tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Esmeraldas (Ecuador)

Esmeraldas on samannimisen maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 154 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee rannikolla, ja sen kuuluisat uimarannat ovat turistien suosiossa. Iso osa väestöstä on afrikkalaistaustaista.
Sundasalmen taistelu

Sundasalmen taistelu oli toisessa maailmansodassa keisarillisen Japanin laivaston ja liittoutuneiden laivasto-osaston välinen meritaistelu Sundasalmessa, Alankomaiden Itä-Intiassa. Japanilaiset olivat kukistaneet edellisenä päivänä liittoutuneet Jaavanmeren taistelussa. Taistelu alkoi 28. helmikuuta 1942 ja päättyi japanilaisten voittoon seuraavana päivänä. Taistelussa japanilaiset upottivat Yhdysvaltain laivaston raskaan risteilijän "USS Houstonin", Australian kuninkaallisen laivaston kevyen risteilijän "HMAS Perthin" ja Alankomaiden kuninkaallisen laivaston hävittäjän "Hr. Ms. Evertsenin". Japanilaiset menettivät omassa tulituksessaan yhden miinanraivaajan ja yhden joukkojenkuljetusaluksen. Lisäksi kolme joukkojenkuljetusalusta vaurioitui pahoin. Taistelussa menehtyi 1071 liittoutuneiden sotilasta ja 10 japanilaissotilasta. Lisäksi 675 liittoutuneiden sotilasta joutui sotavangiksi. Taistelun seurauksena japanilaiset toteuttivat onnistuneen maihinnousun Jaavalle.
Linkkejä.
Audio Secrecy

Audio Secrecy on yhdysvaltalaisen Stone Sourin kolmas studioalbumi. Se äänitettiin yhtyeen ja tuottaja Nick Raskulineczin kanssa Blackbird Studiolla Nashvillessa, Tennesseessä. 10. kesäkuuta yhtye julkaisi ilmaisen kappaleen nimeltään "Mission Statement", joka myöhemmin julkaistiin singlenä iTunesissa. Ensimmäinen virallinen single "Say You'll Haunt Me" kuitenkin julkaistiin 6. heinäkuuta 2010. Audio Secrecy on myös yhtyeen ensimmäinen albumi, jossa ei ole "Parental Advisory" -tarraa. Albumi on omistettu Slipknotin basistille Paul Graylle, joka kuoli keväällä 2010 ja albumi on myös viimeinen jossa soittaa basisti Shawn Economaki.
Albumi sai pääosin hyvän vastaanoton kriitikoilta. Laulaja Corey Taylor sai kiitosta hyvästä äänenkäytöstään Albumi oli TOP 10:ssä useissa maissa ja Yhdysvalloissa se myi 46 000 kappaletta ensimmäisellä viikolla ja kipusi Billboard 200 -listan sijalle 6. Suomessa albumi debytoi virallisen albumilistan sijalla 23.
Corey Taylor on myöhemmin pitänyt albumia uransa ainoana suvantokohtana. Hänen mukaansa levy-yhtiö Roadrunnerin emoyhtiö Atlantic painosti yhtettä tekemään pop-henkisempiä radiokelpoisia kappeleita. Hän joutui soittamaan Atlanticin emoyhtiö Warner Music Groupin johtajalle saadakseen albumin tuottajaksi Nick Raskulineczin. Yhtye näki ristiriidat levy-yhtiön kanssa turhauttavina, vaikka Nick pyrki pitämään yhtyeen puolia. Kappaleet "Pieces" ja "Imperfect" olivat alkujaan Taylorin sooloalbumille tarkoitettuja kappaleita, mutta Atlanticin painostuksesta ne päätyivät "Audio Secrecylle".
Ilmari Poijärvi

Joosef Ilmari Poijärvi (vuoteen 1906 "Boijer"; 11. syyskuuta 1892 Inkoo – 30. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen maataloustieteilijä. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kotieläinhoidon tutkimuslaitoksen johtaja ja professori 1928–1957 ja Helsingin yliopiston ruokintaopin dosentti 1930–1958. Hän oli Maataloustieteellisen Aikakauskirjan päätoimittaja 1936–1958. Lisäksi hän oli Helsingin maanviljelyslyseon johtaja ja opettaja 1920–1923 sekä Suomen Maataloustieteellisen seuran puheenjohtaja 1932–1933 ja 1936–1937.
Ilmari Poijärven veljenpoika oli koulu- ja musiikkimies, professori L. Arvi P. Poijärvi.
Edmonton Rush

Edmonton Rush on vuonna 2006 perustettu sisälacrossen ammattilaisseura Edmontonista, Albertasta. Joukkue pelaa National Lacrosse Leaguessa. Joukkue oli alun perin Syracuse Smash (1998–2000). Smash muutti Ottawaan ja siitä tuli Ottawa Rebel. Rushin omistaja Bruce Urban kuitenkin osti seuran 2006 ja siirsi sen nykyiselle paikalleen Edmontoniin. NLL ilmoitti joukkueen liittymisestä sarjaan 6. toukokuuta 2006 ja joukkueen nimi ilmoitettiin 9. kesäkuuta.
Kaudella 2012 pelattu Rushin ja Minnesota Swarmin välinen ottelu oli NLL:än historian toiseksi pisin. Minnesota voitti ottelun 9–10 ja ottelu kesti 72 minuuttia ja 23 sekuntia. Joukkue on lisäksi voittanut historiansa aikana neljä palkintoa: kaudella 2012 Kyle Rubisch valittiin liigan parhaaksi puolustajaksi, kaudella 2010 Brodie Merril valittiin pelipaikkansa parhaaksi ja Derek Keenan parhaaksi toimitusjohtajaksi ja yhdessä Washington Stealthin Chris Hallin kanssa parhaaksi valmentajaksi.
Rush on pelannut kerran liigan mestaruusottelussa, vuonna 2012 Rochester Knighthawksia vastaan. Edmontin johti ottelua puoliajalla jo 1–5, mutta lopulta Rochester voitti mestaruuden maalein 9–6.
EPS (tiedostomuoto)

EPS eli Encapsulated PostScript on Adoben kehittämä kuvien, tekstin ja grafiikan tulostamiseen ja painamiseen soveltuva PostScript-tiedostomuoto.
EPS-tiedosto sisältää tietoja kuvan koosta, tulostustarkkuudesta, kirjasimista sekä muita muotoilu- ja tulostustietoja.
Aue

Aue on kaupunki Saksassa Erzgebirgen vuoristossa Saksin osavaltiossa. Se sijaitsee Zwickauer Mulde -joen rannalla. Se on vuodesta 2006 kuulunut Silberbergin kaupunkiyhtymään, johon kuuluvat myös Lauter, Lößnitz, Schneeberg, Schwarzenberg ja Bad Schlema. Auen asukasluku on ollut suurimmillaan vuonna 1950 yli 40 000, nykyään noin 17 000. Kaupungissa on tekstiili- ja metalliteollisuutta, muun muassa nikkelin hyödyntämistä ja uushopean valmistusta. Kaupungin jalkapallojoukkue on FC Erzgebirge Aue.
Historiaa.
Aue on kehittynyt Zellen luostarin ympärille. Erzgebirgeltä on kaivettu tinapitoista kassiteriittia ja hopeaa keskiajalta lähtien. Paikannimi "Awe" mainitaan jo vuonna 1286. Aluetta hallitsi uuden ajan alussa Saksin vaaliruhtinas. Vuonna 1698 seudulta löydettiin kaoliinia, jota hyödynnetään Meißenin posliinissa. 1700-luvulla koettiin Auessa tulvia ja nälänhätää.
1900-luvulla alkoi uusi teollistumiskausi. Kansallissosialisteilla oli kaupungissa paljon vaikutusvaltaa 1930-luvulla. Teollistuminen jatkui sodan jälkeen DDRssä. 2000-luvulla kaupungin valtapuolue on CDU, mutta myös alueellisilla ryhmillä ja Linkellä on kannatusta.
Punainen nauha

Punainen nauha () on lyhyt kankaasta tehty silmukka, jolla kantaja osoittaa tukensa AIDSiin sairastuneille.
The Red Ribbon Projectin perusti newyorkilainen Visual AIDS -taiteilijaryhmä vuonna 1991. He halusivat punasen nauhan olevan ilman tekijänoikeuksia, ettei kukaan yksittäinen ihminen tai organisaatio voisi hyötyä sen käytöstä. Punaisen nauhan tarkoitus on olla tietoisuuden symboli eikä kaupallinen työkalu.
Visual AIDS -ryhmän taiteilijat halusivat luoda visuaalisen symbolin osoittamaan myötätuntoa AIDSiin sairastuneita ihmisiä ja heidän hoitajiaan kohtaan. Sen innoittajana olivat keltaiset nauhat, joilla kunnioitetaan Persianlahden sodassa palvelleita amerikkalaisia sotilaita. Punainen väri valittiin sen yhteydestä vereen ja intohimon ajatuksesta – ei vain vihaa, vaan myös rakkautta. Ensimmäisenä nauhaa käytti julkisesti Jeremy Irons vuoden 1991 Tony-palkintogaalassa. Nauhasta tuli pian tunnettu kansainvälinen AIDS-symboli, ja siitä tuli poliittisesti korrekti muotiasuste, jota julkisuuden henkilöt pitivät takinliepeessään.
The Freddie Mercury Tribute Concertissa, joka järjestettiin Lontoon Wembley Stadiumilla pääsiäissunnuntaina 1992, yleisölle jaettiin yli 100 000 punaista nauhaa, ja sitä käyttivät myös esiintyjät, kuten George Michael. Punainen nauha on edelleen vahva voima taistelussa lisätä yleisön tietoisuutta HIV:stä ja AIDSista, ja lobbauksessa saada lisärahoitusta AIDS-palveluihin ja -tutkimukseen.
Punainen nauha on otettu 1.
joulukuuta olevan maailman AIDS-päivän symboliksi.
Symbolina Yhdysvaltojen sitoutumisesta torjumaan maailman AIDS-epidemiaa presidentti George W. Bushin hallinto ripusti 8,53 metrin korkuisen punaisen nauhan Valkoisen talon pääoven yläpuolelle maailman AIDS-päivänä 2007. Nykyään tämä on vuotuinen perinne, mutta silloin se herätti nopeasti huomiota, koska se oli ensimmäinen banneri, merkki tai symboli, joka näkyvästi roikkui Valkoisessa talossa.
Jo ennen kuin punaisesta nauhasta tuli AIDSin symboli, sitä käytettiin symbolina rattijuopumusten ehkäisylle. Kampanja alkoi vuonna 1986, ja sitä organisoiva järjestö, Mothers Against Drunk Driving (Äidit rattijuoppoutta vastaan), toivoo etenkin nuorten autoilijoiden sopivan juoppokuskista jo ennen baari-iltaan lähtemistä sekä tarjoavan kotibileissään myös alkoholittomia vaihtoehtoja ja yösijan niille, jotka eivät muuten pääse kotiin.
Juha Vahe

Juha Vahe (s. 1957 Rauma) on Turussa asuva tietokirjailija, jonka tuotanto kattaa laajalti suomalaista talous-, paikallis- ja sotahistoriaa. Monet hänen historiaa käsittelevät teoksensa keskittyvät Lounais-Suomen yhteiskunnalliseen kehitykseen. Vaheen tapa kuvata todellisuutta ympäristön ja siinä toimivien ihmisten tekojen kautta on omiaan esimerkiksi sotahistoriallisissa kuvauksissa, jota edustaa esim. ”Kenraali Paavo Talvela sodan ja rauhan tehtävissä”.
Tuotanto
Tehtävät
Merijoki (Yläne)

Merijoki on Laajoen vesistöön kuuluva joki Yläneellä Pöytyän kunnassa. Se on Elijärven ainoa laskujoki ja se laskee Lampsijärveen. Myös Vaskijärven luonnonpuistossa sijaitsevan Iso-Valasen vedet virtaavat Merijokeen. Lisäksi joki saa vettä sen eteläpuolisilta Haraissuolta ja Pajusuolta.
Joessa on sijainnut saha vuodesta 1746, jolloin Heinijoen kyläläiset rakensivat jokeen ensimmäisen sahan. Vuodesta 1908 eteenpäin paikalla on toiminut Mäkilän Saha -niminen yritys.
Bernt

Bernt on muun muassa Saksassa ja Skandinavian maissa esiintyvä miehen etunimi, Bernhard-nimen lyhentymä.
Suomessa nimi Bernt on vuonna 2025 annettu alle 609 miehelle ja alle viidelletoista naiselle. Berntin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 19. huhtikuuta
Suomen Yrittäjänaiset

Suomen Yrittäjänaiset on valtakunnallinen järjestö, joka tekee vaikuttamistyötä yrittäjänaisten hyväksi. Suomen Yrittäjänaisten tavoitteena on edistää yrittäjänaisten tasa-arvoista asemaa yhteiskunnassa ja vaikuttaa yrittämistä kannustavaan päätöksentekoon Suomessa ja Euroopan unionissa.
Yrittäjänaisten kärkitavoitteena on pitkään ollut vanhempainvapaiden kustannusten tasa-arvoinen jakaminen. Naiset hoitavat perhevapaista yli 90 % ja tämän johdosta naisvaltaisilla aloilla kannetaan perheen ja työn yhteensovittamisen sekä niihin liittyvien kustannusten taakka. 
Suomessa tasa-arvo on monissa asioissa jo pitkällä, mutta yhä 
Yrittäjänaisten tavoitteena on edistää naisten yrittäjyyttä edistämällä naisten mahdollisuuksia. 
Suomen Yrittäjänaisten päätavoitteet hallituskaudelle 2023 -2026 kiteytyvät kolmen teeman alle. Näitä ovat: yrittämisen kannattavuus, yrittäjän sosiaaliturva ja hyvinvointi, toimivat markkinat ja kannuste työllistää. Verotuksen on kaikin tavoin kannustettava riskinottoon ja yrittämiseen. Vakaan ja ennakoitavan toimintaympäristön kehittäminen luo pohjaa kasvulle ja yrittäjyydelle Jatkossa vastuu on kannettava laajemmin yhdessä. Yritystoimintaan kuulumattomat kulut, kuten perhevapaakustannukset tai sairaan lapsen hoidosta aiheutuvat kulut tulee maksaa yhteisestä, ei yrittäjän pussista. Nämä osaltaan raivaavat työllistämisen esteitä ja riskejä.   
Yrittäjänaisiin kuuluu noin 60 paikallisyhdistystä ja reilut 4000 jäsentä eri puolilla Suomea. Suomen Yrittäjänaiset on Euroopan suurin naisyrittäjien järjestö. Liitto on perustettu 4.10.1947.
Yrittäjänaiset tarjoaa jäsenilleen verkostoja, koulutuksia, jäsenetuja, kuten juridista neuvontapalvelua, virkistysmahdollisuuksia sekä ajankohtaistietoa. Lisäksi jäsenet löytävät paikallisyhdistystensä kautta arvokasta vertaistukea, virkistymistä, kulttuuririentoja sekä koulutusta. Yrittäjänaisten valtakunnallisia tapahtumia ovat syksyn Yrittäjänaispäivät sekä kevään vaihtuvilla teemoilla toteutetut seminaarit.
Suomen Yrittäjänaisten toimisto sijaitsee Helsingissä Vuorikadulla. Liiton puheenjohtaja on Katja Rajala (2023-). Edellinen puheenjohtaja oli Tiina Koski (2019–2022).
Ympyrän keskipiste

Ympyrän keskipiste on geometriassa tason piste, joka on säteeksi kutsutun etäisyyden päässä ympyrän kehän pisteistä. Eräissä yhteyksissä ympyräksi kutsutaan ympyrän kehää ja toisissa taas ympyrän kehän sisäosia eli ympyräkiekkoa. Harvemmin katsotaan kehän kuuluvan osana ympyräkiekkoa. Ympyrän keskipiste on osa kiekkoa ja osa ympyrää siten näissä tulkinnoissa. Keskipiste tulitaan tämän ympyrälevyn keskukseksi.
Keskipisteen määritys.
Keskipisteen konstruoiminen.
Kolmen pisteen kautta, jotka ovat konsyklisiä, voidaan piirtää ympyrä. Keskipisteen paikka voidaan löytää käyttäen vain harppia ja viivainta. Keskipiste löydetään muodostamalla pisteiden avulla piirretyn kolmion sivujen keskinormaalien leikkauspiste.
Ympyrän yhtälö.
Tasogeometriassa ympyrän, eli sen kehän, yhtälössä formula_1 keskipisteen O koordinaatit näkyvät suoraan formula_2. Avaruusgeometriassa ympyrän yhtälö kirjoitetaan 
formula_3 ja sen keskipisteen koordinaatit ovat formula_4.
Kolme koordinaattipistettä.
Jos kolmen pisteen koordinaatit, esimerkiksi kolmion kärjet, ovat konsykliset ja merkitään formula_5 formula_6 ja formula_7, voidaan pisteiden kautta piirretyn ympyrän keskipiste formula_2 ilmaista
formula_9
ja
formula_10 
missä kertoimet lasketaan determinanteilla
formula_11 
ja
formula_12 
sekä
formula_13 
Merkillinen piste.
Kolmion ympäri piirretyn ympyrän keskipiste on yksi Eulerin suoralla olevista kolmion merkillisistä pisteistä.
Hopeakurkkunaakka

Hopeakurkkunaakka ("Cyanolyca argentigula") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Hopeakurkkunaakkaa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu epätavalliseksi. Hopeakurkkunaakka on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Arvo Lyytinen

Arvo Erkki Lyytinen (29. tammikuuta 1891 Hämeenlinna – 5. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimissa tykistön eversti ja rannikkotykistön komentaja. 
Elämä.
Lyytinen valmistui 1915 Nikolain ratsuväkiopistosta ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Venäjän armeijassa. Suomen sisällissodassa hän osallistui muun muassa Sampakosken taisteluun, Porin valtaukseen ja Kokemäen taisteluun. Hän suoritti komentajakurssin 1925 sekä oli kuunteluoppilaana Sotakorkeakoulussa 1935. Lyytinen toimi rannikkotykistössä vuodesta 1919 alkaen ja oli Rannikkotykistörykmentti 2:n komentajana 17 vuotta. Talvisodassa hän komensi Viipurin lohkoa Koivistolla ja Viipurinlahdella. Välirauhan aikana hän oli sotilasasiamiehenä Moskovassa 1940–1941. Jatkosodassa hän komensi Äänisjärven rannikkojoukkoja 1941–1943 sekä Rannikkotykistörykmentti 22:ta Viipurinlahdella 1944. Erottuaan aktiivipalveluksesta hän kuitenkin jatkoi vielä venäjän kielen opettajana Taistelukoulussa ja Sotakorkeakoulussa.
Suurlähettiläs Jaakko Lyytinen oli Arvo Lyytisen poika.
Ylennykset: vänrikki 1915, kornetti 1915, kapteeni 1918, majuri 1921, everstiluutnantti 1926, eversti 1932.
Georg Lucander

Georg Johann Wilhelm Lucander (7. elokuuta 1895 Lappeenranta – 23. heinäkuuta 1966) oli Suomen Puolustusvoimissa eversti ja sodanaikainen tykistörykmentin komentaja. Hänen isänsä oli kenraalimajuri Alfred Lucander.
Lucander kävi kauppakorkeakoulun 1915–1917 ja valmistui Kadettikoulusta 1920. Hän palveli patterin päällikkönä 1921–1924 ja patteriston komentajana KTR 1:ssä sekä KTR 4:ssä 1925–1939. Talvisodassa hän toimi myös patteriston komentajana. Jatkosodan ajan hän komensi KTR 19:ää 10.6.1941–19.11.1944. Jatkosodan jälkeen Lucander komensi rauhanajan II/KTR 2:ta 1944–1946, minkä jälkeen hän erosi aktiivipalveluksesta ja siirtyi Oy Perma Ab:n palvelukseen.
Katariina Lohiniva

Tuuli Katariina Lohiniva, o.s. "Timonen", (s. 29. maaliskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt vuodesta 1997 lähtien Porin Teatterissa.
Lohiniva aloitti näyttelijänuransa Kansallisteatterin avustajana vuonna 1977. Sen jälkeen hän on esiintynyt Ylioppilasteatterissa, Kokkolan kaupunginteatterissa, Rovaniemen ja Savonlinnan teattereissa sekä Jönköpingin lääninteatterissa Ruotsissa. Lisäksi hän on näytellyt muun muassa draamasarjassa "Taivas sinivalkoinen", elokuvassa "Pelikaanimies" ja tehnyt äänirooleja nukkeanimaatiossa "Turilas &amp; Jäärä" sekä yhdessä Urpo ja Turpo -animaatiossa.
Katariina Lohinivan puoliso on muusikko Seppo Tyni. Hänen entinen puolisonsa oli kuvataiteilija Pertti Lohiniva.
Kyrmysimppu

Kyrmysimppu ("Rhamphocottus richardsonii") on ahvenkaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan Tyynenmeren pohjoisosista. Se on ainoa laji kyrmysimppujen (Rhamphocottidae) heimossa.
Koko ja ulkonäkö.
Kyrmysimppu on pienehkö kala ja saavuttaa suurimmillaan noin 9 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan se on korkea- ja litteäruumiinen ja sen kuono on pitkä. Kyrmysimpulla on kaksi toisistaan erillään olevaa selkäevää, kookkaat rintaevät ja pyöreähkö selkäevä. Rintaevän alimmat ruodot ovat muita ruotoja pidemmät ja paksummat. Kyrmysimpulla ei ole uimarakkoa. Kyrmysimput kykenevät vedestä nostettuna muodostamaan murahtelevia ääniä.Kalan suomut ovat piikikkäät. Pohjaväriltään kyrmysimppu on vaaleanruskea ja ruumiissa on epäsäännöllisiä tummemman ruskeita raitoja. Evät ovat oranssinpunaiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Kyrmysimppua tavataan alueelta, joka ulottuu Japanista Beringinmerelle, Alaskaan ja etelään Kaliforniaan asti. Laji elää matalahkoissa vesissä, tyypillisesti alle 200 metrin syvyydessä, hiekka- ja kivikkopohjilla ja rannikon vuorovesilammikoissa. Kala elää usein kivenkoloissa, luolissa ja suurten "Balanus nubilis" -siimajalkaisten tyhjissä kuorissa. Kyrmysimpun ravintoa ovat eläinplankton, pienet äyriäiset ja pienet kalat.. Lajin lisääntymisaika on elokuusta lokakuuhun.
Circle (Amorphiksen albumi)

Circle on suomalaisen Amorphis-yhtyeen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2013. Se on vuoden 2003 "Far from the Sunin" jälkeen ensimmäinen Amorphiksen albumi, jonka lauluja ei ole tuottanut Marco Hietala tai jonka sanoitukset eivät liity "Kalevalaan". Levyn on tuottanut ja miksannut ruotsalainen Peter Tägtgren.
Albumin ensimmäinen single "Hopeless Days" julkaistiin 1. maaliskuuta 2013. Toinen single "The Wanderer" julkaistiin viikko ennen albumin ilmestymistä. Parin edellisen albumin tapaan "Circle" sijoittui Suomen virallisen listan ykköspaikalle ensimmäisellä listaviikollaan.
Albumi on myynyt Suomessa kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Kokoonpano.
Esittäjät:
lisäksi:
Hydnaceae

Hydnaceae on avokantaisiin kuuluva sieniheimo.
Alun perin Hydnaceae-heimoon luokiteltiin vain orakkaita. Fylogeneettisissä tutkimuksissa on kuitenkin paljastunut, että tyyppisuku vahvero-orakkaat ("Hydnum") on niin läheistä sukua eräille vahveromaisille sienille, haarakkaille ja orvakoille, ettei niiden luokitteleminen eri heimoihin ole mielekästä. Vuonna 2014 ehdotettiin, että Cantharellaceae, Clavulinaceae ja Sistotremataceae yhdistetään Hydnaceae-heimoon, ja monet tutkijat ovat seuranneet ehdotusta.
Uusi, laajempi Hydnaceae on hyvin monimuotoinen heimo niin morfologialtaan kuin ekologialtaan. Se sisältää muun muassa vahveroiden ("Cantharellus"), mustatorvisienten ("Craterellus") ja korallihaarakkaiden ("Clavulina") kaltaisia juurisieniä. Lisäksi joissakin suvuissa on lahottajasieniä, ja kurokoissa ("Sistotrema") on sekä juuri- että lahottajasieniä. Heimossa on myös jäkälien sieniosakkaita, kuten parvikkaat ("Multiclavula").
Vahveroissa, mustatorvisienissä, vahvero-orakkaissa ja korallihaarakkaissa on ruokasieniä. Yhtään myrkkysieniä ei Hydnaceae-heimosta tunneta.
Suvut.
Heimo sisältää seuraavat suvut:
Lampsijärvi

Lampsijärvi eli Lamssijärvi on Laajoen valuma-alueeseen kuuluva, Yläneellä Pöytyän kunnassa sijaitseva, noin 43 hehtaarin laajuinen järvi. Se sijaitsee Vaskijärven luonnonpuiston pohjoispuolella. Järvi saa pääosan vesistään Merijoen kautta Elijärvestä. Lampsijärven itäpäähän laskevaan jokeen tulee vettä myös Vaskijärven luonnonpuistossa sijaitsevasta Iso-Valasesta sekä joen eteläpuolisilta Haraissuolta ja Pajusuolta.
Järven ympärillä on runsaasti vapaa-ajan asutusta. Lampsijärven luonnonpuistonpuoleinen sivu on rakennettu käytännössä täyteen.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1947

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1947 Turun Urheiluliitto voitti mestaruuden. Hopeaa voitti Kotkan Kolmio ja pronssia Eiran Kisa-Veikot. Kausi oli epävirallinen, eikä Koripalloliitto laske sitä mukaan virallisiin mitalitaulukoihin.
Runkosarja.
Loppuottelu
Työväen Urheiluliiton mestaruusottelu
Georg von Hertling

Georg von Hertling (31. elokuuta 1843 Darmstadt – 4. tammikuuta 1919 Ruhpolding) oli baijerilainen poliitikko, joka toimi Saksan valtakunnankanslerina vuosina 1917–1918. Hän oli ensimmäinen virassa ollut puoluejohtaja. Ennen valtakunnankanslerikauttaan hän toimi 1912–1917 Baijerin pääministerinä.
Elämäkerta.
Hertling toimi vuodesta 1882 Münchenin yliopiston filosofian professorina ja hän julkaisi kirjat Aristoteleesta (1871) ja Albert Suuresta (1880). Vuosina 1875–1890 ja 1893–1912 hän oli edustajana valtiopäivillä. Vuosina 1909–1912 hän johti Reichstagissa Keskustapuoluetta. Vuonna 1891 Luitpold nimitti Hertlingin Baijerin maapäivien ylähuoneen elinikäiseksi jäseneksi.
Baijerin maapäivien suurimman puolueen johtajana Luitpold valitsi Hertlingin Baijerin pää- ja ulkoministeriksi vuonna 1912. Ludvig III antoi Hertlingille kreivin arvon. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Hertling kannatti valtakunnankansleri Theobald von Bethmann Hollwegin politiikkaa, mutta kieltäytyi vuonna 1917 valtakunnankanslerin virasta. Kuitenkin Georg Michaeliksen erottua marraskuussa 1917 hän suostui Saksan valtakunnankansleriksi ja Preussin pääministeriksi. Hän oli kummassakin tehtävässä ensimmäinen poliitikko: edeltäjät olivat olleet joko virkamiehiä tai armeijataustaisia. Korkeasta iästään ja konservatiivisesta asenteesta johtuen hän ei pystynyt vastaamaan kenraalikunnan Paul von Hindenburgin ja Erich Ludendorffin vaikutusvaltaan. Kuten edeltäjänsä Michaelis, von Hertling nähtiin Hinderburgin ja Ludendorffin marionettina. Von Hertling johti kotirintamaa sodan viimeisessä vaiheessa, mutta koska hänet nähtiin kyvyttömäksi hoitamaan kriisiä, hänet pakotettiin ennen sodan päättymistä eroamaan virasta ruhtinas Maximilian von Badenin hyväksi.
Valtionhoitaja Svinhufvud myönsi kreivi Hertlingille marraskuussa Suomen vapaudenristin suurristin.
Näyttelijä Gila von Weitershausen on Von Hertlingin lapsenlapsenlapsi.
Beautiful Eyes

Beautiful Eyes on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin EP vuodelta 2008. EP sisältää aiemmin julkaisemattoman kappaleen ”Beautiful Eyes”, Swiftin esikoisalbumin "Taylor Swift" bonusraidat ”I Heart ?” ja ”I’m Only Me When I’m With You” ja uusia versioita albumin kappaleista. EP:n mukana on Swiftin musiikkivideoita sisältävä DVD. EP:tä myytiin yksinoikeudella vain Yhdysvalloissa Walmartin tavarataloissa ja sivustolla. 
EP pääsi Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla sijalle 9. Myydyimpien countryalbumien listalla se nousi listaykköseksi syrjäyttäen Swiftin oman albumin "Taylor Swift" ykköspaikalta.
MovieStarPlanet

MovieStarPlanet, lyhyemmin MSP, on tanskalainen pääasiassa 8-15-vuotiaille lapsille ja nuorille suunnattu sosiaalinen peli, joka on perustettu vuonna 2009. Se toimii Suomen lisäksi 14 muussa maassa.
Pelin ideana on saada ilmaista itseään ja jutella muille pelaajille sekä tulla käyttäjällään kuuluisaksi tekemällä esimerkiksi elokuvia, artbookeja, lookeja ja designeja. Pelaaja voi myös halutessaan hankkia lemmikin. Toisinaan pelinäytölle ilmestyy lahjapaketteja, joita pelaaja voi avata. Niistä pelaaja saa famea ja starcoinseja. Fame, suomeksi maine, tarkoittaa tasopisteitä, ja starcoinsit ovat MovieStarPlanetin valuutta.
MovieStarPlanet on ladattavissa App Storesta ja Google Play -kaupasta. Aikaisemmin sitä voitiin pelata netissä ja tietokoneella. Nykyään kun Flash-animaatiotekniikka ei enää toimi voi peliä pelata vain puhelimella, tabletilla tai sille tarkoitetulla tietokonesovelluksella. Peli on ilmainen, mutta on mahdollista ostaa maksullista lisäsisältöä ja VIP-jäsenyys. Vaihtoehtoina on yhdestä viikosta vuoteen kestävä VIP-jäsenyys. MovieStarPlanet ansaitsee rahaa VIP-jäsenmaksuilla ja Diamond-paketeilla. VIP-jäsenyyden avulla voi esimerkiksi ostaa vain VIP:eille tarkoitettuja vaatteita, tavaroita ja animaatioita, mennä VIP-chathuoneeseen ja paljon muuta.
Tammikuusta 2010 alkaen pelin keskusteluja ja siihen ladattuja videoita on valvottu jatkuvasti. Vuonna 2013 pelissä oli sata miljoonaa käyttäjää. MovieStarPlanet on suosittu lasten keskuudessa, varsinkin nuorten tyttöjen.
MovieStarPlanet 2.
MovieStarPlanetille tehtiin jatko-osa MovieStarPlanet 2, joka julkistettiin 25. lokakuuta 2019.
Indigonaakka

Indigonaakka ("Cyanolyca viridicyanus") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Indigonaakkaa esiintyy Andeilla Perussa ja Boliviassa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu melko tavalliseksi. Kantaa uhkaa elinympäristöjen häviäminen.
Elinympäristö.
Indigonaakka elää vuoristometsissä 1 600–4 000 metrin korkeudella, useimmiten kuitenkin 3 000 metrin yläpuolella.
Satulinna (Hirvensalmi)

Satulinna on kartanohotelli Hirvensalmen Pöyryn kylässä, Etelä-Savon maakunnassa Ryökäsveden luoteisosan Urmaslahden rannalla. Hotellin pohjoispuolitse kulkee nimeä Otavantie kantava seututie 431, joka idässä johtaa Mikkelin Otavaan. Hirvensalmen kirkonkylän ja Pöyryn Satulinnan välillä kulkee myös jalankulun ja pyöräilyn reitti. 
Kartanohotellin päärakennus toimi alkujaan vuonna 1928 valmistuneena Pöyryn kunnalliskotina eli vanhainkotina. Osittain kaksikerroksisen, uusklassismia edustavan rakennuksen suunnitteli helsinkiläinen laitos- ja koulurakennuksiin erikoistunut arkkitehti Axel Mörne. Samaan kokonaisuuteen kuuluu entinen mielisairaalarakennus 1930-luvulta, aitta ja navetta. Kunnalliskoti oli suunniteltu 54 asukkaan ja mielisairaala 18 potilaan tarpeisiin. Asukkaat työskentelivät myös maatilana toimineessa kunnalliskodissa. Maatalous jatkui 1960-luvulle asti. Mielisairaalaosasto toimi vuoteen 1969 ja vanhainkoti vuoteen 1992 asti. Pöyryn kunnalliskodilla on rakennushistoriallisia ja maisemallisia arvoja, ja sitä suojellaan kaavan avulla.
Kunnalliskodin jälkeen kiinteistössä on toiminut useita yrittäjiä. Vuonna 2001 rakennuksen osti näyttelijä-yrittäjä Satu Silvo yhtiökumppaneineen, tavoitteenaan muokata rakennuksesta hyvinvointikeskus. Vuonna 2003 Silvo tapasi lakimies ja entinen jääkiekkotähti Juha Rantasilan ja heistä tuli kihlapari. Rantasila osti muut osakkaat pois hotellihankkeesta, ja ryhtyi miljoonasijoituksilla muokkaamaan rakennuksesta kokous- ja konferenssikeskusta. Rakennettiin rantasaunat ja -huviloita, navettaan perustettiin ravintola. Kartanohotelli sai paljolti nykyiseen asunsa. Parisuhteen kariuduttua Satulinnalle nimensä antanut Silvo joutui jättäytymään pois hotelliyrityksestä vuonna 2007. 
Hotellissa on pidetty presidentti Ahtisaaren isännöimä, Irakin konfliktin ratkaisuja etsivä salassa pidetty nelipäiväinen kokous. Nelosella nähdyn Vain Elämää -televisiosarjan useat tuotantokaudet on kuvattu Satulinnassa.
Satulinna siirtyi vuoden 2016 alusta Satulinna Resort Oy:n hallinnoimaksi Next Hotels -ketjulta. Entinen mielisairaalarakennus on yksityiskäytössä.
Pöyry (Hirvensalmi)

Pöyry on kylä Hirvensalmella Etelä-Savon maakunnassa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Hirvensalmen kirkonkylästä pohjoiseen Ryökäsveden luoteiskulmalla. Kirkonkylän asutus on tosin viime vuosikymmeninä levittäytynyt pitkälle kohti Pöyryä. 
Pöyryn maatalousmaisemat ovat Etelä-Savolle tyypillisiä perinteisine maatilojen rakennuksineen, rinnepeltoineen, kiviaitoineen, kaskimetsineen ja järvinäkymineen. Alue on luokiteltu maisemallisten ja kulttuurihistoriallisia arvojensa vuoksi maakunnallisesti arvokkaaksi rakannetun kulttuuriprinnön kohteeksi. Esimerkiksi Jokelan tilan rakennusryhmä (kuten tilan riihi, aittarivi ja yksinäisaitta) kuvastaa talonpoikaista rakennusperinnettä vanhan kylätien varrella, viljelysten keskellä.
Pöyryn rakennuksista mainittakoon entinen Pöyryn kunnalliskoti eli vanhainkoti vuodelta 1928. Osittain kaksikerroksisen, uusklassismia edustavan rakennuksen suunnitteli helsinkiläinen arkkitehti Axel Mörne. Samaan kokonaisuuteen kuuluu entinen mielisairaalarakennus 1930-luvulta, aitta ja navetta. Kunnalliskoti oli suunniteltu 54 asukkaan ja mielisairaala 18 potilaan tarpeisiin. Asukkaat työskentelivät myös maatilana toimineessa kunnalliskodissa. Maatalous jatkui 1960-luvulle asti. Mielisairaalaosasto toimi vuoteen 1969 ja vanhainkoti vuoteen 1992 saakka. 2000-luvulla vanhainkodista muokattiin kartanohotelli Satulinna, joka on tullut tunnetuksi eriytyisesti suomalaisten kevyen musiikin laulajien tuotantoa toisten laulajien sovituksina esittelevästä Vain elämää -televisiosarjasta. Tyylillisesti kunnalliskodin rakennusta muistuttaa entinen, vuonna 1929 valmistunut Pöyryn koulu, jonka toiminta lakkautettiin vuonna 1970. Nykyään yksityiskäytössä oleva koulurakennus on suojeltu Pöyryn kunnalliskodin tavoin.
Kylän keskellä on kolmen tien risteys, jossa kantatie 429 erkanee kahdeksi kantatie 431:n haaraksi. Itäinen haara Otavantie johtaa Otavaan ja pohjoinen haara Joutsantie kohti Suonsalmea ja Leivonmäkeä. Kylän lähellä sijaitsevan Onttojenmäen huippu kohoaa noin 155 metriin merenpinnan tasosta.
Lannistumaton Luke

Lannistumaton Luke ("Cool Hand Luke") on Stuart Rosenbergin ohjaama elokuva vuodelta 1967. Sitä pidetään vankilaelokuvien klassikkona ja ohjaajansa merkkiteoksista parhaana.
Elokuva kuvaa yksilön tarinan lisäksi ryhmän käyttäytymistä. Kun vahva yksilön vapautta puolustava Luke murtuu, hän menettää samalla ryhmän arvostuksen.
Juoni.
Luke Jackson hajottaa muutaman parkkimittarin ja joutuu kahdeksi vuodeksi pakkotyölaitokseen, jossa vanginvartijat käyttävät despoottimaista valtaa. Luke kuitenkin päättää olla alistumatta.
Myöhempi arvostus.
"Lannistumaton Luke" valittiin vuonna 2005 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Pille Raadik

Pille Raadik (s. 12. helmikuuta 1987) on virolainen jalkapalloilija. Hän edusti Naisten Liigassa pelaavaa Åland Unitedin joukkuetta 2011–2023. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2013 ja 2020 sekä Suomen Cupin vuosina 2020, 2021 ja 2022.
Pille Raadik kuului myös Viron naisten maajoukkueen vakiopelaajiin. Hänet valittiin Viron vuoden parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2012.
Enija Anna Vaivode

Enija Anna Vaivode (s. 28. joulukuuta 1993) on latvialainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa SC 13 Bad Neuenahria.
Vaivode on aikaisemmin pelannut kotimaansa lisäksi myös Suomessa, jossa hän esiintyi vuonna 2013 Naisten Liigassa GBK:n riveissä. Latvian naisten maajoukkueessa Vaivode teki debyyttinsä maaliskuussa 2011 Liettuaa vastaan.
Aleksandr Protopopov

Aleksandr Dmitrijevitš Protopopov (; 30. joulukuuta 1866 Moskova – 27. lokakuuta 1918 Moskova) oli venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän keisarikunnan viimeisenä sisäministerinä lokakuusta 1916 maaliskuuhun 1917 ja epäonnistui helmikuun vallankumouksen tukahduttamisessa. Hän kuului oktobristeihin.
Elämä ja ura.
Protopopov kuului vanhaan yläluokkaiseen sukuun. Hän kävi kadettikoulun ja Nikolain ratsuväkiopiston ja palveli upseerina Henkikaartin ratsukrenatöörirykmentissä vuosina 1885–1890, kunnes vetäytyi palveluksesta esikuntaratsumestarina. Myöhemmin hänestä tuli suurmaanomistaja ja tehtailija, joka osallistui aktiivisesti zemstvolaitoksen toimintaan Simbirskin kuvernementissa. Hän sai 1908 kamarijunkkarin ja 1909 todellisen valtioneuvoksen arvonimen.
Protopopov valittiin vuonna 1907 Simbirskin alueelta niin sanottuun kolmanteen valtakunnanduumaan, jossa hän liittyi konservatiivisen oktobristipuolueen vasemmistosiipeen. Hänet valittiin myös neljänteen duumaan ja kesäkuussa 1914 sen varapuhemieheksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän liittyi opposition vuonna 1915 perustamaan puolueliittoumaan edistykselliseen blokkiin. Helmikuussa 1916 Protopopov valittiin Simbirskin kuvernementin aatelismarsalkaksi. Hän johti vuonna 1916 Englannissa, Ranskassa ja Italiassa vieraillutta duuman valtuuskuntaa ja neuvotteli paluumatkallaan Tukholmassa saksalaisen agentin Warburgin kanssa erillisrauhan mahdollisuudesta Saksan ja Venäjän välillä. Palattuaan hän sai hyvän vastaanoton keisari Nikolai II:lta, keisarinna Aleksandralta ja munkki Grigori Rasputinilta.
Laajentaakseen hallituspohjaa taantumuksellisten hovipiirien ulkopuolelle Nikolai II nimitti Protopopovin Boris Stürmerin hallituksen sisäministeriksi 1. lokakuuta 1916. Protopopov oli kuitenkin kokematon hallinnollisissa tehtävissä, ja ryhtyessään hallitusvastuuseen hän menetti puoluetoveriensa luottamuksen. Pitkälle edennyttä kuppaa sairastanut Protopopov alkoi lisäksi osoittaa merkkejä henkisestä epävakaudesta ja lähentyi Rasputinia, jolla väitettiin olevan mystisiä parantajankykyjä. Nikolai II alkoi pian katua Protopopovin nimitystä, mutta keisarinna Aleksandra suojeli tätä. Protopopovista tuli keisarinnan ja Rasputinin suosikkina erittäin vihattu Venäjällä. Hän joutui myös naurunalaiseksi saavuttuaan duuman istuntoon teettämässään santarmiunivormussa.
Protopopov ei kyennyt lievittämään kaupunkeja sota-aikana vaivannutta elintarvikepulaa. Vallankumouksen puhjettua hän määräsi poliisit käyttämään kovia otteita mellakoiden tukahduttamisessa, mikä vain lisäsi yleistä tyytymättömyyttä ja levottomuuksia. Hän myös järjesti spiritistisen istunnon voidakseen kysyä neuvoja murhatulta Rasputinilta. Vallankumouksen jälkeen Protopopov vangittiin Pietari-Paavalin linnoitukseen. Bolševikkien noustua valtaan hänet siirrettiin Tagankan vankilaan Moskovaan ja ammuttiin lopulta salaisen poliisin Tšekan määräyksestä.
Edistyksellinen blokki

Edistyksellinen blokki () oli Venäjän keisarikunnan neljännessä duumassa ensimmäisen maailmansodan aikana toiminut liberaalien ja maltillisten konservatiivisten puolueiden liittouma. Se pyrki painostamaan Venäjän johtoa uudistuksiin, jotka olisivat lisänneet kansalaisten luottamusta hallitukseen ja parantaneet sotamenestystä. Blokkiin kuuluneet puolueet pitivät hallussaan noin puolta duuman paikoista, ja sillä oli kannatusta myös valtakunnanneuvostossa ja paikallishallinnossa. Merkittävimmät blokkiin kuuluneet ryhmät olivat progressistit, oktobristit ja kadettipuolue.
Edistyksellinen blokki muodostettiin elokuussa 1915, ja sen johtajana toimi kadettipuolueen johtaja Pavel Miljukov. Blokin 7. syyskuuta (J: 25. elokuuta) 1915 julkistetussa ohjelmassa vaadittiin tsaari Nikolai II:a nimittämään kansalaisten luottamusta nauttiva ja parlamentaarinen hallitus. Ohjelmassa vaadittiin myös kansallisia ja uskonnollisia vähemmistöjä sortavan politiikan lopettamista. Tsaari kuitenkin reagoi ohjelmaan määräämällä duuman istuntokauden keskeytettäväksi 16. (3.) syyskuuta 1915. Vuoden 1916 aikana edistyksellisen blokin näkemys Venäjän hallituksesta muuttui koko ajan entistä kriittisemmäksi. Helmikuun vallankumouksen aikana blokin jäsenet valitsivat 12. maaliskuuta (27. helmikuuta) 1917 duuman väliaikaisen komitean, joka nimitti Venäjän väliaikaisen hallituksen kolme päivää myöhemmin.
Liz Torres

Elizabeth ”Liz” Torres (s. 27. syyskuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi ja kasvoi Bronxissa, jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet Puerto Ricosta.
Torres aloitti näyttelemisen ja laulamisen paikallisessa pubissa ystävänsä Bette Midlerin kanssa. "Tonight Show'n" tuottaja löysi hänet sieltä ja kutsui ohjelmaansa tekemään standup-komiikkaa.
Torres on esiintynyt monissa tv-ohjelmissa. Vuonna 2007 hän esiintyi Wilhelmina Slaterin taloudenhoitajana sarjassa "Ruma Betty". Vuonna 2009 hän esiintyi jakson verran sarjassa "Täydelliset naiset" Connie Solisin (Carlosin täti) roolissa.
Torees oli Emmy- ja Golden Globe -ehdokkaana tv-sarjassa "The John Larroquette Show" näyttelemästään Mahalia Sanchezin roolista.
Torres on naimisissa elokuvatuottaja Pete Locken kanssa.
Kobolttinaakka

Kobolttinaakka ("Cyanolyca armillata") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kobolttinaakkaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Venezuelassa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu epätavalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Marko Suoste

Marko Suoste (s. 3. heinäkuuta 1971 Vaasa) on entinen suomalainen jalkapalloilija. 
Hän pelasi suurimman osan urastaan Vaasan Palloseurassa, jota Suoste edusti vuosina 1988–1999. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1997 ja 1998. VPS:n lisäksi hän esiintyi Veikkausliigassa Tampere Unitedin ja FC Jazzin joukkueissa. Yhteensä Suosteelle kertyi 128 Veikkausliigaottelua, joissa hän teki 10 maalia.
Kaudella 2001 Suoste pelasi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla IFK Hässleholmissa. Hän on toiminut myös FC Korsholmin valmentajana.
Anne Nielsen

Anne Maria Nielsen (Nielsen-Pasanen, s. 10. elokuuta 1955 Kuopio) on suomalainen näyttelijä. Hän on myös toinen vuonna 1985 perustetun Teatteri Vantaan perustajajäsenistä. Nielsen on näytellyt useissa 1980-luvun televisioelokuvissa. Hänet on nähty myös MTV3:n menestyssarjoissa "Ruusun aika" sairaanhoitajan ja yöhoitajan rooleissa sekä viimeisimpänä "Salatuissa elämissä" Anita Pajuniemen roolissa huhtikuussa 2013 sekä uudelleen syksyllä 2017.
Vantaan kaupunki myönsi Ansioituneen taiteilijan palkinnon Nielsenille marraskuussa 2025. Palkinto myönnetään Vantaalla vakituisesti asuvalle, taiteellisen lahjakkuutensa osoittaneelle taiteilijalle.
Nielsen on naimisissa oopperalaulaja Matti Pasasen kanssa ja he asuvat Vantaalla. Parin esikoinen on laulaja-lauluntekijä Kanerva.
Marko Björs

Marko Björs (s. 1. toukokuuta 1969 Vaasa) on suomalainen kouluratsastaja ja ratsastusvalmentaja. Hän toimii tällä hetkellä Suomen kouluratsastusmaajoukkueen valmentajana.
Björs on työskennellyt myös muun muassa mallina sekä ollut vihreiden ehdokkaana vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Vuodesta 2012 lähtien hän on toiminut yrittäjänä Helsingissä Ruskeasuon ratsutallilla.
Björs ilmoitti tammikuussa 2020 aloittaneensa liikunnan ja valmennuksen ammattitutkinnon suorittamisen. Keväällä 2022 hän juonsi tv-ohjelmaa Rakkauden seikkailu, jossa etsitään hänelle miespuolista kumppania.
Muut tuotokset.
Marco Björs on suunnitellut Kultajouselle Laukka-nimisen koru- ja kellosarjan.
Gabriel Poppius

Gabriel Poppius (12. joulukuuta 1770 Juva – 3. tammikuuta 1856 Tukholma) oli suomalaissyntyinen virkamies, joka toimi Ruotsin kauppakollegion presidenttinä sekä korkeimman oikeuden ja valtioneuvoston jäsenenä. 
Poppiuksen vanhemmat olivat rovasti Henrik Poppius ja Katariina Nylander ja puoliso vuodesta 1809 Anna Gustava Hochschild (k. 1849). Poppius tuli ylioppilaaksi vuonna 1786 ja harjoitti lainopillisia opintoja Turun akatemiassa. Virkauran hän aloitti vuonna 1792 tuomarina Savossa, Turun hovioikeuden notaari hänestä tuli vuonna 1795. Poppiuksesta tuli vuonna 1799 Ylä-Satakunnan tuomari, ja vuonna 1801 hänet kutsuttiin Tukholmaan oikeusrevisioon Suomen maanjakoasioiden esittelijäksi. Vuodesta 1805 hän oli jäsen valtakunnan yleisten asioiden valmistelukunnassa ja vuonna 1809 hänestä tuli oikeusneuvos. Vuonna 1826 Poppiuksesta tuli kauppakollegion presidentti. Hallituksen jäsen hän oli vuosina 1833–1836 ja maanviljelysakatemian johtaja vuosina 1838–1851. Ruotsin tiedeakatemian jäsen Poppius oli vuodesta 1827 ja kolmeen otteeseen sen puheenjohtaja. Serafiimiritariksi Poppius nimitettiin 1843, lainopin kunniatohtoriksi hänet oli vihitty Uppsalassa jo 1818.
Aleksanteri I (Serbia)

Aleksanteri I (; 14. elokuuta 1876 Belgrad – 11. kesäkuuta 1903 Belgrad) oli Serbian kuningas vuosina 1889–1903. Itsevaltainen hallitsemistapa teki hänet epäsuosituksi ja lopulta hänet murhattiin. Aleksanteri oli viimeinen Obrenović-sukuinen Serbian hallitsija.
Elämäkerta.
Aleksanteri oli Serbian ruhtinaana ja sittemmin kuninkaana toimineen Milan I:n ainoa lapsi. Vanhempiensa eroprosessin yhteydessä hän oli 1886–1888 äitinsä Natalija Obrenovićin hoivissa, mutta hänet palautettiin sen jälkeen oikeuden määräyksellä isälleen. Kuningas Milan luopui kruunusta alaikäisen poikansa hyväksi 6. maaliskuuta 1889 ja nimitti holhoojahallituksen johtamaan maata. Aleksanteri hajotti holhoojahallituksen 13. huhtikuuta 1893. Valtaan tultuaan hän vieraannutti nopeasti useimmat kannattajansa syrjäyttämällä suositun radikaalipuolueen hallituksesta, kumoamalla vuonna 1894 viisi vuotta aiemmin säädetyn liberaalin perustuslain ja palauttamalla vanhoillisemman vuoden 1869 perustuslain sekä kutsumalla vuonna 1897 ulkomaille vetäytyneen isänsä takaisin Serbiaan asevoimien komentajaksi. Hän myös rajoitti lehdistön- ja yhdistymisvapautta vaientaakseen itseensä kohdistuneen arvostelun. Nämä toimet lisääntyivät Milaniin 1899 kohdistetun epäonnistuneen murhayrityksen jälkeen.
Vuonna 1900 Aleksanteri ilmoitti vastoin isänsä ja neuvonantajiensa mielipidettä naivansa rakastajattarensa Draga Mašinin, joka oli hänen äitinsä entinen hovineiti ja böömiläisen insinöörin leski. Kuninkaan suosio laski tämän seurauksena entistäkin alemmas ja Serbian hallitus erosi vastalauseena hankkeelle. Lepyttääkseen mielialoja Aleksanteri joutui vuonna 1901 hyväksymään uuden, liberaalimman perustuslain. Vuonna 1903 hän peruutti perustuslain voimassaolon muutaman tunnin ajaksi voidakseen antaa sen vastaisia säädöksiä. Epäsuosio kasvoi entuudestaan, kun Aleksanterin väitettiin suunnittelevan vaimonsa veljen julistamista kruununperilliseksi. Lopulta joukko armeijan johtajia teki sotilasvallankaappauksen, jonka yhteydessä Aleksanteri vaimoineen surmattiin palatsissaan. Vallanvaihdokseen suhtauduttiin Serbiassa pääosin myönteisesti. Syrjäytetty Obrenovićin hallitsijasuku ei enää koskaan palannut valtaan, sillä uudeksi hallitsijaksi nostettiin kilpailevan Karađorđevićin suvun päämies Petar Karađorđević nimellä Pietari I.
Aleksanteri I:n valtakauden myönteisiä saavutuksia olivat Serbian taloudellisen tilanteen paraneminen ja armeijan uudistaminen. Hän yritti myös parantaa maansa kansainvälistä asemaa ajamalla Balkanin liiton uudistamista.
Sistan ja Balutšistanin maanjäristys 2013

Sistan ja Balutšistanin maanjäristys 2013 tapahtui 16. huhtikuuta 2013 kello 15:44 paikallista aikaa Sistan ja Balutšistanin provinssissa Iranissa lähellä Pakistanin rajaa ja Khashin kaupunkia.
Vaikka järistyskeskus oli Iranin puolella, Pakistanissa ilmoitettiin enemmän tuhoja: 35 kuollutta, 150 loukkantunutta ja 4 000 tuhoutunutta taloa.
Nagykanizsa

Nagykanizsa, myös Kanizsa ( ) on noin 47 300 asukkaan kaupunki läntisessä Unkarissa Zalan läänissä lähellä Kroatian ja myös Slovenian rajaa ja toisaalta Balatonjärveä.
Kaupunki on ollut vuosisatoja jollei enemmänkin tärkeänä liikenteen ja kaupan solmukohtana Adrianmeren ja Alppien sekä lisäksi Unkarin alangon ja Budapestin välillä. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia roomalaisajalta. Keskiajalla paikalla oli kansallisesti merkittävä linnoitus. Se oli myös eurooppalaisten etuvartio ottomaaneja vastaan. Nimi Kanizsa juontuu slaavilaisten kielten sanasta "knjaz", joka tarkoittaa ruhtinasta. Nimi on mainittu asiakirjoissa jo 1245, jolloin Kanizsain suvulla oli linnoitus joen saaressa. Turkkilaisten armeija valloitti linnoituksen vuonna 1600, ja Tiryaki Hasan Pasha voitti piirittävät Ferdinand II:n joukot ottomaanien ja Habsburgien välisen sodan aikana ja korotettiin visiiriksi. 1700-luvun alussa Kiszkanizan esikaupunkiin muutti saksalaista ja serbokroatialaista väestöä. Turkkilaisten jouduttua väistymään Wienin sotaneuvosto päätti hävittää linnoituksen strategisesti tarpeettomana.
Kanizsan olut on Unkarin tunnetuimpia. General Electricin, aiemmin Tungsramin hehkulampputehdas on maailman mitassa merkittävä.
Kannusjärvi (Hamina)

Kannusjärvi on kylä Haminassa, entisen Vehkalahden kunnan alueella. Kylässä on vuonna 1974 valmistunut koulu ja päiväkoti. Haminan seurakunnalla on Kannusjärvellä kaksi leirikeskusta, Markkula ja Vehkarinne.
Historia.
Kannusjärven ja muiden Vehkalahden kylien alueelta on tehty kivikautisia löytöjä, jotka kertovat ihmisen toiminnasta alueella esihistoriallisena aikana. Kannusjärvelle asutus vakiintui keskiajalla, kun alueen korpimaille muutti karjalaisväestöä Lapveden seudulta asumaan.
Kannusjärvi tuli liitetyksi Vehkalahden hallintopitäjään 1500-luvulla verotuksen tarkistusten yhteydessä, kun maakirjajärjestelmä syntyi osana Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan hallinnollisia uudistuksia. Kannusjärven rajat jakokunnan ulkopuolisiin kyliin olivat pitkään epätarkat ennen isojakoa. 
Kannusjärven maatalouden rakenne poikkesi 1600-luvulla muusta Vehkalahdesta siltä osion, että kaskeamisella oli huomattavan merkittävä asema kannusjärveläisten toimeentulossa. Vuoden 1620 karja- ja kylvöluettelosta käy ilmi, että yli 42 % Kannusjärven viljoista saatiin kaskista. Epätarkkojen rajojen ja vakiintumattomien hallintaoikeuksien vallitessa 1500- ja 1600-luvuilla alueen kaskisaloista käytiin kilpailua, mikä synnytti käräjillä selviteltäviä kiistoja niin kyläläisten kuin myös seudun kyläkuntien kesken. Peltoviljelyyn siirtyminen oli Kannusjärvellä verrattain hidasta, mikä johtui asutuksen katkonaisesta yleiskehityksestä ja tilojen autioitumisesta, johon vaikuttivat erityisesti 1500-luvun lopun sota-aika, 1600-luvun alun ja lopun kadot sekä Viroon muutto. Kannusjärveläiset talonpojat hoitivat 1600-luvulla itse tuotteidensa markkinoinnin, harjoittivat talonpoikaispurjehdusta ja kävivät kaupparetkillä Virossa asti.
Tukang besin kieli

Tukang besi on malaijilais-polynesialainen kieli, jota puhutaan Tukangbesi-saarilla Sulawesin kaakkoisosassa Indonesiassa. Kieli jakautuu kahteen päämurteeseen: pohjois-tukangbesiin (120 000 puhujaa) ja etelä-tukangbesiin (130 000). 70-75% näiden kahden murteen sanastosta on samaa.
Pohjois-tukangbesissä on 25 konsonanttia ja 5 vokaalia. Mukana on myös kaksi implosiivia eli imuäännettä ([ɓ] ja [ɗ̪]), jotka ovat harvinaisia maailman kielissä. Koronaalisille klusiileille ([p], [b], [t̪], [d̪], [k], [ɡ]) sekä [s]-äänteelle on nasalisoituneita vastineita ([mp], [mb], [n̪t̪], [n̪d̪], [ŋk], [ŋɡ], [n̪s̪]), jotka eivät ole konsonanttiyhtymiä vaan erillisiä foneemeja.
Ettelbréck

Ettelbréck (; ) on kaupunki Luxemburgissa, Diekrichin kantonissa. Vuoden 2021 arvion mukaan kaupungissa oli noin 9 250 asukasta, kun vuoden 2011 väestönlaskennassa asukkaita oli noin 7 800. Kaupunki on maan pohjoisosan koulutuksellinen ja lääketieteellinen keskus.
Kaupungissa sijaitsee Pyhän Annan nimeä kantava tyttöjen sisäoppilaitos, joka on perustettu 1852, sekä valtiollinen maatalousoppilaitos, joka on perustettu 1883. Keskussairaala perustettiin 1855 ja se toimii nykyään neurologis-psykiatrisena osastona. Ranskaan natsimiehitystä paennut luxemburgilainen kommunistipoliitikko Louis Charles Marx perusti kaupunkiin kirurgisen sairaalan 1936, joka avattiin uudelleen ranskankielisellä nimellä "Nouvel Hôpital St Louis" vuonna 2003. 
Toisessa maailmansodassa Saksa valtasi Ettelbréckin 10. toukokuuta 1940. Yhdysvaltojen joukot vapauttivat kaupungin 11. syyskuuta 1944. Saksa valtasi sen takaisin 10. joulukuuta, mutta vihdoin Ardennien taistelussa liittoutuneet voittivat 25. joulukuuta yhdysvaltalaisen kenraali George S. Pattonin johdolla. 
Kaupunkiin on avattu George S. Pattonin museo. Maan kansallislaulu Ons Heemecht, "Kotimaamme", on laulettu julkisesti ensi kerran Ettelbréckissä vuonna 1864. Jalkapallojoukkue on FC Etzella Ettelbruck.
Karađorđević

Karađorđević on serbialainen hallitsijasuku, joka hallitsi Serbian ruhtinas- ja kuningaskuntaa sekä sittemmin Jugoslaviaa vuosina 1842–1858 ja 1903–1945.
Suku polveutuu kapinajohtaja Karađorđesta. Ensimmäinen sukuun kuulunut hallitsija oli hänen poikansa Aleksanteri Karađorđević, joka toimi Serbian ruhtinaana vuosina 1842–1858. Hänen jälkeensä valta siirtyi lähes puoleksi vuosisadaksi takaisin kilpailevalle Obrenovićin suvulle.
Karađorđevićit palasivat valtaan kuninkaina vuonna 1903, minkä jälkeen hallitsijoina toimivat Pietari I (1903–1921), Aleksanteri I (1921–1934) ja Pietari II (1934–1945). Serbian kuningaskunnan seuraajaksi syntyi 1918 Serbien, Kroaattien ja Sloveenien kuningaskunta, jonka nimi muutettiin vuonna 1929 Jugoslaviaksi. Monarkia lakkautettiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. Suku oli vuodesta 1941 alkaen pitkään maanpaossa.
Pietari II:n poika, kruununprinssi Aleksandar Karađorđević palasi Serbiaan vuonna 2001 ja sai takaisin suuren osan suvun entisestä maa- ja muusta omaisuudesta. Hän asuu nykyään entisessä kuninkaallisessa palatsissa Belgradissa.