tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dietanoliamiini

Dietanoliamiini eli 2,2'-iminodietanoli (C4H11NO2) on alkoholin ja amiinin funktionaaliset ryhmät sisältävä orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa korroosionestoaineena ja syntetisoitaessa muita kemikaaleja.
Ominaisuudet.
Dietanoliamiini on huoneenlämpötilassa helposti vetistyviä värittömiä tai valkoisia kiteitä. Ne liukenevat helposti veteen, etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Yhdisteen vesiliuos on emäksinen. Dietanoliamiini reagoi happojen kanssa muodostaen ensin suoloja, jotka kuumennettaessa muodostavat amideja. Hiilidioksidin kanssa reagoidessaan dietanoliamiini muodostaa karbamaattiyhdisteen. 
Valmistus ja käyttö.
Dietanoliamiinia valmistetaan etyleenioksidin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Tässä reaktiossa muodostuu dietanoliamiinin lisäksi myös etanoliamiinia ja trietanoliamiinia. Nämä voidaan erottaa toisistaan fraktioivalla tislauksella. Muodostuvien etanoliamiinijohdannaisten suhteeseen voidaan vaikuttaa etyleenioksidin ja ammoniakin määrien suhteella ja kierrättämällä muodostunutta monoetanoliamiinia takaisin reaktoriin.
Dietanoliamiinia käytetään teollisuussovellutuksissa korroosionestoaineena. Sitä käytetään myös poistamaan hiilidioksidia ja rikkivetyä maakaasun joukosta. Dietanoliamiini on useiden muiden kemikaalien tuotannon lähtöaine. Siitä valmistetaan muun muassa morfoliinia kuumentamalla väkevän rikkihapon kanssa, glyfosaattia, atsiridiinia, pesuaineita, pinta-aktiivisia aineita ja lääkeaineita.
Zingo

Zingo on ruotsalainen virvoitusjuoma, joka esiteltiin 1950-luvulla. Silloin se tunnettiin nimellä "Ingo-läsk", joka tulee nyrkkeilijä Ingemar "Ingo" Johanssonista. Tämä nimi ei ollut juomalla käytössä kovin pitkään (varsinkin, kun Johansson menetti maailmanmestaruuden raskaan sarjan nyrkkeilyssä), ja näin juoma nimettiin uudelleen Zingoksi. Brändi ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1962. Juomalla oli senaikaisena iskulauseena "försvinnande god" (suom. "häviävän hyvää"). Juomaa on saatavilla vain appelsiininmakuisena, mutta vuonna 1973 valmistajat kokeilivat kolmea uutta makuvaihtoehtoa, jotka olivat banaani, kirsikka ja päärynä.
Vuonna 1973 markkinoitiin myös suklaanmakuista Zingoa. Se oli hiilihapollista suklaavirvoitusjuomaa. Suklaanmakuinen Zingo oli läpikuultavan ruskeaa limonaadia, ja se oli ollut erittäin suosittua.
Samuel A. Ward

Samuel Augustus Ward (1848–1903) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen tunnetuin teoksensa on hymnisävellys ”Materna”, joka tunnetaan nykyisin Katharine Lee Batesin sanoittamana nimellä ”America the Beautiful”.
Newarkissa syntynyt Ward myi ammatikseen pianoja, urkuja ja musiikkitarvikkeita. Hänen tunnetuin sävellyksensä syntyi vuonna 1888 nimellä ”Materna”. Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1892, jolloin sitä käytettiin melodiana hymnille ”O Mother Dear, Jerusalem”. Nykyisin tunnetut sanat kirjoitti Katharine Lee Bates ja ne julkaistiin ensimmäisen kerran runomuodossa 1895. ”Maternan” melodiaan sanat alettiin yhdistää vasta ensimmäisen maailmansodan aikana.
Samuel A. Ward kuoli Newarkissa vuonna 1903. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
America the Beautiful

America the Beautiful () on yhdysvaltalainen musiikkikappale, jonka sävelsi Samuel A. Ward ja sanoitti Katharine Lee Bates. 1800-luvulta peräisin olevan kappaleen sävel ja sanat syntyivät alun perin erillään.
Samuel A. Ward sävelsi kappaleen alun perin vuonna 1888 nimellä "Materna". Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1892 melodiana "O Mother Dear, Jerusalem" -nimiselle hymnille.
Katharine Lee Batesin runo ”America the Beautiful” julkaistiin ensimmäisen kerran "The Congregationalist" -lehdessä 4. heinäkuuta 1895. Hymni sai osakseen runsaasti huomiota ja säveltäjä Silas G. Pratt laati sille melodian pian julkaisun jälkeen. Vuonna 1904 Bates yksinkertaisti sanoitusta ja julkaisi uuden version "The Boston Evening Transcriptissa".
Runoa alettiin yhdistää Wardin sävellykseen ensimmäisen maailmansodan aikana. Vuonna 1903 kuolleen säveltäjän leski antoi vuonna 1912 luvan käyttää sävellystä ”America the Beautiful” -tekstin yhteydessä.
Isänmaallinen laulu on noussut Yhdysvalloissa lähestulkoon epävirallisen kansallislaulun asemaan. Kappale on helpompi laulaa kuin "The Star-Spangled Banner" eikä sen sanoitus ole yhtä sotaisa, minkä vuoksi jotkut pitävät sitä parempana vaihtoehtona maan tunnuslauluksi.
Kolkanlahden tila

Kolkanlahden tila sijaitsee Saarijärvellä Kolkanlahden kylässä. Tilan omisti 1820-luvulla kapteeni E. G. af Enehjelm, ja J. L. Runeberg oli siellä kotiopettajana vuosina 1823–1825. Tilalla oli 1800-luvun lopulta alkaen vanhainkoti. Nykyisin tilan päärakennuksessa on Saarijärven museon Säätyläiskotimuseo.
Tilaan kuului 1950-luvulla 453 hehtaaria maata, josta 51 hehtaaria oli viljeltyä.
&lt;br clear=left&gt;
Helena Mannervesi

Helena Mannervesi (s. 1946) on suomalainen suunnistaja ja viestisuunnistuksen MM-mitalisti.
Mannervesi edusti Suomea Thunin MM-kilpailuissa 1981. Hän voitti viestissä hopeaa ja sijoittui normaalimatkalla 25:nneksi. Viestissä hän suunnisti avausosuuden. Muut osuudet suunnistivat Marita Ruoho, Liisa Veijalainen ja Outi Borgenström.
Seuratasolla Mannervesi on edustanut Pyhärannan Myrskyä, Järvenpään Paloa, Hiidenkiertäjiä, Paimion Urheilijoita ja Paimion Rastia. Edustaessaan Hiidenkiertäjiä hän voitti Venlojen viestin vuonna 1980. Pääsarjassa Mannervesi voitti vuosina 1979 ja 1981 yösuunnistuksen Suomen mestaruuden ja vuonna 1979 viestin Suomen mestaruuden Hiidenkiertäjien väreissä.
Ricardo Primitivo González

Ricardo Primitivo González (s. 12. toukokuuta 1925) on argentiinalainen uransa lopettanut koripalloilija. Koripallouransa jälkeen hän on toiminut argentiinalaisen koripalloseuran Club Atlético Palermon kunniapresidenttinä, minkä lisäksi hänet on valittu FIBA Hall of Fameen.
González voitti Argentiinan mestaruuden vuonna 1947, jolloin maakunnat pelasivat toisiaan vastaan. Vuonna 1948 hän edusti seuratasolla Santos Lugaresia ja vuodet 1949–1956 Club Atlético Palermoa. González voitti vuonna 1949 Buenos Airesin mestaruuden.
Argentiinan maajoukkueessa González pelasi vuodet 1947–1955. Hän oli mukana vuoden 1950 MM-kilpailuissa, joista maa voitti kultaa. González oli kisoissa joukkueensa toiseksi paras pistemies (10,7 pistettä ottelua kohden). Olympialaisissa hän oli mukana kahdesti vuosina 1948 sekä 1952.
Abraham Kollanius

Abraham Abrahamsson Kollanius (k. 13. kesäkuuta 1667 Karkku) oli lainsuomentaja. Hän toimi Karjalan alilaamannina.
Kollanius opiskeli Uppsalan yliopistossa vuosina 1636–1640, ja hänet vihittiin maisteriksi Turun akatemiassa vuonna 1643. Hän suomensi kuningattaren määräyksestä vuosina 1645–1648 keskiaikaisen maan- ja kaupunginlain sekä tuomarin ohjeet, oikeudenkäyntisäännökset ja niin sanotun prosessin. Suomennosta ei kuitenkaan hyväksytty, sillä kun se oli luovutettu Turun hovioikeudelle, tarkastajat tekivät käännöksen kokonaan uudestaan. Molemmat versiot jäivät painamatta. Kollaniuksen käsikirjoitus on julkaistu vuonna 1926 sarjassa "Suomen kielen muistomerkkejä". Sen kieliasua ja oikeinkirjoitusta pidetään kiinnostavina.
Karkusta kotoisin ollut Kollanius nimitettiin 1650 hovioikeuden auskultantiksi ja sitten alilaamanniksi Karjalaan. Kollaniuksen tekemäksi Martti Rapolan tutkimuksessaan osoittama Tukholman kuninkaallisessa kirjastossa säilytetty lainsuomennos, jossa silloisesta kirjoitustavasta poiketen on "tz" kirjoitettu muodossa "hdh": Ruotzi muodossa Ruohdhi. Tämän arvellaan selittävän tarkastajien käännökseen kohdistamaa pilantekoa.
Tommi Laitio

Tommi Laitio (s. 1977) oli Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimialajohtaja 2017-2022. Laitio on valmistunut valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 2005 pääaineenaan yleinen valtio-oppi. Opiskeluaikanaan hän toimi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana vuonna 2002 sekä Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajana vuonna 2003.
Ennen valintaa Helsingin nuorisotoimenjohtajaksi Laitio on työskennellyt muun muassa tutkijana ajatushautomo Demos Helsingissä sekä toimittajana Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä. Vuodesta 2005 vuoteen 2008 hän työskenteli European Cultural Foundationin palveluksessa Amsterdamissa.
Tommi Laitio on kertonut julkisesti kuuluvansa seksuaalivähemmistöön.
Tommi Laitio on nimitetty marraskuussa 2021 kahdeksi vuodeksi vierailevaksi tutkijaksi Johns Hopkinsin yliopistoon Yhdysvaltoihin.
Ejvind Blach

Ejvind Mollerup Blach (31. joulukuuta 1895 Kööpenhamina – 1. lokakuuta 1972 Frederiksberg) oli tanskalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä hopeaa saaneeseen Tanskan miesten joukkueeseen.
Blach oli sukua kolmelle muulle olympiaurheilijalle: hän oli Arne Blachin ja Svend Blachin veli sekä Preben Blachin setä tai eno.
Beatrix Schuba

Beatrix ("Trixi") Schuba (s. 15. huhtikuuta 1951 Wien) on itävaltalainen taitoluistelija. Hän voitti naisten yksinluistelussa kultaa vuoden 1972 talviolympialaisissa Sapporossa. Tätä ennen hän oli vuoden 1968 talviolympialaisissa Grenoblessa jäänyt yksinluistelussa viidennelle sijalle.
Schuba voitti taitoluistelun maailmanmestaruuden vuosina 1971 ja 1972; lisäksi hän sai maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa vuosina 1969 ja 1970. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultamitalit myös vuosina 1971 ja 1972, ja niiden lisäksi hän sai hopeaa 1970 ja pronssia 1968 ja 1969.
Karaj

Karaj ( ; ) on Ālborzin maakunnan pääkaupunki Pohjois-Iranissa. Vuonna 2016 se oli Iranin neljänneksi suurin kaupunki.
Se on käytännössä Teheranin lähiö, matkaa pääkaupunkiin on noin 30 km.
Mike McLeod

Michael James "Mike" McLeod (s. 25. tammikuuta 1952 Dilston, Northumberland) on brittiläinen entinen kestävyysjuoksija. Hän sai vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hopeaa miesten 10 000 metrin juoksussa ajalla 28.06,22. McLeod kilpaili lisäksi vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa ja vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa. Myös hänen veljensä Tony McLeod on olympiaurheilija.
McLeodin henkilökohtainen ennätysaika 10 000 metrin juoksussa on 27.39,76 (1979).
Gildo Arena

Ermenegildo "Gildo" Arena (25. helmikuuta 1921 Napoli – 8. helmikuuta 2005 Napoli) oli italialainen vesipalloilija. Hän voitti joukkueineen kultaa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai lisäksi pronssia kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä.
Arena voitti Italian joukkueen jäsenenä vesipallon Euroopan-mestaruuden 1947, ja lisäksi hän sai kuusi kansallista titteliä (1939, 1941, 1942, 1949, 1950, 1951). Hän voitti Italian-mestaruuksia myös uinnissa.
Renato Traiola

Renato Traiola (19. joulukuuta 1924 Savigliano – 18. tammikuuta 1988 Latina) oli italialainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja kuului pronssia saaneeseen Italian miesten joukkueeseen.
Donetskin kansainvälinen lentoasema

Donetskin kansainvälinen lentoasema tai Donetskin Sergei Prokofjevin kansainvälinen lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Ukrainan itäosissa, noin 10 kilometriä Donetskin keskustasta luoteeseen. Lentokenttä tuhoutui taisteluissa vuonna 2014. Kenttä on nimetty ukrainalaissyntyisen säveltäjä Sergei Prokofjevin mukaan.
Vuonna 2012 se oli matkustajamäärältään Ukrainan kolmanneksi suurin lentoasema Kiovan Boryspilin ja Krimin Simferopolin lentoaseman jälkeen; Donetskin lentoaseman kautta kulki vuonna 2012 yhteensä miljoona matkustajaa. Vuoden 2013 tilastoissa Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema kiilasi kakkossijalle, ja Donetsin lentoasema putosi Ukrainan 4. suurimmaksi lentoasemaksi.
Lentoasemalla tehtiin laajoja uudistustöitä vuosina 2009–2012, muun muassa rakennettiin uusi terminaalirakennus. Myös kentän aiemman 2 484-metrinen kiitotien rinnalle rakennettiin ennen jalkapallon vuoden 2012 Euroopan-mestaruuskilpailuja 4 000 metriä pitkäksi ja 60 metriä leveä suurkiitotie, jolle kaikentyyppiset laajarunkokoneet voisivat laskeutua. Aiempi kiitotie purettiin ja poistettiin käytöstä.
Onnettomuuksia.
Lento-onnettomuus helmikuun 13. päivänä 2013.
Keskiviikkona, helmikuun 13. päivänä 2013 kello 18:24 paikallista aikaa lentoaseman kiitotielle 08 sumussa laskeumassa ollut Antonov An-24 -tyyppinen ukrainalaisen "South Airlines"-lentoyhtiön potkuriturbiinikone joutui lento-onnettomuuteen. Laskeutuminen epäonnistui. Kuvaukset tapahtumien kulusta laskeutumisen aikana ovat aluksi osin ristiriitaisia. Joidenkin arvioiden mukaan koneen vasen siipi osui lähestymisen aikana lentokenttäalueen automaattisen sääaseman mastoon, sitten oikea siipi osui maahan, koneen runko katkesi kahteen osaan. Ainakin keulaosa koneesta päätyi maahan ylösalaisin. Onnettomuudessa kuoli 5 henkeä.
Lentokoneen putoaminen heinäkuun 14. päivänä 2014.
Keskiviikkona, helmikuun 13. päivänä 2014, ammuttiin alas Ukrainan asevoimien sotilaskuljetuskone Iljušin Il-76 lähellä Donetskin kansainvälistä lentoasemaa. Yhdeksän miehistön jäsentä ja 40 maahanlaskujoukkojen sotilasta 25. prikaatista kuoli.
Joonas Angeria

Joonas Angeria (s. 23. maaliskuuta 1989) on suomalainen musiikkituottaja, laulutuottaja, säveltäjä, sanoittaja, muusikko ja A&amp;R. Hän oli myös Nimetön-yhtyeen kosketinsoittaja. 
Angeria on kirjoittanut ja tuottanut menestyskappaleita useille artisteille, kuten Isac Elliot, Pentatonix, Robin, Julie Bergan, Paula Vesala, Alma, Sunrise Avenue, Mikael Gabriel, Kaija Koo, Pyhimys, Bess, Roope Salminen &amp; Koirat, Elias Kaskinen, Samu Haber, Satin Circus, Krista Siegfrids ja Pete Parkkonen. Suomen Musiikkikustantajat ry palkitsi Joonas Angerian vuoden kevyen musiikin tekijänä vuonna 2014. Joonas oli mukana säveltämässä, sekä tuotti UMK 2020 voittajabiisin "Looking Back", jonka esitti Aksel Kankaanranta. 
Top - 10 singlet.
Seuraavat kappaleet ovat nousseet Top-10 Suomen virallisella radiolistalla, albumi ja singlelistoilla, ja suoratoistopalveluissa.
Radiosoittolista (Sijoitus ja peak-viikko)
Single (Sijoitus ja peak-viikko)
Suoratoisto (Sijoitus ja peak-viikko)
Muita listasijoituksia (Sijoitus ja maa)
Arare

Arare () oli keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1934 Maru-2-ohjelmassa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. maaliskuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 16. marraskuuta ja valmistui 15. huhtikuuta 1938.
Palvelus.
Alus lähti 18. marraskuuta 1941 Saekista Etorofuun Kuriileille päällikkönään Ogata Tomoe. Se kuului 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 18. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat "Shiranui", "Kagerō" ja "Kasumi". Osasto saapui 1. hävittäjälaivueen kanssa määränpäähänsä 22. marraskuuta.
Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli Etorofussa, mistä se lähti 7. joulukuuta amiraali Nagumon lentotukialusosaston suojueeseen. Alus suojasi osastoon liitettyjä tankkereita, mistä tehtävästä se palasi myöhemmin Nagumon laivasto-osastoon. Alus palasi 24. joulukuuta Kureen.
Alus suojasi 8.–14. tammikuuta 1942 viirikkönsä mukana lentotukialusosaston Japanista Trukille, mistä osasto jatkoi edelleen Rabauliin 20. tammikuuta. Se suojasi 23. tammikuuta 1942 lentotukialuksia "Akagi" ja "Kaga" Rabaulin ja Kaviengin maihinnousuissa, mistä "Arare" palasi viirikkönsä mukana 27. tammikuuta Trukille. Alus suojasi 1.–8. helmikuuta Yhdysvaltain laivastoa takaa-ajavia lentotukialuksia. Alus lähti 9. helmikuuta "Akigumon" kanssa merelle suojaten "Zuikakua", joka lähti Palaun kautta Yokosukaan, jonne alukset saapuivat 13. helmikuuta. "Arare" oli seuraavan kuukauden koulutettavana ja partioimassa Japanissa.
Alus lähti 17. maaliskuuta Yokosukasta "Kagerōn" ja "Akigumon" kanssa suojaten "Shōkakua" ja "Zuikakua" Staring-baai’hin Sulawesiin Alankomaiden Itä-Intiaan, jonne osasto saapui 24. maaliskuuta. "Arare" lähti viirikkönsä mukana 27. maaliskuuta suojaten lentotukialusosastoa Intian valtamerelle tehtävää iskua varten. Osaston iskettyä 5. huhtikuuta Colomboon ja 9. huhtikuuta Trincomaleehen alus palasi 23. huhtikuuta Kureen, jossa se siirrettiin telakalle.
Alus lähti viirikkönsä ja 2. hävittäjälaivueen mukana 21. toukokuuta Kuresta Saipanille, jonne ne saapuivat 25. toukokuuta. Alus lähti viirikkönsä mukana Saipanilta 3. kesäkuuta suojaten joukkojenkuljetussaattuetta, missä tehtävässä se oli Midwayn taistelun aikana. Taistelun jälkeen alus suojasi 17.–23. kesäkuuta "Kumanon", "Suzuyan" ja "Nichieimarun" Trukilta Kureen.
Alus lähti 28. kesäkuuta "Kasumin" ja "Shiranuin" kanssa suojaamaan täydennysmatkalla olevan "Chiyodan" Yokosukasta Aleuteille Kiskalle, jonne ne saapuivat 4. heinäkuuta. Ollessaan seuraavana päivänä noin seitsemän merimailia Kiskan itäpuolella, aluksen keskilaivaan osui Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Growlerin" laukaisema torpedo. Alus upposi vieden mukanaan 104 merimiestä. "Shiranui" pelasti aluksen päällikön Ogatan sekä 42 eloonjäänyttä. "Arare" poistettiin alusluettelosta 31. heinäkuuta 1942.
Sigfrid

Sigfrid on germaaninen miehen etunimi. Nimi on yhdistetty "voittoa" tarkoittavasta sanasta "sig" ja "rauhaa" tarkoittavasta sanasta "frid". Saksassa nimi esiintyy muodossa Siegfried, joka on esimerkiksi Niebelungen laulun sankarin nimi. Ruotsissa nimen on kuitenkin tehnyt suosituksi erityisesti Ruotsin apostoli, keski­aikainen lähetyssaarnaajaSigfrid, josta tuli Ruotsin ensimmäinen piispa. Hänen muisto­päivänsä on vanhastaan 15. helmikuuta, joka on samalla Sigfridin nimipäivä sekä Ruotsissa että myös suomen­ruotsalaissa kalenterissa.
Sipi ja Sippo saattavat olla suomenkielisiä muunnelmia ruotsin kautta tulleesta Sigfridistä. Sukunimenä Sippola on länsisuomalaista perua ja esiintynyt erityisesti Etelä-Pohjanmaalla ja Satakunnassa. Sen varhaisimpia mainintoja kirjallisissa lähteissä on Arvi Sippola Ulvilassa vuonna 1639. Länsi-Suomessa talon tai tilan nimi on siirtynyt viittaamaan sen asukkaisiin, mutta Sippola on vanhempaa perua. Se on viitannut Sipi-, Sipo- tai Sippo-nimiseen henkilöön, ja saattaa siten olla Sigfridiä huomattavasti vanhempaa perua.
Suomessa nimi Sigfrid on helmikuuhun 2025 mennessä annettu 1 676 miehelle ja muutamalle naiselle. Suurin osa Sigfrideistä on 1900-luvun alkupuolella syntyneitä.
Eero Tammi

Eero Tammi (s. 1983) on helsinkiläinen elokuvantekijä. Tammi on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston elokuva- ja lavastustaiteen laitokselta, pääaineenaan elokuvaleikkaus. Hän on työskennellyt paitsi leikkaajana, myös tuottajana, käsikirjoittajana ja ohjaajana. 
Vuodesta 2020 Tammi on työskennellyt tukiesittelijänä Suomen elokuvasäätiössä, vastuualueenaan dokumentti- ja lyhytelokuvat. 
Tammi on toiminut myös muun muassa elokuvakriitikkona, toimittajana sekä vastuutehtävissä kulttuurialan järjestöissä. 
Tammi kuului "Filmihullu-lehden" toimituskuntaan vuosina 2004-2023. Hän on kirjoittanut myös STT:lle, "Etelä-Suomen Sanomiin", Film-O-Holic.comiin (vuosina 2000-2007), "Kansan Uutisiin" ja englantilaiseen "Sight &amp; Soundiin".
Tammi toimi vuosina 2006-2010 Fipresci-tuomaristojen jäsenenä monilla elokuvafestivaaleilla, kuten Mannheimissa ja Göteborgissa 2006, Cottbusissa ja Tromssassa 2008 ja Karlovy Varyn elokuvajuhlilla 2010. Hän oli pitkään mukana Sodankylän elokuvajuhlien järjestelyissä.
Tammi on perustanut koulujen elokuvakasvatukseen tarkoitetun IhmeFilmi-hankkeen.
Punkaharjun lukio

Punkaharjun lukio oli Punkaharjulla, Itä-Suomessa sijainnut vuonna 1974 perustettu lukio. Se oli ennen lopettamistaan liitetty hallinnollisesti osaksi Savonlinnan lyseon lukiota. Vuonna 2012 muodollisesti Savonlinnan lyseon Punkaharjun toimipisteeksi nimetyssä lukiossa opiskeli 51 lukiolaista. 
Vuodesta 2013 lähtien Punkaharjun kunta lakkasi ja Punkaharjusta tuli Savonlinnaan kuuluva pitäjä. Punkaharjun lukiossa opetti vuonna 2013 neljätoista lehtoria. 
Lukio lakkautettiin 1. elokuuta 2016. 
Punkaharjun keskustassa sijainneeseen lukioon ei ollut hakukynnystä eli keskiarvon minimivaatimusta. Lukio toimi samassa rakennuksessa Punkaharjun koulun sekä Punkaharjun päiväkodin kanssa. Sittemmin tiloissa (Palomäentie 2) on jatkanut Punkaharjun koulun yläkoulu. Lukio oli perustettu vuonna 1975 ja se toimi samassa rakennuksessa lakkauttamiseen asti. Juuri perustamisen aikoihin silloisessa Mikkelin läänissä siirryttiin peruskoulujärjestelmään. Opiskelussa panostettiin yksilökohtaiseen opetukseen.
Syysmaisema Pielisjärveltä

Syysmaisema Pielisjärveltä on suomalaisen taiteilijan Eero Järnefeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1899. Kooltaan tämä yhdeksi suomalaisuuden ikoneiksi noussut maalaus on 61 cm × 198 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Maalaus esittää Pohjois-Karjalassa silloisessa Pielisjärven kunnassa (nykyisin Lieksa) sijaitsevaa Pielinen-nimistä järveä kuvattuna Mäkrä-nimiseltä vaaralta.
Ennen tätä panoraamamaalausta Eero Järnefelt teki myös muita maalauksia Kolista. Hän oli käynyt siellä kaksi kertaa: vuonna 1892 ja vuonna 1895. Noilla käynneillään Järnefelt teki Kolilla luonnoksia ja otti valokuvia. Näiden luonnosten ja valokuvien pohjalta taiteilija teki vuonna 1899 tämän panoraamamaalauksen, josta tuli yksi Suomen taiteen kultakauden avainteoksista. Ajankohtaan liittyi Suomen kokema venäläistämispolitiikka ja suomalaisten vastareaktiot niihin. Kolin maisemiin yhdistettiin tästä lähtien voimakkaasti isänmaallisuus.
"Syysmaisema Pielisjärveltä" ei vastaa täydellisesti todellista näkymää kaikilta yksityiskohdiltaan. Tärkeä tunnelmanluoja työssä on taivas sen veteen heijastuvine pilvineen. Ilma kirkastuu kohteessa järveltä päin ja sadepilvet väistyvät kallioisen syksyisen vaaran yltä. Taivas on tärkeä tekijä monessa muussakin Järnefeltin maalauksessa.
Putkikuonot

Putkikuonot (Aulorhynchidae) on piikkikaloihin kuuluva heimo.
Lajit ja anatomia.
Putkikuonojen heimoon kuuluu 1 suku ja 1 laji, putkikuono ("Aulorhynchus flavidus"). Kooltaan se on pienehkö ja voi saavuttaa 17 cm:n pituuden. Putkikuonolla on pitkulainen ruumis, melko takana sijaitseva selkäevä, jota edeltää noin 25 yksittäistä piikkiä, myös vatsaevissä on piikki. Suu on pienikokoinen ja pitkän putkimaisen kuonon päässä.
Hyvin saman näköisen japaninputkikuonon ("Aulichthys japonicus") on joskus katsottu kuuluvan samaan heimoon, mutta nykyään se luetaan hietakaloihin (Hypoptychidae). Japaninputkikuono on aasialainen kala, jota tavataan lähellä Japanin ja Korean niemimaan rannikkoa.
Levinneisyys.
Putkikuonoa tavataan Tyynenmeren pohjoisosien rannikkoseuduilta alueelta, joka ulottuu Alaskasta Kaliforniaan. Heimon kalojen ravintoa on plankton.
Suomen Regions’ Cup 2013

Suomen Regions’ Cup 2013 on Suomen Regions’ Cupin toinen järjestämisvuosi. Cupiin ilmoittautui 177 joukkuetta.
Kilpailun voittaja saa paikan UEFA Regions’ Cupissa sekä 5 000 euroa. Toiseksi sijoittunut saa 1 000 euroa.
1. kierros.
1. kierrokselta aloitti 98 joukkuetta, 79 joukkuetta arvottiin suoraan 2. kierrokselle. Kierroksen pelit oli pelattava 20.4. mennessä (viimeinen peli pelattiin kuitenkin 28.4.) ja otteluparit arvottiin 8.2.
2. kierros.
2. kierroksella pelasivat 49 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta, sekä 79 suoraan tälle kierrokselle arvottua joukkuetta. Kierroksen pelit oli pelattava 4.5. mennessä (pelattiin kuitenkin 11.5.) ja otteluparit arvottiin 8.2.
3. kierros.
3. kierroksella pelaavat 64 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 25.5. mennessä ja otteluparit arvottiin 7.5. Korien joukkuemäärien tasaamiseksi Vaasan piirin joukkueista Kauhajoen Karhu on siirretty koriin 2. 
4. kierros.
4. kierroksella pelaavat 32 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 15.6. mennessä ja otteluparit arvotaan 28.5.
5. kierros.
5. kierroksella pelaavat 16 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 6.7. mennessä ja otteluparit arvotaan 18.6.
Puolivälierät.
Välierissä pelaavat 8 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 27.7. mennessä ja otteluparit arvotaan 9.7.
Välierät.
Välierissä pelaavat 4 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 17.8. mennessä ja otteluparit arvotaan 30.7.
Finaalit.
Finaali pelataan 28.9. Suomen Cupin finaalin yhteydessä.
Mun maailma

Mun maailma on suomalaisen rap-artisti Mikael Gabrielin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Universalin kautta 10. toukokuuta 2013.
"Mun maailma" oli Suomen virallisella albumilistalla 11 viikkoa, parhaimmillaan 20. sijalla viikolla 20/2013.
Kappaleet.
"Kipua" sisältää samplen Kristiina Braskin kappaleesta "Tuulilasin nurkkaan".
Kari Aro

Kari Aro (28. joulukuuta 1935 Forssa – 21. lokakuuta 2003 Forssa) oli suomalainen jääkiekkoilija, jalkapalloilija ja liikemies, joka tunnetaan Koho-jääkiekkomailoja valmistaneen Koho-tuote Oy:n perustajana. Koulutukseltaan hän oli ekonomi.
Jääkiekko.
Aro pelasi jääkiekkoa HJK:ssa 1957-1962 ja TPS:ssä 1962-1968. Aro pelasi yhteensä 174 SM-sarjan ottelua ja keräsi niissä 175 tehopistettä. Kaudella 1966-1967 hän saavutti SM-hopeaa. Aro pelasi myös 17 A-maaottelua ja oli mukana MM-kisoissa 1958 ja 1962.
Opiskeluaikanaan Helsingissä Aro kehitti Koho-jääkiekkomailan puuseppä Yrjö Sartokarin verstaalla. Vuonna 1964 perustettiin mailoja valmistamaan Koho-tuote Oy, jonka toimipaikka sijaitsi Forssassa. Vuonna 1974 Koho-tuote valmisti jo 1,5 miljoonaa mailaa vuodessa ja mailoja vietiin 20 maahan. Samana vuonna Koho-tuotteen osake-enemmistö siirtyi Amer-yhtymälle ja pari vuotta myöhemmin Aro luopui osakkuudestaan yhtiössä.
Aro rakennutti myös Forssan jäähallin vuonna 1971.
Jalkapallo.
Jalkapallossa Aro edusti pääsarjatasolla Helsingin Jalkapalloklubia ja Turun Palloseuraa. Hän pelasi 55 SM-sarjan ottelua vuosina 1958 ja 1960-1963 ja teki niissä 12 maalia. Lisäksi Aro edusti TPS:aa Suomensarjassa ja Forssan Palloseuraa Maakuntasarjassa.
Muuta.
Aro julkaisi myös kirjan "Kansansosialismi vesimiehen aikaan" (1976), jossa hän esitti perustelut ja rakennekaavan tulevaisuuden talousjärjestelmälle, joka vallitsisi Vesimiehen aikaan vuonna 2176. Aro piti 1980-luvun lopulla ufoja käsitelleitä näyttelyitä Forssassa, teki avaruusaiheisia sävellyksiä ja sanoituksia sekä Vesimiehen ajan avaruuskabareen. Hän uskoi avaruuden sivilisaatioiden pyrkivän pelastamaan ihmiskunnan ydinsodalta ja liittämään heidät osaksi galaktisten sivilisaatioiden liittoa. Aro kuoli sairauskohtaukseen 67-vuotiaana.
Vuonna 2021 valmistui Sakari Suurosen ohjaama dokumentti "Koho – utopia Forssasta".
Vallinkoski (maalaus)

Vallinkoski on suomalaisen taiteilijan Victor Westerholmin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1913. Kooltaan tämä maalaus on 86×206 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Teosta "Vallinkoski" pidetään Victor Westerholmin uusromanttisen kauden viimeisenä voimannäytteenä. Tämän monumentaalisen teoksensa hän loi dekoratiivisin keinoin, jossa harmaassa talvisäässä Vallinkoski vyöryy voimallisena lähes koko maalauksen levyisenä keltamustana virtana maalauksen alanurkkaan asti. Taustalla on näkyvissä Vuoksen rauhallisia rantapenkereitä ja keskeisesti esiin työntyvä niemenkärki. Westerholm teki aiheesta ensin version, jossa korostuivat värit, mutta viimeiseksi versioksi jäi tämä leveä maalaus.
Westerholm oli kuvannut Kymijoen virtaa jo usein, vuodesta 1897 saakka. Yleensä kaikki hänen talviset jokimaisemansa ilmentävät luonnon ja luonnonvoimien ihailua, lähes haltioitumiseen saakka. Hän on yksi skandinaavisen kansallisromantiikan ja symbolismin edustaja.
Salehardin lentoasema

Salehardin lentoasema (, ) on Luoteis-Siperiassa sijaitsevan Venäjän federaation Jamalin nenetsien autonomisen piirikunnan pääkaupunki Salehardin lentoasema. 
Ensimmäiset lennot Salehardista tehtiin helmikuussa 1933. Nykyään Salehardin lentoasemalle operoivat lentoyhtiöt tarjoavat Venäjän alueiden ja kaupunkien välisiä lentoja.
Matkustajamääriltään hieman suuremman Novyi Urengoin lentoaseman rinnalla se kertoi vuonna 2012 haluavansa saada kansainvälisen lentoaseman aseman.
Talvimaisema, iltarusko

Talvimaisema, iltarusko eli Rantatie talvella on suomalaisen taiteilijan Fanny Churbergin vuodelta 1878 oleva öljyvärimaalaus kankaalle, joka on kiinnitetty levylle. Kooltaan työ on 26×40,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se lahjoitettiin vuonna 1940.
Churberg suhtautui intohimoisesti maalaamiseen ja Pohjolan pimeään vuodenaikaan. Vauhtiin päästyään hän maalasi ja läiski värejä ilmaisuvoimallisesti kankaalleen luoden niistä oman tavaramerkkinsä aiheita ikuistaessaan. Maalaus "Talvimaisema, iltarusko" on ekspressiivisesti toteutettu. Siinä korostuvat siveltimenvedot ja niiden rytmi. Aihetta ja sommittelua joku saattaa pitää peräti vanhakantaisena.
Gertrude Liebhart

Gertrude Liebhart (s. 26. lokakuuta 1928) on itävaltalainen kilpauransa päättänyt ratameloja.
Liebhart saavutti olympiahopeaa naisten 500 metrin kajakkiyksiköissä Helsingissä 1952. Lisäksi hän saavutti Fritzi Schwinglin kanssa ratamelonnan MM-kilpailuissa 500 metrin kajakkikaksikoissa hopeaa (1950) ja pronssia (1948).
Haapoja (maalaus)

Haapoja on suomalaisen taiteilijan, Ellen Thesleffin, öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1893. Se on kooltaan 54,5×27,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Ellen Thesleff maalasi "Haapoja"- teoksen varhain keväällä 1893 Pohjois-Hämeessä, Muroleella. Siellä oli hänen perheensä maaseutupaikka. "Haapoja"-työ on korkea ja kapea. Se muodostuu kahdesta ylöspäin nousevasta valiomuotoisesta neliöstä. Teoksen toinen haapa sijaitsee keskellä teosta jakaen sen kahteen yhtä suureen pystykaiteeseen. Se luo teokselle katkelmallisuutta ja illuusiota talven väistymisestä, kevään odotuksesta. Haapojan vaikutelma on eksoottinen kertoen Thesleffin perehtyneen Pariisissa japanilaiseen taiteeseen.
Thesleff oli ollut Pariisissa edellisenä vuonna,1892, ja tutustunut siellä muun muassa toukokuussa avattuun Puvis de Chavannesin näyttelyyn (Hôtel de Ville). Varsinkin de Chavannesin suuren "Talvi"-maalauksen katsotaan heijastuneen tähän Thesleffin virikemaalaukseensa nähden miniatyyrimaiseen maalaukseen; kuten myös hänen muihin talven 1893 maalauksiinsa. Ne kuvaavat Thesleffin näkemää hopeanhohtoista pohjoista talvea ja sen talven hyydyttämiä maisemia.
Tšeljabinskin meteori

Tšeljabinskin meteori oli asteroidiräjähdys, joka tapahtui 15. helmikuuta 2013 noin kello 9.26 aamulla Venäjällä Uralin alueella sijaitsevan Tšeljabinskin kaupungin lähistöllä. NASAn asiantuntijoiden arvion mukaan Maan ilmakehään syöksyi jopa 10 000 tonnin painoinen, halkaisijaltaan 15–17 metrin kokoinen kappale, joka räjähti noin 30–50 kilometrin korkeudessa. Räjähdyksessä vapautui energiaa 500 kilotonnia, joka vastaa noin 30:tä Hiroshimaan toisessa maailmansodassa pudotettua atomipommia. Räjähdys oli suurin sitten vuonna 1908 Tunguskaan osuneen asteroidin.
Asteroidin jäänteitä putosi ainakin kolmeen eri paikkaan, ja räjähdys aiheutti yli tuhannen ihmisen loukkaantumisen. Suurin osa heistä sai lieviä vammoja hajonneista ikkunoista lentäneistä lasinsiruista. Asteroidi vaurioitti myös Tšeljabinskissa sijaitsevaa teollisuuslaitosta. Kaikkiaan noin 3 000 rakennuksen arvioidaan vahingoittuneen räjähdyksessä. Taloudellisten vahinkojen arvoksi on alustavasti laskettu yli 400 miljoonaa ruplaa eli 10 miljoonaa euroa.
Asteroidi 2012 DA14 ohitti Maan läheltä samana päivänä vain 16 tuntia tapauksen jälkeen, mutta asioilla ei ollut syy-seuraussuhdetta vaan kyseessä oli sattuma.
Aito Kajaus Oulu

Aito Kajaus Oulu oli Pohjois-Pohjanmaalla toiminut paikallisradio, jonka omisti Sanoma Media Finland Oy. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanavan.
Historia.
Aito Kajaus Oulu aloitti toimintansa vuonna 2007 nimellä "Iskelmätoive Oulu" ja sen taajuus oli 98,7 MHz. 
Aito Kajaus-radioiden toiminta alkoi 1. syyskuuta 2016.
Rudolf Kolster (vanhempi)

Rudolf Kolster (13. maaliskuuta 1837 Hampuri – 28. lokakuuta 1901 Helsinki) oli saksalaissyntyinen insinööri, joka eli Suomessa. 
Kolster valmistui insinööriksi Hannoverin polyteknillisestä koulusta ja sai 1860 paikan Helsingistä Teknillisestä reaalikoulusta (myöh. Polyteknillinen instituutti ja sitten Teknillinen korkeakoulu). Hän opetti vuodesta 1862 koneenrakennusta. Kolster perusti 1874 konsultoivan insinööritoimiston, Kolsterin, jonka yhteyteen luotiin myöhemmin patenttiosasto. Hänelle myönnettiin 1893 professorin arvonimi.
Kolsterin ja hänen puolisonsa Emma Angelika Ohrtin poikia olivat lääkäri, professori Rudolf Kolster ja diplomi-insinööri, professori Hermann Kolster.
Kharmadas

Kharmadas (; tai "Kharmides", ; noin 168/167–95 eaa.) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan kuulunut filosofi. Hän oli mahdollisesti kotoisin Vähästä-Aasiasta.
Kharmadas saapui Ateenaan 22-vuotiaana vuonna 146/145 eaa. Akatemiassa hän toimi niin kutsutun Uuden Akatemian aikana. Hän oli Kleitomakhoksen oppilas ja opiskeli Akatemiassa samaan aikaan Filon Larissalaisen kanssa.
Kharmadas palasi välillä takaisin Aasiaan. Palattuaan Ateenaan hän aloitti oman opetustoiminnan noin vuonna 130 eaa. Opetuspaikkanaan hän käytti kaupunginmuurien sisäpuolella sijainnutta gymnasionia nimeltä Ptolemaion. Kharmadas opetti Ateenassa ainakin vielä vuonna 110 eaa., ja Cicero antaa ymmärtää hänen olleen merkittävä filosofi. Hän eli vielä vuonna 103 eaa. mutta oli kuollut vuonna 91 eaa.
Ciceron mukaan Kharmadas oli taitava puhuja, jolla oli erityisen hyvä muisti. Kharmadaan filosofiset näkemykset ovat todennäköisesti olleet samat kuin Filonilla.
Ville Korhonen (ilmatieteilijä)

Ville Vihtori Korhonen (10. tammikuuta 1885 Joroinen – 6. elokuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen ilmatieteilijä. Hän sai professorin arvonimen 1949. Hän tutki Suomen sade-, lumi- ja jääoloja ja teki sillä alueella uraauurtavaa ja kansainvälisesti arvostettua työtä. Korhosen puoliso oli filosofian maisteri Berta Sigrid Rühling, lastentauteihin ja lastenpsykiatriaan erikoistunut lääkäri Katri Marjatta Malmivaara (s. 1916) oli heidän tyttärensä.
Korhosen vanhemmat olivat maanviljelijä Aapram Juhana Korhonen ja Eeva Suhonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta 1903 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1907 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1948. 
Korhonen toimi Meteorologisen keskuslaitoksen amanuenssina vuonna 1908 ja assistenttina 1909–1918. Korhonen oli Ilmatieteellisen keskuslaitoksen sadeosaston johtaja 1919–1945. Koko toimintansa ajan Korhonen johti keskuslaitoksen sade- ja lumitutkimusta laajentamalla tutkimusohjelmaa sekä kehittämällä ja laajentamalla alkuperäisen havaintoverkon noin kymmenkertaiseksi. Havaintoverkkonsa tuloksia Korhonen käsitteli lukuisissa tutkimuksissa, joissa otettiin käytäntöön useita uusia ja sittemmin muuallakin omaksuttuja menettelytapoja. Korhonen oli myös Helsingin Suomalaisen lyseon matematiikan ja luonnonopin sijais- ja tuntiopettajana vuosina 1927–1939. Kirkolliskokouksen jäsen hän oli vuonna 1948 ja 1951. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hän oli vuodesta 1926. Korhonen oli kansainvälisen maatalousmeteorologisen komissionin jäsen, Maantieteellisen Seuran työjäsen, Geofyysillisen Seuran perustajia sekä Suomen Maataloustieteellisen ja Metsätieteellisen ynnä muiden seurojen jäsen. Korhonen harjoitti maanviljelyä Rantasalmella omistamallaan tilalla.
Korsman

Korsman on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
John Westerholm

John Odert Westerholm (s. 1950) on suomalainen maantieteilijä ja Helsingin yliopiston maantieteen emeritusprofessori. Hän toimi Helsingin yliopiston ruotsinkielisessä maantieteen professorin tehtävässä vuodesta 1999 vuoteen 2014. Westerholmin tieteellisen kiinnostuksen kohteisiin kuuluvat historiallinen maantiede, talousmaantiede ja aluemaantiede. Vuonna 2013 hän toimi Helsingin yliopiston geotieteiden ja maantieteen laitoksen johtajana.
Onni Koskikallio

Onni Koskikallio (vuoteen 1906 Forsberg; 12. toukokuuta 1892 Nastola – 30. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, oppiarvoltaan maatalous- ja metsätieteiden tohtori. 
Koskikallion vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Forsberg ja Matilda Pippo ja puoliso vuodesta 1923 Rauha Esteri Willamo (Vilander). Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslukiosta 1914 ja suoritti Helsingin yliopistossa agronomin tutkinnon 1919, filosofian kandidaatin tutkinnon 1921 ja metsänhoitotutkinnon 1923. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Koskikallio väitteli 1931 tutkielmalla "Maatalouskiinteistöjen eläkerasituksesta Pirkkalan ja Ruoveden tuomiokunnissa 1800–1913" (1927). Ennen varsinaista sanomalehtiuraansa hän toimi tutkijana, asutustarkastajana ja opettajana mutta työskenteli "Aamulehden" toimittajana jo 1924–1926. Koskikallio oli "Maaseudun Tulevaisuuden" pitkäaikainen päätoimittaja 1930–1959, Suomen Sanomalehtimiesten Liiton hallituksen puheenjohtaja 1935–1946 sekä Kemi Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1953.
Onni Koskikallion poika oli kemian professori Jouko Koskikallio.
Toivo Koskikallio

Juho Toivo Koskikallio (sukunimi aik. "Forsberg"; 26. lokakuuta 1889 Nastola – 27. kesäkuuta 1967 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen lähetyssaarnaaja ja sinologi. Hän toimi lähetystyössä Kiinassa useaan otteeseen 1920-luvulta 1940-luvun lopulle. Sen jälkeen hän oli Hongkongin luterilaisen pappisseminaarin opettaja ja rehtori 1952–1956. Taiwanissa hän työskenteli 1962–1964. Hän suomensi merkittävimmät Kiinan klassisen filosofian teokset. Ennen lähetystyöhön lähtöä hän toimi Suomessa seurakuntapastorina ja Suomenlinnan vankileirillä 1918.
Hänen veljensä oli päätoimittaja Onni Koskikallio.
Akseli Koskimies

Akseli Yrjö Koskimies (vuoteen 1906 Forsman; 16. helmikuuta 1869 Turku – 24. maaliskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. 
Koskimiehen vanhemmat olivat varalääninsihteeri Carl Julian Forsman ja Johanna Teresia Alander. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1892 sekä lääketieteen lisensiaatiksi 1896.
Koskimies oli Lääkintöhallituksen pääjohtaja 1920–1927, henkivakuutusyhtiö Salaman ylilääkäri 1910–1941, Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen puheenjohtaja 1928–1937. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1927.
Akseli Koskimies oli naimisissa vuodesta 1894 Aino Karolina Forsmanin kanssa. Hänen veljensä oli historioitsija Jaakko Forsman.
Arkia Israel Airlines

Arkia Israel Airlines () on israelilainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Tel Aviv. Yhtiö on Israelin toiseksi suurin lentotyhtiö.
Richard

Richard on monissa maissa yleinen miehen etunimi. Nimi on muinaissaksalaista alkuperää ja on yhdistetty sanoista "rich", joka merkitsee mahtavaa, ja "hard", joka merkitsee rohkeaa. Nimen muunnoksia eri kielissä ovat muun muassa Ricardo ja Rikard, suomessa Rikhard ja Riku. Nimeä ei tässä muodossaan ole suomalaisessa kalenterissa, mutta Rikhardin nimipäivä on 7. helmikuuta. Richard esiintyy myös sukunimenä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on helmikuuhun 2025 mennessä ollut 6094 Richard-nimistä henkilöä.
Richard on ollut keskiajalla myös muutaman Englannin kuninkaan nimi, mutta heistä käytetään suomen kielessä vakiintuneesti nimimuotoa Rikhard.
Tunnettuja Richardeja.
Englannin Rikhard-nimiset kuninkaat on lueteltu sivulla Rikhard.
Lollar

Lollar on kaupunki Saksan Hessenissä, 7 kilometriä pohjoiseen Gießenistä, 20 km etelään Marburgista ja 70 km pohjoiseen Frankfurtista. Siellä on arviolta 10 029 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 21,41 neliökilometriä.
Kaupunki mainittiin asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1242. Kaupungin läpi virtaa Lahnjoki. Lollar on rakentunut noin 3 km:n mittaisen pääkadun varrelle. Katu on eteläosaltaan Giessenstrasse ja pohjoisosaltaan Marburgerstrasse. Kaupungin rautatieasema on Frankfurtin ja Marburgin rautatien varrella.
Uplakers

Uplakers on ylöjärveläinen urheiluseura, joka toimii jääkiekossa, taitoluistelussa ja muodostelmaluistelussa. Seura on muodostunut paikallisen Tapparan ja Ilveksen jääurheilutoiminnan yhdistyessä vuonna 2009. Ennen Uplakersiä jääurheilutoimintaa oli vuodesta 1990 lähtien nimellä Ylöjärven Ilves. Uplakers on Suomen Jääkiekkoliiton, Suomen Ringetteliiton ja Suomen Taitoluisteluliiton jäsen. Seuralla on jäseniä noin 550. Uplakers on harrastajamäärältään Pirkanmaan kolmanneksi suurin.
Jääkiekko.
Uplakers pelaa II-divisioonassa.
TUI Airways

TUI Airways (aiemmin Thomson Airways) on vuonna 1962 perustettu britittiläinen tilauslentoyhtiö. Yhtiö kuuluu saksalaiseen TUI-konserniin. TUI Airways on maailman suurin tilauslentoyhtiö ja Britannian kolmanneksi suurin lentoyhtiö. 
Yrityksen nimi oli aiemmin Britannia Airways. Nykyinen lentoyhtiö perustettiin, kun First Choice Airways ja Thomsonfly yhdistyivät. Molemmat yritykset olivat kuuluneet TUI-konserniin jo aiemmin. TUI Airways operoi myös TUI Finlandin lentoja. 
Yrityksen päämaja sijaitsee Wigmore Housessa Lutonissa, ja sitä johtaa John Murphy.
Historia.
Thomson Airways perustettiin vuonna 1962 (nimi oli tuolloin Britannia Airways). Yhtiö on tällä hetkellä Ison-Britannian suurin charterlentoyhtiö. TUI Airwaysin pääkonttori on Lutonin lentoasemalla. Yhtiön 57 lentokonetta lentävät yli 80 kohteeseen eri puolilla maailmaa. Thomson oli Ison-Britannian ensimmäinen lentoyhtiö, jonka laivastoon kuuluu Boeing 787 Dreamliner. Thomsonin nimi vaihdettiin TUI-nimeen vuonna 2017.
Laivasto.
Heinäkuussa 2021 TUI Airwaysin laivastoon kuului 67 lentokonetta, joiden keski-ikä oli 8,6 vuotta.
TUI fly Netherlands

TUI fly Netherlands (aiemmin TUI Airlines Netherlands ja Arkefly) on alankomaalainen vuonna 2005 perustettu lentoyhtiö. Se kuuluu saksalaiseen TUI-matkailukonserniin.
Yhtiön nimi oli alun perin Arkefly. 1. lokakuuta 2015 TUI yhdisti omistamansa lentoyhtiöt yhdeksi kokonaisuudeksi, ja samalla Arkefly nimettiin uudelleen TUI Airlines Netherlandsiksi. Myöhemmin nimi muuttui vielä nykyiseen muotoonsa.
Yleinen paino- ja mittakonferenssi

Yleinen paino- ja mittakonferenssi (, lyhenne CGPM) on kansain­välisellä metri­sopimuksella vuonna 1875 perustettu elin, joka päättää metrologiaan ja varsinkin kansainväliseen yksikkö­järjestelmään eli SI-järjestelmään liittyvistä asioista.
Konferenssiin osallistuvat metri­sopimuksen jäsen­valtioiden ja siihen assosioituneiden valtioiden edustajat.
Konferenssi on tähän mennessä pidetty 24 kertaa. Nykyisin se pidetään noin joka neljäs vuosi, viimeksi vuosina 2014 ja 2018. Ensimmäinen konferenssi pidettiin vuonna 1889. Se kokoontuu kansainvälisen paino- ja mitta­toimiston (BIPM) tiloissa, Pavillon de Breteuilissä Sèvresissä lähellä Pariisia, Ranskassa.
Jokaisen konferenssin yhteydessä käsitellään Kansainvälisen mittojen ja painojen komitean (CIPM) raportit suoritetuista tehtävistä. Konferenssissa tehdään tarvittaessa päätöksiä kansain­välisen yksikkö­järjestelmän parannuksista ja laajennuksista taikka tehdään metrologiaa koskevia yleisiä ehdotuksia ja suosituksia. Konferensseissa voidaan tehdä myös BIPM:n toimintaa koskevia hallinnollisia päätöksiä.
Siviä

Siviä on suomalainen naisen etunimi, joka pohjautuu suomen kielen adjektiiviin "siveä". Nimi oli suomalaisessa nimipäiväkalenterissa 15. tammikuuta vuosina 1908–1949. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Siviä on annettu alle 11 211 naiselle ja muutamalle miehelle. Siveä-muodon on saanut alle 140 henkilöä.
Nimi oli yleisimmillään 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa, nykyään se on melko harvinainen ilmeisesti sanan vanhahtavuuden takia.
Fisherin tarkka testi

Tilastotieteessä Fisherin tarkka testi mittaa, ovatko kahdesta populaatiosta mitatut dikotomisen muuttujan arvojen suhteelliset osuudet samat molemmissa populaatioissa. Testi vaatii paljon laskentaa, joten suurille aineistoille käytetään mieluummin epätarkempaa khiin neliö -testiä.
Testin idea on laskea nxm-taulusta P-arvo. Sitten muodostetaan kaikki ne nxm-matriisit, joissa rivi- ja sarakesummat ovat samat kuin alkuperäisessä taulussa. Näiden matriisien P-arvoista poimitaan ne, joiden P-arvo on pienempi kuin alkuperäisen matriisin P-arvo. Jos näiden summa on alle vaaditun tason, jää nollahypoteesi voimaan.
Esimerkiksi R:llä Fisherin testi voidaan laskea seuraavasti:
 data = matrix(c(3,5,7,8,5,5,4,2,6),nrow=3)
 fisher.test(data)
tulostaa
 Fisher's Exact Test for Count Data
 data: data 
 p-value = 0.5334
 alternative hypothesis: two.sided
Jean-Pierre Vermetten

Jean-Pierre Vermetten (6. helmikuuta 1895 – joulukuu 1977) oli belgialainen vesipalloilija. Hän kuului vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa hopeaa saaneeseen Belgian miesten joukkueeseen. Hän myös kilpaili uimarina vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä.
Karlo Stipanić

Karlo Stipanić (s. 8. joulukuuta 1941 Crikvenica, Kroatia) on Jugoslaviaa edustanut entinen vesipalloilija. Hän kuului kultaa voittaneeseen Jugoslavian miesten joukkueeseen vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa ja oli lisäksi mukana saamassa hopeaa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä Stipanić sijoittui joukkueensa kanssa viidenneksi.
Teófilo Cruz

Teófilo "Teo" Cruz (8. tammikuuta 1942 Santurce–30. elokuuta 2005 Trujillo Alto) oli puertoricolainen koripalloilija. Hän kuoli vuonna 2005 aivoverenvuotoon. Uransa jälkeen Cruz valittiin FIBA Hall of Fameen.
Cruz pelasi pitkän uran Puerto Ricon liigassa, mutta voitti ainoan mestaruutensa vuonna 1962. Hän oli myös liigan paras korintekijä vuosina 1960 sekä 1962, minkä lisäksi hänet valittiin sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi vuosina 1962, 1967, 1970 ja 1971. Cruz tunnettiin hyvänä puolustuspelaajana, jonka johdosta hänet valittiin kuudesti sarjan parhaaksi puolustuspelaajaksi. Kaiken kaikkiaan hän pelasi Puerto Ricon pääsarjassa 25 kauden ajan.
Cruz edusti Puerto Ricoa viidesti olympialaisissa. Hän onkin eniten olympiaesiintymisiä tehnyt mieskoripalloilija yhdessä Oscar Schmidtin sekä Andrew Gazen kanssa. Cruz edusti maataan myös MM-kilpailuissa ja Pan-Amerikan kilpailuissa.
Riihimäen ravirata

Riihimäen ravirata sijaitsee Juppalan kaupunginosassa noin kaksi kilometriä kaupungin keskustan pohjoispuolella. Se on yksi Suomen 23:a kesäradasta, jotka järjestävät ravikilpailuja vain kesäkaudella. Riihimäki on suosituimpia kesäratoja yhdessä Kokemäen ja Vieremän raviratojen kanssa.
Riihimäen Raviseura ry perustettiin vuonna 1928 ja ravirata aloitti toimintansa kahta vuotta myöhemmin. Ensimmäiset totalisaattoriravit Riihimäellä järjestettiin vuonna 1950. Raviradan nykyinen katsomorakennus on valmistunut vuonna 1983. Katsomossa on noin 800 istumapaikan lisäksi myös 250-paikkainen ravintola. Uusi tuomaritorni radalle rakennettiin vuonna 2005.
Riihimäen ravirata on ainoa nykyisistä kesäradoista, joka on järjestänyt myös Kuninkuusravit. Vuonna 1956 kuninkuustittelin voitti Riihimäellä tamma Suhina.
New Jersey Saints

New Jersey Saints oli yhdysvaltalainen, vuosina 1987–1988 toiminut sisälacrossen ammattilaisseura East Rutherfordista, New Jerseystä. Joukkue voitti National Lacrosse Leaguen mestaruuden kaudella 1988. Kyseisen kauden jälkeen joukkue siirtyi New Yorkiin ja siitä tuli New York Saints, joka osallistui NLL:ään kaudella 2003. Joukkueen kotiareenana toimi Brendan Byrne Arena.
Saints pelasi NLL:ssä 14 ottelua, joista se voitti kymmenen ja hävisi neljä. Kaudella 1987 se hävisi välierissä myöhemmin mestaruuden voittaneella Baltimore Thundersille. Vuoden 1988 pudotuspeleissä joukkue voitti välierässä Philadelphia Wingsin ja loppuottelussa Washington Waven. Molemmilla kausilla joukkuetta valmensi Bob Engelke. 
Kausina 2002–2003 East Rutherfordissa pelasi toinen NLL-seura, New Jersey Storm.
Vieremän ravirata

Vieremän ravirata sijaitsee Valkeiskylässä noin 11 kilometriä Vieremän kunnan kirkonkylän eteläpuolella. Iisalmeen on matkaa 15 kilometriä. Se kuuluu kesäratoihin, jotka järjestävät ravikilpailuja vain kesäkaudella. Vieremä on yhdessä Kokemäen ja Riihimäen raviratojen ohella Suomen suosituimpia kesäratoja. 
Vieremän raviradan rakensi vuosina 1963–1965 Vieremän Oriyhdistys. Jo aikaisemmin yhdistyksellä oli ollut Vieremän kirkonkylässä sijainnut 500 metrin pituinen rata, joka oli käytössä vuodet 1955–1963. Vuonna 1970 perustettiin Ylä-Savon Hippos ry, jolle kilpailujen järjestäminen Vieremän raviradalla siirtyi oriyhdistyksen keskittyessä jatkossa hevosjalostukseen ja näyttelytoimintaan.
Vieremän ravikauden päätapahtumat ovat perinteiset juhannusaaton ravit sekä lämminverisille tammoille tarkoitettu Einari Vidgrenin muistoajo, joka aikaisemmin tunnettiin Ponsse-ajon nimellä. Se nimettiin 2011 teollisuusneuvos Einari Vidgrénin mukaan. Hän kuului Vieremän raviradan merkittävimpiin taustavaikuttajiin aina 1970-luvulta lähtien, ja Vidgrénin Ponsse-yhtiö oli myös kilpailun sponsoreita.
Mensuurimiekkailu

Mensuurimiekkailu on joidenkin oppilasyhteisöjen järjestämä miekkailuperinne erityisesti Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Mensuurimiekkailua harjoitetaan jossakin määrin myös Kosovossa, Virossa, Latviassa, Puolassa ja Flanderissa. Miekoin käytävässä kaksintaistelussa kohtaavat tavallisesti kaksi miesoppilasta, jotka edustavat eri veljeskuntia. He varustautuvat suojaliivein ja -lasein. He seisovat liikkumatta paikallaan ja yrittävät osua toisiaan päähän.