tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Katrineholm Värmbol BS

Katrineholm Bandy eli virallisemmin Katrineholm Värmbol Bandysällskap on Katrineholmissa kesällä 2007 perustettu jääpalloseura. Seura luotiin yhdistämällä paikallisten jääpalloseurojen Katrineholm SK Bandyn ja Värmbol-Katrineholm BK:n toiminnat. Seura aloitti toiminnan Allsvenkanissa syksyllä 2007.
Historia.
Fuusioseura syntyi pitkän neuvotteluvaiheen tuloksena. Yhdistyneillä seuroilla oli pitkä ja menestyksekäs historiakin. Katrineholm SK Bandy oli saavuttanut kolme Ruotsin jääpallomestaruutta vuosina 1969, 1970 ja 1972 sekä pelannut 53 pääsarjakautta. Vastaavasti Värmbol-Katrineholm BK oli pelannut 7 pääsarjakautta.
Yhdistymisestä Katrineholmin jääpalloilussa oli keskusteltu jo 1980-luvun lopulta eli 20 vuoden ajan. Sopimus yhteisen seuran perustamisesta tehtiin syksyllä 2006, ja viralliset päätökset seuroissa tehtiin keväällä 2007. Taustalla oli erityisesti Katrineholm SK Bandyn huono talous, sillä seura oli 2000-luvun alkupuoliskolla hankkinut pelaajia Suomesta ja Venäjältä saavuttamatta hankinnoilla merkittävää urheilullista menestystä. Suomalaisina pelaajina seurassa olivat mm. Teijo Laitinen, Tomi Niemikorpi ja Iivo Wegelius. 
Syntynyt uusi seura sijoittui keväällä 2009 toiseksi Allsvenskanin Etelälohkossa ja karsintapelien kautta nousi Elitserieniin. Ensimmäisen Elitserien-kauden 2009–2010 aikana seura jäi viimeiseksi saavuttaen vain yhden tasapelin ja 25 tappiota. Sen jälkeen seura on pelannut Allsvenskania sen Etelälohkossa.
Koen Casteels

Koen Casteels (s. 25. kesäkuuta 1992) on belgialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa heinäkuusta 2024 alkaen Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al Qadsiahia.
Casteels pelasi vuoteen 2011 saakka kotimaassaan ja sen jälkeen 13 vuotta Saksassa. Hän edusti Hoffenheimia 3,5 kauden ajan, Werder Bremeniä lainasopimuksella vuoden 2015 alkupuoliskon, ja Wolfsburgia yhdeksän vuoden ajan. Hän pelasi Bundesliigassa 283 ottelua ja lisäksi kuusi putoamiskarsintaottelua. Kausina 2017–2018 ja 2022–2023 hän pelasi Wolfsburgin kaikki 34 bundesliigaottelua. Hän on pelannut Mestarien liigassa seitsemän ja Eurooppa-liigassa viisi ottelua.
Casteels on pelannut useissa Belgian nuorisomaajoukkueissa ja pelasi muutaman minuutin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän on ollut Belgian A-maajoukkueessa varamaalivahtina vuodesta 2013 alkaen, muun muassa MM-kilpailuissa 2018, missä Belgia saavutti pronssia, ja MM-kilpailuissa 2022. Hän pääsi pelaamaan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Islantia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän oli Belgian ykkösmaalivahti ja pelasi kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut syyskuun 2024 puoliväliin mennessä 16 A-maaottelua.
Ahti Nevalainen

Ahti Nevalainen (8. joulukuuta 1937 Soini – 24. joulukuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen mainostoimittaja ja kirjailija.
Nevalaisen romaani "Porvarin marssi" kertoi Nitekin toimitusjohtajasta Ossi Nikolasta jonka elämää hallitsevat irtosuhteet, alkoholi, perheongelmat ja yrityksen vaikeudet. Nitekin hävittyä tärkeän tarjouskilpailun loppuunpalanut Nikola tekee itsemurhan.
Nevalainen oli ammatiltaan mainostoimittaja ja hänet kiinnitettiin vuonna 1975 Markkinointi Viherjuuren palvelukseen copywriteriksi. Matti-Esko Hytönen kirjoitti Nevalaisen romaanin arvostelussaan, että "tutun suomalaistarinansa Ahti Nevalainen myy mainosmiehen ottein: on rautainen yritys, rautainen miljöö – ja rautainen teksti. On myös rautainen johtaja, joka viihtyy äidin kohdussa, saunassa". 
Nevalaisen puoliso oli vuodesta 1961 vakuutusvirkailija Irja Taava Marja Arjakka. Nevalaiset on haudattu Helsinkiin Honkanummen hautausmaalle.
Asteropeiaceae

Asteropeiaceae on muutamalajinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, jonka tunnettuja heimoja ovat muun muassa tatar- (Polygonaceae), kohokki- (Caryophyllaceae) ja kaktuskasvit (Cactaceae).
Tuntomerkit.
Kasvit ovat sienijuurellisia ainavihantia puita tai rento-oksaisia lamoavia pensaita. Lehdet ovat lyhytruotisia, yksinkertaisia ja korvakkeettomia; suonitus on varsin huomaamaton. Kukinto on varsipäätteinen eli terminaalinen, haarova, ja kukkaperissä on paljon esilehtiä. Pienessä kukassa on pian kariseva teriö ja 9–15 hedettä, joiden palhot ovat tyveltä kasvaneet yhteen. Sikiäin muodostuu kahdesta tai tavallisemmin kolmesta emilehdestä ja on yhdislehtinen ja kehänalainen. Sen pinnalla on sen poikki kulkeva luottipinta. Kärki-istukoissa on kaksi tai monta siemenaihetta kutakin emilehteä kohden. Hedelmä on pähkinämäinen, harvoin monisiemeninen, ja verhiö kasvaa siihen kiinni ja muodostaa siivet. Myös heteiden jäänteet ovat jäljellä hedelmässä. Siemenessä on käyrä alkio, jonka lehdet ovat spiraalimaisesti kiertyneet.
Levinneisyys.
Asteropeiaceae kasvaa Madagaskarilla.
Luokittelu.
Aikaisemmin Asteropeiaceae vietiin usein teekasvien (Theaceae) yhteyteen, joista ne kuitenkin poikkeavat puun hyvin erilaisen anatomian suhteen. Heimon lähin sukulainen on Physenaceae-heimo, jonka kanssa se muodostaa sisarusparin Caryophyllales-lahkon evoluutiopuussa. Kladille ovat ominaista muun muassa kuljetussolukkolieriö nuoressa varressa, yhden tai kahden solukerroksen levyiset ydinsäteet, useiden jälsien puuttuminen ja heteenponsien avautuminen sivusuuntaan.
Asteropeiaceae käsittää vain yhden suvun, "Asteropeia", jossa on kahdeksan madagaskarilaista puuvartislajia.
"Asteropeia"-lajit:
George Dewey

George Dewey (26. joulukuuta 1837 Montpelier, Vermont, Yhdysvallat – 16. tammikuuta 1917 Washington) oli yhdysvaltalainen amiraali. Hän johti laivastoa, joka voitti Manilanlahden meritaistelun Espanjan–Yhdysvaltain sodan alussa vuonna 1898. Dewey on toistaiseksi ainoa, joka on Yhdysvaltain laivastossa saanut tavallista korkeamman laivastoamiraalin arvon "Admiral of the Navy".
Ura.
Dewey valmistui 1858 Yhdysvaltain laivastoakatemiasta Annapolisista. Yhdysvaltain sisällissodan puhjetessa kolme vuotta myöhemmin hän oli luutnantti ja palveli pohjoisvaltioiden laivastossa. Hän osallistui sodan aikana New Orleansin, Port Hudsonin ja Donaldsonvillen taisteluihin. Sodan loppuvaiheessa hän palveli Pohjois-Atlantin saartoeskaaderissa. Dewey ylennettiin 1872 komentajaksi, 1884 kapteeniksi ja 1896 kommodoriksi. Noina vuosina hän toimi useiden eri sotalaivojen kapteenina sekä eri tehtävissä laivastoministeriössä ja majakoista vastanneessa Lighthouse Board -nimisessä valtion virastossa.
Vuoden 1897 lopulla Dewey siirrettiin omasta toiveestaan Yhdysvaltain laivaston Aasian eskaaderiin. Hän aloitti tehtävässä tammikuun 1898 alussa lippulaivanaan "USS Olympia". Ennakoidessaan sodan Espanjaa vastaan olevan lähellä hän perehtyi jo etukäteen Espanjalle kuuluneiden Filippiinien saariryhmän maantieteeseen. Kun sota puhkesi huhtikuussa 1898, Dewey vei neljästä risteilijästä ja kahdesta tykkiveneestä koostuneen laivastonsa Hongkongista Filippiinien Manilanlahdelle, jonne se saapui illalla 30. huhtikuuta. Hän avasi seuraavana aamuna tulen lahdelle ankkuroitua Espanjan laivastoa vastaan ja upotti puolessatoista tunnissa pääosan espanjalaisten aluksista. Dewey tuotti taistelussa Espanjalle täydellisen tappion menettämättä yhtään miehistään. Voitto avasi Yhdysvalloille tien Filippiineille. Deweyn taistelun alla lippulaivansa kapteenille antama käsky ”Voitte ampua, kun olette valmis, Gridley” muodostui sittemmin kuuluisaksi. Dewey ylennettiin kaksitoista päivää Manilanlahden taistelun jälkeen kontra-amiraaliksi ja maaliskuussa 1899 vara-amiraaliksi.
Kun Dewey palasi Filippiinien sotaretken jälkeen kotimaahan, häntä juhlittiin sankarina. Yhdysvaltain kongressi perusti häntä varten maaliskuussa 1899 uuden Admiral of the Navy -nimisen sotilasarvon, joka on korkein kenellekään yhdysvaltalaiselle myönnetty laivaston sotilasarvo. Dewey sai arvon vuonna 1903, mutta se myönnettiin takautuvasti jo maaliskuulta 1899, jolloin hän oli saanut ylennyksen vara-amiraaliksi. Sekä demokraatit että republikaanit kosiskelivat häntä ehdokkaakseen vuoden 1900 presidentinvaaleihin, mutta hän torjui ehdotukset. Dewey toimi vuodesta 1900 kuolemaansa saakka laivaston esikunnan johtajana. Kuoltuaan tammikuussa 1917 hänet haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle, mutta hänen ruumiinsa siirrettiin 1925 Washington National Cathedralin Bethlehem-kappelin kryptaan.
George Deweyn mukaan on myöhemmin nimetty useita "USS Dewey" -nimisiä Yhdysvaltain laivaston aluksia.
Työlupa

Työlupa eli työntekijän oleskelulupa on viranomaisen myöntämä lupa, jonka turvin ulkomaalainen henkilö saa tehdä ansiotyötä. Pääsääntöisesti ulkomaalainen ei saa tehdä ansiotyötä ilman työlupaa. Viranomainen myöntää työluvan hakemuksesta "tarveharkinnan" perusteella.
Suomessa työlupaa eivät tarvitse EU-kansalaiset sekä Norjan, Islannin, Liechtensteinin ja Sveitsin kansalaiset. Suomessa pitää olla työpaikka valmiina, kun hakee työntekijän oleskelulupaa.
Tarveharkinta tarkoittaa, että muualta tuleva työntekijä saa oleskeluluvan vain, jos selvityksen mukaan sopivaa työvoimaa ei saa Euroopan unionista eikä Euroopan talousalueelta.
Kansanedustaja Anna Kontula (vas) teki tarveharkinnan poistamisesta lakialoitteen, jonka 103 kansanedustajaa allekirjoitti syksyllä 2017. Suomalaisista taloustieteilijöistä 79 % kannattaa tarveharkinnan poistamista, 6 % oli eri mieltä.
VATT:n ylijohtaja Juhana Vartiainen kirjoitti, että yritysten ulkomaisen rekrytoinnin tarveharkinta pitäisi poistaa kokonaan. Näin saataisiin Suomeen ne ihmiset, jotka todella työllistyisivät.
Vaikeudet löytää työntekijöitä ja kasvu.
Esimerkiksi Uudenmaan TE-toimistossa oli vuonna 2018 yli 2 000 työluvan ja kahdeksan kuukauden jono.
Jopa 45 prosentilla työnantajista on vaikeaa löytää työntekijöitä avoimiin paikkoihinsa. Kymmenissä ammattiryhmissä on pulaa työntekijöistä ja täyttämättömät paikat hidastavat kasvua neljänneksessä yrityksistä. Osaaja- ja hakijapulaa on muuallakin. Kohtaanto-ongelmasta puhutaan kaikissa länsimaissa. Väestön ikääntyminen pahentaa ongelmia.
Timo André Bakken

Timo André Bakken (s. 21. maaliskuuta 1989) on norjalainen maastohiihtäjä, joka on erikoistunut sprintteihin. Hän edustaa Konnerud IL -seuraa. Bakken debytoi maastohiihdon maailmancupissa Drammenin sprintissä maaliskuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Bakken saavutti maaliskuussa 2009 Trondheimin sprintissä oltuaan 14:s. Tuo sijoitus oli myös Bakkenin paras ennen Kuusamon sprinttiä marraskuussa 2014, jolloin Bakken oli yhdeksäs ja sijoittui myös ensimmäistä kertaa maailmancupissa kymmenen parhaan joukkoon. Palkintokorokkeelle Bakken pääsi uransa ensimmäistä kertaa helmikuussa 2015 ollen Östersundin sprintissä kolmas.
Junioreiden MM-kilpailuissa Praz de Lys-Sommandissa 2009 Bakken saavutti hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Bakken saavutti myös hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä.
Vuonna 2012 Bakken teki maailmanennätysajan 100 metrin hiihdossa, mutta seuraavana vuonna Ludvig Søgnen Jensen rikkoi sen.
Tapani Riekkinen

Paavo Viljo Tapani Riekkinen (s. 27. tammikuuta 1937 Nilsiä) on suomalainen ekonomi ja kirjailija.
Riekkisen vanhemmat olivat apulaispiiriesimies Vilho Einari Riekkinen ja opettaja Anni Räsänen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1955 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1959.
Riekkinen toimi 1959–1979 pääasiassa vientimarkkinoinnin johtotehtävissä Wärtsilän, Vaasan Höyrymylly Oy:n, Askon ja Finluxin palveluksessa Suomessa, Kölnissä ja Brysselissä. Hän kirjoitti taloutta ja politiikkaa käsitelleitä kolumneja ja artikkeleita suomalaisiin lehtiin pääasiassa nimimerkillä.
Marija Guštšina

Marija Igorevna Guštšina (; s. 10. lokakuuta 1989 Nižni Tagil) on venäläinen maastohiihtäjä. 
Guštšinan suurin saavutus on MM-pronssi 4×5 kilometrin viestistä vuoden 2013 MM-kisoista Val di Fiemmestä. Guštšina debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2011 Otepäässä. Hän saavutti nuorten MM-kisoista kultaa vuodelta 2012 Erzurumista ja hopeaa vuodelta 2011 Otepäästä. Guštšinan paras sijoitus maailmancupissa on vuodelta 2012 11. sija Canmoresta Kanadasta.
Zirkonium(IV)kloridi

Zirkonium(IV)kloridi eli zirkoniumtetrakloridi (ZrCl4) on zirkoniumin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään metallisen zirkoniumin ja zirkoniumyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Zirkonium(IV)kloridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä alkeiskopiltaan monokliinistä ainetta. Yhdiste esiintyy kiinteänä polymeerisessä muodossa, jonka rakenne koostuu ZrCl6-oktaedreistä ja jokainen oktaedri on kiinnittynyt toiseen oktaedriin kahdesta särmästään muodostaen siksakmaisen ketjun. Tavanomaisissa paineissa yhdiste sublimoituu ennen sulamispistettään. Kaasufaasissa zirkonium(IV)kloridi esiintyy monomeerina. Yhdiste ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta zirkoniumoksidikloridiksi, sen oktahydraatiksi ja vetykloridiksi. Yhdiste on Lewis-happo ja muodostaa komplekseja Lewis-emästen kanssa, esimerkiksi alkalimetalli- ja ammoniumklkoridiliuosten kanssa reagoidessa muodostuu heksaklorozirkonaatti(IV)-ioni ([ZrCl6]2-).
Valmistus ja käyttö.
Zirkonium(IV)kloridia voidaan valmistaa kuumentamalla zirkoniummetallia kloorin tai vetykloridin läsnä ollessa yli 300 °C:n lämpötilaan tai kuumentamalla zirkonin tai zirkoniumdioksidin ja hiilen seosta kloorin läsnä ollessa noin 700 °C:n lämpötilaan. Tuote voidaan puhdistaa tislaamalla. Erityisesti laboratoriomittakaavassa erittäin puhtaan zirkonium(IV)kloridin valmistamiseen soveltuu zirkoniumdioksidin kuumentaminen 450 °C:n lämpötilaan tetrakloorimetaanin tai fosgeenin toimiessa klooraavana reagenssina.
ZrO2 + 2 C + 2 Cl2 → ZrCl4 + 2 CO
Zirkonium(IV)kloridia voidaan käyttää metallisen zirkoniumin valmistukseen pelkistämällä sitä alkalimetallien tai maa-alkalimetallien esimerkiksi magnesiumin avulla. Yhdisteestä valmistetaan myös zirkoniumin yhdisteitä kuten zirkoniumdioksidia, zirkoniumnitridi- ja -karbidipinnoitteita, orgaanisia zirkoniumyhdisteitä ja zirkoniumalkoksideja.
Vladislav Šajahmetov

Vladislav Nailjevitš Šajahmetov (; s. 25. elokuuta 1981 Revda) on venäläinen futsalpelaaja, joka edustaa MFK Dinamo Yamalia ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. 
Viisiin EM-kisoihin osallistunut Šajahmetov on saavuttanut kolme EM-hopeaa ja yhden EM-pronssin. Vuonna 2007 Šajahmetov valittiin myös maailman parhaaksi futsalpelaajaksi historian toistaiseksi ainoana venäläisenä. Šajahmetovin pelipaikka on pivot. Seuratasolla hänen suurin menestyksensä on UEFA Futsal Cupin voitto MFK Viz-Sinaran kanssa kaudelta 2007-2008. 
Šajahmetovin isä on tataari ja äiti venäläinen.
Venla Sainio

Venla Orvokki Sainio, (s. 25. tammikuuta 1937 Jääski) on suomalainen filosofian tohtori, historiantutkija, opettaja, lastenkirjailija ja freelance-toimittaja
Sainio väitteli tohtoriksi 1978 Jyväskylän yliopistosta, väitöskirja käsitteli ensimmäisenä naisena filosofian tohtoriksi Suomessa vuonna 1896 väitellyttä Tekla Hultinia. Vuodesta 1995 hän on ollut freelance-toimittaja (Kirjamees Ky Panu Sainion kanssa).
Teoksia.
Nimellä "Venla Kiiski":
Nimellä "Venla Sainio":
Saad Assis

Saad Fransisco de Assis (s. 26. lokakuuta 1979 São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen italialainen futsalpelaaja. Hän edustaa espanjalaista FC Barcelona Futsalia ja Italian futsalmaajoukkuetta. 
Assis on edustanut Italiaa vuodesta 2007, jolloin hän sai myös maan kansallisuuden. Italiaan Assis tuli vuonna 2005, pelaamaan Luparenseen. Hän on voittanut kaksi pronssia MM-kilpailuista vuosilta 2008 ja 2012. EM-kilpailuista Assis on voittanut yhden kullan vuodelta 2014 sekä yhden hopean ja pronssin. Seuratasolla hän on edustanut FC Barcelona Futsalia vuodesta 2008 asti. Hän on pelannut joukkueessa yli 150 ottelua. 
Ennen vuosiaan Italiassa Assis pelasi myös muutamia otteluita Brasilian futsalmaajoukkueessa.
Arecibo-viesti

Arecibo-viesti (engl. "Arecibo Message") on Arecibon radioteleskooppilla avaruuteen lähetetty viesti maan ulkopuolisen älyn etsimiseen ja tiedottamaan maan elämän olemassaolosta. Viesti lähetettiin 16. marraskuuta 1974 kohti M13-tähtijoukkoa. Käytännössä katsoen vastauksen saaminen kestäisi ainakin 50 000 vuotta (25 000 suuntaansa), jos joku vastaisi viestiin. On kuitenkin huomioitava, että kohde on jo ehtinyt liikkua paikaltaan tuolloin. Radiosignaalin kokonaispituus on noin 3 minuuttia. "Avattuna" (ks. kuva) viestin pituus on 73 ruutua ja leveys 23 ruutua. Molemmat luvut ovat alkulukuja.
Viesti koostuu mm. seuraavista osista:
Luvut 1–10.
Luvut 1–10 on kirjoitettu binäärilukuina niin, että alin merkki ilmaisee luvun alkamista (kaaviossa X). Ylemmillä riveillä valkoiset ruudut vastaavat ykkösiä, mustat nollia. 
Luvut 8-10 on jouduttu kirjoittamaan eri tavalla kuin muut luvut sijoittamalla lukua 8 (=23 vastaava ruutu viereiseen sarakkeeseen.
DNA:ssa esiintyvät alkuaineet.
 H C N O P
 1 6 7 8 15
 0 0 0 1 1
 0 1 1 0 1
 0 1 1 0 1
 1 0 1 0 1
 X X X X X
Numerot 1, 6, 7, 8, ja 15 osoittavat vedyn (H), hiilen (C), typen (N), hapen (O), ja fosforin (P) järjestysluvut kirjoitettuina edellä selitetyllä tavalla binäärilukuina. DNA koostuu näistä alkuaineista.
Nukleotidit.
DNA:n nukleotidit koostuvat fosfaatista, deoksiriboosista ja jostakin orgaanisesta emäksestä, joita ovat adeniini, tymiini, sytosiini ja guaniini. Kaavioilla on osoitettu, mitä edellä luetelluista alkuaineista ne sisältävä ja kuinka monta atomia molekyylissä.
Esimerkiksi kuvan vasemmassa ja oikeassa yläkulmassa on deoksiriboosi (C5H7O), jonka kaava on luettava näin:
 11000
 10000
 11010
 XXXXX
 75010
eli 7 vetyatomia, 5 hiiliatomia, 0 typpiatomia, 1 happiatomi, ja 0 fosforiatomia.
Kaksoiskierre.
 11
 11
 11
 11
 11
 01
 11
 11
 01
 11
 01
 11
 10
 11
 11
 01
 X
 11111111 11110111 11111011 01011110 (binaari)
 = 4 294 441 822 (desimaali)
Aurinkokunta.
Aurinkokunta-osio esittelee aurinkokunnan keskeiset kappaleet. Vasemmalta oikealle ovat Aurinko, Merkurius, Venus, Maa, Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus, Neptunus ja Pluto (Plutoa ei kuitenkaan enää nykyään lasketa aurinkokunnan planeetaksi). Maata vastaava merkki on sijoitettu muita ylemmäksi ja ihmishahmon kohdalle osoittamaan, millä planeetalla ihmiset asuvat.
Laminointi (paperinjalostus)

Laminointi tarkoittaa paperin tai kartongin jalostamisessa esimerkiksi pakkausmateriaaleiksi sen pinnan päällystämistä yleensä jonkin tyyppisellä muovikerroksella, joka muodostaa materiaaliin "estokerroksen" eli "barriäärin" estämään kaasujen ja nesteiden kulkeutumista materiaalin läpi. Pakattavasta tuotteesta riippuen laminoinnilla parannetaan pakkausmateriaalin vesi-, vesihöyry-, kaasu-, aromi- tai rasvatiiviyttä. Laminointia voidaan käyttää myös pakkauksen tai muun painotuotteen ulkopinnan, kuten kirjankannen, tekemiseen näyttävämmäksi ja käyttöä paremmin kestäväksi. 
Laminointi eroaa paperin tai kartongin "päällystyksestä" siinä, että päällystyksessä kuitumateriaaliin kiinnitetään tai imeytetään jokin sula tai nestemäinen materiaali, kun taas laminoinnissa kuitumateriaalin pintaan kiinnitetään toiselta radalta tuleva kiinteä materiaalikerros. Kun päällystys suoritetaan usein jo paperi- tai kartonkitehtaalla esimerkiksi paperikoneen päällystysosan avulla, laminointi tehdään yleensä vasta paperinjalostuksen myöhemmissä vaiheissa, kuten painatuksen jälkeen. Muovikalvojen ohella paperiin tai kartonkiin voidaan laminoida ohuita metallikerroksila, kuten alumiinifoliota, polyeteenistä tai polypropyleenistä valmistettua kudosta tai lasikuidusta tai polyesterilangasta punottua verkkoa.
Laminoinnin tekniikkaa.
Laminoinnissa telojen välisessä "nipissä" kaksi tai useampia materiaalikerroksia puristetaan yhteen. Tätä ennen materiaalikerrosten välille on sivelty liima tai muilla keinoin aikaansaatu materiaalit yhteen tartuttava pinta. Telojen tuottaman puristuksen merkitys on tärkeä, jotta materiaalikerrokset saadaan koskettamaan toisiaan molekyylitasolla kunnon adheesion aikaansaamiseksi. "Märkälaminoinnissa" liimaava aine on laminointihetkellä vesi- tai liuotinpitoista, "kuivalaminoinnissa" tarraliiman kaltaista.
Laminointi on periaatteessa yksinkertaista, mutta sitä vaikeuttavat materiaalikerrosten erilaiset ominaisuudet ja erilainen käyttäytyminen laminointiradalla. Laminoinnin onnistumiseen vaikuttavat materiaalikerrosten paksuus, jäykkyys, rullalla olon aiheuttama kaarevuus, lämpölaajeneminen, kosteus ym.
Laminoimalla valmistettavia tuotteita.
Laminoinnin yleisin käyttökohde pakkausteollisuudessa on "nestepakkauskartonki", jota käytetään muun muassa maito- ja mehutölkeissä. "Muovipäällysteisiä kotelokartonkeja" käytetään etenkin pakasteruokien, koiran- ja kissanruoan ja pikaruoan sekä pesuaineiden pakkaamiseen. "Joustopakkauksiksi" () kutsutaan suurta joukkoa laminoimalla valmistettuja, paperimaisen taipuisia pakkaus- ja kääremateriaaleja, joita käytetään elintarvikkeiden lisäksi teknokemiallisten tuotteiden sekä lääkkeiden ja sairaalatuotteiden pakkaamiseen. Joustopakkauksista valtaosa on nykyisin paperittomia, pelkästään eri muovi- tai metallikerroksista muodostuvia. "Raskaat teollisuuskääreet" esimerkiksi paperi- ja teräsrullien pakkaamiseen tehdään yleensä voimapaperia ja muovia yhteen laminoimalla. Muita laminoimalla aikaansaatuja tuotteita ovat "valokuvapaperit ja "tarralaminaatit".
Butyylikumi

Butyylikumi (lyh. "IIR", engl. "isobutylene-isoprene rubber") on isobuteenin ja isopreenin muodostama kopolymeeri. Butyylikumi on samalla synteettinen kumi ja elastomeeri. Butyylikumi on yleiskumi monenlaisiin käyttötarkoituksiin. Butyylikumilla on hyvä kemiallinen kestävyys ja se soveltuu moniin teollisuuden käyttökohteisiin. Butyylikumin kaasujen läpäisevyys on alhainen ja otsonin kestävyys hyvä. Butyylikumi ei päästä juurikaan ilmaa lävitseen.
Butyylikumista valmistetaan muiden muassa suojakäsineitä, vaimennusmattoja, autonrenkaiden sisäosia ja erilaisia muita osia, kuten esimerkiksi tulppia. Butyylikumista valmistetut suojakäsineet kestävät hyvin ketoneita (mm. asetonia), estereitä, voimakkaita happoja, aldehydejä, amideita, amiineita ja alkoholeja. Butyylikumi ei kestä hiilivetyliuottimia tai öljyjä.
Butyylikumin valmistuksen tarveaineet saadaan maakaasusta tai maaöljyn kevyistä tislaustuotteista.
Punka-Heikki

Henrik (Heikki) Johan Kuosmanen eli Punka-Heikki (1861 – 1924) oli suomalainen Nilsiässä Pohjois-Savossa elänyt rikollinen.
Heikki Kuosmasen vanhemmat olivat Juho Kuosmanen (1837–1920) ja Riitta Markkanen (1839–1914). Hän oli naimisissa Roosa Josefina Rökmanin (s. 1866) kanssa. Heillä oli seitsemän lasta.
Punka-Heikki asui Punkalan tilalla Nilsiän Sääskiniemessä Tahkovuoren juurella suunnilleen nykyisen Tahkovuoren matkailukeskuksen golfkentän sijaintipaikalla. Hän tuli koko maakunnassa tunnetuksi rosvojoukon johtajana ja siitä, että hän onnistui huijaamaan itselleen jopa kokonaisen maatilan ostamalla tilan myyjän omilla rahoilla. Heikin tilalla oli parhaimmillaan yhtäaikaa kaksikin emäntää, joiden kummankaan kanssa hän ei ollut virallisesti vihillä. Heikin rosvoilua helpotti se, että hän toimi syrjäseudulla, jossa viranomaisten valvonta oli heikkoa ja lisäksi hän onnistui lahjomaan viranomaisia. Punka-Heikin toimintaan viittaa sanonta "Nilsiässä ei varasteta hevosta pienempää eikä maatilaa suurempaa".
Suomen sisällissodan aikana Punka-Heikki esiintyi tilanteen mukaan joko punaisena tai valkoisena. Hänellä oli lukuisia vihamiehiä ja lopulta hänet ammuttiin 1924, tekijää tai tekijöitä ei koskaan saatu selville.
Kirjailija Matti Pajula on kirjoittanut Punka-Heikistä näytelmän "Punka - väärä mies", joka esitettiin 2004.
Joachim Hauer

Joachim Hauer (s. 2. helmikuuta 1991) on norjalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Bækkelagets SK -seuraa.
Hauer kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Sapporossa tammikuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2014 oltuaan 29:s. Ainoan palkintosijansa hän saavutti Nižni Tagilissa joulukuussa 2015 oltuaan kolmas.
Nitriilikumi

Nitriilikumi (lyhenne "NBR", akryyli-nitriili-butadieeni, engl. "nitrile butadiene rubber") on akryylinitriilin ja butadieenin muodostama kopolymeeri. Nitriilikumi on samalla synteettinen kumi ja elastomeeri. Nitriilikumilla on hyvä öljynkestävyys ja sitä käytetään erityisesti öljynkestävyyttä vaativiin tarkoituksiin. Nitriilikumia käytetään öljy- ja polttoaineletkujen sisäkumina. Nitriilikumilla on huono säänkestävyys, koska se muuttuu jäykäksi alhaisissa lämpötiloissa.
Nitriilikumia kutsutaan myös Bunaksi. Toisen maailmansodan aikaan kansallissosialistisessa Saksassa IG Farben valmisti niitriilikumia Buna Werke -teollisuuskomplekseissa. IG Farben valmisti nitriilikumia Perbunan-nimellä ensi kertaa vuonna 1935. Kansallissosialistisessa Saksassa nitriilikumi oli kautsun korvike ja siitä valmistettiin erityisesti tiivisteitä ja ajoneuvojen renkaita. Yhdysvaltalaisen Standard Oil -öljy-yhtiön tutkimusosastolla työskennellyt Frank Howard kirjoitti nitriilikumiprojektista teoksen "Buna Rubber: The Birth of an Industry".
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2011–2012

Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2011-2012 kahdessa kahdentoista joukkueen lohkossa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen parhaat nousivat suoraan Elitserieniin ja lohkojen kakkoset karsivat Elitseienin kolmanneksi ja neljänneksi heikointa selviytyivät vastaan, lohkojen kaksi heikointa putosi 1. divisioonaan ja lohkojen sijoille 9.-10. sijoittuneet joutuivat karsimaan Allsvenskanin sarjapaikastaan.
Karsinnat.
Karsinnat pelattiin kaksiosaisina, ja ne aloitettiin Allsvenskan-seuran kotikentällä.
Sirius ja Vetlanda säilyivät Elitserienissä.
Allsvenskan-karsinnat.
Frillesås, IF Boltic ja Finspång säilyivät Allsvenskanissa sekä Nyborg nousi uutena Allsvenskaniin.
Haukijärvi (Ahmaus)

Haukijärvi on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Sääksjärven alueeseen". Ulvilassa on toinenkin Haukijärvi.
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria ja sen halkaisija on 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 4,5 kilometriä pitkä "Haukioja", joka laskee Sammakkalahteen ja siitä Sääksjärveen.
Järven rantaviiva on 0,94 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin ojitettua ja metsäistä suota, jota kutsutaan "Haukisuoksi". Suon laitaa sivuaa kantatie 41 ja siihen liittyvä "Sääksjärven" kylän kautta kulkeva maantie.
Harri Mattila

Harri Mattila (s. 20. maaliskuuta 1957 Alahärmä) on suomalainen toimitusjohtaja, maanviljelijä sekä entinen Kauhavan kaupunginjohtaja ja Alahärmän kunnanjohtaja. 
Mattila on koulutukseltaan filosofian maisteri ja sosionomi ja lisäksi suorittanut johtamisen erikoisammattitutkinnon ja jatko-opintoja Vaasan yliopistossa yrityksen johtamisessa ja aluetieteessä. Mattila oli Alahärmän kunnan toimistovirkailija vuonna 1982, toimistosihteeri 1983–1984, talous- ja suunnittelusihteeri 1984, kunnansihteeri 1984–1993 ja Alahärmän kunnanjohtaja vuodesta 1993, kunnes vuoden 2009 alussa Alahärmä, Kauhava, Kortesjärvi ja Ylihärmä yhdistyivät uudeksi Kauhavaksi. 
Toimittuaan osin Alahärmän kunnanjohtajan viran ohella kuntaliitoksen muutosjohtajana vuosina 2007–2008 Mattilasta tuli liitoksen yhteydessä uuden Kauhavan ensimmäinen kaupunginjohtaja. Hänet valittiin kuuden vuoden määräajaksi, joka jatkui vuoden 2014 loppuun asti. Mattila antoi suostumuksensa kaupunginjohtajaehdokkuuteen myös jatkokaudeksi, joka olisi alkanut 1. tammikuuta 2015. Hän hävisi Vaasan entiselle kaupunginjohtajalle Markku Lumiolle äänin 10-33. 
Mattila on viljellyt vuodesta 1985 Alahärmän Voltissa omistamaansa Uusi-Mattilan sukutilaa toimien sen 16:ntena isäntänä. Toukokuussa 2012 hän oli vähällä hukkua kanoottiretkellä Perhon Salamajärveen. Vuoden 2015 alusta Mattila siirtyi kunnille ja yrityksille asiantuntija- ja analyysipalveluja tuottavan Yritystaito Group Oy:n osakkaaksi ja toimitusjohtajaksi. Vuoden 2016 syyskuun alusta Mattila valittiin Kainuun sote- ja maakuntauudistuksen määräaikaiseksi muutosjohtajaksi. Muutosjohtajuuden jälkeen Mattila on toiminut edelleen Yritystaito Group Oy:n johto- ja kehittämistehtävissä.
Magdalena Wargentin

Magdalena Wargentin (4. elokuuta 1714 Turku – 8. toukokuuta, mahdollisesti 4. elokuuta 1765 Mikkelin pitäjä) oli ruustinna ja kartanonomistaja, josta tuli kuoltuaan tunnettu muumio. 
Wargentinien kauppiassuku oli lähtöisin Saksasta ja he olivat tunnettuja valtaporvareita Turussa. Wargentinin isä Johan Wargentin toimi kuitenkin tuomarina, äiti oli tämän ensimmäinen puoliso ylisotakomissaarin tytär Margareta Elisabet Malm. Etunimensä Wargentin sai isänäiti Magdalena Wittfootilta, joka oli myös tunnettua turkulaista kauppiassukua. Kun Wargentinin isä nimitettiin Vähä-Savon kihlakunnantuomariksi, perhe muutti Rantasalmelle. Siellä Wargentin avioitui 18-vuotiaana 1732 Mikkelin kirkkoherraksi nimitetyn ja myöhemmin lääninrovastina toimineen Anders Heinricuksen kanssa. Perheeseen syntyi kaksitoista lasta, joista kuitenkin kahdeksan kuoli jo pienenä. Wargentin jäi leskeksi 14 vuotta itseään vanhemmasta puolisostaan 1756, mutta asui neljän lapsensa kanssa Kenkäveronniemen pappilassa vuoteen 1759 asti. Jo 1756 hän oli kuitenkin ostanut lapsuudenkotinsa perintörahoilla Sairilan säterin, jonne hän muutti avioiduttuaan kihlakunnantuomari Carl (Karl) Wilhelm Malleenin (Mallénin) kanssa. Sairila oli entinen kuninkaankartano, jonka pinta-ala oli lähes 1 900 hehtaaria ja jossa oli yksitoista torpparia. Wargentin kuoli 50-vuotiaana Sairilassa. Hänet palsamoitiin ja haudattiin Mikkelin Kirkkopuiston kirkon lattian alle. Kirkon tuhouduttua tulipalossa 1806 Wargentin ja muut lattian alle haudatut muumiot siirrettiin Savilahden kivisakastiin. 1900-luvun alussa muumioiden arkkujen kannet avattiin ja niistä tehtiin matkailunähtävyyksiä, mutta 1930-luvulla sakastin lattia muurattiin uudelleen umpeen. Wargentin mainitaan silti nykyisin museona toimivaa sakastia esiteltäessä.
Kolmikoura (Kokemäki)

Kolmikoura on Satakunnassa Kokemäellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Sääksjärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 50 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä oja Matinjärveen, joka on 20 senttimetriä alempana. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on osin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja osin metsäistä suota. Järvien lähelle johtaa metsätie.
Britteinsaarten kanavaverkoston historia

Britteinsaarten kanavaverkoston mahdollistamat vesitiekuljetukset olivat merkittävässä roolissa Yhdistyneen kuningaskunnan 1700-luvulla alkaneessa teollisessa vallankumouksessa, jolloin tieverkosto oli vasta muovautumassa keskiaikaisista poluista. Ainoa keino kuljettaa raaka-aineita ja valmiita tuotteita suuremmissa määrin oli kuormahevosten kulkueet. Ei ollut sattumaa, että ensimmäisiä kanavien ehdottajia olivat Staffordshiren keramiikkavalmistajat. Yhdistynyt kuningaskunta oli ensimmäinen valtio, joka rakensi maanlaajuisen kanavaverkoston. Kiihkeimmillään kanavien rakentaminen oli 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa, jolloin syntyi käsite kanavamania.
Kanavaverkosto laajeni aluksi nopeasti ja muodostui lähes täysin yhtenäisen kuljetusverkoston kattaen etelä-Englannin, Midlandin ja osia pohjois-Englannista ja Walesista. Kanavia tehtiin myös Skotlantiin, mutta ne eivät liittyneet Englannin kanaviin ja vain osin toisiinsakin. Poikkeuksena on Forthin–Clyden kanava ja siihen liittyneet kanavat, jotka yhdistivät Clydejoen ja Glasgown kaupungin. Kun rakennustekniikka kehittyi, vanhempia kanavia oikaistiin, rakennettiin vallituksia, kallioleikkauksia, tunneleita (esimerkiksi Harecastlen tunneli), kuljettavia kanavasiltoja, mekaanisia kanavasulkujen nostimia ja hissejä, jotka lyhensivät kanavia ja poistivat sulkuja ja sillä tavalla nopeuttivat matkoja. 
1500- ja 1600-luvuilla parannettiin kaikkiaan 29 joen kulkukelpoisuutta. Näiden joukossa Thamesin sulut ja Weyjoen reitti. 1700-luvulla teollinen vallankumous kiihdytti rakentamista. Nopeinta kasvu oli kapeissa kanavissa, jotka yhdistivät nousevia teollisuusalueita Staffordshiressä ja Birminghamissa ja liitti kanaverkostoon Yorkshiren ja Lancashiren ja ulottoi Lontooseen asti. 1800-luvulla syntyi muutamia suurkanavia, kuten Kaledonian kanava ja Manchesterin kanava. 1800-luvun jälkipuoliskolla kanavat siirtyivät suuremmissa määrin rautateiden omistukseen tai kilpailemaan niiden kanssa. Tämä johti siihen, että varsinkin kapeat kanavat, joiden laivat pystyivät kuljettamaan voin noin 30 tonnia, lopettivat toimintansa. 1900-luku toi kilpailuun mukaan autokuljetukset ja vain vahvimmat kanavat säilyivät toiseen maailmaan sotaan saakka. Sodan jälkeen kaikkien jäljellä olevien kanavien toiminta väheni nopeasti. 1960-luvulla jopa suurimpia ja eniten teollisuuskäytössä olleita kanavia käytettiin vain huviristeilyihin. 1970-luvulla vapaaehtoiset alkoivat kunnostaa kanavia ja työ on jatkunut 2000-luvulla.
Colonna

Colonna on Rooman kolmas rione, jota ympäröivät lännessä Sant’Eustachio, pohjoisessa Campo Marzio ja Ludovisi, idässä Trevi sekä etelässä Pigna. Sen koko on noin 27 hehtaaria, väkiluku 2 300 ja väestötiheys 8 500 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosa on mutkittelevan muotoinen ja sen länsiosa sijaitsee osittain antiikinaikaisen Campus Martiuksen alueella ja itäosa Pincion kukkulan rinteillä.
Colonna tunnetaan ehkä parhaiten Piazza Colonnalle pystytetystä Marcus Aureliuksen pylväästä, josta koko kaupunginosa on saanut nimensä. Toinen merkittävä jäänne antiikin Roomasta on Hadrianuksen temppelin pylväikkö Piazza di Pietralla. Kaupunginosassa on myös useita suuria palatseja, kuten Italian edustajainhuoneen kokoontumispaikkana toimiva Palazzo di Montecitorio. Merkittävimpiä kirkkoja ovat Berninin enkelipatsaista kuuluisa Sant’Andrea delle Fratte, rokokootyylinen Santa Maria Maddalena, Auringon temppelin paikalle rakennettu San Silvestro in Capite sekä San Lorenzo in Lucina, yksi Rooman vanhimmista kirkoista.
Rajat.
Colonnan rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Kestomuovi

Kestomuovi eli termoplastinen polymeeri on lämmittämällä uudelleen muovattava polymeeri.
Kestomuovit muodostuvat pitkistä polymeeriketjuista, jotka sitoutuvat toisiinsa heikoilla sidoksilla. Lämmitettäessä polymeeriketjut pääsevät liikkumaan toistensa lomitse. Tämä termoplastinen ominaisuus mahdollistaa kestomuovien uudelleenmuotoilun. Kestomuovi on amorfinen aine, eli sillä ei ole tarkkaa sulamispistettä, vaan se pehmenee vähitellen lämpötilan kohotessa.
Amorfiset kestomuovit.
Amorfisten muovien sisäinen rakenne on järjestäytymätön eli amorfinen. Se tarkoittaa, että polymeerin molekyyliketjut ovat sotkeentuneet toisiinsa ilman järjestystä. Amorfisen muovin jäähtyessä sulatilasta kiinteäksi järjestäytymätön sisäinen rakenne säilyy mutta molekyyliketjujen välinen etäisyys pienenee eli sisäinen rakenne tiivistyy. Amorfiselle muoville lasisiirtymälämpötila Tg on erittäin tärkeä. Tg:n alapuolella, lasitilassa, molekyyliketjujen liike on estynyt. Siksi polymeeri on lasitilassa jäykkä, kova ja usein hauras. Tg:n yläpuolella, kumitilassa, molekyyliketjut pääsevät liikkumaan. Siksi polymeeri on pehmeä ja lämpötilan noustessa riittävästi se muuttuu juoksevaksi. Amorfisen muovin käyttölämpötila-alue on Tg:n alapuolella ja sulatyöstö- ja muovauslämpötila-alue Tg:n yläpuolella. Amorfisella muovilla ei ole sulamispistettä.
Amorfisen muovin järjestäytymättömästä sisäisestä rakenteesta seuraa, että amorfiset muovit käyttäytyvät eri tavalla kuin osakiteiset. Amorfiselle muoville on tyypillistä verrattuna osakiteiseen muoviin:
Osakiteiset kestomuovit.
Osakiteiset muovit ovat sulatilassa (lämpötila sulamispisteen yläpuolella) amorfisessa tilassa eli sisäinen rakenne järjestäytymätön. Kun lämpötila laskee alle sulamispisteen, alkaa kiteytymisprosessi, jossa osa rakenteesta kiteytyy eli molekyyliketjut laskostuvat tiiviiksi rakenteeksi. Kiteytyminen tapahtuu sulamispisteen (Tm) ja lasisiirtymälämpötilan (Tg) välissä. Tg:n alapuolelle kiteytyminen ei ole mahdollista, koska molekyyliketjujen liike on estynyt. Kiteisyysaste kertoo, kuinka monta prosenttia sisäisestä rakenteesta on kiteytynyt lopun jäädessä amorfiseksi. Kiteytyminen vaatii aikaa eli jäähtymisnopeuden kasvaessa kiteytymisaste laskee. Jos muovimateriaali ei ehdi kiteytyä riittävästi ruiskuvalussa (alhainen muottilämpötila), se pyrkii jatkamaan kiteytymistä myöhemmin, jos lämpötila nousee riittävästi yli Tg:n (jälkikiteytyminen). Jälkikiteytymisestä seuraa, että kappaleen mitat ja ominaisuudet muuttuvat. Osakiteisen muovin käyttölämpötila-alue ulottuu Tg:n yläpuolelle. Lämpötilan noustessa yli Tg:n sen jäykkyys laskee ja sitkeys kasvaa sitä vähemmän mitä korkeampi kiteisyysaste.
Sisäisestä rakenne-erosta seuraa, että osakiteiset muovit käyttäytyvät eri tavalla kuin amorfiset. Tästä voidaan johtaa osakiteisille muoveille tyypilliset ominaisuudet. Osakiteisellä muovilla on amorfiseen muoviin verrattuna yleisesti:
Seppo Haukijärvi

Seppo Armas Haukijärvi (22. helmikuuta 1937 Lahti – 2. kesäkuuta 1997) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Haukijärvi näytteli TV-elokuvissa "Miehen varjo" (Tesvisio 1960), "Jeppe Niilonpoika eli Talonpojan ihmeelliset seikkailut" (Suomen Televisio 1960), "Pikasuutarin Esko" (YLE 1971), "Hiekkakuningas" (YLE Televisioteatteri 1972), "Pimeän päivän muisto" (YLE TV2 Teatteritoimitus 1977) ja "Kiertue" (YLE TV1 Viihdetoimitus 1982) sekä tv-sarjoissa "Sirkka ja Sakari" (1975) ja "Suomalaisia tunnustuksia" (1982). Hän ohjasi TV-elokuvan "Kesätoveri" vuonna 1966 yhdessä Jarmo Niemisen kanssa.
Haukijärvi sai 1969 Lahden Teatterikerho ry:n Iivari-patsaan "Lapualaisoopperan" ohjauksesta Lahden Kaupunginteatterissa.
Lewis Baker

Lewis Renard Baker (s. 25. huhtikuuta 1995 Luton) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Stoke Cityä.
Baker aloitti jalkapallon Luton Townissa, josta hän 9-vuotiaana vuonna 2005 siirtyi Chelseaan. Seuran juniorijoukkueissa vartuttuaan hän pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa Chelsean edustusjoukkueessa 5. tammikuuta 2014, kun Chelsea voitti Derby Countyn FA Cupin vierasottelussa 2–0. Baker vaihdettiin ottelussa Oscarin tilalle 87. minuutilla. Toisen – ja samalla viimeisen – ottelunsa Chelseassa hän pelasi FA Cupissa Chesterfieldiä vastaan 2022. Hän pelasi Chelsea-vuosinaan lainasopimuksilla Sheffield Wednesdayssa, Milton Keynes Donsissa, SBV Vitessessä, Middlesbroughissa, Leedsissä, Readingissa, Fortuna Düsseldorfissa ja Trabzonsporissa ennen pysyvää siirtoaan Stokeen tammikuussa 2022.
Baker on pelannut yli 40 ottelua Englannin poikamaajoukkueissa.
Onni Salomaa (kirjailija)

Onni Juhani Salomaa (21. maaliskuuta 1937 Iisalmen maalaiskunta – 5. joulukuuta 2024) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Salomaan vanhemmat olivat Eetu Salomaa ja Hanna Niskanen. Hän kävi keskikoulun.
Onni Salomaa (säveltäjä)

Onni Aatos Salomaa (21. kesäkuuta 1919 Ulvila – 27. joulukuuta 1980 Pori) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja.
Salomaa sävelsi ja sanoitti Olavi Virran levyttämät kappaleet "Satulinna" (1938) ja "Sinulle yksin" (1952), Veikko Tuomen 1953 levyttämät kappaleet "Erokyynel" ja "Onnen tie" sekä Erkki Junkkarisen 1953 levyttämän kappaleen "Jäähyväistango". Hän sävelsi lisäksi Veikko Tuomen 1953 levyttämät kappaleet "En tiennyt silloin" ja "Ohi mennyt" jotka sanoitti Lauri Jauhiainen.
Matinjärvi (Kokemäki)

Matinjärvi on Satakunnassa Kokemäellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Sääksjärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 3,5 kilometriä pitkä laskujoki, joka virtaa Sääksjärveen. Tulo-oja yhdistää järven Kolmikouraan. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta se on myös soistunutta metsää. Järvellä ei ole asuntoja, mutta sen lähelle johtaa metsätie.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli "Suurisilmä".
Kerby Rychel

Kerby Rychel (s. 7. lokakuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatiossa. Hänet varattiin 21. pelaajana OHL:ään Barrie Coltsiin. NHL:ään Columbus varasi hänet ensimmäisellä kierroksella numerolla 19 . 
Rychel oli ennen vuoden 2013 varaustilaisuutta arvioitu yhdeksi lupaavimmista pelaajista ja todennäköisistä ensimmäisen kierroksen varauksista. Hänen isänsä on vuoden 1996 Stanley Cup -voittaja Warren Rychel.
Ura.
Maajoukkueura.
Kauden 2010-2011 aikana Rychel oli mukana kultaa voittaneessa Ontarion joukkueessa World U-17 Hockey Challengessa. Seuraavana vuonna hän oli pronssille sijoittuneen Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkueen pelaaja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Seuraavalla kaudella hänet kutsuttiin pelaamaan CHL Top Prospects Gameen.
Josh Gratton

Josh Gratton (s. 9. syyskuuta 1982) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen veljensä Brad ja serkkunsa Chris ja Danny Gratton ovat myös pelanneet jääkiekkoa ammatikseen. Gratton pelasi urallaan useassa eri liigassa ja maassa. AHL-liigan mestaruuden hän saavutti kausina 2004–2005 ja 2014–2015.
Ura.
Gratton pelasi junioriurallaan kolmessa eri OHL-joukkueessa. Parhainta tulosta hän teki viimeisellä OHL-kaudellaan 2002–2003 Kingston Frontenacsissa. Grattonia ei kuitenkaan koskaan varattu NHL:ään, ja hän teki sopimuksen AHL-liigan Cincinnati Mighty Ducksin kanssa. Osan tulokaskaudestaan hän pelasi ECHL-liigassa Cinncinnatin farmijoukkueessa.
Philadelphia Flyers teki Grattonin kanssa sopimuksen kaudelle 2004–2005. Hän vietti koko kauden Flyersin farmijoukkueessa Philadelphia Phantomsissa, jossa hän voitti AHL-liigan mestaruuden. Seuraavalla kaudella Gratton pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä, vaikkakin valtaosan kaudesta hän pelasi AHL-liigassa. Keväällä 2006 Flyers myi Grattonin Phoenix Coyotesiin vaihdossa Denis Gauthieriin. Gratton teki ensimmäisen maalinsa Coyotesissa 11. huhtikuuta 2006 Colorado Avalanchea vastaan. 
Kauden Gratton pelasi pääasiassa Coyotesissa, mutta seuraavalla kaudella hänellä oli vaikeuksia mahtua joukkueen kokoonpanoon ja hänet kaupattiinkin keväällä 2008 Fredrik Sjöströmin ja David LeNeveaun kanssa New York Rangersiin vaihdossa Marcel Hossaan ja Al Montoyaan. Tämän jälkeen Gratton pelasi Rangersin farmiseurassa Hartford Wolf Packissa. Grattonin sopimus päättyi tuohon kauteen, ja hän siirtyi vuoden sopimuksella kaudeksi pelaamaan Nashville Predatorsiin. Peliaikaa hän sai vain farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa, kunnes Philadelphia Flyers osti Grattonin takaisin vaihdossa Tim Ramholtiin.
Heinäkuussa 2009 Gratton teki yksivuotisen sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa, mutta pelasi vain seuran farmijoukkueessa Chicago Wolvesissa. Keväällä 2010 hän siirtyi Venäjän KHL-liigaan HK Vitjaziin. Gratton jatkoi Vitjazissa myös kauden 2010–2011. Gratton osallistui joukkotappeluun Avangard Omskia vastaan 10. joulukuuta 2010. Hän sai 15 ottelun pelikiellon. Kaudet 2011–2012 ja 2013–2014 Gratton pelasi Barys Astanassa. Kausien välissä hän edusti useampaa alasarjan joukkuetta.
Lokakuussa 2014 Gratton palasi Pohjois-Amerikkaan ensimmäisen kerran neljään vuoteen, kun teki kauden 2014–2015 alussa try out -sopimuksen AHL:ssä pelaavan Manchester Monarchsin kanssa. Gratton sai pelipaikan Manchesterissa ja pelasi kauden siellä.
Kauden 2015–2016 Gratton pelasi Porin Ässissä. Kauden aikana Gratton pääsi pelaamaan vain 37 ottelua saatuaan TPS:n maalivahti Teemu Lassilan mailan kasvoihinsa. 
Tammikuussa 2017 Gratton sai loppukauden mittaisen sopimuksen Jaromir Jagrin omistamaan HC Kladnon joukkueeseen Tšekin toiselle sarjatasolle. Elokuussa 2017 julkaistiin Grattonin sopimus Ranskan liigan Épinalin joukkueeseen ja myöhemmin samalla kaudella hän pelasi kolme ottelua Slovakian liigan HC Nové Zámkyssa. Kaudella 2018–2019 Gratton edusti Britannian liigassa pelaavaa Glasgow Clania ja ECHL:n South Carolina Stingraysia.
Frankie Gavin

Frankie Raymond Gavin (s. 28. syyskuuta 1985) on englantilainen nyrkkeilijä. Hän voitti kultaa nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2007 ensimmäisenä englantilaisena nyrkkeilijänä. Gavin voitti myös kevytsarjan kultaa kansanyhteisön kisoissa vuonna 2006.
Ammattiura.
Gavin siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2009. Vuonna 2011 Gavin voitti WBO Inter-Continental mestaruusvyön Young Mutleyltä. Britannian mestaruuden Gavin voitti Junior Wirreriltä vuonna 2012. Vuonna 2014 Gavin kärsi uransa ensimmäisen tappion ottelussa Leonard Bundua vastaan hajaäänituomiolla. Kamppailussa Bundu käytti Gavinia kanveesissa kuudennessa erässä. Vuonna 2015 Gavin otteli silloista IBF liiton mestari Kell Brookia vastaan mutta kärsi teknisen tyrmäystappion kuudennessa erässä.
Nic Dowd

Nicholas ”Nic” Dowd (s. 27. toukokuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkuetta Washington Capitalsia. Hän on Kingsin seitsemännen kierroksen varaus . Dowdilla on Yhdysvaltojen kansalaisuuden lisäksi Ison-Britannian kansalaisuus. 
Los Angeles Kings kiinnitti Dowdin tulokassopimuksella 1. huhtikuuta 2014.
Huhtikuussa 2025 Dowd solmi Capitalsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kuuden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Michael Mersch

Michael Mersch (s. 2. lokakuuta 1992) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. 
Merschin isä Mike on entinen puolustaja, joka pelasi urallaan IHL:ssä.
Mersch pelasi juniorina USHL-liigassa, josta Los Angeles Kings varasi hänet vuoden 2011 varaustilaisuudessa. Hän siirtyi varauksen jälkeen pelaamaan yliopistojääkiekkoa Wisconsinin yliopiston. Keväällä 2014 Mersch teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Los Angelesin kanssa. Mersch pelasi neljän kauden aikana 17 NHL-ottelua pelaten lähinnä seuran farmijoukkueessa AHL-liigassa.
Kesällä 2018 Mersch siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Dallas Starsiin.
Campitelli

Campitelli on Rooman kymmenes rione, jota ympäröivät luoteessa Sant’Angelo ja Pigna, koillisessa Monti, kaakossa Celio, etelässä San Saba ja lounaassa Ripa. Sen koko on noin 60 hehtaaria, väkiluku 600 ja väestötiheys 1 000 asukasta neliökilometrillä (2013). Koska Campitellin alasta lähes 70 prosenttia sijaitsee arkeologisilla alueilla, se on Rooman harvimmin asuttu rione. Sen alueella sijaitsee kaksi Rooman seitsemästä kukkulasta – Capitolium ja Palatium.
Rooman rioneista juuri Campitelli houkuttelee eniten turisteja, sillä sen alueella sijaitsivat Rooman valtakunnan keskeisimmät paikat: Capitolium, Palatium ja Forum Romanum. Capitoliumin laella on Michelangelon suunnittelema Piazza del Campidoglion aukio ja Musei Capitoliniin museoryhmä sekä Rooman kaupungintalona toimiva Palazzo Senatorio. Palatiumia pidetään Rooman syntypaikkana, jossa naarassusi imetti Romulusta ja Remusta. Esihistoriallisten löydösten lisäksi sieltä on löydetty jäänteitä useista keisarillisista palatseista.
Forum Romanum oli Rooman valtakunnan tärkein forum, jolla sijainneista rakennuksista ovat parhaiten säilyneet Castorin ja Polluxin temppeli, Julius Caesarin temppeli, Mamertiinien vankila, Curia Julia, Saturnuksen temppeli, Vestan temppeli, Romuluksen temppeli, Tituksen riemukaari, Septimius Severuksen riemukaari sekä Cloaca maxima, Rooman ensimmäinen viemärijärjestelmä. Campitellin pohjoislaidalla sijaitsee myös valtava (1885–1911), jonka on arvosteltu peittävän näkymän Capitoliumille ja Forum Romanumille.
Rajat.
Campitellin rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Viipurin saksalainen seurakunta

Viipurin saksalainen seurakunta (, ) oli Viipurissa toiminut saksalainen luterilainen seurakunta, joka perustettiin vuonna 1743. Se lakkautettiin virallisesti muiden luovutettujen alueiden seurakuntien tavoin vuonna 1950. Seurakunnasta on myös käytetty nimitystä ruotsalais-saksalainen seurakunta. Saksalaisia oli Viipurin väestöstä parhaimmillaan noin 12 % aivan 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1939 heitä oli kaupungin vajaasta 80 000 asukkaasta noin 900.
Ruotsin kuningatar Kristiina antoi luvan saksankielisen seurakunnan perustamiselle Viipuriin jo vuosina 1636 ja 1651. Lopulta se toteutui vasta 1743, kaupungin ollessa osa Venäjän keisarikuntaa, jolloin saksalainen seurakunta erotettiin Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnasta. Oman kirkon seurakunta sai vuonna 1799, kun se rakensi Paraatikentän laidalle Pietari–Paavalin kirkon. Samaa kirkkoa käyttivät myös Viipurin ruotsinkieliset. Saksalaisella seurakunnalla oli kaupungin muiden seurakuntien tavoin oma hautausmaa-alue Sorvalin ja Ristimäen hautausmailla.
Vuonna 1906 maa- ja kaupunkiseurakunta jaettiin kolmeen osaan, joista yksi oli Viipurin kaupungin ruotsalainen seurakunta. Se jatkoi läheistä yhteistyötä saksalaisen seurakunnan kanssa, Pietari-Paavalin kirkon lisäksi myös kirkkoneuvoston ja taloudenhoidon muodossa. Vuonna 1932 ne rakensivat yhteisen seurakuntatalon.