Sakset

Sakset on käsityökalu, joka on tarkoitettu erilaisten ohuiden materiaalien leikkaamiseen ja katkaisemiseen. Saksissa vastakkaiset toisiinsa saranoidut terät liukuvat vuoroin toisiaan sivuten käsien puristusvoiman avulla, vuoroin poispäin toisistaan jousi- tai lihasvoiman avulla. Leikkaaminen tapahtuu asettamalla leikattava materiaali sulkeutuvien terien väliseen hahloon mahdollisimman kohtisuoraan terien sulkeutumissuuntaan nähden.
Mekaniikan termein sakset ovat kaksivartinen vipu, jonka tukipisteenä on saksien saranointikohta eli nivel. Saksien leikkuuteho ei perustu niinkään terien terävyyteen kuin saksien suureen leikkausvoimaan terien kulloisessakin sulkeutumispisteessä. Niinpä kotitalouskäytössä olevien saksien, etenkään lasten askartelusaksien terien, ei tarvitse olla kovinkaan teräviä.
Pitkiä materiaaleja kuten paperia tai kangasta leikataan saksilla terien mitan verran kerrallaan: jokaisen leikkauskerran jälkeen sakset avataan ja siirretään terien pituuden verran eteenpäin materiaalissa, joskus materiaaliin piirrettyä ohjausviivaa tai erillisen mallikappaleen reunaa myötäillen. Oikein valituilla saksilla voidaan saksien ja materiaalin suuntaa käsin kääntelemällä leikata hyvinkin monimutkaisia muotoja, kuten siluettien leikkaamisessa paperista.
Erilaisia saksia on kehitetty toimimaan leikkuutehtävissä, joissa veitset tai muut yksittäisellä terällä varustetut leikkuuvälineet eivät toimi yhtä hyvin. Sakset eivät esimerkiksi tarvitse leikkaamiseen vastakappaletta (kuten leikkuulautaa) tai muuta vastavoimaa (esim. toisella kädellä kiinni pitämistä), vaan sulkeutuvat terät toimivat toistensa vastavoimina ja leikkuu tapahtuu hallitusti ja turvallisesti terien välissä. 
Sakset ja niiden terät on perinteisesti valmistettu metallista. Kädensijoissa käytetään nykyisin muovia, kumia tai muita materiaaleja, joiden avulla käsiotteesta saa metallikädensijoja tehokkaamman (joko puristusvoiman tai leikkaustarkkuuden kannalta) ja jatkuvassa käytössä miellyttävämmän.
Saksiterien nivelenä käytetään useimmiten saksien keskellä sijaitsevaa, sopivan löysäksi säädettyä ruuvia tai niittiä. Vanhimmat saksien tyyppiset leikkuuvälineet, kuten perinteiset lampaanvillan keritsimet, taottiin yhtenä kappaleena metallista, ja taivutuskohta toimii paitsi nivelenä, myös terät auki pakottavana jousena.
Historiaa.
Vanhimmat löydökset saksien kaltaisista työkaluista ovat Egyptistä noin 1500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Ne on taivutettu yhdestä metallikappaleesta. Nivellettyjä saksia tiedetään olleen antiikin Rooman räätälien ja parturien käytössä noin vuoden 100 paikkeilla. Sakset yleistyivät erilaisten käsityöläisten työkaluiksi vasta 1400-luvulla. Saksien teollisen valmistuksen katsotaan alkaneen Lontoossa 1760-luvulla; sitä ennen ne olivat seppien yksittäiskappaleina valmistamia. Suomessa Fiskars on valmistanut saksia 1830-luvulta alkaen, ja vuonna 1967 kehitetystä oranssipäisestä tuotesarjasta se sai usein jäljitellyn maailmanmenestystuotteen.
Etymologia.
Sana "sakset" tulee muinaisnorjan väkipuukkoa eli "skramasaksia" tarkoittavasta sanasta. Germaaninen sana "sax" tarkoittaa tietynlaista väkipuukkoa, jota saksit käyttivät ja josta saksit saivat myös nimensä. Suomeen sakset -sana saksia tarkoittavassa merkityksessä tuli ruotsin kautta norjan kielestä ja syrjäytti keritsimet keritsimiä kehittyneemmistä saksista. Saksit -kansasta juontuu suomenkieleen myös maan nimi "Saksa".
Lounaismurteissa saksia kutsuttiin saksuttimiksi.
Erilaisia saksityyppejä.
Tekstiilisakset.
Kankaiden käsittelyssä ja vaatteiden valmistuksessa käytetään monenlaisia saksia: