tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wanha Jokela

Wanha Jokela oli Joensuun keskustassa osoitteessa Torikatu 26 sijainnut kulttuuriravintola, jonka yhteydessä toimi myös hotelli. Ravintola avattiin vuonna 1934, ja se oli toimiessaan Joensuun vanhin ravintola. Jokela suljettiin vuoden 2012 päätteeksi ja purettiin elokuussa 2023.
Vuonna 1939 valmistuneen kaksikerroksisen funkkistyylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aulis E. Hämäläinen. Rakennus koostui kivisestä Kino-Karjalan entisestä elokuvateatterista ja puurakenteisesta Vanhan Jokelan ravintolasta ja hotellista. Näitä erotti rakennuksen katon yläpuolelle kohoava palomuuri. Kiinteistö pinnoitettiin mineriittilevyllä 1960-luvulla. Talon rakennutti joensuulainen liikemies Heikki Inari (k.1961), ja hänen jälkeensä talon omisti hänen tyttärensä rouva Irene Turunen.
Kino Karjalan elokuvateatteri oli toiminnassa vuosina 1939–1988, ja teatterissa oli 330 istumapaikkaa. Nykyisin teatterin tiloissa toimii kirpputori. Ravintola-hotelli Jokelan puoli sisälsi alun perin 1900-luvun alussa Niskakadun ja Torikadun kulmaan rakennetun hirsirunkoisen liikerakennuksen, jonka ulkoasu muutettiin 1930-luvun lopulla funkkistyyliseksi. Kahvila-ravintola Jokela aloitti toimintansa tässä rakennuksessa vappuna 1934. Ravintola Wanha Jokela toimi vuoden 2012 loppuun saakka.
Vuosina 1971–1978 yrityksen omisti osuusliike Oma-Apu, ja sen nimenä oli Hotelli ja Ravintola Elli.
Rakennuksen, jonka rakennusvalvontaviranomaiset totesivat huonokuntoiseksi 2010-luvun alussa, lopullinen kohtalo oli auki vuosia. Se oli tyhjillään vuosina 2012–2023. Rakennus oli myös ehdolla Joensuun kaupunkikeskustan osayleiskaavassa suojeltaviin kohteisiin, mutta ei saanut suojelumerkintää. Kulttuuriperintöyhdistys Europa Nostra Finland valitsi Wanhan Jokelan Suomen uhanalaisimmaksi kulttuuriperintökohteeksi vuonna 2013. Kuopion hallinto-oikeus kumosi alkuvuodesta 2014 yleiskaavan, joka olisi mahdollistanut rakennuksen purkamisen mahdollistavan asemakaavan laatimisen, rakennuksen suojeluarvojen perusteella. 
Toukokuussa 2023 Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö myi Inarin-Jokelan tontin, jolla on myös Niskakatu 4:n arvotalo, sekä tontilla olevat kiinteistöyhtiöt joensuulaiselle Rakennustoimisto K. Tervo Oy:lle. Wanhan Jokelan talo purettiin vuonna 2023. Paikalle rakennetaan liike- ja asuintalo. Niskakatu 4:n talo on suojeltu.
Simpeleen kirkko

Simpeleen kirkko on Rautjärven Simpeleellä sijaitseva Ruokolahden seurakunnan kirkko. Se oli Rautjärven seurakunnan pääkirkko vuosina 1999–2019. Sitä ennen se oli vuonna 1922 perustetun Simpeleen seurakunnan kirkko. Rautjärven seurakunnan toinen kirkko on Rautjärven kirkko.
Kirkko sijaitsee Kaunolanharjulla Kivijärven rantatöyräällä. Kirkkorakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Elsa Arokallio ja Elsi Borg ja se valmistui 1933. Vihkiäiset pidettiin 29. lokakuuta 1933. Kirkossa on Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n vihkiäistilaisuudessa lahjoittama Alvar Cawénin maalaama kylväjäaiheinen alttaritaulu ja vuonna 1962 tehtaan lahjoittamat lasimaalaukset, jotka on maalannut taiteilija Mikko Vuorinen. Kirkon vierellä on kuvanveistäjä Eila Hiltusen sankarihautamonumentti vuodelta 1953.
Kirkko on peruskorjattu vuosina 1994–1995, jolloin Urkurakentamo Martti Porthan rakensi sinne 16-äänikertaiset urut.
Kirkko on valtakunnallisesti merkittävä kulttuuriympäristö.
Rautjärven vanha kirkko

 
Rautjärven vanha kirkko oli Rautjärvellä sijainnut puukirkko, joka oli rakennettu vuonna 1881. Kirkko tuhoutui tulipalossa 25. joulukuuta 2022. Kirkko sijaitsi kunnan eteläosassa parin kilometrin päässä Rautjärven asemanseudulta. Rautjärven kirkko kuului Ruokolahden seurakunnalle.
Kirkko oli luetteloitu maakunnallisesti merkittäväksi kulttuuriympäristöksi.
Historia.
Rautjärven rannalla sijainneella kirkolla oli useita edeltäjiä. Ensimmäinen oli Ruokolahden seurakunnan Rautjärven kappeli, joka valmistui vuonna 1667. Venäläiset polttivat pahoin rapistumaan päässeen kirkon pikkuvihan alussa 1741, mutta säästivät paikalle rakenteilla olleen uuden kirkon, joka valmistui 1744. Se oli käytössä ainoastaan 30 vuotta, kunnes seuraava kirkko valmistui vuonna 1776. Kirkko paloi jälleen kesällä 1872, minkä jälkeen paikalle rakennettiin väliaikainen kirkkorakennus. Vuonna 1881 valmistui arkkitehti A. J. Janssonin suunnittelema uusi päätytornillinen, tasavartinen ristikirkko.
Kirkon keskilaiva korjattiin vuonna 1939. Peruskorjaus tehtiin 2000-luvun alussa. Kirkossa oli muun muassa Eero Lehikoisen maalaama alttaritaulu "Vanha paimen kertoo" vuodelta 1936.
Kirkon vieressä, seurakunnan tontilla, sijaitsee vanha pitäjäntupa, jossa vuosina 1978–1996 toimi Rautjärven kotiseutumuseo. Museotoiminta siirtyi muualle rakennuksen huonokuntoisuuden takia. Se korjattiin vuosien 2005–2007 aikana kokoontumis- ja museotilaksi ja otettiin käyttöön 7.9.2008.
Tuhopoltto.
Kirkko tuhoutui jouluaamuna 25. joulukuuta 2022 syttyneessä tulipalossa. Palo syttyi kesken jumalanpalveluksen, mutta kaikki rakennuksessa olleet kolmisenkymmentä ihmistä saatiin turvallisesti ulos. Pelastuslaitos sai palosta ilmoituksen noin kello 8.30. Samana päivänä poliisi ilmoitti epäilevänsä, että palo olisi sytytetty tahallaan. 
Paloa paenneet henkilöt kertoivat, että kirkon ovien eteen ulkopuolelle oli vedetty naruja. Poliisin mukaan niiden tarkoitus oli estää ihmisten ulospääsy kirkosta.
Poliisi epäili tuhopolton syylliseksi vuonna 1945 syntynyttä miestä, jonka arveltiin sytyttäneen kirkon, ajaneen noin 30 kilometrin matkan kotiinsa, sytyttäneen sitten oman talonsa ja surmanneen itsensä ampumalla. Konkreettista näyttöä hänen osuudestaan ei löytynyt, vaan epäily perustui tulipalojen ajalliseen yhteyteen. Myöskään mitään motiivia ei tuhopoltolle ilmennyt. Poliisi lopetti tapauksen tutkinnan.
Spread Your Wings

Spread Your Wings on Queen-yhtyeen esittämä kappale vuoden 1977 albumilta "News of the World". Sitä on pidetty yhtenä parhaista basisti John Deaconin Queenille kirjoittamista kappaleista. Sen sanoitukset kertovat Sammy-nimisestä unelmoijasta, joka estelyistä huolimatta tarttuu aseisiin. Kappaleen kertosäe puolestaan on kohdistettu kaikille unelmoijille: "Spread your little wings and fly away/Fly away, far away/Pull yourself together ‘cause you know you should do better/That’s because you’re a free man". Sävellyksellisesti kappale on sekoitus keskitempoista, tunteellista melodiaa ja kertosäkeen raskaita kitaroita.
Kappale julkaistiin singlenä 10. helmikuuta 1978 Britanniassa sekä suurimmassa osassa Manner-Euroopan valtioita, mutta jätettiin julkaisematta Yhdysvalloissa ja Japanissa. Kappale ylsi Britanniassa listasijalle 34, mitä pidettiin pettymyksenä. Myös "Record Mirror" -lehti otti singlen vastaan nihkeästi ja uskoi kappaleen olevan kohdistettu ”yhtyeen uusille kuuntelijoille, joita tuskin kuitenkaan on olemassakaan”. ”Spread Your Wings” muodostui kuitenkin suosituksi livenumeroksi yhtyeen konserteissa.
”Spread Your Wingsista” kuvattiin myös tammikuussa 1978 promovideo, samana päivänä ”We Will Rock You” -kappaleen videon kanssa.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Futsal-Nelonen

 Futsal-Nelonen on Suomen futsalin viidenneksi korkein sarjataso.
Joukkueet kaudella 2021-2022.
Etelä.
Pelataan kahdessa 12 joukkueen lohkossa yksinkertaiset sarjat. Ottelut pelataan kahdella erotuomarilla ja toimitsijalla, joka kirjaa kumuloituvat virheet ja ottaa ajan.
Lohkojen kaksi parasta nousevat Kolmoseen. Lohkovoittajat pelaavat sarjan mitaleista yksinkertaisen sarjan. Lohkojen sijalle 10. ja huonommat putoavat Viitoseen.
Länsi.
A1 (Turku).
Pelataan yksinkertainen sarja.
Lohkon voittaja nousee Futsal-Kolmoseen 
A2 (Turku).
Pelataan yksinkertainen sarja.
Lohkon voittaja nousee Futsal-Kolmoseen 
A3 (Satakunta).
Pelataan yksinkertainen sarja, jonka voittaja nousee Futsal-Kolmoseen.
Thomas Newcomen

 
Thomas Newcomen (1664–1729) oli englantilainen seppä, joka kehitti ensimmäisen kaupallisesti merkittävän höyrykoneen ja jota voidaan siten pitää teollisen vallankumouksen esi-isänä.
Höyrykoneen kehitystyö.
Newcomen oli alkujaan kyläseppä ja rautakaupanpitäjä sekä myös baptisti-maallikkosaarnaaja. Hän syntyi Dartmouthissa, Devonissa lähellä aluetta, jossa oli paljon tinakaivoksia. Kaivoksissa yleinen ongelma oli tulviminen, mikä rajoitti kaivosten syvyyttä.
Newcomenin suuri saavutus oli hänen höyrykoneensa (ensimmäinen versio noin 1710), jossa yhdistyivät Thomas Saveryn ja Denis Papinin ideat. Newcomen oli mahdollisesti tavannut Saveryn, jonka vanhemmat olivat vuonna 1712 kauppiaina Etelä-Devonissa. Savery oli myös työnsä vuoksi käynyt Dartmouthissa. Savery oli saanut 1698 patentin "tulikoneelle", jolla jotenkin pystyttiin pumppaamaan vettä lähes 10 metrin syvyydestä. Newcomenin koneessa korvattiin Saveryn koneen käyttöastia sylinterillä ja männällä, joka veti alipaineella männän alas sen sijaan että olisi imenyt vettä. Itse pumppu yhdistettiin mäntään ketjuilla ja keinuvivulla. Työkierrossa mäntä nousi ylös keinuvivun vetämänä, jota höyrynpaine auttoi. Yläasennon saavutettua suljettiin venttiili kattilaan ja jäähdytysvettä ruiskutettiin mäntään, jolloin höyry alkoi tiivistyä ja muodostamaan alipainetta. Kun männän alla oli alipaine, niin ilmanpaine yläpuolella toimi varsinaisena käyttöpaineena painaen männän alas ja nostaen keinuvivun toisen puolen ylös. Newcomen ja hänen liikekumppaninsa John Calley rakensivat ensimmäisen koneen Conygreen hiilikaivoksille lähelle Dudleytä Länsi-Midlandsissa. Toimiva kopio on nähtävissä lähellä Black Countryn elämää esittelevässä museossa. Vuoteen 1775 oli rakennettu noin 600 Newcomenin periaatteella toimivaa pumppua, joista osa korvasi loppuunkäytettyjä. Parannuksia tähän höyrykonerakenteeseen teki James Watt. 1700-luvulla rakennettiin kaikkiaan 2 200 höyrykonetta, joista Wattin parannettuja versioita oli noin 600. Newcomenin rakennetta sovellettiin myös satoihin akselia pyörittäviin höyrykoneisiin ennen vuotta 1800. Syynä "yleisen höyrykone-periaatteen" käyttöön oli paljolti Wattin patentti. Wattin patentin rauettua muutettiin vanhoja koneita ulkoisella lauhduttimella varustetuiksi.
Paul Obiefule

Paul Ikechukwu Obiefule (s. 15. toukokuuta 1986 Owerri, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka on pelannut Veikkausliigassa Kuopion Palloseurassa. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja.
Obiefule on edustanut ammattilaisurallaan myös nigerialaista Heartlandia, tanskalaista Viborgia ja norjalaisia Lyn Osloa, Hønefossia ja Lillestrømiä.
Nigerian A-maajoukkueessa Obiefule teki ensiesiintymisensä vuonna 2004. Hän oli mukana maajoukkueessa sen sijoittuessa kolmanneksi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006.
Ray Parlour

Raymond ”Ray” Parlour (s. 7. maaliskuuta 1973 Lontoo) on englantilainen entinen jalkapalloilija.
Parlour muistetaan parhaiten Arsenalista. Hän pelasi seurassa 13 kauden aikana kaikkiaan 466 ottelua.
Hollywood Foreign Press Association

Hollywood Foreign Press Association (HFPA) on yhdistys jonka jäsenistö koostuu päätoimisista toimittajista, jotka raportoivat Yhdysvaltain elokuvateollisuudesta eri sanoma- ja aikakauslehdissä Euroopassa, Aasiassa, Australiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Yhdistyksen 90 jäsentä, kolme uusjäsentä, kuusi ainaisjäsentä ja kaksi liitännäisjäsentä edustavat vähintään 55 maata ja yhteensä yli 250 miljoonaa lukijaa. Yhdistys on parhaiten tunnettu sen vuotuisesta Golden Globe Awards -gaalasta, joka järjestetään vuosittain tammikuussa Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Historia.
Yhdistyksen perustivat 1940-luvun alussa joukko Los Angelesissa asuvia ulkomaalaisia toimittajia, jotka yrittivät saada lisää vaikutusvaltaa studioiden suhteen ja helpottaa elokuvatähtien haastattelumahdollisuuksia.
HFPA jäsenyys.
Jäsenkokoukset pidetään kuukausittain. Yhdistyksen virkailijat ja johtajat valitaan vuosittain. Yhdistys ottaa enintään viisi toimittajaa yhdistyksen uusiksi jäseniksi vuosittain. Kaikki jäsenet ovat akkreditoituneet Motion Picture Association of America (MPAA) järjestöön ja ovat velvoitettuja toimittamaan näytteitä tekemistään kirjoituksista oikeuttaakseen jäsenyytensä.
Jäsenyyden edellytykset ovat pysyvä asuminen Etelä-Kaliforniassa ja vähintään neljä julkaistua artikkelia vuodessa. Yhdistys ei määrittele niitä julkaisuja, joiden perusteella jäsenyys arvioidaan.
Suomalaiset jäsenet.
Yhdistyksessä on kaksi suomalaisjäsentä, Erkki Kanto ja Kirpi Uimonen Ballesteros.
Nils

Nils on ruotsalainen, myös suomen­ruotsalaisilla yleinen miehen etunimi, kansain­välisen Nikolaus-nimen lyhentymä. Tanskassa nimi esiintyy muodossa "Niels".. Saamelaisalueella nimi esiintyy muodossa Niiles, saameksi Niillas.
Suomessa nimi Nils on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 7 459 miehelle sekä alle 15 naiselle. Nilsin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 6. joulukuuta, joka myös suomen­kielisen kalenterin mukaan on Nikolaus-nimen muunnelmien kuten Niilon ja Nikon nimipäivä.
Tegnér

Tegner, Tegnér tai Thegner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adderall

Adderall on neljää amfetamiinisuolaa sisältävä lääkevalmiste, jota käytetään ADHDn ja narkolepsian hoitoon. Kyseessä on psykostimulantti, jonka otaksutaan toimivan nostamalla aivojen dopamiini- ja noradrenaliinitasoja. Lisäksi lääke toimii vahvana dopamiinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjänä. Lääkettä on saatavilla kahdessa muodossa: IR (Instant Release) ja XR (Extended Release), joissa on eroa sen suhteen, miten nopeasti lääkeainetta vapautuu elimistöön. Narkolepsiaan käytetään vain lääkkeen IR-muotoa. Lääke on laillinen Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Adderall XR sisältää:
Jeffersonin muistomerkki

&lt;mapframe text="1 Washington-monumentti, 2 Valkoinen talo, 3 Lincolnin muistomerkki, 4 Jeffersonin muistomerkki, 5 Kongressitalo" latitude="38.889697" longitude="-77.029867" zoom="13" width="310" height="220" align="right"&gt; 
]}&lt;/mapframe&gt;
Jeffersonin muistomerkki () on Yhdysvaltain kolmannen presidentin Thomas Jeffersonin muistomerkki Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Muistomerkin rakentaminen aloitettiin vuonna 1939 ja se valmistui vuonna 1943. Jeffersonin pronssinen patsas lisättiin muistomerkkiin vuonna 1947. Muistomerkin suunnitteli amerikkalainen arkkitehti John Russell Pope. Valkoisesta marmorista rakennettu muistomerkki edustaa uusklassista arkkitehtuuria.
Terhi Suorlahti

Terhi Suorlahti on suomalainen näyttelijä ja teatterintekijä.
Ura.
Suorlahti on valmistunut musiikkiteatterinäyttelijäksi Turun taideakatemiasta 2002. Hän on koulutukseltaan myös filosofian kandidaatti Helsingin yliopistosta (2010).
Suorlahti on vieraillut näyttelijänä ja esiintyjänä Kansallisteatterissa, Svenska Teaternissa, Porin Teatterissa, Circo Aereossa, Teatteri Avoimissa Ovissa, Turun, Lahden ja Kotkan kaupunginteatterissa. Suorlahti kiinnitettiin Vaasan kaupunginteatterin näyttelijäksi syksyllä 2020. Hän on musiikkiteatteriensemble Kuriton Companyn perustaja.
Terhi Suorlahti on näytellyt muun muassa elokuvissa "Zoo" (2006), "Väärät juuret" (2009), "Hiljaisuus" (2011) ja "Silmäterä" (2013) sekä televisiosarjoissa "Hinnalla millä hyvänsä" (2015), "Syke" (2016) ja "Rehtori" (2019).
Suorlahti oli mukana sketsisarjassa "Putous" 10. tuotantokaudella (2018).
Terhi Suorlahti on saanut valtion taiteilija-apurahan.
Yksityiselämä.
Suorlahti on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Guépard-luokka (hävittäjä)

Guépard-luokka oli Ranskan laivaston 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa valmistetun kuuden hävittäjän () alusluokka toisessa maailmansodassa. Alukset muistuttivat edeltänyttä Chacal-luokkaa, mutta ne olivat suurempia, hieman nopeampia ja paremmin aseistettuja.
Suorat kapetingit

Suorat kapetingit olivat Ranskaa vuosina 987–1328 hallinnut Kapetingien hallitsijasuvun päähaara. Suorien kapetingien aikana kruunu siirtyi hallitsijalta toiselle ensimmäisessä polvessa. Suoraa kapetingien dynastiaa seurasi Valois-dynastia, joka myös kuului Kapetingien sukuun.
Dynastian ensimmäinen hallitsija Hugo Capet valittiin Länsi-Frankian kuninkaaksi vuonna 987. Kuninkaan asema oli tuohon aikaan kuitenkin heikko. Nimellisesti hän hallitsi läntistä frankkien maata, jonka rajat periytyivät Verdunin sopimuksesta vuodelta 843. Tosiasiallisesti kuninkaan hallinnassa oli alussa kuitenkin vain Pariisin ympärillä oleva alue, Île-de-France. Hugo I muutti ratkaisevasti kuninkaan aseman kehitystä kruunaamalla seuraajansa, poikansa Robert II:n, jo eläessään. Tämä oli suuri muutos aiemmasta frankkilaisesta käytännöstä, jossa vanhimmalla pojalla ei ollut etuoikeutta perinnönjaossa, ja varmisti vallan säilymisen suvussa heikkoina alkuaikoina.
Vuosina 1180–1223 hallinnut Filip II Augustus ei ollut arvonimeltään enää vain frankkien kuningas ("Roi des Francs") vaan Ranskan kuningas ("Roi de France"). Tämä kehitys alkoi jo edellisten hallitsijoiden Ludvig VI:n ja Ludvig VII:n aikana, mutta Filip II otti tittelin virallisesti käyttöön. Ludvig IX Pyhän valtakaudella vuosina 1226–1270 hallinnossa kehittyivät eriytyneiden talous- ja oikeusosastojen esimuodot ja kruunun virkamiesten toimenkuvaa selkeytettiin. Toisaalta hänen aikanaan tiukentunut katolinen hegemonia tarkoitti muun muassa vähemmistöjen aseman heikkenemistä ja erityisesti naisten toiminta yhteiskunnassa pyrittiin asettamaan katolisen kirkon sanelemaan muottiin, minkä seurauksena esimerkiksi ylhäisönaisten poliittinen vaikutus kutistui.
Vuosina 1285–1314 kuninkaana ollut Ludvig IX:n pojanpoika Filip IV Kaunis puolestaan taisteli katolista kirkkoa vastaan koskien valtaoikeuksiaan. Ranskan kuninkaan valta oli kasvanut sen verran vahvaksi, että Filip IV kykeni alistamaan kirkon maalliselle määräysvallalle valtakuntansa rajojen sisällä. Tästä konkreettisena todisteena paavinistuin siirrettiin Roomasta Avignoniin lähelle Ranskan rajaa vuonna 1309. Paavien niin sanottu Avignonin vankeus kesti vuoteen 1377 saakka.
Kapetingien suora dynastia päättyi vuonna 1328, viimeisenä hallitsijanaan Kaarle IV. Kruunu periytyi lopulta Filip VI:lle, josta tuli Valois-dynastian perustaja.
Suvun kuninkaat.
Suluissa kuninkuusvuodet (kanssakuninkuuden vuosia ei listattu):
Euroopan unionin virallinen lehti

Euroopan unionin virallinen lehti (EUVL) ilmestyy joka arkipäivä Euroopan unionin kaikilla virallisilla kielillä. Se koostuu kahdesta toisiinsa liittyvästä sarjasta: "L-sarja" on lainsäädäntöä varten ja "C-sarja" tiedonantoja ja ilmoituksia varten. Lisäksi lehteen kuuluu täydennysosa "S-sarja" ilmoituksille, jotka koskevat julkisia hankintoja. C-sarjaan kuuluu myös sähköisessä muodossa oleva osa EUVL C E. Sen sisältämät asiakirjat julkaistaan ainoastaan sähköisessä muodossa. L- ja C-sarjaa voi tilata painotuotteena (700–800 numeroa vuodessa) sekä CD-ROM-levynä, joka sisältää myös aikaisemmin ilmestyneitä numeroita. Lehden tilaushinnat ovat 3 000–10 000 € vuodessa lisenssien ja kielten määrän mukaan.
Vuoteen 2003 asti lehden nimi oli Euroopan yhteisöjen virallinen lehti (EYVL).
Imeni Morozova

Imeni Morozova (inkerinsuomeksi myös "Pähkinän Ruuttehas", ) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan oikealla rannalla Pähkinälinnaa vastapäätä. Taajamassa on 10 200 asukasta (vuonna 2010).
Morozovin kunnan pinta-ala on 111 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Rahjan, lännessä Sieklovan ja lounaassa Rosmittalan kuntiin. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Tuunainsuon (ven. Дунай, "Dunai") taajama sekä Kanneinpalon (Ганнибаловка, "Gannibalovka"), Koskinan (Кошкино, "Koškino"), Mustilan (Чёрная Речка, "Tšornaja Retška"), Rezvyhin (Резвых) ja Seremetan (Шереметьевка, "Šeremetjevka") kylät.
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1884 perustetusta Pähkinälinnan ruutitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1922 se nimettiin Nikolai Morozovin mukaan. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin ankaria taisteluita. Sodan jälkeen entinen ruutitehdas muutettiin kemian tehtaaksi.
Taajaman kautta kulkee Pietarista Tuprovaan johtava rautatie (Petrokrepostin asema). Entisen kemian tehtaan pohjalle on syntynyt uusia yrityksiä. Nähtävyyksiä ovat kotiseutumuseo ja sotamuistomerkit. Vladimir Pokrovskin vuonna 1907 rakentama uusvenäläinen Pietarin ja Paavalin kirkko räjäytettiin toisen maailmansodana aikana. Vuonna 1993 sen paikalle rakennettiin uusi kirkko.
Kebanjol

Kebanjol (ven. ja komiksi Кебанъёль) on taajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Ust-Kulomin piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee Vytšegdan oikealla rannalla Kebanjol-joen suussa kymmenen kilometriä Ust-Kulomista pohjoiseen. Asukkaita on 2 200 henkeä (vuonna 2011).
Kebanjolin kunnan pinta-ala on 429 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Požegin, kaakossa ja etelässä Ust-Kulomin sekä lännessä Kužban kuntiin. Kebanjolin taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Alueen pohjoisosassa sijaitsee harjuksen suojelua varten perustettu Požegin rauhoitusalue.
Paikkakunta on saanut alkunsa 1930–1940-luvulla syntyneestä karkotettujen metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1963 siitä tuli kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 1989 asukkaista 47 % oli komeja ja 38 % venäläisiä.
Taajaman kautta kulkee Syktyvkarin ja Ust-Kulomin välinen maantie. Tärkein elinkeino on metsäteollisuus. Rakenteilla on uusi sahalaitos. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, ammattikoulu, kerhotalo, kirjasto ja poliklinikka.
Nathan Drake

Nathan ”Nate” Drake on kuvitteellinen hahmo ja päähenkilö yhdysvaltalaisen Naughty Dog -pelitalon kehittämässä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisemassa videopelisarjassa "Uncharted", jossa Drake seikkailee aarteenmetsästäjänä ympäri maailmaa muinaisten aarteiden ja historiallisten mysteerien jäljillä. Drake esiintyy pelattavana hahmona pelisarjan kaikissa osissa, paitsi . Hahmon liike- ja ääninäyttelijänä peleissä toimii Nolan North.
Draken hahmon loi Naughty Dogin videopeliohjaaja ja -käsikirjoittaja Amy Hennig. Draken ulkonäön ja persoonallisuuden esikuvana toimivat näyttelijät Johnny Knoxville ja Harrison Ford sekä kioskikirjallisuuden sankarihahmot. Naughty Dog halusi Drakesta helposti samaistuttavan hahmon, joten hänelle luotiin farkkuihin ja T-paitaan pukeutuva, voimakastahtoinen jokamies-olemus. Hänen ulkonäköään ja persoonallisuuttaan on verrattu usein myös muihin elokuva- ja videopelihahmoihin, kuten Lara Croftiin ja Indiana Jonesiin.
Olavi Hänninen (sisustusarkkitehti)

Olavi Tapio Hänninen (14. joulukuuta 1920 Lapinlahti – 16. kesäkuuta 1992 Espoo) oli suomalainen sisustusarkkitehti ja muotoilija. Hänninen oli monipuolinen suunnittelija, jonka töihin kuului muun muassa julkisten tilojen kokonaissisustuksia, huonekaluja, juna- ja raitiovaunuja sekä kirkkohopeita.
Ura.
Hänninen aloitti työuransa Stockmannin piirustuskonttorissa, jonne konttorin päällikkö Werner West kutsui 1940- ja 1950-luvun vaihteessa Taideteollisesta keskuskoulusta useita lahjakkaita oppilaita huonekalujen ja sisustustuotteiden suunnittelutyöhön. 
Hännisen innovatiivinen suunnittelutyö näkyi erityisesti vuonna 1952 valmistuneessa Hotelli Palacessa, jonne hän suunnitteli pöytiä, tuoleja ja sisustuksia. Hänen metallista ja muovista muotoilemansa huonekalut olivat vahvan modernistisia. Hotellin eri tilojen sisustuksia hän suunnitteli yhdessä Antti Nurmesniemen ja Olli Borgin kanssa. Vuonna 1957 Hänninen voitti Milanon XI Triennalessa kultamitalin Suomen osaston asuntonäyttelyn suunnittelusta.
Hänninen suunnitteli monien ravintoloiden, toimistojen ja pankkien kokonaissisustuksia. Hän toimi myös huonekaluliike Mikko Nupposen pääsuunnittelijana vuosina 1957–1961. Suunnittelutöihin kuuluivat lisäksi Helsingin nivelraitiovaunut 1970-luvulla ja lähiliikenteen junia. Hännisen 1970- ja 1980-luvun töissä voidaan nähdä myös tuon ajan postmodernistista henkeä. Hänen viimeiseksi jäänyt suunnittelukohteensa oli Keravan kirkon sisätilat rakennuksen peruskorjauksen yhteydessä.
Oman suunnittelutyönsä ohella Hänninen toimi vuosina 1954–1956 ja 1959–1970 sisustus- ja huonekalusuunnittelun opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa. Vuonna 1977 hän sai taideteollisuuden valtionpalkinnon ja 1985 taiteilijaeläkkeen.
Olavi Hännisen puoliso oli tekstiilitaiteilija Airi Snellman (1930–2022). Heidän tyttärensä on sisustusarkkitehti ja kalustemuotoilija Tuula Falk.
Werner West

Petter Werner West (25. maaliskuuta 1890 Tuusula – 6. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen muotoilija. Westin on sanottu luoneen pohjan suomalaiselle teolliselle huonekalumuotoilulle. Hän oli aikanaan monen nuoren suomalaisen suunnittelijan ohjaaja ja oppi-isä. West osallistui myös Suomen Koristetaiteilijain Liitto Ornamon perustamiseen vuonna 1911.
West opiskeli vuosina 1908–11 Taideteollisuuskeskuskoulussa. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa Nordiska Kompanietin huonekaluliikkeessä Moskovassa vuosina 1916–17 ja Kotiteollisuusyhtiö Pirtissä. Päätyönsä West teki vuosina 1923–59 huonekaluarkkitehtina ja piirustuskonttorin päällikkönä Stockmannilla.
West suunnitteli uransa aikana sisustuksia lukuisiin julkisiin tiloihin, kuten eduskuntataloon, tavarataloihin, pankkeihin, ravintoloihin ja hotelleihin. Muun muassa kuuluisan ravintola Eliten sisustus on Westin käsialaa. Hänen erityiseksi ansiokseen luetaan lisäksi hyvää muotoilua edustavien ja kestävien huonekalumallien kehittely teolliseen tuotantoon. West toimi päällikkönä Stockmannin piirustuskonttorissa, jossa tehtiin hänen aikanaan merkittävää huonekalujen ja sisustustuotteiden suunnittelutyötä. Teollisesti valmistetuilla tyyppihuonekaluilla Stockmann teki funktionalismia ja modernia sisustamista Suomessa tunnetuksi. West kannatti työssään kuitenkin myös käsityöläisyyttä ja yksilöllisyyttä.
West kuoli vuonna 1959 auto-onnettomuudessa.
Prinssi Tengin paviljonki

Prinssi Tengin paviljonki () eli Tengwang-paviljonki on rakennus, jonka rakennutti prinssi Teng vuonna 653. Prinssi Tengin paviljonki sijaitsee Nanchangin kaupungissa Jiangxin maakunnassa Kiinan kansantasavallassa. Prinssi Tengin paviljonki on tuhottu useaan kertaan, ja nykyinen rakennus on rakennettu uudestaan lähelle aiemmista paikoista vuonna 1989. Rakennuksessa on 9 kerrosta, ja rakennus on 57,5 metriä korkea. Prinssi Tengin paviljonki on Nanchangin merkittävimpiä maamerkkejä.
Ukraina-palatsi

Ukraina-palatsi () tai "Kansallinen Ukraina-taidepalatsi" () on suuri konsertti- ja kokouskeskus Ukrainan pääkaupunki Kiovan Petšerskin piirissä. Vuonna 1970 avatussa Ukraina-palatsissa on yli 300 huonetta. Sen pääsaliin mahtuu 3 700 kuulijaa, toisen lähteen mukaan 3 800.
Rakennuksen etujulkisivu on kovera. Tyyliltään rakennusta on luonnehdittu kauniiksi, muttei kovin omaperäiseksi neuvostostrukturalismin edustajaksi. Sen suunnittelivat arkkitehdit Jevhenija Marintšenko (Євгенія Маринченко), Petro Žylytskyi (Петро Жилицький) ja Illja Vainer (Ілля Вайнер). Erään arvion mukaan rakennuksen suunnittelussa on jäljitelty suomalaisarkkitehti Alvar Aallon töitä.
FS Colbert (1928)

Colbert oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Vuoden 1926 laivasto-ohjelmaan sisällytettiin raskas risteilijä, jonka hankinta vahvistettiin lailla 4. elokuuta 1926. Alus määrättiin 1. maaliskuuta 1927 tehtäväksi Brestin laivastontelakalle, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 4. maaliskuuta 1931.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, jossa se osallistui normaaliin rauhanajan palvelukseen. Alus siirrettiin 16. helmikuuta 1935 modernisoitavaksi Arsenal de Lorientiin, mistä se palasi tammikuussa 1936. Alus liitettiin kansainväliseen laivasto-osastoon, joka valvoi sisällissotaan ajautuneen Espanjan saartoa. Alus oli toisen maailmansodan alkaessa syyskuussa 1939 Oranissa, mistä se palasi tammikuussa 1940 Touloniin alistettuna Afrikan laivaston komentajalle 24. tammikuuta alkaen.
Alus osallistui Saksan laivaston risteilijän "Admiral Hipperin" etsintöihin ja palasi Ranskaan huhtikuussa. Italia julisti sodan liittoutuneille 10. kesäkuuta."Colbert" osallistui 13. kesäkuuta iskuun Genovanlahdelle, tulitti sen aikana maakohteita ja joutui Regia Marinan moottoritorpedoveneiden hyökkäyksen kohteeksi. Aselevon astuttua voimaan alus siirrettiin Toulonissa telakalle huollettavaksi 1. elokuuta. Se siirrettiin ylläpidon vastuulle aina vuoden vaihteeseen.
Tammikuussa 1941 palvelukseen palattuaan alus sijoitettiin 1. risteilijäviirikköön. Saksalaisten tunkeuduttua 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle aluksen miehistö teki aluksestaan käyttökelvottoman. Alus paloi kuusi vuorokautta, kärsi lisää vaurioita 7. joulukuuta ja tuli korjauskelvottomaksi. Palanut hylky nostettiin ja romutettiin 1946–1947.
Antti Henttonen

Antti Henttonen (3. maaliskuuta 1922 Antrea – 7. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen opetusneuvos. Hän toimi "Opettaja"-lehden ja sen edeltäjän "Opettajain Lehden" päätoimittajana vuosina 1953–1983. Hän kätteli ensimmäisenä vieraana silloisen tasavallan presidentti Tarja Halosta itsenäisyyspäivän vastaanotolla vuonna 2011, koska presidenttiä perinteisesti ensimmäisenä kätellyt Mannerheim-ristin ritari Tuomas Gerdt joutui perumaan saapumisensa viime hetkillä vaimonsa sairastuttua.
Antti Henttonen teki parinkymmenen vuoden ajan paljon laulujen sanoituksia muun muassa sekakuoro Peipposille. Tunnetuin Henttosen sanoitus on venäläinen valssi ”Lokki”, jonka ovat levyttäneet Mauno Kuusisto ja Arja Havakka.
Antti Henttonen julkaisi vuonna 1987 muistelmateoksen "Pilkkeitä – koulu- ja lehtimiehen polulta."
Henttonen ja Suomen Kansakoulunopettajain Liiton puheenjohtaja Lauri Järvi alkoivat pohtia yhtenäisen peruskoulun toteuttamisen edellytyksiä vuonna 1953, kun kouluhallituksen koulutoimenjohtaja Alfred Salmela oli maininnut heille, että opettajajärjestöllä ei ollut koulutuspoliittista ohjelmaa. Uudistusta koskeva periaatepäätös hyväksyttiin eduskunnassa vuonna 1963, ja sen mukainen laki säädettiin vuonna 1968.
Antti Henttosta pidetään koululaisille vuodesta 1954 jaetun Hymypatsas-palkinnon isänä.
Scott Sumner

Scott B. Sumner on julkisen Bentley Universityn taloustieteen professori. Hän on tutkinut etenkin rahapolitiikkaa ja ennustusmarkkinoita. 
Sumner on tunnettu markkinamonetarismi-kannan isänä. Hän siis vaatii keskuspankkia pitämään talouden pysyvästi nimellisen BKT:n esimerkiksi 5 %:n kasvu-uralla, jotta rahapolitiikka olisi uskottavaa ja sääntöpohjaista eikä harkinnanvaraista mutta silti tasaisi suhdanteita. Huonoina aikoina joustaisivat reaalipalkat nimellispalkkojen ja työllisyyden sijaan. 
Keskuspankin tulisi luoda nimellisen BKT:n futuurimarkkinat ja säätää rahapolitiikkaa näiden tuottaman informaation perusteella. 
Sumnerin mukaan inflaatio on epätarkka ja viivästynyt mittari eikä erottele kysyntäsokkeja tarjontasokeista. Nimellinen BKT reagoi paljon nopeammin ja antaa siten merkin elvytystarpeesta aiemmin.
FS Foch (1929)

Foch oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Palvelus.
"Foch" osallistui Ranskan etujen valvontaan Kreikan levottomuuksien aikana maaliskuussa 1935, ja sen jälkeen se liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, 3. kevyeen viirikköön ja lopulta 3. laivueen 1. risteilijäviirikköön. Aluksen kotisataman oli aina syyskuuhun 1939 saakka Toulon.
Lokakuussa alus siirrettiin Oraniin, jossa se liitettiin brittiläis-ranskalaisiin saksalaisten saarronmurtajien etsintäosastoihin. Operaatiosta vapauduttuaan alus suojasi helmikuuhun saakka saattueita Marokon ja Bermudan välillä ennen paluutaan Touloniin, jossa se siirrettiin telakalle huollettavaksi. Palvelukseen palattuaan alus osallistui 13.–14. kesäkuuta Vadon pommitukseen, joka jäi sen viimeiseksi operaatioksi liittoutuneiden rinnalla.
Alus jatkoi palvelustaan, kunnes se sijoitettiin reserviin 4. lokakuuta 1941. Saksalaisten tunkeuduttua 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle aluksen miehistö upotti aluksensa. Italialaiset nostivat 16. huhtikuuta 1943 hylyn, joka romutettiin.
Heikki Itänen

Heikki Itänen (27. toukokuuta 1957 Orivesi) on suomalainen käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hän on kirjoittanut etupäässä huumoripitoisia ohjelmia televisioon ja radioon. Uraan mahtuu myös lukuisia näytelmiä ja ravintolakabareita. Itäsen tunnetuimpiin töihin lukeutuvat muun muassa MTV3:lle tehdyt sketsisarjat Kissa vieköön (1988), Paha yskä ja yhä pahenee (1989-1990) ja Heksa ja Leksa (1990-1991).
Itänen on käynyt YLE:n sketsikoulun ja lukuisia muita kirjoittajakursseja. 
Käsikirjoituksia tv:n viihdeohjelmiin.
YLE
MTV3
FS Dupleix (1930)

Dupleix oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön Touloniin, jossa alus oli ennen toisen maailmansodan alkamista lukuun ottamatta vuoden 1937 telakointia. Lokakuussa alus siirrettiin Oraniin, jossa se liitettiin brittiläis-ranskalaisiin saksalaisten saarronmurtajien etsintäosastoihin. Alus osallistui 25. lokakuuta 4 627 tonnin rahtialuksen "Santa Fen" valtaukseen. Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi Touloniin ja osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa.
Alus jatkoi palvelustaan, kunnes saksalaiset tunkeutuivat 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle. Miehistö upotti aluksensa satama-altaaseen. Italialaiset nostivat 3. heinäkuuta 1943 hylyn, mutta se upposi uudelleen liittoutuneiden ilmahyökkäyksessä 1944.
Geberit (Suomi)

Geberit Oy on sveitsiläisen Geberit-konsernin omistama suomalainen yritys, joka markkinoi ja myy Geberit-konsernin valmistamia saniteettitekniikkaa ja kylpyhuonekeramiikkaa.
Isaac Cuenca

Joan Isaac Cuenca López (s. 27. huhtikuuta 1991 Reus, Tarragona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa.
Seurajoukkueura.
Cuenca vietti ensimmäiset juniorivuotensa RCD Espanyolissa, kunnes liittyi FC Barcelonan La Masiaan vuonna 2003. Kolmannen vuotensa puolivälissä hän lähti kuitenkin Barcelonasta ja pelasi seuraavat kolme vuotta CF Reus Deportiussa ja CF Dammissa. Viimeiseksi juniorivuodekseen Cuenca palasi Barcelonaan.
Cuenca teki debyyttinsä aikuisten sarjoissa kaudella 2010–2011, kun hänet lainattiin Segunda División B:ssä pelanneeseen CE Sabadell FC:hen. Hän oli kauden aikana avauskokoonpanossa 24 kertaa ja pelasi yhteensä 2 288 minuuttia. Sabadell nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin 18 vuoden tauon jälkeen.
Kesäkuussa 2011 Cuenca palasi jälleen Barcelonaan liittyen seuran B-joukkueeseen. Josep Guardiola kutsui hänet kuitenkin pian edustusjoukkueeseen, ja hän debytoi 23. heinäkuuta harjoitusottelussa HNK Hajduk Splitiä vastaan. Cuenca pelasi alkukauden 2011–2012 B-joukkueessa, kunnes sai taas kutsun edustusjoukkueeseen ja teki virallisen debyyttinsä 19. lokakuuta Mestarien liiga -ottelussa FC Viktoria Plzeňiä vastaan tultuaan vaihdosta David Villan tilalle. Primera Divisiónissa hän debytoi 25. lokakuuta pelaten koko ottelun Granada CF:ää vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa 29. lokakuuta RCD Mallorcaa vastaan Adrianon syötöstä. 31. tammikuuta 2012 Cuenca allekirjoitti FC Barcelonan kanssa sopimuksen, joka pitää hänet seurassa vuoteen 2015 asti.
10. heinäkuuta 2014 Barcelona ilmoitti purkaneensa sopimuksen Cuencan kanssa teknisistä syistä. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 Deportivoon. Kauden 2015–2016 Cuenca aloitti turkkilaisessa Bursasporissa, josta siirtyi helmikuussa 2016 Granadaan.
Maajoukkueura.
Cuenca on pelannut kaksi ottelua Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa sekä yhden ottelun Espanjan alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa ja Katalonian jalkapallomaajoukkueessa.
Denis Papin

Denis Papin (22. elokuuta 1647 – noin 1712) oli ranskalainen fyysikko, matemaatikko ja keksijä, joka tunnetaan parhaiten varhaisena höyrykoneen ja painekattilan kehittäjänä.
Elämä Ranskassa.
Papin syntyi Chitenayssa (Loir-et-Cherissa, Keski-Ranskassa) ja kävi siellä jesuiittakoulun. Vuonna 1661 hän meni yliopistoon Angers’ssa ja valmistui 1669 lääketieteen osastolta. Vuonna 1673 hän kiinnostui tyhjiön käyttämisestä voiman tuottamiseen tehtyään työtä Christiaan Huygensin ja Gottfried Leibnizin kanssa Pariisissa.
Ensimmäinen vierailu Lontoossa.
Papin vieraili ensi kerran Lontoossa vuonna 1675, teki työtä Robert Boylen kanssa vuodesta 1676 vuoteen 1679 ja julkaisi luettelon töistään "Continuation of New Experiments" -julkaisussa (1680). Englannissa Papin keksi varoventtiilillä varustetun painekattilan. Hän lähestyi 1679 aluksi Royal Societyä keksinnöllä. Papin pysyi pääosin Lontoossa vuoteen 1687, jolloin hän otti vastaan akateemisen viran Saksassa.
Saksa.
Hugenottina Papin huomasi joutuvansa Ludvig XIV:n protestantteja kohtaan suunnattujen rajoitusten kohteeksi Nantesin ediktin kumoamisen vuoksi vuonna 1685. Saksassa Papin saattoi elää muiden maanpaossa olevien hugenottien kanssa.
Vuonna 1689 Papin ehdotti, että painepumppu tai palje pystyisi pitämään painetta ja raikasta ilmaa yllä sukelluskellossa. Insinööri John Smeaton hyödynsi ideaa vuonna 1789. Papin rakensi ensimmäisenä mallin mäntää hyödyntävästä höyrykoneesta Marburgissa vuonna 1690 huomattuaan painekattilassaan olevan mekaanisen voiman. Hän jatkoi työtään höyrykoneiden kanssa seuraavat 15 vuotta. Vuonna 1695 hän siirtyi Marburgista Kasseliin. Vuonna 1705 hän kehitti yhdessä Gottfried Leibnizin kanssa uuden höyrykoneen, jossa hyödynnettiin Thomas Saveryn keksintöä, mutta jossa hyödynnettiin enemmän höyrynpainetta kuin ilmanpainetta. Yksityiskohdat keksinnöstä julkaistiin 1707. Kasselissa Papin rakensi 1704 aluksen, jossa meloja käytettiin hänen höyrykoneellaan. Tämä tekee hänestä ensimmäisen höyrylaivan kehittäjän.
Paluu Lontooseen.
 
Papin palasi Lontooseen vuonna 1707 ja jätti vaimonsa Saksaan. Royal Society julkaisi useita hänen papereitaan vuosien 1707 ja 1712 välillä kertomatta siitä hänelle tai maksamatta korvauksia, mitä Papin katkerasti moitti. Papinin ideat sisälsivät kuvauksen hänen vuoden 1690 ilmanpaineella toimivasta höyrykoneesta, jonka toteutti ja otti käyttöön Thomas Newcomen vuonna 1712, joka todennäköisesti oli myös Papinin kuolinvuosi. Viimeinen todiste Papinista on kirje vuodelta 1712, jolloin hän oli varaton ja arvellaan, että hän kuoli silloin ja haudattiin tuntemattomaan paikkaan.
FS Suffren (1927)

Suffren oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Palvelus.
"Suffren" liitettiin 1929 palvelukseen otettaessa Ranskan Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, jossa se osallistui seuranneet vuodet normaaliin rauhanajan palvelukseen. Alus määrättiin keväällä 1939 vapauttamaan "Primauguet". Se lähti 21. kesäkuuta Toulonista Saigoniin. Alus aloitti 23. heinäkuuta Indo-Kiinan aseman lippulaivana.
Toisen maailmansodan alkaessa alus partioi Etelä-Kiinan merellä etsien saksalaisia saarronmurtajia Hollannin Itä-Intian vesiltä. Marraskuun lopulla alus saapui Singaporeen saattaakseen Australian joukkojenkuljetussaattueen Intian valtameren yli "HMS Kentin" kanssa. Saattuetehtävät jatkuivat huhtikuun loppuun ja "Suffren" lähti 5. toukokuuta Colombosta paluumatkalle Adenin ja Suezin kautta Välimerelle. Alus saapui 18. toukokuuta Aleksandriaan, jossa se liittyi amiraali René-Émile Godfroyn johtamaan laivueeseen. Alus osallistui ainoastaan yhteen purjehdukseen Aigeianmerellä Italian sodanjulistuksen ja Ranskan aselevon välillä.
"Suffrenin" toinen operaatio, jonka se teki "Duguay-Trouanin" ja "Lorrainen" kanssa, 21. kesäkuuta Bardian satamaan oli onnistunut. Aselepoehtojen mukaisesti alus makasi ankkurissa aina toukokuuhun 1943, jolloin amiraali Godfroy päätti liittyä taisteluun liittoutuneiden rinnalla. Kierrettyään Afrikan alus saapui 3. syyskuuta Dakariin, josta se aloitti akselivaltojen saarronmurtajien etsinnän eteläiseltä Atlantilta. Toiminta jatkui vuoteen 1944 aluksen matkatessa aina Recifeen. Tämän jälkeen alus siirrettiin telakalle Casablancassa.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus teki 26. helmikuuta 1946 - 21. maaliskuuta 1947 useita joukkojenkotiutusmatkoja Ranskan emämaan ja Indokiinan välillä ennen paluutaan Touloniin. Alus siirrettiin 1. lokakuuta 1947 reserviin ja sitä käytettiin kelluvana tukikohtana ennen romuttamistaan 1974.
Pallium

Pallium on katolisten arkkipiispojen arvomerkkinä oleva virkakaulus. Alun perin sana "pallium" on tarkoittanut roomalaisten viittaa.
Pallium on kaulan ympärille asetettava valkoisesta villasta kehrätty nauha, joka symboloi arkkipiispojen velvollisuutta toisaalta kaitsea vastuulleen tullutta laumaa ja toisaalta vaalia yhteyttä Kristuksen sijaiseen. Arkkipiispa käyttää palliumia vain omassa hiippakunnassaan ja arkkihiippakuntaan kuuluvissa muissa hiippakunnissa.
Asiakirjassa ”Inter Eximina Episcopalis” vuodelta 1978 paavi Paavali VI rajoitti palliumien käytön paaville ja metropoliitta-arkkipiispoille. Vuonna 1984 paavi Johannes Paavali II määräsi, että pallium annetaan metropoliitoille aina 29. kesäkuuta, pyhien Pietarin ja Paavalin juhlapyhänä.
Satoja vuosia vanhan perinteen mukaan paavit siunaavat pyhän Agneksen muistopäivänä 21. tammikuuta karitsoja, joiden villasta tehdään palliumeja uusille metropoliitta-arkkipiispoille. Palliumeja varten lampaita kasvattavat Roomassa sijaitsevat Tre fontane -trappistiluostarin isät, ja Pyhän Cecilian sisaret tekevät kehrätystä villasta tarvittavan määrän palliumeja.
Palliumin saa aina myös uusi paavi virkaanastujaistensa alussa. Paavi Franciscus otti käyttöön saman palliumin, jota hänen edeltäjänsä käytti.
Blue Mountain State

Blue Mountain State (BMS) on yhdysvaltalainen komediasarja, joka kertoo kuvitteellisen Blue Mountain Staten yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkueesta, Mountain Goatsista. Sarja keskittyy joukkueen menestykseen ja pelaajien juhlintaan. Alkoholilla, huumeilla ja seksillä on suuri osa sarjan tapahtumissa.
TV-sarja.
Sarjaa esitettiin televisiossa yhteensä kolmen kauden ja 39 jakson ajan. Yhdysvalloissa sarjaa esitti Spike TV ja Suomessa Music Television. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa oli 11.2.2010 ja kolmannen kauden viimeinen jakso esitettiin 30.11.2011. Helmikuussa 2012 Spike TV ilmoitti sarjan päättyvän kolmanteen kauteen.
Elokuva.
Maaliskuussa 2013 Ed Marinaro kertoi ensimmäisen kerran Class Act Sports-nettisivulle työskentelevänsä sarjasta tehtävän elokuvan eteen.
15. huhtikuuta 2014 Blue Mountain Staten tekijät aloittivat Kickstarter-projektin tulevan elokuvan rahoittamiseksi. Projektin tavoitteena oli kerätä 1,5 miljoonaa dollaria ja tämä tavoite saavutettiin 11.5.2014. Kampanjaan osallistui lopulta 23 999 lahjoittajaa ja yhteensä elokuvaa varten oli kampanjan päätymiseen, 15. toukokuuta 2014, mennessä kerätty 1 911 827 dollaria. BMS: The Moviesta tuli myös Kickstarterin historian kolmanneksi eniten rahaa kerännyt elokuvaprojekti.
Toukokuun 12. päivä elokuvan ohjaajaksi julkaistiin YouTube-videolla Jay Chandrasekhar, joka on aiemmin ohjannut mm. neljä Blue Mountain Staten televisiosarjan jaksoa.
21. elokuuta projektin Facebook-sivulla elokuvan työnimeksi ilmoitettiin Blue Mountain State: The Rise of Thadland.
T. J. Kukkamäki

Tauno Johannes Kukkamäki (11. lokakuuta 1909 Heinolan maalaiskunta – 1. toukokuuta 1997 Helsinki) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen geodeetti. Kukkamäki suoritti tohtorintutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1940. Hän oli Geodeettisen laitoksen professori vuodesta 1957 ja toimi sen johtajana vuosina 1963–1977. Asteroidi 2159 Kukkamäki on nimetty hänen mukaansa.
Kukkamäki johti tieteellisiä retkikuntia useissa maissa ja toimi tutkijana Ohion valtionyliopistossa 1952–1954. Hän oli Kansainvälisen Geodeettisen Assosiaation varapresidentti 1957–1960.
Oripaviini

Oripaviini (3-O-demetyyli-tebaiini) on opiaatti ja tebaiinin tärkein metaboliitti. Se on pääkomponenttina sarjassa puolisynteettisiä opioideja, joihin kuuluvat yhdisteet kuten etorfiini ja buprenorfiini. Oripaviinia esiintyy kaukasianunikossa ("Papaver bracteatum") ja oopiumiunikossa ("Papaver somniferum") sekä eräissä muissa kasveissa.
Farmaseuttiset ominaisuudet.
Oripaviinin analgeettista tehoa voi verrata morfiiniin, mutta sitä ei käytetä myrkyllisyytensä ja alhaisen terapeuttisen indeksinsä takia. Eläinkokeissa hiirillä ja rotilla tappavan myrkylliset annokset aikaansaivat voimakkaita epileptisiä "grand mal" kouristuskohtauksia, jotka johtivat kuolemaan samaan tapaan kuin tebaiinilla.
Oripaviini-johdokset.
Suurempi merkitys on puolisynteettisillä oripaviini-johdoksilla. Näitä johdoksia kehiteltiin 1960-luvulla ja jotkin näistä "supertehokkaista" μ-opioidireseptori -agonisteista ovat jopa 10 000 kertaa morfiinia tehokkaampia kivunlievittäjiä. Yksinkertaisesti sillattu oripaviini-yhdiste "6,14-Endoeteno-tetrahydro-oripaviini" on 40x morfiinia tehokkaampi, mutta lisättäessä haarautuva tertiäärinen alkoholisubstituentti kohtaan C7, voidaan aikaansaada monta korkean tehon omaavaa varianttia: 
Muita merkittäviä johdoksia ovat dihydroetorfiini (jopa 12,000x morfiini) ja asetorfiini (8700x morfiini) sekä diprenorfiini (jota käytetään etorfiinin vastalääkkeenä) ja buprenorfiini, jota käytetään yleisesti opioidivieroitushoitoon.
Jelle Vossen

Jelle Vossen (s. 22. maaliskuuta 1989 Bilzen, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaista Club Bruggea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Genkin junioreista edustusjoukkueeseen noussut Vossen pelasi kauden 2009–2010 lainasopimuksella Cercle Bruggessa. Osana kauppaa Thomas Buffel siirtyi Genkiin. Kauden 2014–2015 Vossen pelasi lainalla englantilaisseura Middlesbrough'ssa ja kesällä 2015 hän siirtyi Burnleyyn, josta hän jo muutaman ottelun jälkeen palasi Belgiaan ja tällä kertaa Club Bruggeen.
Maajoukkueura.
Vossen teki ensiesiintymisensä Belgian maajoukkueessa 29. toukokuuta 2009 ystävyysottelussa Chileä vastaan.
Mestarien liigan kauden 2011–2012 pudotuspelit

Jalkapallon Mestarien liigan kauden 2011–2012 pudotuspelit pelattiin 14. helmikuuta – 19. toukokuuta 2012. Pudotuspelien kaikki ottelut pelattiin kaksiosaisina, paitsi loppuottelu, joka pelattiin yksiosaisena Münchenin Allianz Arenalla.
Ohjelma.
Kaikki pudotuspelivaiheen otteluparien arvonnat suoritettiin UEFA:n pääkonttorissa Nyonissa, Sveitsissä.
Eteneminen.
Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet, yhteensä 16 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta. Puolivälieristä lähtien arvonta on vapaa.
Pudotuspeleissä joukkue, joka johtaa kahden ottelun jälkeen otteluiden yhteistuloksen perusteella etenee seuraavalle kierrokselle. Jos pudotuspeleissä joukkueiden yhteistulos kahdesta ottelusta on tasan, eikä kumpikaan etene jatkoon vierasmaalisäännön turvin, pelataan yhteensä 30 minuutin jatkoaika, kaksi kertaa 15 minuuttia. Jos ottelu on edelleen tasan jatkoajan jälkeen, seuraa rangaistuspotkukilpailu. Myös jatkoajalla vierasmaalisääntö otetaan huomioon.
Neljännesvälierät.
Ensimmäisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 16. joulukuuta 2011. Ensimmäiset osaottelut pelataan 14./15. ja 21./22. helmikuuta 2012. Toiset osaottelut pelataan 6./7. ja 13./14. maaliskuuta 2012.
Puolivälierät.
Toisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 16. maaliskuuta 2012. Ensimmäiset osaottelut pelataan 27. ja 28. maaliskuuta 2012. Toiset osaottelut pelataan 3. ja 4. huhtikuuta 2012.
Välierät.
Ensimmäiset osaottelut pelataan 17. ja 18. huhtikuuta 2012. Toiset osaottelut pelataan 24. ja 25. huhtikuuta 2012.
Loppuottelu.
Loppuottelu pelattiin 19. toukokuuta 2012 Allianz Arenalla, Münchenissä.
Meadowlands Racetrack

Meadowlands Racetrack (lempinimeltään "The Big M)" on hevosurheilukeskus, joka sijaitsee East Rutherfordissa New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Se on osa MetLife Sports Complex -urheilukeskusta (aikaisemmalta nimeltään "Meadowlands Sports Complex"). MetLife Sports Complexiin kuuluu raviradan lisäksi muun muassa messukeskus, MetLife Stadium -jalkapallostadion ja sisäurheiluareena, jossa NHL-joukkue New Jersey Devils pelasi vuoteen 2007 asti. Meadowlandsia ei pidä sekoittaa Pennsylvaniassa toimivaan "The Meadows" -nimiseen ravirataan ja kasinoon.
Ravirata oli ensimmäinen alueen urheilulaitoksista ja se aloitti toimintansa vuonna 1976. Nykyään se on yksi maailman suurimmista raviradoista. Kuten muuallakin Pohjois-Amerikassa, myös Meadowlandsissa kilpaillaan ravureiden lisäksi peitsareilla.
Tärkein radalla ajettava ravikilpailu on The Hambletonian, joka on yksi maailman suurimmista ja arvostetuimmista ravikilpailuista. Meadowlandsissa se on ajettu vuodesta 1981 lähtien. Peitsareiden suurin kilpailu on vuodesta 1977 juostu "The Meadowlands Pace".