tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arthur Danto

Arthur Coleman Danto (1. tammikuuta 1924 Ann Arbor, Michigan – 25. lokakuuta 2013 New York City) oli yhdysvaltalainen analyyttisesti suuntautunut filosofi, taidekriitikko ja professori. Hänet tunnetaan filosofisesta estetiikasta ja historianfilosofiastaan. Danto vaikutti oleellisesti muun muassa George Dickien institutionaaliseen taideteoriaan.
Professori Danto opetti Columbian yliopistossa New Yorkissa vuodesta 1951 alkaen. 
Taidemaailma.
Arthur C. Danto tunnetaan erityisesti taidemaailman käsitteestään, jonka teorian hän julkaisi vuonna 1964 esseessään "The Artworld".
Esseessään Danto otti tapausesimerkiksi Andy Warholin "Brillo-laatikot" (Brillo Boxes). Hän kysyi, mikä erottaa taideteoksen ei-taiteesta, teollisesta kulutustavarasta. Danto väitti, että taide-esineen olisi oltava ”sellaisessa tulkinnan ilmapiirissä” muiden taideteosten kanssa, joka vuorostaan palvelee vertailevan tulkinnan ilmaisuvälineenä. ”Jonkin näkeminen taiteena vaatii sellaista, jota silmä ei voi halveksua – taiteellisen teorian ilmapiirin, taidehistorian tuntemuksen: taidemaailman.”
Danto väitti, että objektille myönnetään taiteen asema, jos se voidaan käsitteellisesti yhdistää sellaisiin objekteihin, joita on jo aikaisemmin pidetty taiteena ja jos se vaatii teoreettisen väitteen – esteettisen teorian – tuon yhdistämisen oikeuttamiseksi.
Taidemaailmalla on Danton mukaan oma kielensä. ”Ei ole olemassa taidetta ilman niitä, jotka puhuvat taidemaailman kieltä.” Hän käytti Augustinuksen vertausta: ”Taidemaailma vastaa reaalimaailmaa jossain määrin samalla tavalla kuin Jumalan kaupunki vastaa maallista kaupunkia. Tietyt objektit, kuten tietyt yksilötkin nauttivat kaksoiskansalaisuudesta, mutta ... on syvä perusero taideobjektien ja todellisten esineiden välillä.”
Taidemaailma on teoreettinen paradigma, ja sen, mitä taiteeksi lasketaan nyt, on välttämättä lunastettava ”paikkansa” tuossa ylhäisessä kaupungissa. Kaikkien hyvien paradigmojen tavoin taidemaailman on pystyttävä sopeutumaan eri aikoihin, sen täytyy pystyä mukautumaan uusiin kieliin ja ajatuksiin ja olemaan valmis jatkuvaan käsitteelliseen muutokseen.
”Maailman on oltava valmis tiettyihin asioihin, niin taidemaailman kuin todellisenkin maailman”, kirjoitti Danto. ”Taiteen teorioiden rooli, niin tänään kuin aina ennenkin, on aikaansaada taidemaailma ja taide mahdolliseksi.”
Vapaa tahto

Vapaa tahto on kiistelty käsitys että ihmisellä on kyky tehdä harkittuja valintoja. Käsitetään, että vapaata tahtoa ei ole deterministisessä, täysin sitovien lainalaisuuksien määräämässä maailmassa, tai pelkän sattuman seurauksena syntyneissä valinnoissa. Vapaan tahdon olemassaoloa on filosofiassa pohdittu jo antiikin ja Zarathustran ajoista lähtien, ja sitä pohditaan filosofian lisäksi psykologiassa ja neurotieteissä edelleen.
Keskeisiä filosofisia kantoja keskustelussa vapaasta tahdosta:
Radio 957

Radio 957 eli "Ysiviisseiska" on Tampereella toimiva kaupallinen paikallisradio. Kanava on toiminut vuosina 1985–2012 ja uudelleen vuodesta 2017 alkaen.
Kanavan aamuohjelmaa juontaa Mika Lintu ja iltapäiväohjelmaa Antti Granlund. Musiikkilinja koostuu kotimaisista ja ulkomaisista rock-klassikoista. 
Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutisia Radio 957:lle, jotka päättyivät 4.4.2024 klo 22 uutisiin. Tekoälyn lukemat uutiset alkoivat 5.4.2024. Uutiset tuottaa STT.
Radio 957 aloitti toimintansa vuonna 1985 yhtenä Suomen ensimmäisistä kaupallisista radiokanavista. Kanavan omistaa nykyään Bauer Media.
Historia.
Radio 957:n toimiluvan sai Tampereen Yliopiston Ylioppilaskunta 21. tammikuuta 1985. Radion puuhamiehinä olivat Jukka Kulmala ja Ari Rannisto. Lähetystoiminta alkoi Tampereella 15. elokuuta 1985.
2000-luvulla Radio 957:n omistajaksi tuli SBS Finland, joka oli osa monikansallista SBS Broadcasting SA:ta. Keski-ikäisille kuuntelijoille kohdistetun Radio 957:n musiikkilinja painottui ulkomaisiin rock-klassikoihin, mutta joukossa oli myös kotimaista ja uudempaakin musiikkia. 957:lla selostettiin Ilveksen ja Tapparan vieraissa pelattavat jääkiekko-ottelut. Vuonna 1995 aloittaneet Hönttä ja Toippari -nimisten hahmojen lukemat Tampereenkiäliset uutiset olivat myös vakiintuneet kestosuosikiksi. Kanava kuului koko Pirkanmaan alueella.
Asema lähetti myös RDS-tekniikkaa hyödyntäen mainostekstejä vastaanottimien tekstinäyttöön Tampereella.
11. kesäkuuta 2012 SBS Finland kertoi laajentavansa juhannuksen jälkeen Radio Cityn kuuluvuutta, mikä merkitsi Radio 957:n toiminnan päättymistä 25. kesäkuuta 2012. Kanavan taajuudella jatkoi heti seuraavana päivänä Radio City Tampere. Sen ohjelmavirrasta valtaosa tuotettiin ja lähetettiin Helsingistä. Aluetoimituksessa tehtiin paikallisuutisia, Tapparan ja Ilveksen selostettuja jääkiekko-otteluita sekä päivittäistä tunnin mittaista paikallisohjelmaa. Myös paikallismainonta säilyi.
Lokakuussa 2017 Radio 957:n ilmoitettiin palaavan radioaalloille. Marraskuun 2017 alussa Radio 957 aloitti Play Radion entisillä taajuuksilla.
Lähetystaajuudet.
Alkuperäisen tamperelaisen lähetystaajuuden 95,7 MHz lisäksi radiolla on myös seuraavat lähettimet:
TTV:n kaapeliverkossa Radio 957 kuului taajuudella 98,8 MHz.
Luonto

Luonto tarkoittaa yleisimmin maaperää sekä vesi- ja ilmakehää kasveineen ja eläimineen, varsinkin vain vähän tai ei ollenkaan ihmisen muokkaamana elinympäristönä. Luontoa tutkivien tieteenalojen yhteisnimitys on luonnontiede. 
Luonnontieteellisen näkemyksen mukaan ihminen on itsekin eläin ja osa luontoa. Tällöin ei ihmistä eikä hänen luomaa kulttuuriympäristöä voi pitää luonnon vastakohtana. Arkikielenkäytössä pidetään kuitenkin turhana korostaa kulttuuriympäristön eroa koskemattomasta, villistä luonnosta vaan käytetään pelkästään termiä luonto. Lisäksi arkisen kielenkäytön luonto-termiin sisältyy usein oletus, että tämä tarkoittaa pääasiassa elollista luontoa.
Luonnontieteissä luonto käsitetään kaiken kattavaksi olevaisuudeksi atomin osista tähtijärjestelmiin ja samalla tutkimuksen kohteeksi, johon sisältyy kaikki tutkittavissa oleva. Käytännössä tieteiden välisessä työjaossa inhimillisen kulttuurin tutkimus on ollut ennen muuta ihmistieteiden alaa.
Luonto-sanan merkityksiä.
Suomen kieleen sana "luonto" on etymologisesti tullut mytologisten luontokäsitysten kautta. Jo Mikael Agricola käytti sanaa merkityksessä ’ulkomaailma, luomakunta; luonnonjärjestys; laatu, ominaisuus; luonne’. Sana on johdos verbistä "luoda", ja sen lähin kantasana on "luonta" merkityksessä ’luominen’. 
Luonto tieteen näkökulmasta.
Tieteessä luonnon tutkimus jakautuu elollisen luonnon tutkimukseen eli biologiaan ja elottoman luonnon tutkimukseen eli geotieteisiin, sisältäen maantieteen, geologian ja meritieteen, hydrologian ja limnologian että meteorologian sekä tähtijärjestelmien ja kaikkeuden tutkimuksen, käsittäen tähtitieteen, fysiikan ja kemian. Geologinen ajanlasku jaottelee maapallon historian vaiheita maapallon synnystä alkaen.
Biologian tutkimuksen kohteita ovat eläimet, kasvit, sienet ja mikrobit, joita tarkastelevat:
Elollisen luonnon monimuotoisuus vaikeuttaa aivan selkeiden rajojen vetämistä joidenkin eliöiden kohdalla siihen, mihin pääryhmään se olisi luokiteltava systematiikassa.
Maapallon alueet luokitellaan myös eri kasvi- ja eläinmaantieteellisiin alueisiin:
Luonnonilmiöt.
Luonnonilmiöitä ovat muun muassa:
Luonnonsuojelu.
Luonnonsuojelulla tarkoitetaan luonnon suojaamista ihmisen vahingoittavalta toiminnalta. Luonnonsuojelussa pyritään pitämään alueita ihmisen toiminnan ulkopuolella tavoitteena suojella siellä eläviä olioita. Biodiversiteetti eli elollisen luonnon monimuotoisuus nähdään luonnonsuojelussa tärkeänä.
Ympäristönsuojelussa pyritään suojaamaan luontoa ja samalla ihmistä ihmisen omien toimien aiheuttamilta ympäristöongelmilta, jotka saattavat uhata myös ihmisen olemassaoloa. Ympäristösuojelun tavoitteena on kestävä kehitys.
Mediaani

Mediaani (vanh. suom. "keskusluku") kuuluu tilastollisessa matematiikassa käytettyihin keskilukuihin. Mediaanin tunnus on Md.
Mediaani on järjestetyn joukon keskimmäinen alkio. Joukon alkiot, tai tilastotieteellisessä kielenkäytössä "havainnot", on mitattava vähintään ordinaaliasteikolla. Jos alkioiden määrä on parillinen, mediaaniksi ilmoitetaan usein molemmat alkiot, tai numeroarvojen tapauksessa voidaan laskea kahden keskimmäisen luvun keskiarvo. Jos havaintoarvoja on pariton määrä, mediaani on joukon keskimmäinen havaintoarvo, ks. esimerkki 1. Kun havaintoarvot on asetettu suuruusjärjestykseen, voidaan mediaani määrittää laskemalla sitä vastaavan havaintoarvon järjestysluku (paikka luettelossa) kaavasta (n+1)/2. Vrt. esimerkki 1 (5+1)/2 = 3 =&gt; luettelon kolmas luku (havaintoarvo) on mediaani.
Jakauman formula_1 mediaani on luku formula_2, jolle formula_3 ja formula_4.
Esimerkki 1: Joukon {2, 2, 3, 8, 14} mediaani on 3. Joukon {2, 2, 3, 100} mediaani on 2,5 tai {2, 3}.
Esimerkki 2: Havaintojen {Approbatur, Magna cum laude approbatur, Laudatur} mediaani on Magna cum laude approbatur.
Esimerkki 3: Äänestyksessä, jossa äänestäjät valitsevat määrää kuvaavan luvun väliltä 0–100, on annettu äänet 1, 1, 50, 60, 65, 70 ja 99. Tämän joukon mediaani on 60 (kun taas keskiarvo on noin 49,4).
Mediaani kuvaa monissa tapauksissa jakauman tyypillistä arvoa luotettavammin kuin keskiarvo. Näin on etenkin silloin, kun jakauma on vino.
Esimerkki 4: Kuvitteellisen työpaikan palkkaselvityksessä todettiin seuraavat kuukausipalkat: 1 000, 1 100, 1 200, 1 300 ja 100 000 €. Tämän työpaikan mediaanipalkka on 1 200 € ja keskipalkka 20 920 €.
Pielisensuu

Pielisensuu oli Pohjois-Karjalassa sijainnut Suomen kunta. Se liitettiin Joensuun kaupunkiin vuonna 1954. Tällöin Joensuun asukasluku kasvoi yli kaksinkertaiseksi (1953: 9 553 asukasta, 1954: 23 748 asukasta).
Pielisensuun kunta syntyi vuonna 1922, kun se irtautui Kontiolahdesta. Pielisensuussa oli vuonna 1930 5 377 asukasta ja vuonna 1952 asukasluku oli 12 442. Tämä on selvästi enemmän kuin Joensuun kaupungissa tuolloin. Ennen kuntaliitosta Joensuun kaupunki käsittikin lähinnä vain taajama-alueen keskustan, ns. ruutukaava-alueen. Pielisensuun kunta ei siksi ollut loppuvaiheissaan varsinainen maalaiskunta, vaan se muodostui pääasiassa Joensuun ympärillä olleista pientaloalueista, joista osa tunnettiin työläisväestöstään. 
Kuntaliitoksen myötä Joensuun kaupunki sai muun muassa Hukanhaudan, Karsikon, Mutalan ja Noljakan kaupunginosat. Pielisensuun kirkko valmistui vasta kunnan lakkauttamisen jälkeen vuonna 1960. Sitä ennen Pielisensuun seurakunnan pääkirkkona oli Utran kirkko.
Lassie

Lassie on kuvitteellinen koira, joka on vuosien mittaan esiintynyt useissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja kirjoissa.
Lassien loi amerikkalainen kirjailija Eric Knight vuoden 1940 teoksessaan "Lassie palaa kotiin" ("Lassie Come-Home"). Vuonna 1943 julkaistiin samanniminen ensimmäinen Lassie-elokuva, mitä seurasi lukuisia muita Lassieen liittyviä elokuvia ja TV-sarjoja.
Alkuperäisessä elokuvassa Lassie on älykäs pitkäkarvainen collie eli skotlanninpaimenkoira, jonka omistavat yorkshireläinen Joe-poika ja hänen perheensä. Rahapulassa perhe myy koiran, mutta poikaan kiintynyt Lassie karkaa uudelta omistajaltaan useasti. Lopulta koira siirretään kauas Skotlantiin, mutta Lassie karkaa sieltäkin ja tekee pitkän vaelluksen takaisin alkuperäisen omistajansa luo.
Ensimmäinen Lassie oli Pal-niminen koira ja väriltään soopeli eli valkoruskea mustalla vivahteella. Weatherwaxin perhe on vastannut Lassie-elokuvissa ja televisiosarjoissa esiintyneistä koirista, jotka ovat olleet suoraan Palin jälkeläisiä. Kaikki nämä koirat ovat olleet uroksia.
Amerikkalaisissa televisiosarjoissa (TV-sarjaa tehtiin vuosina 1954–1974, 1989–1991 ja 1997–1999) Lassien omistavat Timmy-poika ja hänen perheensä. Timmy joutuu usein vaikeuksiin, ja Lassieta tarvitaan hänen pelastamisekseen. 1950-luvun yhdysvaltalaissarjassa poika oli ensin nimeltään Jeff (es. Tommy Rettig 1954–1957) ja sitten Timmy (es. Jon Provost 1957–1964). Vuosina 1964–1971 Lassien isäntä ei ollut poika vaan Robert Brayn näyttelemä metsänvartijamies. 1990-luvun taitteen tuotannossa koiraa hoitaa taas poika nimeltä Will (es. Will Nipper), ja hänen vanhempiaan esittävät näyttelijäaviopari Dee Wallace Stone ja Christopher Stone.
Lassie on yksi kolmesta koirasta, jotka on palkittu tähdellä Hollywood Walk of Fame -kävelykadulla.
Suomessa nimitystä Lassie käytetään lähes synonyymina pitkäkarvaiselle collielle. Lassie oli myös Finn-Lassie Oy:n 1980-luvun loppuun asti käyttämä lasten- ja urheiluvaatemerkki.
Lassie on deminutiivi englannin skottimurteen sanasta lass, ”tyttö”. Lassie on siis ”tyttönen” ja narttukoira.
E

E (e) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten viides kirjain. E-kirjaimen nimi on suomen kielessä "ee" ja äännearvo .
Latinalaista E-kirjainta vastaa kreikkalaisessa kirjaimistossa kirjain epsilon (Ε, ε), kyrillisessä kirjaimistossa puolestaan kyrillinen Е. Yhdennäköisyydestään huolimatta ne ovat Unicode-merkistössä eri merkkejä.
Historiaa.
"E"-kirjain on kehittynyt kreikan kirjaimesta epsilon ("Ε"). Sen taustalla on muinaisseemiläinen "hē", joka äännearvoltaan oli [h] ja ulkoasultaan oikealta vasemmalle -kirjoitussuunnan takia "E":n peilikuva. Se esiintyi nykykirjaimen peilikuvana myös muinaiskreikkalaisessa samoin kuin etruskien kirjaimistossa, koska varhaisessa kreikassa kirjoitussuunta vielä vaihteli ja etruskissa oli useimmiten oikealta vasemmalle. Myöhemmässä kreikassa samoin kuin latinalaisessa kirjoituksessa kirjain kääntyi nykyiseen asentoonsa, kun kirjoitussuunnaksi vakiintui vasemmalta oikealle.
E suomen kielessä.
E-kirjaimella merkitään suomen kielessä laveaa puolisuppeaa etuvokaalia . 
Vokaalisoinnun kannalta "e" on suomessa neutraalivokaali (kuten "i)" eli voi, vaikka onkin etuvokaali, esiintyä samoissa sanoissa takavokaalien kanssa, esimerkiksi "kela, alentaa". Pelkkiä neutraalivokaaleja sisältävä sana saa sitä taivutettaessa kuitenkin etisen soinnin mukaiset päätteet, esimerkiksi "vene" : "venee-ssä" (ns. suffiksisointu)"." "e":n kanssa samassa sanassa olevat takavokaalit saattaa kuitenkin saada "e":n ääntymään taempana, jolloin esim. partikkelissa "kera" e yleensä ääntyy hieman taempana kuin substantiivissa "kerä".
Vanhassa kirjasuomessa "e"-kirjaimen käyttö ei ollut vakiintunutta: "e" saattoi edustaa "ä":tä ja päin vastoin kuten sanassa "käsekw" ("kesäkuu"). Tätä on selitetty germaanisten kielten esikuvien lisäksi sillä, että "e":n ja "ä":n suhde oli vanhastaan hämärä eräissä lounaissuomalaisissa murteissa. "ä"-äänteen merkkinä on vanhassa kirjasuomessa käytetty jonkin verran myös "a"-kirjainta. Vuoden 1642 Raamatussa "ä":n ja "e":n erottelu oli kuitenkin jo vakiintunut nykykieltä vastaavaksi.
E muissa kielissä.
"E"-kirjaimella merkitään useissa kielissä suomen "e":n tai "ä":n tapaista laveaa etuvokaalia, mutta (yleensä äänteenmuutosten seurauksena) myös "ö":n tai "i":n tapaisia äänteitä samoin kuin ns. neutraalivokaalia [ə] (sanan toisessa merkityksessä kuin vokaalisoinnun yhteydessä: vokaali, joka on artikulatorisesti mahdollisimman neutraali, ääniväylän lihakset ovat maksimaalisesti lepotilassa).
"E"-kirjain kuuluu useiden kielten tekstitaajuudeltaan yleisimpiin kirjaimiin. Yleisin kirjain se on tiettävästi ainakin englannissa, espanjassa, ranskassa, ruotsissa, saksassa ja tanskassa.
Fennica (kansallisbibliografia)

Fennica eli Suomen kansallisbibliografia on suomalaisen julkaisutuotannon tietovaranto, joka käsittää lähes kaikki Suomessa painetut ja Suomen markkinoita varten valmistetut painojulkaisut, audiovisuaaliset teokset ja tallenteet. Fennican tuotannosta ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston lisäksi useilla muillakin yliopistokirjastoilla on vapaakappaleista muodostetut Fennica-kokoelmat, mutta niiden kattavuus vaihtelee. Fennica on saatavilla myös avoimena datana CC Nolla -lisenssillä. 
Fennica-tietokanta sisältää tiedot Suomessa painetuista tai muuten valmistetuista monografioista, kausijulkaisuista, kartoista, audiovisuaalisesta aineistosta sekä tallenteista sekä ennakkotietoja lähiaikoina ilmestyvistä julkaisuista. Se on ensisijaisesti Fennica-kokoelman luettelo. Lisäksi tietokannassa on tietoja ulkomailla ilmestyneistä julkaisuista, joiden tekijä on suomalainen tai jotka koskevat Suomea. Kirja-aineistoa ja kausijulkaisuja on vuodesta 1488 lähtien. Tietokannassa on yhteensä noin 900 000 kirja- tai muuta monografiatietuetta (painettua ja sähköistä aineistoa), noin 73 000 jatkuvaa julkaisua (lehteä tai sarjaa) ja noin 52 000 karttaa. Se karttuu vuodessa noin 16 000 monografia- ja noin 700 jatkuvien julkaisujen nimekkeellä.
ISSN

International Standard Serial Number eli ISSN on lehden, sarjan tai muun kausijulkaisun kansainvälinen standarditunnus. Sen avulla kausijulkaisu voidaan tunnistaa ja erottaa toisista kausijulkaisuista. ISSN-tunnus liittyy aina tiettyyn julkaisun nimeen, mutta ei viittaa mihinkään maahan, kieleen tai kustantajaan. Kausijulkaisu voi olla yhtä hyvin painettu, elektroninen julkaisu tai vaikkapa verkkojulkaisu.
ISSN:stä määräävä standardi on kansainvälinen ISO 3297. Tunnuksen rekisteröinnissä vaadittavia tietoja ovat julkaisun nimi, julkaisumaa, julkaisumuoto, julkaisukieli, kustantaja tai julkaisijan nimi sekä kustantajan kotipaikka, julkaisuaika, julkaisun tila (esimerkiksi, onko julkaiseminen päättynyt vai jatkuuko se) sekä ilmestymistiheys. ISSN-tunnusten antamiseen ja käyttöön ei liity tekijänoikeudellisia rajoituksia.
ISSN-tunnusten tietokantoja ovat kansallinen Fennica ja kansainvälinen ISSN Portal.
Aikakausijulkaisujen nimien lyhennyksiä käsittelee kansainvälinen standardi ISO 4.
Verkossa julkaistulle aineistolle on oma e-ISSN -tunnus, jota julkaisut voivat käyttää painetun aineiston rinnalla. ISSN-tunnisteen perusteella voidaan luoda viivakoodien kanssa käytettävä GTIN eli Global Trade Item Number. GTIN alkaa numerolla 977, jota seuraa yhdeksän numeroa. Linkittyvä ISSN (ISSN-L) on eri julkaisumuodoille tarkoitettu yhteinen tunniste, joka ryhmittelee painetut ja verkkojulkaisut yhden tunnisteen taakse.
Tunnisteen muoto.
ISSN-tunniste koostuu kahdeksannumeroisesta koodista, joka jaetaan kahdeksi neljän numeron ryhmäksi. Ryhmät erotaan viivalla. Kahdeksas numero on tarkistusluku, joka lasketaan seitsemästä edeltävästä numerosta. Viimeinen merkki voi olla "X" jos tarkistusluku olisi 10 epäselvyyksien välttämiseksi. Tunnisteen numeroille käytetään painoarvoja 8 ja 2. Numeroiden summasta otetaan jakojäännös jakamalla summa luvulla 11, jonka jälkeen saatu erotus vähennetään luvusta 11, jolloin saadaan tarkistusnumero.
Esimerkkejä:
Artjärvi

Artjärvi () on Orimattilan kaupunkiin kuuluva pitäjä Päijät-Hämeen maakunnassa. Artjärven kunta oli perustettu vuonna 1866, ja se oli itsenäinen vuoden 2010 loppuun asti. Artjärven keskus ja ainoa taajama on Artjärven kirkonkylä, jonka taajama-alueella asui yhteensä 424 ihmistä vuonna 2018. Ennen kuntaliitosta Orimattilaan Artjärven naapurikuntia olivat Iitti, Lapinjärvi, Myrskylä ja Orimattila.
Suurimmaksi osaksi Artjärvellä sijaitsee Pyhäjärvi, joka on keskisyvyydellä mitattuna Suomen toiseksi syvin järvi.
Historia.
Varhaisimmat ihmisasutuksen merkit Artjärven seudulta ovat kivikaudelta. Vakinainen asutus on alueelle muodostunut 1200- ja 1300- luvuilla. Väestöä saapui etenkin Hämeestä, mutta myös Kymijoen itäpuolelta Karjalasta. Keskiajalla Artjärvi kuului hallinnollisesti Hämeeseen. Vuonna 1557 Artjärven neljännekseksi kutsuttu pitäjä erotettiin Hämeen Hollolan emopitäjästä ja liitettiin Porvoon linnalääniin Pernajan pitäjään. Muutosten taustalla olivat kirkolliset yhteydet. Hattujen sodan jälkeen Turun rauhassa Artjärvi siirtyi Kymenkartanon lääniin ja 1831 Uudenmaan lääniin. 
Artjärven seutu kuului Pernajan seurakuntaan ja vuosina 1575-1865 Pernajasta eronneeseen Lapinjärven seurakuntaan. Ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1635 (tai 1636). Aluksi Lapinjärven pappi kävi saarnaamassa, mutta vuonna 1667 Aksel Majanderista tuli seurakunnan ensimmäinen oma kappalainen. 
Nyttemmin Artjärvellä toimii evankelisluterilainen Artjärven kappeliseurakunta, joka ollut kuntaliitoksesta lähtien osa Orimattilan seurakuntaa.
Kylät.
Artjärvellä on 5 maarekisterikylää (tieto vuodelta 1967):
Elinkeinot.
Artjärven entisen kunnan alueen suurin työnantaja on Ruskovilla Oy. Artjärven työpaikat jakautuivat alkutuotantoon (36,6 %), jalostukseen (20,8 %) ja palveluihin (39,9 %). Muita työpaikkoja oli 3,1 %.
Nähtävyydet.
Artjärvellä on Ursan Tähtikallion havaintokeskus, jossa on päärakennus, kolme tähtitornia ja ohjausrakennus. Keskuksen tarkoituksena on palvella Ursan jäsenistöä, toimia kouluopetuksen ja aikuiskasvatuksen tukena ja luoda puitteet harrastustoimintaan. Kunta on tehnyt Ursan kanssa yhteistyösopimuksen. Samassa paikassa on myös Viestikallion alue, jossa on monenlaisia radiolaitteita.
Kulttuuri.
Murre.
Artjärven alueella puhutun kielen perustana on kaakkoishämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Artjärven murre kuuluu kaakkoishämäläisen murteen Iitin ryhmään. 
Ruokakulttuuri.
Artjärven pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla "hernesmutti" ja uunikala sekä piimän ja talkkunan sekoitus "latku".
Oulun lääni

Oulun lääni () oli vuodesta 1775 vuoteen 2009 yksi Suomen lääneistä. Ennen vuotta 2009 se rajoittui pohjoisessa Lapin lääniin, idässä Murmanskin alueeseen ja Karjalan tasavaltaan, kaakossa Itä-Suomen lääniin, lounaassa Länsi-Suomen lääniin ja lännessä Pohjanlahteen. Läänin pääkaupunki oli Oulu.
Moottoriajoneuvojen rekisterikilvissä Oulun läänin tunnuskirjain oli O.
Historia.
"Historiaa, maantiedettä ja kulttuuria myös artikkelissa Pohjanmaa"
Oulun lääni perustettiin ensin väliaikaiseksi lääniksi. Se oli toiminnassa vuosina 1642–1648, kunnes se liitettiin jälleen osaksi Pohjanmaan lääniä. Varsinaisesti Oulun lääni perustettiin vuonna 1775 entisen Pohjanmaan läänin pohjoisosasta. Uuteen lääniin liitettiin myös Kuusamon suurpitäjä (myöhemmät Kuusamon, Kuolajärven ja Posion kunnat) Västerbottenin läänistä. Vuonna 1809 Haminan rauhan jälkeen lääniin liitettiin Ruotsille jääneestä Västerbottenin läänistä koko Lapin historiallinen maakunta sekä Tornionlaakson itäpuoli. Petsamon alue liitettiin lääniin vuonna 1922. Oulun läänin pohjoisosa erotettiin Lapin lääniksi vuonna 1938. Osa Kuusamon kuntaa menetettiin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa vuonna 1940.
Oulun lääni säilyi rajoiltaan entisellään vuoden 1997 lääniuudistuksessa. Lääniin perustettiin kaksi maakuntaa: Pohjois-Pohjanmaa ja Kainuu.
Valtion aluehallintoa entisen läänin alueella hoitaa nykyään Pohjois-Suomen aluehallintovirasto.
Hallinto.
Lääninhallitus oli seitsemän ministeriön ohjaama valtion aluehallintoviranomainen. Lääninhallituksen tehtävä oli edistää läänin asukkaiden hyvinvointia ja tukea kuntia peruspalveluiden järjestämisessä ja kehittämisessä.
Läänissä oli 11 kihlakuntaa.
Maa- ja seutukunnat.
Oulun läänissä oli kaksi maakuntaa ja yhdeksän seutukuntaa.
Kunnat 2009 (kaupungit lihavoitu).
Läänin asukasluvultaan suurimmat kunnat olivat lakkautettaessa:
Vaakuna.
Oulun läänin vaakunassa halkoisen kilven heraldisesti oikeanpuoleisessa kentässä oli historiallisen Pohjanmaan vaakuna ja vasemmanpuoleisessa kentässä Kajaanin kaupungin vaakunasta Kajaanin linna. Kilven päällä oli herttuakunnan kruunu (ennen lääniuudistusta kreivikunnan kruunu).
Houtskari

Houtskari () on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Kunta oli ollut vuodesta 2003 lähtien kaksikielinen, sitä ennen ainoastaan ruotsinkielinen. Asukkaista 86 prosenttia puhui äidinkielenään ruotsia ja 14 prosenttia suomea.
Houtskarissa oli vuoden 2008 lopussa asukasta. Saaren pinta-ala on  km², josta  km² maata,  km² sisävesiä ja loput km² merta. Naapurikunnat ovat Ahvenanmaan maakunnan puolelta Brändö, Kökar ja Sottunga sekä Varsinais-Suomesta Iniö ja Korppoo.
Houtskari koostuu noin 700 saaresta. Kunnassa on merkittävästi vapaa-ajan asutusta esim. noin 800 ulkopaikkakuntalaisten omistamaa kesämökkiä. Luonto on vaihtelevaa, ja kasvilajien määrä on runsas mm. kalkkipitoisen maaperän sekä hyvän ilmaston ansiosta. Houtskari sijaitsee osittain Saaristomeren kansallispuiston alueella.
Historiaa.
Joitakin kivestä ladottuja jatulintarhoja ja niin kutsuttuja ryssänuuneja on Houtskarin alueella siellä täällä, mutta ne ovat tuskin peräisin esihistorialliselta ajalta. Paikallinen perimätieto kertoo ensimmäisten pysyvien asukkaiden tulleen Taalainmaalta Ruotsista.
Houtskarin nimi on muuntunut seudun vanhasta suomalaisnimestä ""Hautasaari" tai "Hautasalo"". Historiallisissa asiakirjoissa Houtskari mainitaan ensimmäisen kerran Korppoon kappeliseurakuntana vuonna 1554. Piispa Isak Rothovius määräsi vuonna 1627 Korppoon kappalaisen muuttamaan Houtskariin, ja vuonna 1639 määrättiin Houtskariin rakennettavaksi uusi kirkko entisen lahonneen tilalle. Itsenäinen seurakunta Houtskarista tuli vuonna 1867 ja kunnallishallinto Houtskariin perustettiin vuonna 1870.
Kalastuksen ja merenkulun kukoistuskaudella 1900-luvun alkuvuosikymmenillä Houtskarista vietiin kalaa Turkuun, Tukholmaan, Tallinnaan ja Suomenlahden pohjoisiin rannikkokaupunkeihin. Kalanpyydyksiä ja veneitä valmistettiin kotiteollisuutena yli oman tarpeen.
Parainen, Nauvo, Korppoo, Houtskari ja Iniö yhdistyivät vuoden 2009 alussa uudeksi Länsi-Turunmaan kaupungiksi, joka vuoden 2012 alussa otti käyttöön uudestaan nimen Parainen.
Kylät.
Berghamn, Björkö, Hyppeinen (Hyppeis), Hönsnäs, Jungfruskär, Järvis, Kittuinen (Kittuis), Kivimo, Lempnäs, Medelby, Mossala (Mussala), Nåtö, Näsby, Roslax, Saverkeit, Stor-Pensar, Sördö, Träskby, Äppelö
Ruokakulttuuri.
Houtskarin pitäjäruoiksi äänestettiin 1980-luvulla "kolapojkar" eli hiillostetut silakat sekä kirnupiimävelli.
Quaoar

50000 Quaoar (symboli: ) on Neptunuksen radan ulkopuolella, Kuiperin vyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä kohde. Sen löysivät Chad Trujillo ja Michael Brown 4. kesäkuuta 2002. Quaoar on nimetty Tongva-intiaaniheimon mytologiassa esiintyvän Quaoar-luojajumalan mukaan. Quaoar oli löytöhetkellään suurin Kuiperin vyöhykkeeltä löydetty kohde Pluton jälkeen. Ennen kuin Quaoar sai nimensä, se tunnettiin väliaikaisella nimityksellä 2002 LM60. Quaoar on ehdokas kääpiöplaneetan statuksen saamiseksi. Quaoarilla on myös kuu nimeltä Weywot. Vuonna 2023 Quaoarilta löydettiin rengas.
Fyysiset ominaisuudet.
Quaoar oli ensimmäinen transneptuninen kohde, jonka läpimitta saatiin mitattua suoraan Hubble-avaruusteleskoopin ottamista kuvista. Näiden kuvien perusteella läpimitaksi arvioitiin noin 1 200 kilometriä , joskin myöhemmät Spitzer-teleskoopilla tehdyt havainnot viittasivat hieman arvioitua suurempaan albedoon ja sitä kautta pudottivat läpimitta-arvion 654,8–1051,1 kilometriin. Quaoar koostunee pääasiassa kivestä ja jäästä. Se on melko tumma kohde (albedo ~0,2), mikä viittaa siihen, ettei sillä olisi jääkuorta. Quaoarin pinta on väriltään hieman punertava.
Quaoarin pinnalla on havaittu myös merkkejä ammoniumhydraatista sekä kiteytyneestä jäästä. Tämä löytö oli yllättävä, sillä molempien olisi pitänyt tuhoutua suurienergiaisen hiukkassäteilyn vaikutuksesta noin 10 miljoonan vuoden aikana. Koska suurienergiaisilta hiukkasilta suojaavaa ilmakehää tai magneettikenttää näin pienellä kappaleella ei luultavasti ole, käytännössä löydöksen selittäminen vaatii Quaoarin pintakerroksen aktiivista uusiutumista. Tämän varteenotettavana aiheuttajana Quaoarin kokoisella kappaleella olisi kryovulkanismi. 
Quaoarin rata on hyvin ympyrämäinen, ja sen etäisyys Auringosta on noin 42 AU. Quaoarin kiertoaika Auringon ympäri on noin 288 vuotta.
Quaoarilla on rengas, jonka olisi aiempien arvioiden mukaan pitänyt tiivisstyä kuuksi. Oulun yliopiston tähtitieteen professori Heikki Salo on kehittänyt mallin, joka selittää miksi rengas ei ole tiivistynyt kuuksi. Sen selittää jään kimmoisuuden käyttäytymisen muuttuminen mitä kylmempää on.
20000 Varuna

20000 Varuna (symboli: ) on Neptunuksen radan ulkopuolella kiertävä kohde, joka kuuluu Kuiperin vyöhykkeeseen. Se löydettiin vuonna 2000 ja siitä käytettiin väliaikaista tunnistetta . 
Varuna on nimetty hindujumala Varunan mukaan.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Pyörähdysaika akselin ympäri on . Läpimitaksi on arvioitu albedolla .
28978 Ixion

28978 Ixion (symboli: ) on Neptunuksen radan ulkopuolella kiertävä kohde, joka kuuluu Kuiperin vyöhykkeeseen. Se löydettiin vuonna 2001. 
Ixionin läpimitan arvioidaan olevan noin 822 kilometriä ja sen keskietäisyys Auringosta on noin 39,31 AU. 
Ixion luokitellaan plutinoksi ja sitä pidetään mahdollisena ehdokkaana kääpiöplaneetaksi.
Ixion on nimetty kreikkalaisen mytologian Iksionin mukaan. Sitä kutsuttiin aiemmin nimellä .
Onnettomuus

 
Onnettomuus on ennalta-arvaamaton vahinkotapahtuma, joka voi aiheuttaa muun muassa omaisuusvahinkoja, tuhoa, kuolemantapauksia tai loukkaantumisia taikka muutoin haittaa tai vahinkoa esimerkiksi ihmisille, luonnolle tai infrastruktuurille.
Onnettomuusvalmius.
Tarvittava onnettomuusvalmius määrittyy onnettomuuden suuruuden mukaan. Pienessä onnettomuudessa pelastusryhmä kykenee toimeenpanemaan pelastustoiminnan, keskisuuressa onnettomuudessa käytetään pelastusjoukkuetta, suuressa onnettomuudessa puolestaan pelastuskomppaniaa ja suuronnettomuudessa tai häiriötilanteessa pelastusyhtymää.
Suuronnettomuuden sattuaessa saatetaan vaatia useiden viranomaisten yhteistoimintaa sekä tavanomaista suurempia määriä pelastustoimintaan osallistuvia henkilöitä. Toimialueen pelastustoimi perustaa pelastustoiminnan johtokeskuksen, PEL-JOKE:n, ennakkosuunnitelman tai pelastustoiminnan johtajan päätöksen mukaisesti. Sen katsotaan tulleen perustetuksi, kun osallistuvien tehtävät on jaettu, viestiliikenneyhteydet on kokeiltu ja tilannekuva ajanmukaistettu. Pelastustoiminta yleensä on kunnalliseen itsehallintoon liittyvää toimintaa, jossa kunnat ovat siirtäneet toimeenpanon aluepelatuslaitokselle.
PEL-JOKE johtaa pelastuskomppanioiden esikuntia ja pelastustoiminnan tukitoiminnan johtoelintä, TUJE:a. PEL-JOKE:n henkilöstö avustaa pelastustoiminnan johtajaa. Moniviranomaistoimintana PEL-JOKE:ssa voivat olla edustettuina pelastustoimi itse, poliisi, ensihoitopalvelu, sosiaalipäivystys, kriisipäivystys, puolustusvoimat, lentoyhtiö, vapaaehtoinen pelastuspalvelu jne. PEL-JOKE:n toiminta voidaan jaotella kolmeen ryhmään: tilanteen seurantaan ja tilanteesta johtuviina arvioihin, päätöksiin ja päätösten toimeenpanoon sekä viestintään.
Viestintää kuuluu tiedonjakaminen omalla organisaatiolle tilanteesta ja sen muutoksista, yhteistyöviranomaisille. Ulkoisesti viestintään kuuluu tiedottaminen ja toimintaohjeiden antaminen väestölle sekä uutistiedottaminen joukkotiedonvälittäjille. Valvonnalla varmistetaan kokonaisuuden toiminta.
Poliisin johtojärjestelmä on kolmiportainen. Poliisin yleisjohtajana toimii päällystöön kuuluva poliisi, joka vastaa poliisin kenttätoiminnan operatiivisesta johtamisesta. Hän tukee poliisiyksikön johtoa ja varmistaa operatiivisen kenttäjohtamisen. Hän vastaa tilannekuvan muodostamisesta, voimavaroista ja toimintavalmiusasioista. Yleisjohtajan esimiehiä ovat poliisipäällikkö, polisipalvelut-linjan apulaispoliisipäällikkö, sekä valvonta- ja hälytystoiminnan sektorijohtaja ja esimieheksi erikseen määrätyt.
Poliisin tilannejohtaja johtaa tehtävän suorittamista.
TUJE.
PEL-JOKE:n tueksi voidaan perustaa tukitoimintojen johtoelin, TUJE. Se tukee pelastustoimintaa ja huolehtii niistä, joilla ei ole fyysisiä vammoja, onnettomuuden uhrien omaisista ja henkisen huollon järjestämisestä. TUJE:n johtovastuu voi olla myös poliisilla.
Merellä tai muussa vesistössä kulkevaa alusta kohdannutta onnettomuutta kutsutaan haaksirikoksi, lakitekstissä myös haveriksi.
Luettelo kuuluisista onnettomuuksista

Tämä on luettelo kuuluisista onnettomuuksista, sekä luonnollisista että ihmisen aiheuttamista.
Raideliikenneonnettomuudet.
Suomessa.
Suuronnettomuudet
Muut vakavat junaonnettomuudet
Vesiliikenneonnettomuudet.
Suurimmat laivaonnettomuudet.
Tallinnan evakuoinnin yhteydessä 28. elokuuta 1941 yli 16 000 henkeä, pääosin siviilejä, hukkui usean laivan upotessa suomalaisten ja saksalaisten asettamiin miinoihin.
Soitin

Soitin eli instrumentti on väline, jolla tuotetaan säveliä tai korostetaan rytmiä ja sointia. Soittimesta riippuen ääni voidaan tuottaa esimerkiksi näppäilemällä tai puhaltamalla.
Historiaa.
Varhaiset ihmiset tuottivat ääniä omalla vartalollaan, esimerkiksi taputtamalla käsiään. Kun he siirtyivät käyttämään sävelten tuottoon löytämiään esineitä, ensimmäiset soittimet olivat syntyneet.
Arkeologit ovat löytäneet mammutin luusta tehdyn huilun 37 000 vuoden takaa. Euroopasta ei ole löytynyt muita jälkiä kielisoittimista ennen kristinuskon leviämistä kuin Välimeren seudun lyyrat, harput ja lyyrat.
Luokittelu.
Soittimet voidaan luokitella eri tavoin. Neljä perusryhmää ovat vaskipuhaltimet, puupuhaltimet, lyömäsoittimet ja kielisoittimet. Kosketinsoittimet voivat olla oma ryhmänsä, vaikka niissä ääni syntyy joko kielissä (kuten pianossa) tai ilmavirtauksessa (kuten uruissa).
Varsinkin länsimaisessa musiikissa soittimet jaetaan tavallisesti seuraavasti:
Nykyisin käytetään myös Erich von Hornbostelin ja Curt Sachsin vuonna 1914 esittämää luokittelua, joka perustuu äänen fysikaaliseen muodostumiseen soittimessa: värähteleekö soitin itse, sen kieli, vai ilma soittimen sisällä. Tässä luokittelussa esimerkiksi kosketinsoittimia ei lueta omaksi ryhmäkseen, sillä ääni syntyy niissä hyvinkin eri tavoin, vaan esimerkiksi piano kuuluu kordofoneihin ja urut aerofoneihin. Lisäksi lyömäsoittimet jaetaan äänen syntytavan mukaan edelleen idiofoneihin ja membranofoneihin.
Länsimainen musiikki

Länsimainen musiikki on musiikkia, jota perinteisesti soitetaan ja kuunnellaan erityisesti Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Sen vaikutus on kuitenkin nähtävissä koko maailman nykyaikaisessa populaarimusiikissa.
Lajityypit vaihtelevat rock-musiikista taidemusiikkiin ja populaarimusiikkiin. Nykyajan länsimaisen musiikin eräitä määrittäviä piirteitä ovat radio- sekä albumipainotteisuus.
Länsimaisen musiikin teoria.
Seuraavassa muutamia länsimaiseen musiikkiin kuuluvia käsitteitä. Osa on toki tuttuja käsitteitä myös muissa musiikkikulttuureissa.
Luettelo musiikin tyylilajeista

Tämä on luettelo musiikin tyylilajeista. Osa tyylilajeista viittaa aikakauteen, esityskokoonpanoon, maantieteelliseen paikkaan tai uskonnolliseen viitekehykseen, osa puhtaasti musiikkityyliin. Nykyään eri tyylilajit ja musiikkikulttuurit sekoittuvat usein toisiinsa.
Katso myös Taidemusiikin aikakaudet ja luettelo elektronisen musiikin alalajeista.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
A.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
B.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
C.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
D.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
E.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
F.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
G.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
H.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
I.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
J.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
K.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
M.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
N.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
O.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
P.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
Q.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
R.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
S.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
T.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
U.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
V.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
W.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
X.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
Y.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
Z.
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
Frédéric Bastiat

Claude Frédéric Bastiat (, 30. kesäkuuta 1801 Bayonne – 24. joulukuuta 1850 Rooma) oli ranskalainen klassinen liberaali taloustieteilijä ja valistusajattelija, joka kannatti vapaata markkinataloutta. Bastiat vastusti veroja, talouden sääntelyä, tulleja ja kaikkia julkisia palveluita lukuun ottamatta yövartijavaltioon kuuluvia kansalaisten fyysisen turvallisuuden ja omistusoikeuden ylläpitoon kuuluvia järjestyksenpitotehtäviä.
Teokset.
Bastiat'n tunnetuimmat teokset ovat "Vetoomus kynttiläntuottajien puolesta" ("Pétition des marchands de chandelles"), "Valtio" ("L'État"), "Laki" ("La loi") ja "Näkyvä ja näkymätön" ("Ce qu'on voit et ce qu'on ne voit pas").
"Vetoomus kynttiläntuottajien puolesta" (1854) on protektionismin satiiri. Siinä kynttiläntuottajat ja muu valaistusteollisuus esittävät hallinnolle vetoomuksen, jossa toivotaan suojaa epäreilua ulkomaista kilpailijaa, Aurinkoa, vastaan, koska se vie heiltä markkinoita alhaisempien valontuotantokustannusten vuoksi.
Bastiat ironisesti ehdotti, että jos kaikilta katkaistaisiin oikea käsi, jolloin samoihin tehtäviin tarvittaisiin enemmän työtä, se osoittaisi, että pelkkä työn lisääminen työn itsensä vuoksi ei luo vaurautta.
Pamfletti "Laki" ilmestyi vuonna 1850. Siinä hän määrittelee oikeudenmukaisen lakijärjestelmän ja pyrkii osoittamaan, miten se johtaa vapaaseen yhteiskuntaan. Bastiat'n mukaan valtion tehtävänä on suojella kansalaistensa elämää, vapautta ja omaisuutta, ei toimia näitä vastaan. Bastiat korosti sitä, että talouden tulisi antaa järjestyä vapaasti kuluttajien kysynnän mukaan sen sijaan, että valtio ohjailisi talouden kehitystä, ja huomautti usein valtion hyvää tarkoittavien toimenpiteiden epäsuorista haitoista.
Bastiat käytti tulleista ja protektionismista nimitystä "negatiivinen rautatie", koska tulleilla on sama vaikutus kauppaan kuin alueiden välisen kulkuväylän huonontamisella.
Aiheesta muualla.
Yleistä:
Teoksia:
David Friedman

David Friedman (s. 1945) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä, fyysikko ja aktiivinen libertaari ja anarkokapitalisti. Hänen tunnetuin teoksensa on "The Machinery of Freedom", jossa hän perustelee anarkokapitalismia lähinnä taloustieteellisin argumentein. Häntä on joskus pidetty utilitaristina, mutta hän kiistää sen ja sanoo kannattavansa lähinnä yksilönvapautta. Hän kuitenkin katsoo seurausten analysoinnin olevan parempi tapa perustella anarkokapitalismia ja libertarismia niille, jotka eivät kannata libertaaria etiikkaa. Tästä on seurannut yllä mainittu sekaannus. 
David Friedman on oikeustaloustieteilijä. Hänen mukaansa lain tulee olla tehokasta. Tämän mukaan esimerkiksi tahallisesta rikoksesta kannattaa antaa kovempi rangaistus eikä tahattomasta rikkeestä tule välttämättä rangaista. Hänen mielestään myös hätätapaus on syy olla antamatta rangaistusta. Hänen mielestään vähäisestä ulkoishaittojen aiheuttamisesta ei kannata antaa rangaistusta eikä sanktiota toisin kuin Murray Rothbardin mielestä. David Friedmanin mukaan Englannista peräisin oleva common law on ollut melko tehokasta oikeutta.
David Friedman syntyi juutalaiseen perheeseen, jonka isä oli Nobel-palkittu taloustieteilijä Milton Friedman. Siinä missä David Friedman on libertaari, Milton luokitellaan joko markkina- tai sosiaaliliberaaliksi määritelmästä riippuen.
David Friedman on alun perin fyysikko, sittemmin taloustieteen professori, oikeustieteen professori, kolumnisti, fantasiakirjailija sekä ahkera keskiaikaharrastaja ja SCA:n suurimman tapahtuman Pennsic War perustaja.
Anarkosyndikalismi

Anarkosyndikalismi on anarkismin haara, jossa ammattiliittoja (ransk. "syndicats") pidetään yhteiskunnallisen vapautumisen ja vallankumouksen airuina sekä tulevan anarkistisen yhteiskunnan siemeninä.
Teoria.
Anarkosyndikalistien mukaan omistava luokka ja valtio eivät luo mitään, vaan ne ovat vain tuottavien työläisten parasiitteja. Kun työväki yhdistyy ja lakkaa hyödyttämästä riistäjiään, järjestelmä romahtaa ja seuraa vallankumous. Anarkismiin siirtymisen tärkein väline on yleislakko.
Anarkosyndikalistit haluavat maailman tuotannon rakentuvan teollisuusryhmittäin jokaisella tuotannon alalla, ja integroituvan talousliitoksi. Päätöksenteko olisi kuitenkin kollektiivista ja perustuisi kunkin työpaikan yleiskokouksen päätöksiin. Tuotanto perustuisi ihmisten tarpeisiin ja takaisi että kaikki saisivat tarvitsemansa asiat ja palvelut.
Historia.
Anarkosyndikalismi yhdistetään etenkin Rudolf Rockeriin (1873–1958).
Espanjan sisällissodan aikana Barcelona ja sitä ympäröivä Katalonia jäi anarkosyndikalistien valtaan. Espanjan tasavallan puolella olevat anarkistit, vuonna 1910 Barcelonassa perustettu työväen kansalliskonfederaatio Confederación Nacional del Trabajo (CNT), kumosivat ammattiyhdistysliikkeen perusteella järjestäytyneen miliisin avulla vanhan vallan. Tavarat jaettiin hankintakuponkien perusteella ja arvon mittana olivat työtunnit, jotka olivat kaikilla yhtä arvokkaita.
Objektivismi

Objektivismi viittaa seuraaviin filosofisiin näkökantoihin:
Objektivismin vastakohtina voidaan yleensä pitää relativismia ja subjektivismia.
Kapitalisti

Kapitalisti merkitsee joko rikasta pääoman eli kapitaalin omistajaa tai kapitalismin kannattajaa. Pääoman omistajasta sanaa käytetään varsinkin politiikasta puhuttaessa.
Kapitalisti on erityisesti pääoman tuotolla (korot, osingot, vuokrat tms.) eläjä, jonka ei tarvitse tehdä työtä elääkseen.
Marxismin mukaan pääomatuloilla eläjä riistää työläisiä eli proletaareja.
Marxilaisen ajattelun mukaan kapitalistisessa yhteiskunnassa kapitalisti omistaa tuotantovälineet. Omistuksen nojalla hän saa määräysvallan tuotannon tuloksiin. Osan tuotannosta syntyneestä arvonnoususta kapitalisti maksaa työläisille palkkana, mutta loput hän pitää itse. Muita tuloja kapitalisti saattaa hankkia keinottelemalla ei-tuotannollisilla finanssipääomilla kuten arvopapereilla ja kiinteistöillä. Kapitalistit myös kilpailevat keskenään. Kilpailun seurauksena kapitalistien pääomat kasautuvat entistä harvempien kapitalistien käsiin.
Historia.
Englantilainen kirjailija Arthur Young käytti termiä kapitalisti vuonna 1792 julkaistussa teoksessaan "Travels during the years 1787, 1788 and 1789, undertaken more particularly with a view of ascertaining the cultivation, wealth, resources and national prosperity of the kingdom of France". Hän käytti termiä viitaten niihin, jotka omistivat talousjärjestelmässä pääomaa.
Ludwig von Mises

Ludwig von Mises (29. syyskuuta 1881 – 10. lokakuuta 1973) oli viimeisiä itävaltalaista koulukuntaa edustavia taloustieteilijöitä ja nykyisen libertaristisen liikkeen merkittävä esikuva.
Elämä.
Ludwig von Mises oli matemaatikko ja fyysikko Richard von Misesin veli. Hän syntyi Itävalta-Unkarin keisarikunnan itäosassa sijainneessa Lembergissä (nykyinen Lviv Ukrainassa) ja opetti Wienin yliopistossa 1913–1934. Samanaikaisesti hän toimi Itävallan valtion taloudellisena neuvonantajana muun muassa Itävallan keskuskauppakamarin virkamiehen ominaisuudessa ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen myös Kansainliiton asettaman Itävallan sotakorvauskomitean johtajana. 
Vuonna 1934 hän muutti Geneveen Sveitsiin saatuaan viran kansainvälisen talouden professorina Institut Universitaire des Hautes Études Internationalesissa. Sveitsissä asuessaankin Mises jatkoi osa-aikaisesti työtään Itävallan keskuskauppakamarissa, mutta vuoden 1938 Anschlussin yhteydessä tapahtuneen Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun jälkeen Mises ei voinut palata Itävaltaan juutalaisen syntyperänsä vuoksi. 
Vuonna 1940 hän muutti edelleen Yhdysvaltoihin, missä hän opetti New Yorkin yliopistossa 1945–1969.
Ura.
Misesiä pidetään usein itävaltalaisen taloustieteen yhtenä keskeisenä asiantuntijana. Kirjoissaan "Human action" ja "Epistemological problems of economics" hän myös hahmotteli prakseologiaa, itävaltalaisen sosiologian kulmakiveä. Mises kirjoitti ja luennoi laajasti klassisesta liberalismista. Hän kannatti täysin vapaata markkinataloutta ja vähimmäistä yövartijavaltiota. Misesillä oli ratkaiseva vaikutus oppilaaseensa Friedrich von Hayekiin, joka sai sittemmin taloustieteen Nobel-palkinnon ja tunnettiin myös liberalismia puolustavana kirjailijana ja filosofina. Hayek on sanonut kääntyneensä sosialismista liberalismiin parikymmenvuotiaana 1920-luvulla nimenomaan opettajansa Misesin teosten "Liberalismi" ja "Sosialismi" ansiosta. Mises vastusti sosialismia ja suunnitelmataloutta sen vähäisimmissäkin muodoissa koko elämänsä ajan, mutta hänen luottamuksensa vapaaseen markkinatalouteen lujittui vasta hänen nähtyään bolševikkien valtaantulon Venäjällä ja kansallissosialismin nousun Saksassa ja Itävallassa. 
Mises pyrki osoittamaan, että kun valtio lisää rahamäärää katteettomasti, seurauksena on suhdannevaihteluita, syntyy talouskupla, jota seuraa lama.
Mises myös tutki valtiojohtoisten talouksien ja (kannattamiensa) vapaiden markkinatalouksien eroja sekä osoitti talouslaskun ongelman: suunnitelmataloudessa, ilman markkinatalouden hintamekanismia, hyödykkeen kysyntää ei voi tietää, joten on mahdotonta tehdä oikeaa päätöstä siitä, paljonko sitä pitäisi tuottaa. Tällä perusteella hän ennusti Neuvostoliiton romahduksen poikkeuksellisen varhaisessa vaiheessa.
Auburnissa Alabamassa toimiva Ludwig von Mises -instituutti on perustettu jatkamaan von Misesin työtä.
Tory

Tory-puolue on Ison-Britannian konservatiivisen puolueen lempinimi. 
Nimitys ”tory” tulee iirinkielisestä "lainsuojatonta" tai "varasta" tarkoittavasta sanasta "toraidhe", ja se on tarkoittanut 1640- ja 1650-luvuilla irlantilaisia sotilaita, jotka taistelivat Oliver Cromwellia ja englantilaisia miehittäjiä vastaan. Englannin uskonpuhdistuksen aikana 1600-luvun lopulla oli vallalla toryjen ja whigien välinen kiista siitä, voiko kuningas Jaakko II nousta valtaistuimelle, vaikka oli katolinen, anglikaanikirkkoa tukeneen veljensä Kaarle II:n jälkeen. Toryt kannattivat tällöin Jaakkoa. Toryt ja whigit olivat Ison-Britannian parlamentin kaksi puoluetta 1700-luvulla, vaikka niiden väliset erot osittain laimenivatkin.
Britanniassa nimitys on käytännössä synonyymi sanalle "konservatiivi" (puoleen jäsen), vaikka se ei olekaan virallinen nimitys. BBC:n oman tyyliohjeen mukaan puolueen jäsenistä puhuttaessa käytetään ensin sanaa "konservatiivi" ja tämän jälkeen voidaan vaihtaa sanaan "tory".
Etymologiansa vuoksi tory-nimitystä on toisinaan pidetty loukkaavana. Tosin monet konservatiivisen puolueen jäsenet viittaavat itseensä kyseisellä termillä.
Itä-Suomen lääni

Itä-Suomen lääni () oli vuodesta 1997 vuoteen 2009 yksi Suomen lääneistä. Läänin naapurit olivat Etelä-Suomen lääni, Länsi-Suomen lääni, Oulun lääni ja Venäjä. Läänin pääkaupunki oli Mikkeli ja väkiluvultaan suurin kaupunki Kuopio.
Vuoden 1997 lääniuudistuksessa Itä-Suomen lääni luotiin yhdistämällä Mikkelin lääni (lukuun ottamatta Heinolaa ympäristöineen, joka kuului Etelä-Suomen lääniin), Kuopion lääni ja Pohjois-Karjalan lääni.
Valtion aluehallintoa läänin alueella hoitaa nykyään Itä-Suomen aluehallintovirasto.
Hallinto.
Itä-Suomen lääninhallitus oli seitsemän ministeriön ohjaama valtion aluehallintoviranomainen. Lääninhallituksen tehtävä oli edistää läänin asukkaiden hyvinvointia ja tukea kuntia peruspalveluiden järjestämisessä ja kehittämisessä.
Lääninhallituksen palvelupisteet sijaitsivat Mikkelissä, Joensuussa ja Kuopiossa, jotka olivat Mikkelin, Pohjois-Karjalan ja Kuopion läänien pääkaupungit.
Maakunnat.
Itä-Suomen lääni oli jaettu 3 maakuntaan:
Kunnat 2009 (kaupungit lihavoitu).
Itä-Suomen lääni jakautui vuonna 2009 54 kuntaan.
Läänin asukasluvultaan suurimmat kunnat olivat lakkautusvuonna 2009:
Kuntamuutokset.
Läänin lakkauttamisen jälkeiset muutokset
Maaherrat.
Pirjo Ala-Kapee oli Itä-Suomen läänin maaherra läänin koko olemassaolon ajan.
Vaakuna.
Itä-Suomen läänin vaakuna luotiin yhdistämällä Karjalan ja Savon historiallisten maakuntien vaakunat. Kilven päällä oli herttuakunnan kruunu johdettuna Karjalan vaakunasta.