tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ketokaunokki

Ketokaunokki ("Centaurea scabiosa") on kaunokkien sukuun kuuluva mykerökukkainen kasvilaji. Ketokaunokista voidaan erottaa kaksi alalajia: piennarketokaunokki ("Centaurea scabiosa" subsp. "scabiosa") ja alppiketokaunokki ("Centaurea scabiosa" subsp. "alpestris").
Ketokaunokki kasvaa noin 30–100 cm korkeaksi ja sen varsi on haarautunut usein moneen kertaan. Ketokaunokin lehdet ovat epäsäännöllisesti liuskoittuneita ja liuskat ovat tyypillisesti ohuita. Ketokaunokin kukinnot ovat tavallisesti violetteja mykeröitä, jotka sijaitsevat varsien haarojen päissä. Ketokaunokki kukkii loppukesällä, mutta sen varret jäävät pystyyn talventörröttäjiksi. Siemenet jäävät mykeröiden kehtojen sisään ja pikkulinnut käyttävät siemeniä ravintonaan talviaikaan levittäen niitä samalla ympäristöön. Ketokaunokki kasvaa monenlaisilla kuivilla paikoilla, kuten kedoilla, niityillä ja tienvarsilla.
Ketokaunokki on yksi neljästä Suomessa vanhana tulokkaana esiintyvästä kaunokkilajista ja muistuttaa paljolti nurmikaunokkia ("Centaurea phrygia") sekä jossain määrin myös ahdekaunokkia ("Centaurea jacea"). Ketokaunokki on kuitenkin näitä kahta selvästi harvinaisempi, ja sitä tavataan Suomessa lähinnä vain Salpausselkien alueella Hämeessä ja Etelä-Savossa sekä Ahvenanmaalla. Ketokaunokki lienee Suomessa muinaistulokas.
Ketokaunokkia käytetään myös koristekasvina ja sen siemeniä on muun muassa erilaisissa niittykukkien siemenseoksissa.
Lauri Mikkola (jääkiekkovalmentaja)

Lauri Mikkola (s. 1. helmikuuta 1981 Oulu) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana. Hän pelasi omalla pelaajaurallaan miesten pelejä vain yhden kauden Mestiksessä.
Ura.
Mikkola aloitti jääkiekkoilun Kiimingin Riennossa. Hän siirtyi jo varhain juniorina Oulun Kärppiin. Kauden 2000–2001 Mikkola pelasi Rauman Lukon A-nuorissa, mutta hän palasi kaudeksi 2001–2002 Kärppiin. Kaudeksi 2002–2003 Mikkola siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin, Hän pelasi ainoaksi jääneellä miesten sarjoissa viettämällään kaudella 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudella 2005–2006 Mikkola aloitti Kärppien C-nuorten SM-sarjajoukkueen apuvalmentajana ja kaudella 2007–2008 hän toimi joukkueen päävalmentajana johdattaen Kärpät kauden päätteeksi SM-hopeaan. Kaudeksi 2009–2010 Mikkola siirtyi seuran A-nuorten SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi Jari Laukkasen johtamaan valmennustiimiin. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudeksi 2011–2012 Mikkola nimettiin A-Kärppien päävalmentajaksi. Kaudella 2013–2014 hän johdatti joukkueen A-nuorten SM-hopeaan. Kauden 2015–2016 päätteeksi Mikkola palkittiin A-nuorten SM-liigan vuoden valmentajana Hannu Aravirta -palkinnolla.
Myös kuudennella A-nuorten päävalmentajakaudellaan 2016–2017 Mikkola johdatti Kärpät välieriin, mutta joukkue jäi lopulta neljänneksi hävittyään pronssiottelun Rauman Lukolle jatkoajalla lukemin 1–2. Hän oli kauden aikana myös helmikuussa 2017 viikon ajan Kärppien SM-liigajoukkueen valmennuksen mukana Kai Suikkasen apuvalmentajana, kun joukkueen vakituinen apuvalmentaja Mikko Manner oli Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen ja maalivahtivalmentaja Ari Hilli Suomen A-maajoukkueen mukana. Kärpissä pelasi samaan aikaan Mikkolan isoveli Ilkka.
SM-liigakauden 2016–2017 jälkeen, maaliskuussa 2017 Mikkola nimettiin Kärppien liigajoukkueen apuvalmentajaksi Mikko Mannerin johtamaan valmennustiimiin. Valmentajakuvion taustalla oli päättyneellä kaudella Kärppien päävalmentajana toimineen Kai Suikkasen potkut. Saman vuoden joulukuussa Mikkola teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.. Kaudella 2021-22 Mikkola aloitti Kärppien päävalmentajana Mannerin siirryttyä Ruotsalaisen Brynäs IF:n päävalmentajaksi, mutta sai potkut jo ensimmäisellä kaudellaan kun Lauri Marjamäki korvasi hänet helmikuussa 2022.
Muuta.
Mikkolan isoveli Ilkka on kaikkien aikojen eniten Suomenmestaruuksia (8) voittanut jääkiekkoilija ja Kärppien entinen kapteeni. Painin EM-mestari 1993 ja Suomen Painiliiton ex-päävalmentaja Mikael Lindgren sekä ex-painija Åke Lindgren ovat veljesten serkkuja.
Ahti Lappi

Ahti Ensio Lappi (s. 7. heinäkuuta 1941 Vaasa) on suomalainen eversti evp., joka toimi muun muassa Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston komentajana ja ilmatorjunnan tarkastajana.
Henkilöhistoria ja sotilasura.
Lappi syntyi Matti Lapin ja Elna Haution perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on Astrid Wiklund.
Lappi tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1960, Kadettikoulusta hän valmistui 1963 ja Sotakorkeakoulusta 1973. Lappi toimi Pohjanmaan ilmatorjuntapatteristossa opetusupseerina 1963–1965, patterinpäällikkönä 1965–1969 ja toimistopäällikkönä 1969–1972. Helsingin ilmatorjuntarykmentissä hän oli aliupseerikoulun johtajan sijainen 1971 ja Sotakorkeakoulun opettaja 1973–1979, minkä jälkeen hän toimi Pääesikunnan toimistoesiupseerina 1979–1982 ja Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston komentajana 1982–1987. Oltuaan Pääesikunnassa toimistopäällikkönä 1987–1988 hän toimi siellä ilmatorjunnan tarkastajana vuodesta 1988 vuoteen 1997, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.
Lappi ylennettiin vänrikiksi 1961, luutnantiksi 1963, yliluutnantiksi 1966, kapteeniksi 1969, majuriksi 1975, everstiluutnantiksi 1982 ja everstiksi 1988.
Teoksia.
Teos "Ilmatorjunta kylmässä sodassa" (2003) sai kenraali Hannes Ignatiuksen kadettisäätiön kunniapalkinnon vuonna 2004.
Pulli järv

Pulli järv (myös "Pullijärv") on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnassa Kaubin ja Pullin kylien ja Misson kauppalan alueilla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 63 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 184,6 metriä mpy. Siihen ei tule ojia, mutta sen laskuoja lähtee järven pohjoisrannasta ja laskee 120 metrin päässä Saarijärveen. Sieltä vedet jatkavat Pullin kraavia myöten Pedetsin jõgeen, joka toimii alempana Venäjän rajan rajajokena ennen kuin se jatkaa Latvian puolelle. Järven valuma-alueen laajuus on 3,6 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,9 metriä ja suurin syvyys 7,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025 kuutiokilometriä eli 2,5 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja järven rannat ovat vuorotellen hiekkarantaa ja mutarantaa. Järven pohjoisrannalla on pieni Pullin kylä. Idässä Misson kauppalan taajama levittäytyy rantaan asti. Misson kautta kulkeva Riian ja Pihkovan yhdistävä maantie ohittaa järven etelässä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ().
Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.
Luontoarvoja.
Järvi on kalojen suhteen lajirikas: särki, ahven, kiiski, hauki, salakka, suutari, lahna, made, ankerias ja piikkinuoliaisiin kuuluva mutakala ("Misgurnus fossilis"). Järvessä on elänyt myös rapua, mutta rapuruton jälkeen sitä ei ole palautettu.
Kentsi järv

Kentsi järv (myös "Aru paisjärv, Kentsi paisjärv") on Virossa Tartumaalla Elvan kunnassa sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee noin 25–30 metriä syvässä laaksossa, jonne järvi on padottu. Se alkaa pengertiestä, jonka alle on jätetty silta-aukko. Vedenpinnan taso on nykyään niin ylhäällä, että epävirallista järveä on yläjuoksulla vielä 800 metrin veran lisää. Padon ja pengertien välisen osuuden pinta-ala on 58 hehtaaria. Siinä on 12 saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,89 hehtaaria. Osa saarista ovat pitkän muotoisia. Siihen laskee peltoalueelta muutama lyhyt oja. Kavilda jõgi, joka alkaa Elvan Verevin järvestä, virtaa järven läpi ja jatkaa laaksossa eteenpäin yhtyen Emajokeen Puhjassa. Järven valuma-alueen laajuus on 33,9 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi on arvioitu olevan 0,0015 kuutiokilometriä eli 1,5 miljoonaa kuutionetriä . Järven rantaviivan pituus on 8,0 kilometriä ja sen rannat ovat melko jyrkkiä. Ranta-alue on metsää, mutta rinteen yläpuolella aukeavat laajan peltoaukeat ja maatilojen rivistöt.
Historiaa.
Kavilda ürgorg () on viimeisen jääkauden sulamisvaiheessa syntynyt mannerjäätikön alainen subglasiaalinen uoma. Kun jäätikkö suli alueelta pois, alkoi laakson pohjalla virrata joki. Kentsin patojärvi on syntynyt, kun Kavidlan joki on padottiin laaksossa järvialtaaksi. Patojärvi kunnostettiin vuonna 2008. Silloin se tyhjennettiin lähes kokonaan ja sen pato sekä patojen juoksutusaukkoja kohennettiin.
Uhtjärv

Uhtjärv (myös "Uhtijärv") on Virossa Võrumaalla Antslan kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven vedenpinta on noin 30 metriä alempana kuin ympäristön peltoaukea. Sen pinta-ala on 45 hehtaaria ja se on 2,9 kilometriä pitkä mutta vain 300 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 90,3 metriä mpy. Siihen laskee kahdeksan ojaa, joista huomattavimmat ovat laakson pohjalla virtaava Lümatun kylästä alkava Suurindõ kraavi ja Konaksin järvelta alkana Siimu oja. Järven laskujoki on parikilometrinen Visula jõgi, joka laskee viereiseen Punden järveen. Vedet jatkavat eteen ja yhtyvät lopulta Pieneen Emajokeen. Järven valuma-alueen laajuus on 9,1 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,7 metriä ja suurin syvyys 26,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven kaakkoispäässä, mutta luoteispäässäkin on yli 20 metriä syvää. Pääasiassa hiekkaiset rannat syvenevät jyrkästi, mutta muuten järven pohja on 1,5 metriä syvää mutaa. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0034 kuutiokilometriä eli 3,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä ja järven etelärantoja reunustavat laajat peltoaukeat ja pohjoisrantoja metsikköalue. Rannat laskevat noin 30 metriä alemmaksi jyrkkinä rinteinä. Vain järven itäpäässä on kaksi taloa.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Luontoarvoja.
Järvessä elää runsaina lahna, hauki, ahven ja särki. Muita lajeja ovat kiiski, pasuri, suutari, made, ruutana ja sorva. Järvessä vuonna 1935 tarttunut rapurutto on hävittänyt jokiravun.
Kikkajärv

Kikkajärv (myös "Kika järv, Suur-Kikkajärv") ja Ilgāja ezers (myös "Vizlas ezers") on järvi Viron ja Latvian rajalla. Viron puolella se kuuluu Võrumaalla Rõugen kuntaan ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).
Maantietoa.
Järvi sijaitsee pitkässä laaksossa ja se on pitkän muotoinen ja se sijoittuu itä-länsisuuntaisesti. Järven keskikohdassa on 70 metriä leveä salmi, joka yhdistää järven eri altaat toisiinsa. Järven eteläpuolella Latviassa on metsäinen saari. Järven pinta-ala on 20 hehtaaria (ha) (12 ha Virossa ja loput latviassa) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järven läpi virtaa Peeli jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen, ja se laskee seuraavaksi Sarapuujärveen. Järven valuma-alueen laajuus on 12,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 11,7 metriä ja suurin syvyys 22,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee saaresta luoteeseen. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0024 kuutiokilometriä eli 2,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Luontoarvoja.
Järvi sijaitsee viime jääkauden lopussa 13000 vuotta sitten syntyneeseen laaksoon (), joka seuraa järven länsipuolella Latvian ja Viron rajaa, mutta joka kulkee idässä Kornetin taajamassa olevien järvien kautta. Järvessä esiintyy hauki, särki, ahven ja sorva. Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että Latvian puolella.
Obinitsa järv

Obinitsa järv (myös "Obinitsa paisjärv, Tuhkvitsa veehoidla, Tääglova veehoidla") on Virossa Võrumaalla Setomaan kunnassa sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa.
Tekojärvi on padottu Tuhkvitsan laaksoon () useita metrejä korkealla maapadolla, jonka päällä kulkee Obinitsan taajamasta lähtevä maantie. Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvessä ei ole saaria ja sen keskisyvyys on 4,1 metriä. Suurinta syvyyttä ei ole ilmoitettu. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000846 kuutiokilometriä eli 0,846 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja sen rannat ovat pohjoispään niittyjä lukuun ottamatta metsää. Rannat ovat jyrkkiä ja itärannan paljastuneesta hiekkakivikalliosta löytyy luola ja lähde (). Laakson äyräiden ympäristössä on länsipuolella laajat peltoaukeat, jotka kuuluvat Obinitsan kylälle.
Järven sulkevan maapadon reunalla seisoo patsas, joka esittää setolaista laulavaa äitiä ().
Luontoarvoja.
Järvessä on kirkas ja vain vähän orgaanista ainesta sisältävää () vettä. Järvessä voi uida, kalastaa ja veneillä. Laskujoen alajuoksulla elävät taimen ja harjus eivät pääse padon takia noudemaan yläjuoksulle. Kevättulvat voivat olla vaikuttavia (20 kuutiometriä sekunnissa kerran 100 vuodessa), mutta kesällä voi virtaama loppua lähes kokonaan.
Historiaa.
Järven muodostanut maapato valmistui vuonna 1995.
Vesistösuhteita.
Obinitsa järv kuuluu Tuhkvitsa ojan valuma-alueeseen, jossa Tuhkvitsa oja on Piusa jõen etelästä eli oikealta siihen yhtyvä sivu-uoma. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärven eteläosaan, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Järven läpi virtaa Tuhkvitsa oja (myös Obinitsa oja), joka yhtyy Piusa jõgeen 2,7 kilometrin päässä Ala-Tsumbassa. Järven itäpuolella sijaitsee siihen yhtyvän Harrõorgin ja sen yläpuolisen Küläorgin () pohjalla virtaa useampihaarainen puro, jolla on useita lähteitä. Yläpuolisella Tuhkvitsa ojan uomalla on vielä muutamia sivu-uomia. Nämä muodostavat järvelle sen valuma-alueensa, jonka laajuus on 43,0 neliökilometriä.
Orava järv

Orava järv (myös "Orava Mõisajärv, Oravamõisa" ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Oravan kylässä sijaitseva järvi. Se on yksi kylän kolmesta järvestä.
Maantietoa.
Järvi asettuu itä-länsisuuntaisena Oravan kylän luoteispuolelle. Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys 12,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven itäpuoliskon keskellä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000436 kuutiokilometriä eli 0,436 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa asuinaluetta tai niittyä, mutta muussa osissa rannat ovat puuston peitossa. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen asuintaloa sekä muita kylän rakennuksia.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vedenväri voi vaihdella kellertävänvihreästä oliivinvihreään ja vihertävänkeltaiseen. Näkösyvyys vaihtelee 0,5–1,1 metriä. Järvessä on mutapohja, mutta pohjois- ja etelärannoilla on hiekkapohja. Järvi lämpötilakerrostuu voimakkaasti ja johtuen suuresta ravinnepitoisuuksista, alusvesi muuttuu hapettomaksi 3,5 metrin syvyydessä sijaitsevan harppauskerroksen alapuolelta. Järvi vaikuttaa muutenkin huonokuntoiselta, koska sinilevät kukkivat siinä usein. Vesikasvillisuutta invetoitaessa vuonna 1974 tavattiin 26 eri kasvilajia. Vaikka järvi kärsii hapettomuudesta, on siinä paljon kalaa. Järvessä on eniten särkeä, mutta siinä tavataan myös ruutanaa ja haukea. Järvessä elänyt rapukanta on kadonnut.
Vesistösuhteita.
Järvi kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa se kuuluu Rebastemäe ojan valuma-alueeseen, joka on puolestaan Võhandu jõen sivuhaaran Mädajõen sivu-uoma. Se on yksi kylän kolmesta järvestä, joista kaksi muuta ovat Solda järv ja Mustjärv . Järvestä laskee lyhyt oja Soldan järveen, jotka laskevat yhdessä Mustjärven kanssa Kamnitsan ojaa myöten pohjoiseen päin. Kamnistan kylän jälkeen se yhtyy Rebasmäe ojaan, joka jatkaa Mädajõgena yhtyen Võhandu jõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,3 neliökilometriä. Võhandu jõgena, joka laskee Kuumajärveen, joka siis on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Kärnjärv (Võru)

Kärnjärv (myös "Pindi Kärnjärv" ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Listakun ja Paidran kylissä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee aivan Võhandu jõgen vierellä tasaisessa maastossa. Sen pinta-ala on 7,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se on luodattu ja sen keskisyvyys on 8,7 metriä ja suurin syvyys 26,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee kaakkoispään puolella keskellä järveä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000722 kuutiokilometriä eli 0,722 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsää lukuun ottamatta kahta pelto-osuutta. Rannat ovat vedessä jyrkkiä ja vesi syvenee nopeasti. Rannat ovat hiekkapohjaisia, mutta järven pohja on mustaa mutaa ja savea. Järvi on autio, vaikka sen lähellä on maatila. Sen pohjoisrantaan tulee tie.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Luontoarvoja.
Vesi on kirkasta ja näkösyvyys oli vuonna 1977 3,5 metriä. Järvi on tunnetusti kalaisa. Siinä esiintyy runsaina ahven, hauki, lahna, suutari, kiiski ja salakka. Siinä tavataan myös ruutanaa, sorvaa, rantanuoliaista ja kivisimppua.
Vesistösuhteita.
Järveen on johdettu kaksi lyhyttä metsäojaa ja sen laskuoja yhtyy 200 metrin päässä Võhandu jõgeen. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Pupsi järv

Pupsi järv (myös "Pupsijarve") eli Pukšezers on luonnollinen järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Valgamaalla Helmen maalaiskuntaan ja Latvian puolella Naukšēnin kuntaan.
Maantietoa.
Järvi kuuluu Salatsijoen vesistöön. Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on matala ja mutapohjainen järvi. Sen läpi virtaa Atse jõgi, jonka lähteen on latvialainen Pilicisin järvi . Joki laskee pohjoiseen Viron puolelle ja palaa takaisin rajalle, jota se seuraa kaakkoon ja laskee Pupsin järveen. Järven jälkeen se pysyttelee Latvian puolella muodostaen kuntien välisen rajajoen Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja Viron puoleiset itärannat ovat matalaa suorantaista metsämaata ja niittyjä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus. Tämä kaikki näkyy matalassa järvessä runsaana kasvillisuutena.
Luontoarvoja.
Järvessä esiintyy särki, ahven, hauki, suutari ja ruutana. Piisami viihtyy hyvin järvellä.
Engli järv

Engli järv (myös "Engle järv, Tiglitsa järv, Beržini järv, Tikliste järv, Tiklase järv, Tiglase järv, Tihklase järv") on Virossa Võrumaalla Setomaan kunnassa (entistä Meremäen maalaiskuntaa) Tiklasõn kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se on rantaviivaltaan pyöreän muotoinen ja rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Järvellä ei ole saaria. Sen laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00042 kuutiokilometriä eli 0,42 miljoonaa kuutiometriä . Sen rannat ovat matalat ja rantaan ulottuu mäntyvaltainen metsä. Vain maatalon lähellä on ranta hiekkaa ja siellä on järven ainoa uimaranta. Pohjoisrannassa on hienoa mutaa, josta pilkistää palaneita kantoja. Ne ovat syntyneet metsä- ja suopalossa, jonka jälkeen vesi valtasi alueen itselleen. Järven ympäristössä olleet viljelykset ovat nykyään pusikoituvaa niittyä. Lähimmät virolaiset peltomaat sijaitsevat kilometrin päässä pohjoisessa. Venäjän valtionrajalle on matkaa 500 metriä järvestä sekä idän että etelä suuntaan. Rajan takana sijaitsee venäläinen kulmakunta Laptevo ().
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Luontoarvoja.
Vesi on punertavaa suovettä, jonka näkösyvyys on ollut 1,5 metriä. Talvella jääpeitteen alla on järvessä happikatoa. Järvellä on vähän kasvillisuutta, mutta eläinplanktonia on paljon. Järvessä esiintyy enimmäkseen ahventa ja haukea, mutta siellä on joukossa myös ruutanaa ja karppia. Suurin pyydetty karppi painoi 14 kilogrammaa.
Vesistösuhteita.
Sillä ei ole tulo-ojia ja se olikin ennen laskuojan kaivamista umpijärvi. Vedenpinnan korkeus on 156,1 m mpy. ja sen ympäristön korkeuskäyrien mukaan vesi tulisi virrata etelään päin. Järvestä lähteekin sinne suorana kaivettu laskuoja, joka päättyy metsään. Etelämpänä on vastassa Mustoja, joka seuraa hetken Venäjän vastaista rajaa kaakkoon päin. Lopulta oja jatkaa Venäjän puolella kohti Laptevoa ja tämän perusteella se kuuluu Pelska jõen valuma-alueeseen. Se vuorostaan kuuluu Piusa jõen valuma-alueeseen. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärven eli Peipsijärven länsirantaan. Piusa jõen valuma-alue sisältyy Peipsijärven alueeseen, joka muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Vesireitti jatkuu Peipsijärven pohjoispäästä, kun sieltä alkava Narvanjoki virtaa pohjoiseen ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Kadastiku järv

Kadastiku järv on Virossa Valgamaalla Tõrvan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 6,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee neljä lyhyttä metsäojaa, mutta niiden lisäksi järvessä on lähteitä, ja sen laskujoki on Pedeli jõgi (myös "Ruuna oja"). Joki virtaa Saudikjärven kautta etelään ja seuraa kolmen kilometrin jälkeen Latvian rajaa kolme kilometriä. Pedelin jõgi palaa Valgassa takaisin Viron puolelle ja yhtyy siellä Pieneen Emajokeen Supassa. Järvi on luodattu ja sen suurin syvyys 13,6 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen ranta on autiota metsää. Järven lounaisrantaan tulee metsätie.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Luontoarvoja.
Järvessä on mutapohja, vedenväri on ruskea ja veden näkösyvyys on ollut 1,3 metriä. Järven valtakaloja ovat allikkosalakka ja ahven, niiden lisäksi esiintyy sorvaa, särkeä, lahnaa ja ilmeisesti haukea.
Udsu järv

Udsu järv (myös "Uutsu järv, Linsi järv ja Kokajärv") on Virossa Valgamaalla Tõrvan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Sakalan ylängöllä sijaitsevan järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 76,0 metriä mpy. Järven suurin syvyys 30,2 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen metsäiset rannat ovat jyrkkiä. Rannat nousevat vedenpinnasta 10–20 metriä ja ne ovat hiekkaa tai savea. Rannassa järven pohja on hiekkaista tai soraa, mutta paikoin se on mudan peitossa. .
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ().
Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.
Vuonna 1973 veden näkösyvyys oli 4,0 metriä. Vesi oli lämpötilakerrostunut niin, että alusvesi oli hapetonta.
Luontoarvoja.
Järvessä elää runsaana ahven ja särki, mutta siinä esiintyvät myös lahna, hauki, ruutana ja suutari.
Väike-Palkna järv

Väike-Palkna järv (myös "Väike-Palkna järv") eli Mazais Baltiņš on järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Luutsnikun kylään Võrumaalla Rõugen kuntaan ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).
Maantietoa.
Järven allas on syntynyt viimeisen jääkauden lopussa mannerjäätikön sulamisvesien kuluttamana. Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria (ha) (myös 3,2 ha ilmoitettu ) ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 14 metriä (myös 11,2 metriä ) ja suurin syvyys 31,9 metriä (tai 32,0 metriä ). Järveen laskee etelässä samasamasyntyinen suurempi järvi Lielais Baltiņš. Järven laskuoja lähtee pohjoiseen ja ojaa seuraa valtioden välinen raja. Se yhtyy pian Pärijõgeen, joka on Gaujan valuma-alueen latvahaaroja. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00066 kuutiokilometriä eli 0,66 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat hiekkapohjaista metsää. Rannat ovat osittain soistuneita, mutta vedessä ranta syvenee jyrkästi. Järvi on mutapohjainen.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ja kirkas ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Tõugjärv

Tõugjärv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 370 metriä pitkä ja 200 metriä leveä sydämen muotoinen järvi. Sen ympäristössä on metsämaata tai niittyä. Asutus sijaitsee jyrkkien rinteiden yläpuolella sijaitsevien peltomaiden äärellä. Ympäröivä maasto on noin 40 metriä vedenpintaa korkeammalla ja lähiympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa tai taloa. Vain järven eteläpäässä sijaitsee yksi asuttu tila. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,6 metriä ja suurin syvyys 17 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskilinjalla ja järven pohjoispäässä. Siinä ei ole saaria. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00033 kuutiokilometriä eli 0,33 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 900 metriä. Järven eteläpäähän tulee tie ja sen pohjoispäässä on karttoihin merkitty polkuja.
Järven luokittelu ja luontoarvoja.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Järvi on yksi Rõugen järvialueen seitsemästä järvestä, joka sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa (). Siinä virtaa nykyään Rõuge jõgi, jonka läpivirtausjärvi järvi on. Laakson kaikille järville yhteisiä ominaisuuksia ovat lähteiden runsaus, karbonaattipitoinen vesi ja rantojen vehmas luonto. Järvialue kuuluu osana Haanjan luontopuistoon.
Järvellä on mutapohja, jonka mutakerros on syvänteessä 4,4 metriä paksu. Sen pääasiallinen vedenlähde on Rõuge jõgi, mutta osa vedestä tulee järven pohjassa ja rantojen rinteillä sijaitsevista lähteistä. Vedenväri on kellertävänvihreä ja järven näkösyvyys on 1,6–1,8 metriä. Vesi on selkeästi lämpötilakerrostunut. Kun järven vesikasveja luetteloitiin vuonna 1972, saatiin tulokseksi 23 eri kasvilajia. Järvessä elää ainakin ahven, hauki, kiiski, lahna, salakka ja ankerias.
Vesistösuhteita.
Järven läpi virtaa Rõuge jõgi, joka tulee siihen 200 metrin päästä Ratasjärvestä ja jatkaa sitten 1,4 kilometrin päässä sijaitsevaan Kahrilan järveen. Ratasjärven vedenpinta on lähes samalla tasolla kuin Tõugjärven 109,0 metrin korkeudella mpy. oleva vedenpinta. Kahrila järven vedenpinta sijaitsee 9,6 metriä alempana. Kahrilaan laskeva joen osuutta kutsutaan myös nimellä Kahrila jõgi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Liivajärv (Paganamaa)

Liivajärv (myös "Trumbipalu Mudajärv, Radijärv") eli latviaksi Smilšāja ezers on järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Võrumaalla Rõugen kuntaan ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).
Maantietoa.
Järvi on muodostunut viimeisen jääkauden mannerjäätikön sulamisvesien uurtamaan laaksoon. Järven pinta-ala on 4,3 ha (hehtaaria, Latvian puolella 2,3 ha ) ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven suurin syvyys on 19,8 metriä, mutta järvellä on suuri yli 19 metrinen syvänne. Järven vedenpinnan korkeutta ei ole ilmoitettu, mutta sen on oltava hieman alempi kuin yläjuoksun Kikkajärvellä joka on 128 metriä mpy. Järven läpi virtaa Peeli jõgi, joka juoksee laakson pohjalla olevan järviketjun läpi. Yläpuolelta Liivajärveen laskee Sarapuujärven laskujoki ja Liivajärvi laskee Väike-Mudajärven. Peeli jõgi kuuluu Gaujan valuma-alueeseen. Järven rantaviivan pituus on 900 metriä ja se on metsämaata. Järveen viettävät jyrkästi ja jyrkkien rinteiden päällä on Viron puolella maatila sekä näköalatorni. Maatalouden ojat ovat syövyttäneet sadassa vuodessa rinteisiin syvät ojat (), joiden tuomat hiekat ovat levinneet rantaan muodostaen hyvän uimapaikan. Rannat ovat kovapohjaisia, mutta jyrkkenevät nopeasti. Järven Viron puoleisella rannalla kulkee patikointipolku.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Veden näkösyvyys oli vuonna 1977 3,7 metriä, joten järvi oli kirkasvetinen.
Luontoarvoja.
Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että Latvian puolella. Järven lounaisrannassa on nuotiopaikka ja uimaranta. Järvessä kasvaa Virossa harvinainen Jouhivita (Potamogeton rutilus) ja siinä esiintyy yleisinä hauki, särki, ahven ja kiiski.
Külajärv (Vellavere)

Külajärv (myös "Vellavere järv, Tootsi järv, Mõõkjärv") on Virossa Tartumaalla Elvan kunnassa Vellaveren kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven ympäristö on metsää ja peltoa vuorottelevaa perinnemaisemaa. Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6,9 metriä ja suurin syvyys 25 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00027 kuutiokilometriä eli 0,27 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 750 metriä ja järven soistuneiden rantojen rantojen pohjat ovat mutaisia. Lounaasta siihen laskee metsäoja, joka saa vettä myös viereisestä Korgejärvestä. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se luikertelee polveilevassa maastossa muutama kilometri ennen kuin se laskee Viisjaagun järveen. Se puolestaan laskee Elvan jokeen.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti hypertrofiseksi järveksi, kun veden ravinnepitoisuudet ovat erittäin korkealla (, HY). Silloin on järven biomassa suuri sekä mikrobitason että vesikasvillisuuden osalta.
Historiaa.
Järvi on syntynyt viimeisen jääkauden jälkeen, kun ikiroudan sulamisessa ympäristöön syntyi termokarstia. Karstista muodostui syvä kuoppa, johon kertyi vettä järveksi asti.
Sarapuujärv

Sarapuujärv (myös "Paganamaa Sarapuujärv, Sarapuu järv, Sarapu järv, Väike Kikkajärv") ja latviaksi Sūneklis on järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se sijaitsee Võrumaalla Rõugen kunnassa Paganamaan kylään ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).
Maantietoa.
Järvi on muodostunut viimeisen jääkauden mannerjäätikön sulamisvesien uurtamaan laaksoon. Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria (ha) (Latvian puolella 1,7 ha ) ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se on 8,8 metriä syvä, vaikka joskus kirjallisuudessa esiintyy myös 27 metrin syväysarvo . Siihen laskee viereisestä Kikkajärvestä tuleva (250 metriä pitkä) ja järven läpi virtaava Peeli jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen. Se laskee 60 metrin päähän Liivajärveen. Kikkahjärven vedenpinnan korkeus on 128 metriä, joten Sarapuujärven pinta on tätä hieman alempi. Järven rantaviivan pituus on 700 metriä ja rannat ovat metsämaata. Järveen laskevat rinteet ovat paikoin yli 20 metriä korkeat ja sama jyrkkyys jatkuu vedenalla.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Luontoarvoja.
Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että latvian puolella . Järven nimi tulee hasselpähkinästä, jota kasvaa järven pohjoisrannoilla, ja yleisenänä rantapuulajina on leppä. Järvessä esiintyy hauki, ahven, särki ja kiiski.
Tihu järv

Tihu järv (myös "Tihu Suurjärv, Suurjärv, Tihu Esimene järv, Männamaa järv") on Virossa Hiidenmaalla Hiidenmaan kunnassa Männamaan kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 51 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on 19, joiden yhteinen pinta-ala on 5,03 ha. Järven laskuoja on Tihu kraav, joka lähtee järven kaakkoispäästä ja virtaa kaakkoon suoraksi kaivettuna ojana. Järveen laskee oja Keskminejärvestä, joka saa vettä ojasta, joka laskee Kolmannesta järvestä. Tihu kraav yhtyy Luguse jõgeen parin kilometrin päässä järvestä. Joki laskee Saarenmaan ja Hiidenmaan väliseen mereen Jausanlahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 7,8 neliökilometriä. Järven suurin syvyys on 0,2 metriä. Järven rantaviivan pituus on 8,5 kilometriä ja sen rannat ovat kokonaan ruohottunutta suota. Rantavedessä on paksu mutapohja. Järven lähiympäristö on autiota metsämaata.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Luontoarvoja.
Vaikka järvi jäätyy usein umpeen ja jäljelle jäänyt vesi jää hapettomaksi, elää järvessä yleisenä hauki, ahven ja ruutana. Siellä esiintyy myös allikkosalakka, särki, seipi ja made.
Historiaa.
Järven pinta-ala on aiemmin ollut 139 ha. Vuonna 1930 järven vedenpintaa laskettiin niin paljon, että järven pinta-ala laski 85 hehtaariin (vuoden 1977 suuruus). Pinta-alan pienentyminen 51 hehtaarilla on tapahtunut tämän jälkeen.
Ruila järv

Ruila järv (myös "Ruiljärv, Kernu Mädajärv") on Virossa Harjumaalla Sauen kunnassa Mõnusten ja Allikan kylissä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 46 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järven ainoan saaren pinta-ala on 0,59 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 140 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 41,6 m mpy ja järveen tulee vain kaksi metsäojaa. Järven veden vaihtuvuus on heikkoa ja siitä laskeekin vain kapea oja. Oja yhtyy Vasalemma jõgeen, joka virtaa pohjoiseen Ruilan kylän halki ja Ruila paisjärven kautta luoteeseen, missä se laskee Itämereen Paldiskin lahdessa 24 kilometrin päässä järvestä. Järven valuma-alueen laajuus on 3,4 neliökilometriä.
Järven keskisyvyys on metrin verran ja sen suurin syvyys kaksi metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan silloin määrittää 0,00046 kuutiokilometriä eli 0,46 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä ja järven ympäristössä kasvaa kuusen ja männyn sekametsää. Rannat ovat ruovikkoa, suota ja metsää. Järven pohja on paksua mutaa, mutta koillisrannoilla näkyy hiekkapohja. Siellä sijaitsee myös järven uimaranta.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Luontoarvoja.
Järvi on matalana vaarassa jäätyä umpeen ja talvella sitä vaivaa hapettomuus. Järvessä elää vain vähän kalaa. Yleisimmät lajit ovat hauki, ruutana ja ahven.
Historiaa.
Vuonna 1943 järven keskisyvyys oli pari metriä, mutta ruohikkoisena järvenä se oli jo silloin kasvamassa umpeen.
Riksu laht

Riksu laht (myös "Riksu järv") on Virossa Saarenmaalla Riksun ja Lahetagusen kylissä entisten Lääne-Saaren ja Salmen kuntien välisellä rajalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven etäisyys merestä on 800 metriä. Sen pinta-ala on 44 hehtaaria (ha) ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on viisi, ja niiden yhteinen pinta-ala on 2,0 ha. Suurin saari on Külalaid, joka on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen eteläpuolella sijaitsee halkaisijaltaan 80 metrinen saari. Kolme muuta saarta sijaitsevat järven rannan tuntumassa. Järven läpi virtaa Riksu jõgi (myös Riksu oja), joka saa alkunsa metsäojana 11 kilometrin päässä ja laskee järveen itäpäässä olevasta Reinulaidin niemestä. Muut neljä tulo-ojaa ovat pieniä. Riksu jõgi (Sepajõe) jatkaa laskujokena lähtemällä järven luoteispäästä ja laskee 1,6 kilometrin päässä Itämereen Pääniske lõugas -nimisessä lahdessa Saarenmaan lounaisrannikolla. Vesi nousee korkean veden aikana järveen ja antaa sinne suolaisen veden pulsseja. Järven valuma-alueen laajuus on 46,4 neliökilometriä.
Järven keskisyvyys on noin metrin ja suurin syvyys 1,5 metriä. Järven pohjan laatu vaihtelee: paikoin se on kovaa hiekkaa ja soraa, toisaalla mutapohjaa. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00044 kuutiokilometriä eli 0,44 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä, ja sen rannat ovat matalavetistä ruovikkoa. Riksun kylä on harvaan asuttua seutua, jonka ympäristö on vuorotellen metsää ja peltomaata. Mustajalan ja Tehumardin yhdistävä maantie (tie 102) ohittaa järven pohjoispuolelta. Salmen kunnanraja seuraa järven etelärantaa, joten järven koko vesiala kuuluu Lääne-Saaren kuntaan.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen ().
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Luontoarvoja.
Vaikka järvi on matala ja jäätyessään kärsii hapenpuutteesta, on se hyvästä meriyhteydestä johtuen kalaisa. Yleisin laji on ahven, lisäksi runsaana esiintyvät hauki, kiiski, suutari, sorva, ankerias, made, kolmipiikki ja kymmenpiikki.
Järveotsa järv

Järveotsa järv (myös "Järvetsa järv, Järvatse järv, Järvatsi järv, Turvaste Järveotsa järv, Selgjärv") on Virossa Harjumaalla Sauen kunnassa Siimikan kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee Turbasta viisi kilometriä luoteeseen. Sen pinta-ala on 17 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole tulo- tai laskuojia, joten se on umpijärvi. Järven valuma-alueen laajuus on 0,7 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys 6,3 metriä. Rannat ovat äkkisyviä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00035 kuutiokilometriä eli 0,35 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Itärannat ovat metsämaata lukuun ottamatta pohjoisrannan maatalon peltoa; länsirannat ovat suota. Rannat ovat hiekkaisia pohjoispäässä ja muualla järvenpohja on mutainen.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Luontoarvoja.
Järvessä ei ole kovin paljon kalaa. Yleismmät lajit ovat allikkosalakka ja ruutana. Järvessä esiintyy myös ahven, karppi, törö ja särki.
Järven länsirannasta saa alkunsa merkitty 6,5 kilometriä pitkä patikkareitti, joka kiertää lännessä Valgejärven ja Valgejärven suon laitaa (Valgejärv raba).
Räätsma järv

Räätsma järv (myös "Räästma järv, Rääsma järv") on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa Konsun kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee pitkän ja kapean Räätsma mägin itäreunalla ja mäki on jääkauden aikainen moreenimäki. Järven pinta-ala on 16 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on yli 45,0 metriä mpy. Siihen ei laske tulo-ojia ja laskuoja lähtee järven pohjoispäästä suorana kaitettuna ojana. Oja on johdettu Ahvenjärveen, jonka läpi Raudin kanali virtaa Nõmmen järvestä Konsun järveen. Järven valuma-alueen laajuus on 1,1 neliökilometriä ja se sisältyy Mustajõen valuma-alueeseen. Mustajõgi yhtyy narvanjokeen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,9 metriä ja suurin syvyys 10,8 metriä. Järven tilavuudeksi arvioidaan 0,000682 kuutiokilometriä eli 0,682 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa hiekkapohjaisia. Järven itäranta on asumatonta, mutta mäen päällä järven länsipuolella asutusta.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Valgejärv (Riisipere)

Valgejärv ("Valgjärv, Riisipere Valgejärv, Turvaste Valgejärv") on Virossa Harjumaan Sauen ja Läänemaan Lääne-Nigulan kuntien rajalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee Pisuksennõmmen eteläpuolella suuren Valgejärve raban lounaispuolella. Sen pinta-ala on 11 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on rannoiltaan kasvamassa umpeen ja siksi järvessä on useita järvialtaita ja osa alkupräisen järven lahdista ovat kuroutuneet omiksi lammiksi. Pohjoista ja eteläistä järviallasta yhdistää keskellä yli 10 metriä leveä salmi. Eteläisen altaan itäpäässä on tätäkin kapeampi salmi, jonka takana sijaitsee pieni vesialue. Pohjoisosassa on kaksi saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,19 ha. Ne erottavat itäpäähän oman vesilataan. Järven pohjoiseen altaaseen laskee lyhyt metsäoja. Eteläisestä altaasta lähteen luontainen laskuoja, joka päättyy maatilan viereen. Järven valuma-alueen laajuus on vain 1,0 km².
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys noin metrin. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 5,5 kuutiokilometriä eli 0,055 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä ja rannat ovat kauttaaltaan suota. Järvelle johtaa patkointipolkuja ja se on autio. Maakunnan raja ylittää pohjoisen altaan länsipuolella. Sen pienempi osa kuuluu Lääne-Nigulaan.
Luontoarvoja.
Viereiseltä Järveotsan järveltä, missä on nuotiopaikka, alkaa opastettu patikointipolku ja pitkospuut Valgejärvelle, missä reitti kiertää järven ja ympäröivää suota.
Järvessä esiintyviä kalalajeja ovat särki, ahven, suutari ja hauki.
Arch Linux ARM

Arch Linux ARM on ARM-pohjaisille prosessoreille tehty versio Arch Linuxista. Se on suunniteltu mahdollisimman yksinkertaiseksi ja nopeaksi. Yksi tärkeimmistä Arch Linux ARM:n tavoitteista on, että käyttäjällä on käyttöjärjestelmäänsä täysi hallinta.
Jakelu on suosittu yhden piirilevyn tietokoneiden kuten Raspberry Pin ja BeagleBoardin käyttäjien keskuudessa.
Luidja järv

Luidja järv (myös "Poama järv") on Virossa Luidjan ja Poaman kylissä Hiidenmaan kunnassa Hiidenmaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee Luidjan kylän luoteispuolella ja sen erottaa Itämerestä noin 30 metriä leveä kannas. Järven pinta-ala on 9,4 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja kummatkin rannat ovat sorapohjaista merenrantaa. Järveen laskee kaksi ojaa, joista huomattavin virtaa rannan suuntaisena järven länsipäähän. Oja saa kuitenkin vetensä sisämaasta parin kilometrin päästä Villamaasta.