tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Uladzimir Tšapelin

 
Uladzimir Vitalevitš Tšapelin (, latinal. "Uładzimir Vitalevič Čapielin", , s. 15. heinäkuuta 1988 Mogiljov, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Mahiljou, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä.
Tšapelin debytoi ampumahiihdon maailmancupissa kaudella 2010–2011 Anterselvan normaalimatkan kilpailussa. Hän oli 25:s ja saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Tšapelinin paras sijoitus maailmancupin osakilpailuissa on kolmas sija, jonka hän saavutti normaalimatkalla Östersundin osakilpailussa kaudella 2016–2017.
Tšapelin kilpaili sekä Sotšin 2014 että Pyeongchangin olympialaisissa 2018 viidellä matkalla ollen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan Sotšin sprintissä 29:s. Pyeongchangin sekaviestissä Valko-Venäjä oli viides. MM-kilpailuihin Tšapelin on osallistunut vuosina 2011, 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2019. Kontiolahdella 2015 hän oli neljäs sekaviestissä, Oslossa 2016 kolmastoista pikakilpailussa ja yhteislähdössä sekä Östersundissa 2019 viidestoista yhteislähdössä. Vuonna 2009 Tšapelin voitti pronssia nuorten MM-viestistä Canmoressa.
Malyševin tehdas

Malyševin tehdas () on Harkovassa sijaitseva Ukrainan valtion omistama puolustus- ja rautatiekaluston valmistaja. Tehdas perustettiin vuonna 1895 nimellä Harkovan veturitehdas (). Vuosina 1928–1936 sen nimi oli Harkovan Kominternin veturitehdas Kominternin mukaan, jonka jälkeen vain tehdas nro. 183.
Tehtaalle perustettiin 1927 panssarivaunujen suunnitteluosasto, joka myöhemmin tunnetaan nimillä HKBM (ХКБМ), OKB-520, KB-60 tai Morozovin suunnittelutoimisto (KMDB). Osastolla työskentelivät mm. Aleksandr Morozov ja Mihail Koškin.
Tehtaan kalusto evakuoitiin toisen maailmansodan aikana Nižni Tagiliin ja yhdistettiin Uralvagonzavodin kanssa, jolloin perustettiin V. I. Stalinin mukaan nimetty tehdas nro. 183, josta tuli maailman suurin panssarivaunujen valmistaja. Sodan jälkeen osa tuotannosta palautettiin Harkovaan, jossa perustettiin Harkovan dieseltehdas nro. 75. Vuonna 1957 se nimettiin toisen maailmansodan aikaan panssarivaunujen valmistuksesta vastanneen kansankomissaari Vjatšeslav Malyševin mukaan.
Tehdas valmisti Neuvostoliiton vuoden 1959 Etelämanner-retkeä varten nimen "Harkovtšanki" () saaneita telaketjullisia erikoisajoneuvoja lumella ja jäätiköllä kulkemiseen. 
Nyttemmin tehdas on osa Ukrainan valtion aseteollisuuskonserni Ukroboronpromia.
Tiina Alahuhta-Kasko

Tiina Inkeri Alahuhta-Kasko (s. 1981) on Marimekon toimitusjohtaja 9. huhtikuuta 2015 alkaen. Hän on ollut Marimekon palveluksessa vuodesta 2005. Aikaisemmin Alahuhta-Kasko toimi yrityksen operatiivisena johtajana vuodesta 2014 sekä markkinointijohtajana ja johtokunnan jäsenenä vuodesta 2011 alkaen. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. 
Alahuhta-Kaskon siirtyessä toimitusjohtajaksi yhtiön pääomistaja ja aikaisempi toimitusjohtaja Mika Ihamuotila siirtyi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi. 
Alahuhta-Kasko toimii myös hallituksen jäsenenä Aalto-yliopistossa ja Keskossa. 
Alahuhta-Kaskon isä on yritysjohtaja Matti Alahuhta.
Peppe Femling

Peppe Femling (s. 24. maaliskuuta 1992) on ruotsalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa Tullus SG -seuraa. 
Femling hiihti avausosuuden Ruotsin voittaessa kultaa miesten viestissä Pyeongchangin olympialaisissa 2018 sekä saavuttaessa hopeaa Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 ja pronssia Oberhofin MM-kilpailuissa 2023. Hän oli Pokljukassa lisäksi viidestoista normaalimatkalla.
Femling debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2014 Oberhofissa sijoittuen sprintissä sijalle 91. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2015 sijoittuen Holmenkollenin normaalimatkan kilpailussa sijalle 21. Toistaiseksi parhaan maailmancup sijoituksensa yhdeksännen-sijan Femling saavutti normaalimatkan kilpailussa Canmoressa helmikuussa 2019 ja Kontiolahden pikakilpailussa maaliskuussa 2022.
Femling on kilpaillut myös maastohiihdossa esimerkiksi Scandinavian Cupissa. Maastohiihdossa hän edustaa Högby GIF -seuraa.
Florentin Pogba

Florentin Pogba (s. 19. elokuuta 1990 Conakry, Guinea) on guinealais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa AS Saint-Étienneä. Vasenjalkainen Pogba on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Guinean jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Pogban ammattilaisuran ensimmäinen seura oli Ligue 2:ssa pelannut CS Sedan Ardennes, jota hän edusti vuodet 2011–2012 tehden 45 pelaamassaan Ligue 2:n ottelussa neljä maalia.
Syyskuussa 2012 Pogba siirtyi Ligue 1:n AS Saint-Étienneen, mutta hänet lähetettiin saman tien kaudeksi 2012–2013 lainalle takaisin Sedaniin, jonka paidassa hän pelasi kauden aikana 35 Ligue 2 -ottelua ja teki niissä kolme osumaa. Kaudeksi 2013–2014 Pogba palasi takaisin Saint-Étienneen. Hän debytoi seuran paidassa joulukuussa 2013 Montpellier HSC:tä vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan eli kaudella 2013–2014 Pogba pelasi neljä liigaottelua ilman osumia. Kaudella 2014–2015 Pogba teki Ligue 1 -uransa avausmaalin, joulukuussa 2014 niin ikään Montpellier HSC:n verkkoon. Hän debytoi kauden aikana myös Eurooppa-liigassa.
Maajoukkueura.
Pogba pelasi vuonna 2011 Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, mutta päätti valita kuitenkin synnyinmaansa Guinean jalkapallomaajoukkueen. Hän debytoi siinä elokuussa 2010 ystävyysottelussa Malia vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon myös vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa pelaten turnauksessa kahdessa Guinean ottelussa.
Muuta.
Myös Pogban kaksoisveli Mathias Pogba ja pikkuveli Paul Pogba ovat ammattilaisjalkapalloilijoita. Mathias pelaa niin ikään Guinean maajoukkueessa, kun taas yhtenä maailman lupaavimpana nuorena jalkapalloilijana pidetty Paul pelaa Manchester Unitedissa ja Ranskan maajoukkueessa.
Tšeljabinskin traktoritehdas

Tšeljabinskin traktoritehdas (, TšTZ) on vuonna 1933 perustettu konetehdas Tšeljabinskissa Itä-Uralilla.
Tehdas perustettiin ensimmäisen viisivuotissuunnitelman mukaan neuvostohallituksen vuoden 1929 päätöksellä nimellä I. V. Stalinin Tšeljabinskin traktoritehdas (). Vuonna 1941 sen nimeksi vaihdettiin Panssariteollisuuden kansankomissariaatin Kirovin tehdas Tšeljabinskissa () ja vuosina 1971–1992 se oli V. I. Leninin mukaan nimetty Tšeljabinskin traktoritehdas.
Tehdas perustettiin yhdysvaltalaisten ja muiden ulkomaalaisten asiantuntijoiden avulla. Tehtaan suunnitteli Albert Kahn Inc. Detroitista. Ensimmäisen valmistettavan traktorin malliksi otettiin amerikkalainen Caterpillar 60. Ensimmäisen mallin nimeksi tuli Stalinets-60 (S-60). Vuonna 1937 alkoi dieselkäyttöisen, Pariisin maailmannäyttelyssä jo palkitun 65-hevosvoimaisen Stalinets-65:n valmistus. Maaliskuussa 1940 valmistui 100 000. traktori. Samana vuonna tehdas aloitti myös KV-panssarivaunun koesarjan.
Toisen maailmansodan aikana Tšeljabinskiin evakuoitiin kokonaan tai osin seitsemän tehdasta, joista muodostettiin epävirallisesti Tankograd-nimellä tunnettu tehdas. Merkittävimmät kokonaan siirretyt tehtaat olivat Harkovan moottoritehdas nro 75 ja Leningradin Kirovin tehdas, minkä vuoksi tehdas sai sen nimen. Tehtaassa koottiin 18 000 panssariajoneuvoa ja 48 500 dieselmoottoria.
Sodan jälkeen jatkettiin traktoreiden valmistusta. Miljoonas traktori TšTZ-merkillä valmistui 1984.
Venäjän federaatio yksityisti tehtaan 1992 ja 1998 se ajautui konkurssiin. Tuotantoa jatkoi TšTZ-Uraltrak. Maaliskuussa 2011 Uralvagonzavod osti 63,3 % osuuden tehtaasta, jolloin sen kokonaisomistukseksi tuli 80 % ja loput olivat Tšeljabinskin alueen hallinnolla.
Pivdenmaš

Pivdenmaš (myös JuMŽ, ЮМЗ, , "A. M. Makarovin mukaan nimetty eteläinen koneenrakennustehdas", "Južmaš") on Ukrainassa Dniprossa sijaitseva avaruustekniikan ja siviilituotteiden valmistaja.
Dnepropetrovskissa aloitettiin 1944 uuden autotehtaan rakennus, mutta vuonna 1951 suunnitelmia muutettiin ja tehtaan tarkoitukseksi tuli mannertenvälisten ohjusten valmistus. Tehdas tunnettiin aluksi vain nimellä №586. Tehdas oli Neuvostoliiton pääasiallinen rakettivalmistaja. Se valmisti mm. ensimmäiset ydinkärkiset R-5-ohjukset.
Tehdas nimettiin myöhemmin ensimmäisen johtajansa (1961–1986) Aleksandr Makarovin (1906–1999) mukaan. Vuonna 1954 Mihail Jangel muodosti tehtaan suunnitteluosastosta erillisen suunnittelutoimiston OKB-586, joka nykyisin tunnetaan nimellä Pivdenne.
Kylmän sodan päätyttyä tehdas joutui supistamaan tuotantoaan, ja Neuvostoliiton hajottua se joutui siirtymään siviilituotantoon. Kantorakettien lisäksi tuotannossa olivat ainakin johdinautot.
Venäjä ilmoitti alkuvuodesta 2015, että se ei jatkaisi Dnepr-rakettien laukaisuja, eikä se ollut enää kiinnostunut ostamaan Zenit-raketteja. Seuraava Zenit-raketti laukaistiin vasta joulukuussa 2017.
Pivdenmašin valmistamalla ytimellä varustettu Antares-raketti laukaistiin Virginian Wallops Islandilta lokakuussa 2016. Raketin tehtävä oli tarvikkeiden kuljetus kansainväliselle avaruusasemalle.
Thomas Crownin tapaus

Thomas Crownin tapaus ("The Thomas Crown Affair") on Norman Jewisonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, jonka pääosissa ovat Steve McQueen ja Faye Dunaway. Vuonna 1968 ensi-iltansa saanut elokuva oli kaksi kertaa Oscar-ehdokkaana, Michel Legrandin alkuperäismusiikista ja hänen säveltämästään tunnuskappaleesta ”The Windmills of Your Mind”, joka voittikin parhaan laulun Oscarin. Elokuvasta tehtiin uudelleenfilmatisointi vuonna 1999 nimellä "Seikkailija Thomas Crown".
Juoni.
Bostonilainen miljonääri Thomas Crown suunnittelee ja toteuttaa taidokkaan pankkiryöstön. Vakuutusyhtiön palkkaama tutkija alkaa tutkia ryöstöä ja pääsee Crownin jäljille.
Tuotanto.
"Thomas Crownin tapauksessa" käytetään runsaasti elokuvan tekoaikaan uutta, kanadalaisen Christopher Chapmanin kehittämää "multi-dynamic image" -tekniikkaa, joka mahdollisti filmikuvapinnan jakamisen useammiksi ruuduiksi (”split screen”) ja näiden ruutujen liikuttamisen kuvapinnalla. Työläs optista tulostinta käyttävä menetelmä kehitettiin Montrealin maailmannäyttelyyn tuotettuja uudenlaisia audiovisuaalisia esityksiä varten. Elokuvassa tekniikkaa käytetään erityisesti tarkasti ajoitetun, eri puolilla kaupunkia tapahtuvan ja puhelujen avulla koordinoidun ryöstöoperaation kerronnassa.
Musiikki.
"Thomas Crownin tapaukseen" tarvittavan musiikin säveltäjäksi pyydettiin alun perin Henry Mancinia, joka kieltäytyi mutta suositteli tehtävään ranskalaista Michel Legrandia. Kun tavallisesti elokuva leikataan ensin ja musiikki tehdään vasta leikattuun elokuvaan, tässä tehtiin päinvastoin: Legrand sävelsi ja nauhoitti edeltä käsin jazztyylisiä instrumentaaliosuuksia, joiden rytmiin elokuva sitten leikattiin. Purjelentokohtaukseen sävelletystä ja aviopari Alan ja Marilyn Bergmanin tajunnanvirtaa muistuttavasti sanoittamasta laulusta ”The Windmills of Your Mind” tuli kansainvälinen hitti ja ikivihreä, josta on levytetty satoja tulkintoja. Laulua tarjottiin ensin Andy Williamsin esitettäväksi, mutta tämän kieltäydyttyä tehtävä annettiin brittinäyttelijä Rex Harrisonin pojalle Noel Harrisonille, joka teki tuolloin uraa Yhdysvalloissa.
Lähiöunelmia

Lähiöunelmia ("Suburgatory") on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja. Se alkoi ABC-kanavalla 28. syyskuuta 2011 ja päättyi 14. toukokuuta 2014. Suomessa Sub-kanava aloitti sarjan esittämisen 9. syyskuuta 2013. Sarjasta julkaistiin yhteensä kolme tuotantokautta, ja viimeinen kausi alkoi Suomessa 17. marraskuuta 2014. Sarjan kolmas kausi sisältää 13 jaksoa.
Sarjan englanninkielinen nimi on yhdistelmä sanoista "suburban" ’esikaupunki’ ja "purgatory" ’kiirastuli’.
Juoni.
Sarja kertoo sinkkuisä George Altmanista, joka päättää muuttaa New Yorkin hulinasta hiljaiseen lähiöön Chatswiniin antaakseen tyttärelleen Tessalle paremman elämän. Tessa ei kuitenkaan ole innoissaan muutosta "Stepfordin naiset" -tyyppiseen painajaiseen, jonka naapurusto vaikuttaa ahdistavan ”täydelliseltä”.
Teemu Elo

Teemu Elo on suomalainen muusikko, joka on soittanut muun muassa yhtyeissä Circle, Ektroverde, Office Building ja Teemu Elon Puhuvat Eläimet. Parhaiten hänet tunnetaan 1991 toimintansa aloittaneen Circlen jäsenenä, jonka kitaristi-laulajana Elo vaikutti vuoteen 2001 saakka. Lisäksi hän on muun muassa tuottanut Ville Leinonen &amp; Valumon albumin "Kimaltavia unelmia". 
Koulutukseltaan Elo on lääkäri ja hän työskentelee psykiatrian erikoislääkärinä Satakunnan sairaanhoitopiirissä.
Petter Filenius

Petter Filenius (26. huhtikuuta 1704 Röddinge, Ruotsi – 2. kesäkuuta 1780 Lidingö, Ruotsi) oli ruotsalainen piispa ja valtiopäivämies, joka toimi myös Turun akatemian teologian professorina ja rehtorina.
Elämäkerta.
Fileniuksen vanhemmat olivat Röddingen kirkkoherra Petter Filenius (Petrus Nicolai, k. 1731) ja Judit Dorotea Winqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi Lundissa 1721 ja valmistui filosofian maisteriksi Lundin yliopistosta 1730. Filenius oleskeli Englannissa ja Ranskassa vuosina 1736–1739 ja opiskeli muun muassa Oxfordin yliopistossa 1736. Hänet vihittiin papiksi 1740 Turun hiippakunnassa ja hänestä tuli samana vuonna teologian tohtori.
Filenius oli Turun akatemian toisena filosofian apulaisena vuodesta 1731 sekä ensimmäisenä filosofian apulaisena ja akatemian sihteerinä vuodesta 1732, mutta näitä virkoja hoiti sijainen. Hänestä tuli Turun akatemian kreikan ja heprean kielten professori 1735 ja kolmas teologian professori 1741. Filenius toimi samalla palkkapitäjänsä Naantalin ja Raision kirkkoherrana vuodesta 1741 sekä Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1741–1742. Hän oli Turun akatemian rehtorina 1741–1742 mutta pakeni pikkuvihan aikana Ruotsiin. Ruotsissa Filenius oli sitten Lundin yliopiston itämaisten kielten ja kreikan professorina vuodesta 1742, Linköpingin tuomiorovastina vuodesta 1744 ja Linköpingin hiippakunnan piispana vuodesta 1761. Hän oli valtiopäivämiehenä 1746–1747, 1751–1752, 1755–1756, 1760–1762, 1765–1766, 1769–1770, 1771–1772 sekä toimi valtiopäivien puhemiehenä 1761, 1765–1766 ja 1769–1770.
Filenius oli naimisissa 1740–1766 Ulrika Benzelstjernan (k. 1766) kanssa ja vuodesta 1767 Maria Worsterin kanssa.
Vicente Engonga

Vicente Engonga Maté (s. 20. lokakuuta 1965 Barcelona) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana. Marraskuussa 2014 Engonga aloitti juniorivalmentajana hongkongilaisessa Kitchee SC:ssä. Hänellä on myös Päiväntasaajan Guinean kansalaisuus.
Engonga pelasi vuosikaudet alasarjoissa, kunnes nousi Espanjan pääsarjaan Primera Divisióniin 25-vuotiaana Real Valladolidin hankkiessä hänet kesällä 1991. Engonga pelasi Primera Divisiónissa 11 peräkkäistä kautta vuosina 1991–2002 edustaen Real Valladolidin lisäksi Celta Vigoa, Valenciaa ja Mallorcaa. Yhteensä hän pelasi maan pääsarjassa 327 ottelua. Ammattilaisuransa päätteeksi Engonga pelasi kaudella 2002–2003 Espanjan Segunda Divisiónin Real Oviedossa 11 ottelua ja Englannin 1. divisioonan Coventry Cityssä kahdeksan ottelua.
Espanjan maajoukkueessa Engonga pelasi 14 ottelua vuosina 1998–2000. Engonga oli mukana EM-kilpailuissa 2000 pelaten yhdessä ottelussa. Hän tuli vaihdosta kentälle 89. minuutilla Juan Carlos Valerónin tilalle ottelussa Sloveniaa vastaan alkulohkovaiheen toisella kierroksella 18. kesäkuuta.
Engonga valmensi Päiväntasaajan Guinean maajoukkuetta vuosina 2008–2009 ja Mallorcan B-joukkuetta vuonna 2011.
Prospekt

Prospekt on vuonna 2000 ilmestynyt Circlen seitsemäs studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen levy, jolla on mukana myös kosketinsoittaja ja laulaja Mika Rättö. Toinen uusi soittaja levyllä oli rumpali Tomi Leppänen, josta Rätön tapaan tuli myöhemmin Circlen vakinainen jäsen. Vierailevana esiintyjänä levyllä on muun muassa näyttelijä Markku Peltola. "Prospektia" on pidetty yhdessä "Andexeltin" (1999) sekä "Taantumuksen" (2000) kanssa Circlen merkittävimpänä levynä ja sitä on kutsuttu jopa yhdeksi koko 2000-luvun parhaista albumeista.
Vuonna 2002 brittiläinen Static Caravan -levymerkki julkaisi "Prospektin" vinyylinä ja 2011 se ilmestyi uudelleen CD-muodossa brasilialaisen Essence Musicin julkaisemana. Kummassakin versiossa on bonuskappaleena Jyväskylän Ilokivessä 9. marraskuuta 2001 äänitetty "Työläisten laulu".
Taantumus (albumi)

Taantumus on vuonna 2001 ilmestynyt Circlen kahdeksas studioalbumi. Levyllä ovat toista kertaa mukana kosketinsoittaja-laulaja Mika Rättö sekä rumpali Tomi Leppänen, jotka myöhemmin liittyivät yhtyeeseen vakituisiksi jäseniksi. Muina vierailijoina levyllä on muun muassa näyttelijä Markku Peltola. Albumia on pidetty vuotta aikaisemmin ilmestyneen "Prospektin" ohella Circlen parhaimpiin kuuluvana, kriitikoiden ylistämä levy sai esimerkiksi Soundi-lehden arvostelussa täydet viisi tähteä.
Ektro Records julkaisi albumin uudelleen vuonna 2009 CD-muodossa ja Svart Records puolestaan tuplavinyylinä 2011. Molemmissa on mukana myös bonuskappaleita, joista "Poltto" on äänitetty livenä Turun Säätämöllä 8. marraskuuta 2001.
Luettelo jalkapallon Euroopan cupin ja Mestarien liigan loppuotteluista

Mestarien liiga ("UEFA Champions League") on Euroopan jalkapalloliiton järjestämä vuosittainen jalkapallokilpailu Euroopan eri maiden korkeimpien sarjatasojen parhaimmille joukkueille. Ensimmäistä kertaa kilpailu järjestettiin kaudella 1955–1956, jolloin se tunnettiin nimellä Euroopan Cup. Kaudesta 1992–1993 lähtien kilpailu on tunnettu nimellä Mestarien liiga. Alun perin turnaukseen osallistuivat vain eri maiden korkeimpien sarjatasojen mestarit sekä kilpailun puolustava mestari. Vuonna 1997 sääntöjä muutettiin niin, että myös kovatasoisten sarjojen toiseksi sijoittuneet saivat osallistua kilpailuun. Uudessa formaatissa puolustava mestari ei saanut automaattisesti paikkaa kilpailun seuraavalle kaudelle, ennen kuin vuonna 2005 sääntömuutoksen johdosta silloinen hallitseva mestari englantilainen Liverpool sai osallistui kaudelle 2005–2006.
Ennen vuotta 2009 oli voimassa säännös, jonka mukaan joukkueen voittaessa kilpailun kolme kertaa peräkkäin tai yhteensä viisi kertaa historiansa aikana, sai se kauden voittajalle jaettavan palkintopokaalin pysyvään omistukseensa. Kilpailun historian aikana yhteensä viisi joukkuetta ovat olleet etuoikeutettuja tähän menettelyyn Real Madrid, Ajax, Bayern München, Milan ja Liverpool. Vuodesta 2009 eteenpäin alkuperäinen palkintopokaali, joka myönnetään kilpailun voittaneelle joukkueelle, palautetaan UEFA:n haltuun ja voittajalle valmistetaan pokaalista oikeita mittasuhteita vastaava kopio.
Kilpailu on saanut koko historiansa aikana yhteensä 22 eri voittajaa. Entinen voittoja kilpailussa on saavuttanut espanjalainen Real Madrid, joita on kertynyt yhteensä 15 kappaletta. Samainen seura pitää myös hallussaan ennätystä peräkkäisistä voitoista, joita on viisi vuosina 1956–1960. Eniten toisia sijoja (7) kilpailussa on saavuttanut Juventus. Ainoa joukkue, joka on ollut kolme kertaa loppuottelussa ja hävinnyt ne kaikki, on Atlético Madrid. Maista Espanjalla on eniten kilpailun voittoja yhteensä 20 kappaletta, jotka ovat jakautuneet kahden joukkueen kesken (Real Madrid 15 ja Barcelona 5). Englantilaisten seurojen osallistuminen kilpailuun estettiin viideksi vuodeksi vuonna 1985 Heysel-stadionilla tapahtuneen mellakan seuraumuksena.
Mestaruudet.
Seuroittain.
&lt;section begin=seuroittain/&gt;
&lt;section end=seuroittain/&gt;
Maittain.
&lt;section begin=maittain/&gt;
&lt;section end=maittain/&gt;
Turnauksen historian aikana loppuottelu on pelattu yhteensä kahdeksan kertaa samasta maasta tulevien joukkueiden välillä: espanjalaisten välillä vuosina 2000, 2014 ja 2016, englantilaisten vuosina 2008, 2019 ja 2021, italialaisten vuonna 2003 ja saksalaisten vuonna 2013.
Amerikkalaisen jalkapallon III-divisioona

Amerikkalaisen jalkapallon III-divisioona oli SAJL:n järjestämä miesten neljänneksi korkein sarjataso ja samalla amerikkalaisen jalkapallon alin kotimainen sarjataso vuosina 2014–2018. Sarja perustettiin kaudelle 2014 jakamalla suureksi paisunut II-divisioona kahtia. Sarjan loppuottelun nimi on Tinamalja, joka päätettiin liiton järjestämän nimikilpailun perusteella. Kausi 2018 jäi sarjan viimeiseksi, sillä II- ja III-divisioonat yhdistettiin vuonna 2019.
III-divisioonan alapuolella oli vielä lajin 7vs7-sääntömuutoksella pelattu harrastesarja, IV-divisioona, niin sanottu Äijäliiga. Harrastesarjaa tituleerataan nykyään III-divisioonaksi.
III-divisioonan kaudet.
Kausi 2018
Otteluohjelma ja tulokset liiton sivuilla
Kausi 2017
Otteluohjelma ja tulokset liiton sivuilla
Kausi 2016
Kausi 2015
Kaudella 2015 runkosarjassa pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka jälkeen kuusi parasta joukkuetta eteni pudotuspeleihin. Välierien voittajat kohtasivat loppuottelussa, II Tinamaljassa, jonka voitti Pori Bears kaatamalla Nokia Ghosthuntersin.
Kausi 2014
Kausi 2014 oli ensimmäinen 11 miehen III-divisioonassa. Sarjaan otettiin edellisen kauden II-divisioonan pudotuspelien ulkopuolelle jääneet joukkueet ja uusina seuroina miesten sarjoihin osallistuneet Kotka Eagles sekä Lohja Lions. Helsinkiläinen East City Giants selviytyi runkosarjan voittajaksi voitettuaan toiseksi sijoittuneen Mikkeli Bouncersin keskinäisessä ottelussa. ECG sai näin suoran paikan loppuottelussa. Bouncers puolestaan voitti välierässä runkosarjan kolmanneksi sijoittuneen Raisio Oakmenin lukemin 25-6 ja eteni finaaliin. Loppuottelussa, I Tinamaljassa, Bouncers puolestaan oli ECG:tä vahvempi ja voitti sarjan mestaruuden numeroin 22-14.
Kauden jälkeen Bouncers ja ECG kohtasivat II-divisioonan nousukarsintaotteluissa II-divisioonan viidenneksi ja kuudenneksi sijoittuneet Helsinki Wolverines II:n ja Sipoo Bulldogsin. Bouncers voitti omassa ottelussaan Bulldogsin ja ECG puolestaan hävisi Wolverines II:lle.
Tamminokkavarpunen

Tamminokkavarpunen ("Mycerobas affinis") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tamminokkavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Thaimaassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nokinokkavarpunen

Nokinokkavarpunen ("Mycerobas melanozanthos") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nokinokkavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Katajanokkavarpunen

Katajanokkavarpunen ("Mycerobas carnipes") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Katajanokkavarpusta tavataan laajalla alueella Aasian keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pablo Iglesias Turrión

Pablo Iglesias Turrión (s. 17. lokakuuta 1978 Madrid) on espanjalainen poliitikko ja politiikan tutkija. Iglesias oli Podemos-puolueen pääsihteeri 2014−2021. Iglesias toimi Pedro Sánchezin hallituksen varapääministerinä ja sosiaalisista oikeuksista ja Agenda 2030:stä vastaavana ministerinä 2020−2021.
Iglesias oli Euroopan parlamentin jäsen 2014–2015. Hän toimi yliopistonlehtorina 2008–2013 Madridin Complutense-yliopistossa. 
Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden tohtori (Universidad Complutense de Madrid, 2008). Hän on opiskellut myös Universidad Carlos III:ssa Madridissa ja European Graduate Schoolissa Sveitsissä.
Iglesias on julkaissut runsaasti akateemista kirjallisuutta ja artikkeleita. Hän on juontanut televisiossa ja internetissä "La Tuerka" ja "Fort Apache" -keskusteluohjelmia. 
Pablo Iglesiasin poliittinen ura alkoi Espanjan kommunistisen puolueen nuorisoliitossa, jossa hän oli jäsenenä 1990-luvulla.
Marraskuussa 2019 pidetyissä ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa Podemos sai liittolaisineen (Unidas Podemos) 35 paikkaa ja vaalien jälkeen muodostettiin sosialistien (PSOE) johtama pääministeri Pedro Sánchezin koalitiohallitus, jossa olivat mukana PSOE ja Podemos. Pablo Iglesias tuli yhdeksi hallituksen varapääministereistä vastuualueinaan sosiaaliset oikeudet ja kestävä kehitys.
Anže Semenič

Anže Semenič (s. 1. elokuuta 1993) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edustaa NSK Trzic Trifixiä ja hänen valmentajanaan toimii Igor Medved.
Semenič saavutti lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2018 hopeaa joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli neljästoista.
Semenič debytoi mäkihypyn maailmancupissa tammikuussa 2013 Wisłan suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 40. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Vikersundin lentomäkikilpailusta helmikuussa 2015 sijoituttuaan sijalle 26. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Planican lentomäessä maaliskuussa 2015. Ensimmäisen palkintosijansa, ja voittonsa, hän saavutti Zakopanessa tammikuussa 2018.
Continental Cupissa Semenič on saavuttanut kahdeksan voittoa ja yhteensä neljätoista palkintosijaa.
Vuonna 2013 Semenič voitti nuorten joukkuemäen MM-kultaa Liberecistä normaalimäen kilpailusta
Myllyteatteri

Myllyteatteri on vuonna 2003 Helsingissä perustettu ammattiteatteriryhmä, joka tekee teatteriesityksiä ja tapahtumia. Myllyteatteri toimii Helsingistä käsin kotimaassa ja kansainvälisesti. Ryhmän taiteellisena johtajana toimii ohjaaja-käsikirjoittaja Miira Sippola. Myllyteatterin jäsenet ovat esittävän taiteen ammattilaisia.
Myllyteatterin nimi tulee ajatuksesta panna samaan myllyyn teatterin kaikki elementit, ja työryhmän yhteisen taiteellisen prosessin myötä koostaa elementeistä monikudelmaisia (polyfonisia) teoksia ja tapahtumia. Myllyteatterin nimi viittaa myös Myllysaliin, vanhaan myllyyn ja muuntamoon Suomenlinnassa, jossa ryhmä aloitti toimintansa vuonna 2003. Erilaisten elementtien yhdistäminen sekä paikkasidonnaisuus (site spesific) ovat olleet toiminnan alusta pitäen ryhmän esitystoiminnan lähtökohtia. 
Toiminta ja ansiot.
Esitys Tapaus Gaala vuonna 2014 oli Myllyteatterin 10-vuotisjuhlaesitys, ja lapsuusmuistoista ja Suomen historiasta koostettu mielen karuselli. 
Vuosina 2011–2012 Myllyteatteri vastasi mittavan Divina Commedia -teatterihankkeen taiteellisesta ja tuotannollisesta johtamisesta ja toteutuksesta. Kaksivuotisessa EU-hankkeessa, Danten Jumalainen näytelmä käännettiin teatteriksi monikansallisena työryhmänä sekä kotimaassa että ulkomailla. Hankkeen lopputulos Divina Commedia 2.0 valmistettiin Portugaliin marmorikaivokselle, jossa se esitettiin Escrita Na Paisagem -festivaalilla 4.–7.7.2012. 
Divina Commedia kutsuttiin vierailulle Skupi ITF -teatterifestivaaleille Makedoniaan marraskuussa 2012, jossa esitys näytettiin Makedonian Kansallisteatterissa. Teos palkittiin festivaalin ”Best Performance” -palkinnolla. 
Myllyteatteri järjesti Tragediakilpailut ja TeatteriTeltan Rautatientorille 2008.
Kansainvälisyys.
Myllyteatterin jäsenet ovat hakeneet koulutusta ja esiintymiskannuksiaan Euroopasta, Yhdysvalloista, Japanista ja Venäjältä. Kansainväliset yhteistyöprojektit, ulkomaanvierailut ja teatterityön hahmottaminen kansainvälisesti leimaavat Myllyteatterin toimintaa.
Fyysinen harjoittelu.
Myllyteatteri harjoittaa fyysistä näyttelijäntyötä Suzuki Acting Method- ja Viewpoints-metodien, sekä ryhmän itse kehittämien harjoittelumuotojen avulla. Myllyteatterin yhteydessä toimii säännöllisesti harjoitteleva treenikollektiivi. Teatteri on järjestänyt useita fyysisen teatterin työpajoja.
Luis Amado Tarodo

Luis Amado Tarodo (tai pelkkä Luis Amado; s. 4. toukokuuta 1976 Arganda del Rey, Madrid) on espanjalainen futsalmaalivahti. Hän edustaa Espanjan pääsarjan Inter Movistaria ja on pelannut myös Espanjan futsalmaajoukkueessa. Amado on yksi maailman kaikkien aikojen parhaista futsalmaalivahdeista, hänet valittiin vuosina 2003 ja 2004 maailman parhaaksi maalivahdiksi.
Maajoukkueura.
Kolmiin MM-kilpailuihin osallistunut Amado on voittanut Espanjan maajoukkueen kanssa MM-kilpailuista kaksi MM-kultaa vuosina 2000 ja 2004 sekä yhden hopean vuodelta 2008. EM-kilpailuista hän on saavuttanut peräti viisi kultamitalia vuosilta 2001, 2005, 2007, 2010 ja 2012 sekä yhden EM-hopean vuodelta 1999. Amado on pelannut Espanjan maajoukkueessa 135 maaottelua. 
Seurajoukkueura.
Amado on edustanut vuodesta 2001 asti Inter Movistaria, jonka paidassa hän on pelannut lähes 350 ottelua ja onnistunut maalinteossakin 16 kertaa. Espanjan mestaruuden hän on voittanut kuusi kertaa, cup-mestaruuden seitsemän kertaa ja supercupin peräti yhdeksän kertaa. UEFA Futsal Cupin mestaruuksia Amadolla on kolme kappaletta. Hänet on valittu seitsemän kertaa sarjan vuoden maalivahdiksi ja liigamestaruuteen päättyneellä kaudella 2007-2008 myös koko sarjan parhaaksi pelaajaksi. Ennen jaksoaan Interissä Amado edusti Caja Segoviaa ja Atlético Madrid Leganésia.
Craig Noone

Craig Stephen Noone (s. 17. marraskuuta 1987 Kirkby) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa walesilaista Cardiff Cityä. Vasenjalkainen Noone on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Noone aloitti uransa alasarjojen Skelmerdale Unitedissa, jota hän edusti vuodet 2005–2007. Vuodet 2007–2008 hän pelasi puolestaan Burscoughissa, jossa pelejä kertyi 24 ja maaleja neljä. Heinäkuussa 2008 Noone siirtyi Southportiin, jossa hän pelasi vain yhden ottelun, ennen kuin siirtyi elokuussa 2008 Englannin mestaruussarjan Plymouth Argyleen.
Plymouth Argyle.
Noone pelasi Plymouthissa kolme kautta, joista viimeisen Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösliigassa ja kaksi edellistä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa. Syyskuusta 2009 marraskuuhun 2009 hän oli lainalla Ykkösliigan Exeter City FC:ssä, jossa hän teki seitsemässä ottelussa kaksi maalia. Plymouthin paidassa Noone pelasi 55 ottelua, joissa syntyi viisi osumaa.
Brighton &amp; Hove Albion.
Tammikuussa 2011 Noone siirtyi Ykkösliigan Brighton &amp; Hove Albioniin, joka nousi kauden 2010–2011 jälkeen Mestaruussarjaan voitettuaan Ykkösliigan mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Noone pelasi Mestaruussarjassa 33 ottelua ja teki kaksi osumaa. Kaiken kaikkiaan Noone pelasi Brightonin paidassa 59 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi.
Cardiff City.
Elokuussa 2012 Noone siirtyi useiden valioliigaseurojen kiinnostuksesta huolimatta Mestaruussarjan walesilaiseen Cardiff Cityn. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan seurassa 32 ottelua, joissa syntyi seitsemän osumaa. Kaudeksi 2013–2014 Cardiff nousi Valioliigaan voitettuaan Mestaruussarjan ja Noone teki pääsarjadebyyttinsä marraskuussa 2013 Manchester Unitedia vastaan ja pääsarjauran ensimmäinen ja kauden 2013–2014 ainoa osuma syntyi tammikuussa 2014 toisen manchesterilaisseuran Manchester Cityn verkkoon. Kaudella 2013–2014, jonka jälkeen Cardiff putosi takaisin Mestaruussarjaan, Noone teki 17 pelaamassaan valioliigaottelussa yhden osuman. Mestaruussarjassa kaudella 2014–2015 Noone on ollut joukkueen avainpelaajia.
Jessica Jaymes

Jessica Jaymes (8. maaliskuuta 1979 Anchorage, Alaska, Yhdysvallat – 17. syyskuuta 2019 San Fernando), oikealta nimeltään Jessica Michael Redding, oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Jaymes työskenteli opettajana, kunnes aloitti uransa pornonäyttelijänä vuonna 2002. Elokuussa 2008 hän oli "Penthousen" kansikuvatyttönä. Hänet löydettiin kuolleena asunnostaan 17. syyskuuta 2019.
Roger the Engineer

Roger the Engineer on brittiläisen The Yardbirdsin albumi vuodelta 1966. Albumi julkaistiin tällä nimellä Yhdysvalloissa, Britanniassa nimenä oli vain Yardbirds. "Roger the Engineer" on vakiintunut albumista käytetyksi nimeksi.
Joihinkin albumin uusintajulkaisuihin on lisätty alun perin vain singlenä julkaistut kappaleet "Happenings Ten Years Ago" ja "Psycho Daisies". Niissä kitaristeina ovat Jeff Beck ja Jimmy Page. Bassoa soittaa Chris Dreja Paul Samwell-Smithin erottua yhtyeestä.
Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset ovat kokoonpanon yhteisiä.
Raitoonlammi

Raitoonlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa Raitoon kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee pari metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 3,5 kilometriä pitkä laskuoja Urjalan Sokealammille, joka laskee vuorostaan Sokeaojaa myöten Koijokeen eli Kojonjokeen.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on keskellä Raitoon kylää. Rannoille on rakennettu runsaasti asuntoja. Länsirannalla sijaitsee vuonna 1947 valmistunut Raitoon Vilpola , joka toimii edelleen tanssilavana.
Luonnonhistoria.
Raitoon alue kohosi jääkauden jälkeen merestä ensimmäisten joukossa. Jos kasvaneen saaren notkoon syntyi tuolloin järvi, saattaa Raitoonlammi olla 11 200 vuotta vanha.
Ivar Lo-Johansson

Ivar Lo-Johansson (alkujaan Karl Ivar Johansson; 23. helmikuuta 1901 Ösmo, Södermanland – 11. huhtikuuta 1990 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija, joka on yksi maan työväenkirjallisuuden johtohahmoista. Hän syntyi maatyöläisperheeseen ja kuvasi useissa romaaneissaan ja novelleissaan eeppisellä tyylillä maaseudun köyhän väestön elämää. 
Lo-Johansson oli itseoppinut kirjailija ja ansaitsi nuorena elatuksensa muun muassa postimiehenä ja rakennustyömiehenä. Vuodesta 1922 alkaen hän sai tilapäistöitä sosiaalidemokraattisten lehtien "Nynäshamns tidning" ja "Lidingö Tidning" toimittajana. Tällöin hän päätti pyrkiä kirjailijaksi ja teki laajan Euroopan-matkan nähdäkseen maailmaa. Matkustelu ja matkakirjojen teko säilyi hänen keskeisenä harrastuksenaan myöhemminkin. Vuonna 1933 julkaistu romaani "Hyvää yötä, maa" (Godnatt, jord) on omaelämäkerrallinen kuvaus ruotsalaisen maatyöväen arjesta ja kasvavan nuoren toiveista ja pettymyksistä.
Uransa jälkipuolella Lo-Johansson julkaisi neliosaisen muistelmakirjojen sarjan, josta nuoruusajan kuvaus "Veräjä" (Pubertet) palkittiin Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnolla 1979. Hän sai ruotsalais-norjalaisen Dobloug-palkinnon vuonna 1953.
Sokealammi

Sokealammi on Pirkanmaalla Urjalassa Raitoon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria ja se on kilometrin pituinen ja 150 metriä leveä. Järveen laskee kolme tulo-ojaa, joista yksi on Raitoonlammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven luonaisrannalla, josta saa alkunsa 7 kilometriä pitkä Sokeaoja, joka laskee Koijokeen eli Kojonjokeen.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Eteläranta kohoaa jyrkkänä Sokealmminvuorelle. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja ja pohjoispäässä sijaitsee yksi tila.
Liigacup 2011

Liigacup 2011 oli alkuvuodesta 2011 pelattu jalkapallokilpailu, johon osallistuivat Veikkausliigan 14 joukkuetta. Se oli järjestyksessään 15. Liigacup. 23. huhtikuuta pelatussa loppuottelussa FC Honka voitti Tampere Unitedin 3-0.
Alkulohkovaihe.
Kilpailun alkulohkovaiheessa joukkueet jaettiin kahteen seitsemän joukkueen lohkoon, joissa joukkueet kohtasivat toisensa kertaalleen. Neljä parasta kummastakin lohkosta pääsi puolivälieriin.
Halinanlammi

Halinanlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 7,0 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee kolme pelto- ja metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy ensin Sokeaojaan ja sitten Koijokeen eli Kojonjokeen.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta rajautuu peltomaahan pohjoisessa. Itäranta nousee jyrkästi Halinanvuorelle, joka yltää 137,4 metriä merenpinnan yläpuolelle. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja.
Säännöstely.
Järven vedenpintaa seurataan jatkuvasti ja säännöstellään padolla.
Historia.
Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli piirrettynä ja sen nimi kirjoitettiin "Halinajärvi".
Valijärvi

Valijärvi on Kanta-Hämeessä Forssan ja Tammelan rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 87,3 hehtaaria ja sen pituus on kaksi kilometriä ja leveys 700 metriä. Järveen laskee useita suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,2 metriä pitkä laskuoja Koijokeen eli Kojonjokeen.
Järven rantaviiva on 7,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suomaata ja hiekkaharjua, mutta paikoin myös moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järveä rajoittaa pohjoisessa Valiharju, joka jatkuu Pahurinharjuna lähes Koijärven kylälle saakka. Muissa ilmansuunnissa rannat ovat metsäistä suota. Idässä sijaitsee Valinsuo ja lännessä Valijärvensuo. Etelä- ja pohjoisrannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja. Järvellä on 10 pientä luotomaista saarta, jotka ovat kaikki rakentamattomia.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wälijärvi".
Ahvenlammi (Forssa)

Ahvenlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 50 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa kaksi kilometriä pitkä laskuoja Koijokeen eli Kojonjokeen.
Järven rantaviiva on 0,64 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu muutama loma-asunto, joille johtaa tiet Matkusta ja Humppilasta.
Daley Sinkgraven

Daley Sinkgraven (s. 4. heinäkuuta 1995 Assen) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayer Leverkusenia. Vasenjalkainen Sinkgraven on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
SC Heerenveen.
Sinkgravenin kasvattajaseura on Heerenveen, johon hän liittyi vuonna 2008. Edustusjoukkueen paidassa Eredivisiessä Sinkgraven debytoi tammikuussa 2014 Roda JC:tä vastaan. Kaudella 2013–2014 hän pelasi Eredivisiessä 15 peliä ilman maaleja. Avausmaali Eredivisiessä syntyi syyskuussa 2014 AZ:n verkkoon. Kauden 2014–2015 syyspuoliskolla Sinkgraven pelasi Heerenveenin paidassa 20 ottelussa, joissa hän osui neljästi.
Ajax.
Tammikuussa 2015 Sinkgraven siirtyi Eredivisien suurseuraan Ajaxiin arviolta seitsemän miljoonan euron siirtosummalla, mikä teki Sinkgravenista seuran kalleimman oston sitten Miralem Sulejmanin ja vuoden 2008. Sinkgraven debytoi Ajaxin paidassa AZ:tä vastaan helmikuussa 2015. Hän pelasi seitsemän ottelua Ajaxin tiellä Eurooppa-liigan hävinneeksi finalistiksi 2017. Hän pelasi yhdeksän ottelua Ajaxin voittaessa Alankomaiden-mestaruuden 2019.
Sinkgraven kärsi Ajax-vuosinaan useista loukkaantumisista joutuen muun muassa jättämään polvivamman vuoksi yhteensä 80 ottelua väliin vuosina 2017–2018. Pahimmillaan hän oli yli vuoden sivussa marraskuulta 2017 joulukuulle 2018. Hän pelasi Eredivisiessa kaikkiaan 63 ottelua, joissa teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ja Eurooppa-liigassa 13 ottelua.
Leverkusen.
Sinkgraven siirtyi Bundesliigan Bayer Leverkuseniin viidellä miljoonalla eurolla kesällä 2019. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 13 ottelua, Mestarien liigassa kaksi ottelua ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi Bundesliigassa 22 ottelua ja Eurooppa-liigassa neljä ottelua.
Maajoukkueura.
Sinkgraven on pelannut Alankomaiden alle 17-, 18-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Muuta.
Sinkgravenin isä on entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja Harry Sinkgraven.
Päivännoutokasvit

Päivännoutokasvit (Cistaceae) on pienehkö kasviheimo koppisiemenisten Malvales-lahkossa. Heimon tunnettuja sukuja ovat kistukset ("Cistus"), päivänkilot ("Fumana"), pensasnoudot ("Halimium"), päivännoudot ("Helianthemum"), pikkunoudot ("Lechea") ja noudokit ("Tuberaria"). Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi päivännoutokasveihin kuuluva laji: kultapäivännouto ("Helianthemum nummularium"), joka esiintyy yleisenä vain Ahvenanmaalla.
Tuntomerkit.
Päivännoutokasvit ovat aromaattisia ruohoja tai pensaita, joilta juurikarvat puuttuvat. Karvat on rauhasmaisia, yksinkertaisia, kimpuiksi järjestyneitä tai tähtimäisiä. Lehtiasento on tavallisesti vastakkainen, joskus kierteinen. Lehdet ovat hammaslaitaisia, sulka- tai kourasuonisia, toisinaan korvakkeellisia; kannat ovat leveitä, jopa parittain yhteen kasvaneita. Verho- ja terälehdet ovat enemmän tai vähemmän kohdakkaisia. Verholehtiä on tavallisesti viisi, joista kaksi ulointa on muita pienempiä. Terälehdet ovat sulkeutuneina laskostuneita. Heteitä on tavallisesti paljon, joskus vain kolme, ja ne ovat usein kosketusherkkiä. Sikiäin on yhdislehtinen, kolmen tai 5–10 emilehden muodostama, ja siinä on tavallisesti laitaistukat. Vartalo on ontto, luotit pieniä tai pallomaisia ja/tai liuskaisia, nystypintaisia. Kussakin emilehdessä on yksi tai useampia suoria siemenaiheita. Siemenkuori on usein limautuva. Alkio on vaihtelevissa määrin voimakkaasti käyristynyt, pitkä, ja siinä on ohuet ja käyrät tai poimuttuneet sirkkalehdet sekä lyhyt ja tukeva sirkkajuuri.
Levinneisyys.
Päivännoutokasvien levinneisyys käsittää Euraasian, Pohjois-Afrikan, Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan eteläosat. Välimeren alue on heimon monimuotoisuuskeskus. Päivännoutokasvit kasvavat avoimilla ja aurinkoisilla kasvupaikoilla hiekkaisella tai kalkkipitoisella kasvualustalla.
Luokittelu.
Päivännoutokasvit, Sarcolaenaceae-heimo ja siipipuukasvit (Dipterocarpaceae) kuuluvat Malvales-lahkon evoluutiopuussa samaan kehityshaaraan eli kladiin, jota luonnehtivat sienijuuret, putkisolut (trakeidit), ellaghappo, erityskanavat, usein kahden ulomman verholehden erilaisuus muihin verholehtiin nähden, nivelettömät heteenpalhot, suorat siemenaiheet, siemenkuoren eksotegmen-kerroksen invaginaatio kalatsan alueella, siemenkuoren tulppamainen muodostuma, jossa on ydin ja rengasmainen annulus, sekä tärkkelyspitoinen endospermi.
Suvut.
Päivännoutokasvien heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja 175 lajia. Suurimmat suvut ovat päivännoudot ("Helianthemum", 80–110 lajia), kultanoudot ("Crocanthemum", 24 lajia) ja kistukset ("Cistus", 18 lajia). Päivänkiloja ("Fumana") on yhdeksän eurooppalaista lajia. Se on ainoa heimon suku, jonka kukissa on joutoheteitä.
Heimon suvut ovat:
Salatut elämät – 1. esityskausi (kevät 1999)

Salatut elämät -saippuasarjan ensimmäinen kausi esitettiin alun perin MTV3-kanavalla keväällä 1999. Se esitettiin uusintana kesällä 2003.
Kauden jaksot 1–90 julkaistiin DVD-bokseilla vuosina 2011 ja 2012. Osa kohtauksista sisältää tekijänoikeuksilla suojattua musiikkia, jotka on jouduttu peittämään uusilla musiikeilla.
Ensimmäinen jakso julkaistiin mtv-palvelussa 22. huhtikuuta 2021 osana "Pöllötöllö"-ohjelmaa.
Tiivistelmä juonesta.
Talonmiespariskunta Ulla ja Seppo Taalasmaa on kutsunut poliisin tutkimaan, miksi heidän naapurinsa Tyyne Puustinen ei avaa ovea. Hänet löydetään asunnostaan kuolleena, ja tapausta alkaa tutkia rikoskomisario Susanne Viita. Poliisien rikkoman oven vuoksi useampi talon asukkaista pääsee käymään murhapaikalla. Lopulta virkavalta yllättää Sepon nauttimassa konjakkia ilman lupaa. Hän myös varastaa Tyynen arvotavaroita, sillä on kiinnostunut antiikista.
Jukka Salin palaa uuden vaimonsa Hannan kanssa Pihlajakadulle, ja he paljastavat menneensä naimisiin. Aleksi ja Saku ottavat asian hyvin vastaan. Perheen kuopus Silja ei hyväksy asiaa, sillä haluaisi hänen äitinsä Maaritin palaavan vielä yhteen Jukan kanssa.
Toni Veijalainen on tavannut baarissa Jenni Vainion ja päätyy asumaan tämän ja Jennin siskon Katjan luokse. Jenni erotettiin koulusta, eikä pysty maksamaan osuutta vuokrasta, jonka vuoksi halusi Tonin heidän alivuokralaisekseen. Aki Nikkinen ja Markus Ekholm perustavat kahvila Barbaarin. Katja lupautuu kahvilan sisustussuunnittelijaksi, mutta myöhemmin pettyy Akiin, sillä tämä käytti hyväksi hänen tunteitaan saadakseen työn ilmaiseksi. Aki kiinnostui Jennistä ja tämän seurauksena Katja oli vihainen myös siskolleen.
Ismo Laitela on leskeksi jäänyt kauppias, jolla on lapset Miia ja Kalle. Hän omistaa Ismon Valinta -nimisen kioskimaisen kaupan ja vastustaa Barbaarin avaamista, sillä pelkää menettävänsä asiakkaita. Hän ei pidä Akista, sillä tämä on sortunut tekemään rikoksia.
Elina on tyytymätön Aleksiin, sillä tämä ei ole pitänyt yhteyttä ollessaan armeijassa. Lopulta syyksi paljastuu, että Jukka maksoi Kari Taalasmaalle pysyäkseen erossa Aleksista. Kari pahoinpiteli Elinan raiskausta yrittäneen miehen ja tämän vuoksi Jukka ei pitänyt Taalasmaita sopivana seurana.
Hanna tapaa yksinäisen juristi Laura Kivirannan ja heistä tulee ystäviä. He menevät käymään Tyynen asunnolla ja Hanna ottaa Tyynen päiväkirjat luettavakseen. Hän epäilee Sakua murhaajaksi merkintöjen pohjalta ja poliisi alkaa tutkimaan Sakun osallisuutta Tyynen kuolemaan. Markus kolaroi Lauran auton ja heille syntyy kulissisuhde, sillä Laura haluaa edetä työurallaan. Selviää, että Lauran konservatiivinen pomo Taisto Ruukki pitää avioliittoon sitoutuneista työntekijöistä.
Markus ja Aki muuttavat Tyynen vanhaan asuntoon. Aki alkaa nähdä painajasia muuton jälkeen. Paljastuu, että Aki oli Puustisen asunnossa ennen kuin tämä kuoli.
The Madden Brothers

The Madden Brothers on vuonna 2011 perustettu pop rock- ja folk rock -musiikkia esittävä duo, jonka muodostavat Good Charlotte -yhtyeen veljekset Joel ja Benji Madden. Duon kotipaikka on Los Angeles. The Madden Brothers on Maddenin veljesten sivuprojekti Good Charlotten ohella.
The Madden Brothersin esikoisalbumi "Greetings from California" ilmestyi Capitol Recordsin kustantamana syyskuussa 2014. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "Dear Jane" ja "We Are Done". Kappaleista jälkimmäinen pääsi myös EA Sportsin FIFA 15 -pelin soundtrackille. Ensimmäisen singlensä, "Let The World Be Stillin", duo julkaisi jo vuonna 2012.
Vuonna 2014 Maddenin veljekset olivat "The Voice Kids Australian" ensimmäisen kauden yhtenä tuomarina.
Juho Kauro

Juho Kauro (s. 19. helmikuuta 1990) on suomalainen koripalloilija.
Pelaajaura.
Kalajoelta kotoisin oleva Kauro on Kokkolan NMKY:n kasvatti. Kauden 2007–2008 hän pelasi Äänekosken Huiman A-nuorten joukkueessa, ja kaudella 2008–2009 hän pelasi A-nuorten SM-sarjaa HoNsU:ssa voittaen ikäluokan SM-pronssia. Samalla kaudella hän pelasi myös kahdeksassa miesten I-divisioonaottelussa BC Jyväskylän joukkueessa. Kaudella 2009–2010 Kauro ei pelannut miesten korkeimmilla sarjatasoilla, mutta seuraavalla kaudella hän kuului Kauhajoen Karhun Korisliigajoukkueeseen, jossa pelasi kymmenessä ottelussa 0,4 pisteen ja 0,5 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Seuraavalla kaudella Kauro edusti divisioonaseura BC Nokiaa.
Syyskuussa 2012 I-divisioonassa pelannut Oulun NMKY ja Kauro tekivät pelaajasopimuksen. Tätä ennen hänelle oli tehty polvileikkaus.
Achates Thuneberg

Karl Gustaf Achates Thuneberg () oli apteekkari, joka perusti Suomen ensimmäisen puuhiomon. 
Thunebergin vanhemmat olivat everstiluutnantti Karl Johan Thuneberg ja Agata Vilhelmina Jack. Hän toimi apteekkioppilaana Helsingissä ja farmaseuttina Pietarissa ja Helsingissä sekä proviisorina Tammisaaressa ja Viipurissa. Itsenäisenä apteekkarina hän oli Viipurissa appensa aiemmin omistamassa apteekissa 1859-1879. Thuneberg sai 1853 oikeudet öljytehtaaseen Viipurin maalaiskunnan Kintereenkylässä, jonne hänen appensa oli muuttanut perheineen luovutettuaan apteekkioikeutensa vävylleen. 1860 Thuneberg rakensi Suomen ensimmäisen puuhiomon Viipurin maalaiskuntaan Hounijoen Kintereenkoskeen. Hiomakoneen keksinnön oikeudet hän oli ostanut 1856 viipurilaiselta kirjanpainajalta Carl Wilhelm Holmströmiltä. Keksintö ei kuitenkaan toiminut tyydyttävästi ja Thuneberg joutui kehittämään edelleen hiontamenetelmää ja siihen perustuvaa konetta. Se rakennettiin Paul Wahl &amp; Co:n tehtailla Varkaudessa ja sillä tuotettiin puupahvia ja ainakin vuoteen 1875 saakka. Tehtaasta myytiin pahvin ohella myös ylimääräistä puuhioketta. Thuneberg ei kuitenkaan saanut apteekkarin toimensa ohella tehdastaan kehittymään kilpailukykyiseksi. 
Thunebergin puoliso vuodesta 1851 oli Anna Elisabet Berg, Viipurin 1. apteekin omistajan Alexander Bergin tytär (s. 1832).