Franz Anton Bustelli

Franz (Francesco) Anton (Antonio) Bustelli (12. huhtikuuta 1723 Locarno, Sveitsi – 18. huhtikuuta 1763 München, Baijeri) oli sveitsiläissyntyinen kuvanveistäjä ja muotoilija. 
Hän työskenteli baijerilaisessa Nymphenburgin posliinitehtaassa vuodesta 1754 lähtien aina kuolemaansa asti. Häntä pidetään laajalti posliinin rokokootyylin hienoimpana muotoilijana Meissenin posliinitehtaan Johann Joachim Kändlerin rinnalla.
Suku ja koulutus.
Francesco Antonio Bustelli syntyi italiaa puhuvassa Sveitsissä. Hänen vanhempansa olivat Francesco Giuseppe Bustelli ja Maria Elisabetta Chiara Muraltosta ja hänet kastettiin Sant'Antonio de Locarnon kollegiaalikirkossa.
Hänen elämästään tiedetään vain vähän yksityiskohtia, mutta hän valmistui kuvanveistäjäksi Italiassa, luultavasti enimmäkseen puun työstössä. Hän puhui ja kirjoitti saksaa sujuvasti, ja on saattanut kasvaa Baijerissa. Hän saattoi tulla Wienin kautta Müncheniin.
Posliinitehtaan mallimestari.
Bustelli tuli työskentelemään mallintekijänä Neudeckin posliinitehtaaseen Münchenissä vuonna 1754, vuosi sen jälkeen kun Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian III Joosef alkoi tukea sitä ja oli asettanut, perustajan kreivi Sigmund von Haimhausenin tehtaan johtajaksi. Tehdas muutti vuonna 1761 Münchenin lähellä sijaitsevan Nymphenburgin palatsin alueelle, jossa se sjaitsee tänäkin päivänä, mutta sen tuotteita kutsutaan yleensä myös aikaisemmalta ajalta Nymphenburgin posliiniksi.
Bustelli ylennettiin nopeasti Modellmeisteriksi eli päämallintajaksi ja hän loi muotit noin 150 Neudeckin ja Nymphenburgin posliinitehtaan uudelle mallille.
Yhdeksän vuoden aikana hän loi tuotannon, jonka pääteoksia ovat commedia dell'arten 16 figuuria, 12 seurapiirifiguuria, 12 ammattifiguuria 24 kiinalaista, maurilaista ja turkkilaista figuuria, 23 puttoa, muutamia rintakuvia, joukko metsästysaiheisia teoksia, joitain suurempia ryhmäveistoksia kuten "Liebespaar in der Ruine,"(Rakastavaiset raunioissa), "Der stürmische Galan" (Myrskyisä kaunotar), "Lauscher am Brunnen" (Salakuuntelija kaivolla), "Der gestörte Schläfer" (Häiriintynyt nukkuja), "Kateellinen kavalieeri" sekä joitain uskonnollisia hahmoja. Figuurien erinomainen väritys viittaa siihen että hän vaikutti teosten maalauskoristeluun.
Bustellin teoksille tyypillisiä ovat yksinkertaiset, litteät rocaille-pohjalaatat ja figuurien pitkänomaiset raajat, jotka toisin kuin Kändlerin teoksissa, saavat ne näyttämään erityisen kevyiltä ja siroilta.
Perintö.
Bustelli ei saanut kovin hyvää palkkaa, ja hänen omaisuutensa hänen kuoltuaan 40-vuotiaana sisälsi huonekaluja ja henkilökohtaisia ​​tavaroita, joitain hänen omia figuureitaan, 228 kaiverrusta ja 31 kirjaa kemiasta. Nykyään monia Bustellin malleja valmistetaan edelleen Nymphenburgin posliinitehtaassa, joskaan ei alkuperäisistä muoteista ja moderneilla leimoilla.
Parhaat Bustellin alkuperäisteosten kokoelmat ovat Münchenissä Baijerin kansallismuseossa, jossa kokonainen huone on omistettu hänen töilleen, ja Bäuml-kokoelma Nymphenburgin linnan Marstallmuseumissa, Bäumlin perhe omisti tehtaan vuosina 1888-1975. Hänen teoksiaan on myös New Yorkissa Metropolitan Museum of Artin kokoelmissa.
Hänet on haudattu Müncheniin Winthirkircheen, johon hänelle on laitettu muistolaatta vuonna 1971.