšulištšy (; ) on 15 kilometriä Minskin keskustan eteläpuolella, Valko-Venäjän Minskin alueen Minskin piirissä, Matšulištšyn kaupunkimaisen taajaman länsipuolella sijaitseva valkovenäläinen lentotukikohta.
Matšulištšyyn nykyään sijoitettu joukko-osasto muodostettiin alun perin Afganistanin sotaa varten vuoden 1989 alkupuolella. Se toimi maaliskuusta 1980 helmikuuhun 1989 Kabulin lentokentältä käsin 50. erillisenä yhdistettynä lentorykmenttinä (kirjaimellisesti "sekalentorykmenttinä"). Pääkalustona joukko-osastolla oli Antonov An-12-, An-26 ja An-26RT -sotilaskuljetuskoneita sekä Mi-24V/D ja Mi-8MT -helikoptereita.
Toukokuusta 1989 lähtien rauhanolohin palannut 50. erillinen yhdistetty lentorykmentti harjoitteli aluksi Minskin varuskunnan "Lipkin lentokentällä" (аэродром Липки, , ). Vuodesta 1994 lähtien 50. yhdistetyksi lentotukikohdaksi edelleennimetty joukko-osasto on toiminut Matšulištšyn kentältä käsin.
Esimerkiksi Voitonpäivän ja maan itsenäisyyspäivän sotilasparaateihin Minskissä osallistuvat lentojoukot harjoittelevat tyypillisesti yhteistoimintaa Matšulištšyn lentotukikohdasta käsin. Paraatiin osallistui esimerkiksi kesällä 2012 maan ilmavoimien taitolentoryhmä "Belaja Rus" (Белая Русь) L-39-harjoituskoneilla, sekä Mi-8- ja Mi-24 -koptereita, sekä Su-25, Su-27 ja MiG-29 -sotilaslentokoneita.
Kylie Minoguen videografia

Tämä on australialaisen laulaja/lauluntekijä Kylie Minoguen videografia.
Cristian Herrera

Cristian Ignacio Herrera López (s. 13. maaliskuuta 1991 Las Palmas, Gran Canaria) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Elcheä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Herrera on syntynyt Gran Canarialla Las Palmasissa ja on kaupungin jalkapalloseura Unión Deportiva Las Palmasin junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen kerran seuran reservijoukkueessa kaudella 2010–2011. 9. heinäkuuta 2013 Herrera kieltäytyi seuran sopimustarjouksesta ja siirtyi Elchen reservijoukkueeseen.
24. marraskuuta 2013 Herrera teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa ottelussa Valenciaa vastaan. Hän laukaisi samaisessa ottelussa myös ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.