tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luka Zahović

Luka Zahović (s. 15. marraskuuta 1995 Guimarães, Portugali) on slovenialainen jalkapalloilija, joka edustaa PrvaLigassa eli Slovenian pääsarjassa pelaavaa NK Mariboria. Oikeajalkaisen Zahovićin pelipaikka on hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Guimarãesissa, Portugalissa syntynyt Zahović aloitti uransa Lissabonin suurseurassa Benficassa. Vuonna 2007 hän siirtyi kotimaansa NK Mariborin nuorisojoukkueeseen. Hän teki debyyttinsä PrvaLigassa kauden 2012-2013 viimeisellä kierroksella, 26. huhtikuuta 2013 NK Aluminij Kidričevoa vastaan. Tuolla kaudella hän voitti ensimmäisen Slovenian mestaruutensa. Kauden 2013-14 aikana Zahović kävi lainalla kakkostason Veržejssä, mutta palasi loppukaudeksi Mariboriin juhlimaan toista Slovenian mestaruuttaan pelattuaan kaudella 11 peliä. Kaudella 2014-15 Maribor selviytyi Mestareiden liigaan. Ensimmäisessä Mestareiden liiga-ottelussaan Sporting Lissabonia vastaan Zahović tuli vaihdosta kentälle ja tasoitti pelin viimeisellä minuutilla.
Elokuussa 2015 hän teki 3+2 vuoden sopimuksen SC Heerenveenin kanssa. Hän teki debyyttinsä tässä seurassa 2. lokakuuta 2015 Heracles Almeloa vastaan. Elokuussa 2016 hän siirtyi lainalle NK Mariboriin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuraan palaamisen jälkeen 28. elokuuta 2016 NK Celjea vastaan ja teki myös maalin tässä ottelussa. Toukokuussa 2017 hän teki kolmen vuoden sopimuksen tämän seuran kanssa.
Maajoukkueura.
Zahović on edustanut Sloveniaa eri nuorten maajoukkueissa. Nykyisin hän pelaa alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Muuta.
Zahovićin isä Zlatko Zahovič on yksi Slovenian kaikkien aikojen pelaajista. Hän oli pelaamassa Portugalissa Vitória SC:n joukkueessa, kun Luka Zahović syntyi. Luka Zahovićilla on sekä Slovenian että Portugalin kansallisuus.
Roberto Valera

Roberto Valera (s. 21. joulukuuta 1938 Havanna) on kuubalainen säveltäjä.
Valera opiskeli musiikkia Amadeo Roldán -konservatoriossa sekä myöhemmin sävellystä Andrzej Dobrolowskin ja Witold Rudzińskin johdolla Fryderyk Chopin -musiikkiyliopistossa Varsovassa. Valera sai myös kasvatustieteen oppiarvon Escuela Normal para Maestrosista ja filosofian tohtorin arvon pedagogiikassa Havannan yliopistosta. 
Valera on saanut muun muassa ensipalkinnon Kuuban kulttuuriministeriön kilpailussa (1985, teoksesta "Concierto por la Paz"), kansallispalkinnon Kuuban kansalliselta kirjailija- ja taiteilijaliitolta (1989, tuotannostaan) ja Kuuban hallituksen kansallisen musiikkipalkinnon (2006). Vuosina 1990–92 hän toimi Kuuban kansallisen kirjailija- ja taiteilijaliiton musiikkijaoston puheenjohtajana. Hän on toiminut myös opetustehtävissä Instituto Superior de Artessa. 
Teoksia.
Valeran musiikkia on esitetty Amerikan maissa ja muualla. Hänen teostensa joukkoon lukeutuvat:
Verokanta

Verokanta on veron laskennassa käytettävä yksikkö. Verokanta voidaan ilmaista esimerkiksi prosentteina (veroprosentti) tai rahayksikön ja paino- tai tilavuusmitan suhteena. 
Suomessa on neljä eri arvonlisäveron verokantaa: 25,5, 14, 10 ja 0 prosenttia.
Mystrás (kunnallisyksikkö)

Mystrás () on Kreikan kylä sekä samanniminen Spártin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μυστρά, "Dimotikí Enótita Mystrá") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 265 ja varsinaisen Mystráksen kylän väkiluku 448 (vuonna 2011).
Mystrás on perinyt nimensä bysanttilaisaikaiselta Mystraksen eli Mistran linnoituskaupungilta, joka sijaitsee sen alueella. Nykyinen Mystráksen kylä sijaitsee noin viisi kilometriä Spártin kaupungista länteen ja keskiaikainen enimmäkseen raunioitunut kaupunki kukkulalla aivan kylän vieressä.
Mystrás oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Spártin kuntaan yhdessä Fáriin, Karyéen, Oinoúntaksen, Pellánan ja Therápneen kanssa.
Kunnallisyksikön osat.
Mystráksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Ricki and the Flash

Ricki and the Flash on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Jonathan Demmen ohjaama draamakomediaelokuva. Elokuva jäi Demmen viimeiseksi ohjaustyöksi, sillä Demme kuoli vuonna 2017. Elokuvassa Meryl Streep näyttelee naista, joka on päivisin töissä ruokakaupan kassalla ja iltaisin hiipuva rockmuusikko, jolla on viimeinen mahdollisuus lähentyä vieraantuneen perheensä kanssa. Elokuvan muissa pääosissa ovat Mamie Gummer, Kevin Kline, Sebastian Stan, Rick Springfield ja Ben Platt. Elokuva on toinen, jossa Streep näyttelee tosielämän tyttärensä Mamie Gummerin kanssa sitten vuoden 1986 elokuvan "Sydän karrella".
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 7. elokuuta 2015 ja Suomessa 11. syyskuuta 2015.
Vastaanotto.
Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 65 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 6/10. Keräys perustuu 172 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 54 pistettä 100:sta. Ilta-Sanomien Tarmo Poussu antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä ja kehui Streepin roolisuoritusta sanoen "Olihan se jo tiedossa, ettei Streepin lahjakkuus tunne inhimillisiä rajoja. En silti olisi uskonut, että hän pystyy esittämään ammattimaista rockmuusikkoa sataprosenttisen uskottavasti."
Aiheesta muualla.
Ville Iho

Ville Iho (s. 1969) on suomalainen yritysjohtaja. Iho on toiminut Terveystalon toimitusjohtajana vuoden 2019 lopusta alkaen. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Finnairin operatiivisena johtajana sekä Nurminen Logisticsin toimitusjohtajana.
Iho toimi Finnairin palveluksessa vuodesta 1998 vuoden 2016 loppuun. Ihon työsuhde loppui vuodenvaihteessa 2017. Hän toimi aiemmin Finnairin resurssienhallinnasta vastaavana johtajana ja Finnair Reittiliikenteen eri tehtävissä, joista viimeksi tuotannonohjauksesta vastaavana johtajana. Finnairilta Iho siirtyi Royal Brunei Airlinesin operatiiviseksi johtajaksi.
Ville Iho nimitettiin 8. maaliskuuta 2019 Nurminen Logisticsin toimitusjohtajaksi, mutta siirtyi jo vuoden lopussa Terveystalon toimitusjohtajaksi.
Milton Margai

Milton Augustus Strieby Margai (7. joulukuuta 1895 Gbangbatoke, Brittiläinen Sierra Leone – 28. huhtikuuta 1964 Freetown) oli Sierra Leonen ensimmäinen pääministeri vuosina 1961–1964.
Margai valmistui lääkäriksi Englannissa vuonna 1926 ja alkoi työnsä ohella toimia politiikassa 1930-luvulla. Vuonna 1946 hän liittyi SLOS-järjestöön ("Sierra Leone Organization Society") ja perusti vuonna 1961 konservatiivisen Sierra Leonen kansanpuolueen (SLPP), joka pyrki edistämään alueen itsehallintoa.
Margain johdolla kansanpuolue kehittyi, ja Margai toimi pääministerinä jo ennen Sierra Leonen itsenäistymistä. Hän jatkoi itsenäistyneen maan ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1961–1964.
Fiscus

Fiscus oli nimitys Rooman valtakunnan keisareiden yksityiselle omistukselle. Termi juontaa juurensa aiemmasta Rooman valtakunnassa käytetystä tasavallan omaisuutta merkitsevästä Aerarium-sanasta, joka jäi käyttöön entisaikojen Rooman senaatin varoja merkitsevänä sanana.
Nykyaikana fiscus tarkoittaa etenkin valtiota taloudellisena toimijana, vaikka yleisessä kielenkäytössä, termi on usein rajoitettu tarkoittamaan varainhoitoa.
Valtion talouspolitiikka eli finanssipolitiikka on siis "fiskaalista". 
Latinan kielen fiscus-sanasta juontui myös englannin kielen taloussanastoon ja sitä kautta myöhemmin muihinkin kieliin tulleet erilaiset "fiscal" (eli "fiskaalinen-" ja "fiskaali-") -alkuiset taloustermit. Esimerkiksi "fiscal policy", joka tarkoittaa finanssipolitiikkaa, "fiscal deficit", joka tarkoittaa valtion budjettialijäämää sekä "fiscal Year" (fiskaalinen vuosi) joka tarkoittaa kirjanpidon terminologiassa erilaisten yritysten, organisaatioiden ym. koko menneen vuoden budjettia, tai oikeammin budjettivuotta eli tilikautta. Muita fiscus-sanan johdannaisia nykyisessä finanssipoliittisessa ja ekonomistien suosimassa kielenkäytössä ovat esim. "fiskaalinen alijäämä", "fiskaalinen stimulointi", "fiskaalinen federalismi" ja "fiskaalinen devalvaatio".
Fritz Hirn

David Fredrik (Fritz) Hirn (13. toukokuuta 1834 Mäntyharju – 16. joulukuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen kuurojen opettaja, kuurojen yhdistystoiminnan alullepanija ja viittomakielen kehittäjä.
Hirnin vanhemmat olivat maanmittari Anders Fredrik Hirn (1799–1885) ja Sofia Vilhelmina Godenhjelm (1802–1886). Varakkaaseen virkamiesperheeseen syntynyt Fritz Hirn menetti kuulonsa nelivuotiaana sairastamansa tulirokon seurauksena. Hän oli Carl Oscar Malmin yksityisoppilaana vuodesta 1846 alkaen ja myöhemmin hän kävi Malmin Porvooseen perustamaa kuuroille tarkoitettua yksityiskoulua. Hän toimi sitten kartanpiirtäjänä maanmittauskonttorissa ja vuodesta 1862 alkaen ateljeevalokuvaajana. Vuonna 1863 Hirn tuli Malmin jälkeen opettajaksi Turun kuurojenkouluun. Hän oli opettajana vuoteen 1898 saakka jolloin hän jäi eläkkeelle ja muutti vaimonsa kanssa Turusta Helsinkiin. 
Hirn teki aloitteen Turun kuurojenyhdistyksen perustamisesta 1886 ja hän oli mukana perustamassa vuonna 1905 Kuurojen Liittoa. Hirn perusti lisäksi ensimmäisen kuurojen lastentarhan Helsinkiin vuonna 1904 ja hän osallistui Suomen ensimmäisen viittomakielen kuvasanakirjan tekemiseen yhdessä poikansa Julius Hirnin kanssa. He ehtivät saada valmiiksi 344 kuvausta suunnitellusta tuhannesta viittomasta. Kuurojen liito julkaisi 1910–1916 Suomen ensimmäisen viittomakielen sanakirjan "Kuuromykkäin viittomakieli Suomessa I–III".
Fritz Hirn oli naimisissa vuodesta 1863 Maria Lovisa Klingenbergin (1840–1923) kanssa, joka myös oli kuuro. Heillä oli viisi lasta joista kaksi, tytär Julia Maria Sofia (s. 1864) ja poika David Julius (s. 1868), eli aikuisikään.
Julius Hirn

David Julius (Julle) Hirn (31. toukokuuta 1868 Helsinki – 6. marraskuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, viittomakielen kehittäjä ja kuurojen yhdistystoiminnan alullepanija.
Hirnin vanhemmat olivat kuurojenkoulun opettaja David Fredrik (Fritz) Hirn ja Maria Lovisa Klingenberg. Hänen molemmat vanhempansa olivat kuuroja mutta Hirn itse oli normaalikuuloinen. Hän kävi Haminan kadettikoulua 1882–1886 ja pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1887.
Hirn oli Nya Pressen-lehdessä toimittajana vuodesta 1892 alkaen ja toimitussihteerinä vuodesta 1898 alkaen. Hirn oli myös Hufvudstadsbladetin ja Helsingfors-Posten -lehden toimittajana.
Hirn oli mukana perustamassa vuonna 1895 Helsingin Kuurojen yhdistystä ja vuonna 1905 Kuurojen Liittoa ja hän toimi molempien järjestöjen ensimmäisenä puheenjohtajana. Hirn osallistui myös isänsä kanssa Suomen ensimmäisen viittomakielen kuvasanakirjan tekemiseen. He ehtivät saada valmiiksi 344 kuvausta suunnitellusta tuhannesta viittomasta. Suomen ensimmäisen viittomakielen sanakirjan "Kuuromykkäin viittomakieli Suomessa I–III" julkaisi Kuurojen liitto 1910–1916.
Vuonna 1907 Kööpenhaminassa pidetyssä ensimmäisessä pohjoismaisessa kuurojen kokouksessa perustettiin Hirnin aloitteesta toimikunta kehittämään yhteispohjoismaista kuurojen viittomakieltä. Tämä hanke ei kuitenkaan lopulta toteutunut vaikka kehitystyötä jatkettiin 1900-luvun loppupuolelle saakka.
Julius Hirn oli naimisissa vuodesta 1905 Anna Matilda Bomanin kanssa.
Perlisin rajah

Jamalullail-suvun dynastia on hallitsijasuku, joka on hallinnut Malesian Perlisin osavaltiota koko Perlisin olemassaolon ajan. Osavaltion hallitsija toimii myös vuorollaan Malesian kuninkaana.
Historia.
Perlis on historiallinen osa Kedahia, ja Perlis muodostettiin vuonna 1821 kun Siamin armeija hyökkäsi Kedahin sulttaanikuntaan. Siamilaiset tuhosivat Kedahin ja alueen pohjoisosa jäi siamilaisten hallintaan. Maan pohjoisosasta muodostettiin Perlis. Kedahin sulttaani yritti valloittaa aluetta takaisin, kunnes vuonna 1842 sulttaani myöntyi siamilaisten ehtoihin. Siamilaiset suostuivat tunnustamaan Kedahin sulttaanin oman maansa hallitsijaksi ja Kedahin sulttaani tunnusti Perlisin olemassaolon. Syed Hussein Jamalullail oli yksi Kedahin ja Siamin välisten neuvottelujen avainhenkilöistä, ja seuraavana vuonna 1843 hänestä tehtiin Perlisin ensimmäinen hallitsija. Hänen jälkeensä Perlisiä ovat hallinneet hänen jälkeläisensä.
Jasmin Voutilainen

Jasmin Elisabet Voutilainen (5. elokuuta 1995 Kuopio – 17. maaliskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, blogisti ja Miss Helsinki -kisan vuoden 2018 perintöprinsessa. 
Ura.
Voutilaisen näyttelijänura käynnistyi jo teini-iässä hänen näyteltyään vuonna 2012 esitetyssä "Helsingin herra" -televisiosarjassa. Voutilainen näytteli yhtä pääosista joulukuussa 2014 ensi-iltaan tulleessa "Salatut elämät" -sarjaan perustuvassa "Nightmare 2 – Painajainen jatkuu" -elokuvassa. Hän jatkoi samassa Aino Kaukovaaran roolissa myös kesällä 2015 julkaistussa "Salatut elämät" -spin-off-sarjassa "Satula". Elokuussa 2018 tiedotettiin Voutilaisen jatkossa näyttelevän Aino Kaukovaaraa myös itse "Salatut elämät" -sarjassa.
Voutilainen oli yksi kilpailijoista syksyllä 2015 esitetyn "Martina ja hengenpelastajat" -ohjelman toisella tuotantokaudella.
Mielenterveysongelmat.
Voutilainen kertoi vuonna 2018 blogissaan, etteivät hänen hankkimansa rintaimplantit ja huulitäytteet olleet auttaneet toivotulla tavalla hänen itsetunto-ongelmiinsa. Vuoden 2023 tammikuun lopussa Voutilainen kertoi makaavansa vuoteessa pitkään jatkuneen vaikean masennuksen ja ahdistuksen uuvuttamana ja että oli joutunut pitämään tästä syystä syksystä asti sometaukoa. Voutilainen lisäsi, että oli joutunut kohtaamaan elämässään suuria vastoinkäymisiä ja että oli kestänyt todella kauan, ennen kuin hän sai apua mielenterveysongelmiinsa. 
Voutilainen ei päässyt kuitenkaan sairaalahoitoon, vaikka oli itsetuhoinen. Hän teki itsemurhan 27-vuotiaana, maaliskuussa 2023. Hänen hautajaisensa pidettiin 21. huhtikuuta 2023 Kallion kirkossa. Voutilaisen siunasi hänen rippipappinsa, ja tilaisuudessa esiintyi Reino Nordin. Nordin esitti Voutilaisen lempikappaleen, ”Kyynelten virran”. Hänen hautansa on Maunulan uurnalehdossa.
Voutilaisen hoitoonpääsyn ongelmia käsiteltiin Ylen "MOT"-ohjelmassa yhdessä kirjailija Miki Liukkosen vastaavan tapauksen kanssa.
Yle julkaisi lokakuussa 2025 myös podcastin: Mitä tapahtui Jasminille?, jossa kerrottiin hänen elämästään ja kuolemaa edeltäneisiin tapahtumiin. 
Filmografia.
Musiikkivideot.
Jasmin Voutilainen näytteli Mikael Gabrielin tyttöystävää musiikkivideolla "Vastatuuleen" vuonna 2015.. Samana vuonna hän esitti nuoren Cheekin tyttöystävää artistin jäähallikiertueella esitetyssä lyhytelokuvassa "Alpha Omega".
Vuonna 2016 Voutilainen oli mukana ruotsalaisen Takida-yhtyeen "Don’t Wait Up" -musiikkivideolla yhdessä Isabel Ljungdellin kanssa.
Jacques Massu

Jacques Émile Massu [ʒak masy] (5. toukokuuta 1908 – 26. lokakuuta 2002) oli ranskalainen kenraali, joka taisteli toisessa maailmansodassa, ensimmäisessä Indokiinan sodassa, Algerian sodassa ja Suezin kriisissä.
Massu opiskeli Saint-Cyrin sotakoulussa. Natsimiehityksen jälkeen 1940 Massu toimi maanalaisessa armeijassa. Sodan päätyttyä Euroopassa Massu johti laskuvarjojääkäreitä Indokiinassa vuoteen 1947 saakka ja sitten Suezin taisteluissa. Vuonna 1957 Massu nimitettiin Algerian sotilaspiirin komentajaksi ja ryhtyi laskuvarjojoukkoineen hajottamaan Kansallisen vapautusrintaman (FLN) organisaatiota kovin ottein, jopa laajamittaiseen kidutukseen turvautuen. Vuonna 1958 hän osallistui kenraalien johtamaan kapinaan, joka vaikutti merkittävästi Charles de Gaullen valtaannousuun. Massu erosi armeijasta 1960 eikä osallistunut vuoden 1961 kenraalien kapinaan, joka pyrki estämään Algerian itsenäistymisen. De Gaulle kutsui Massun Metzin sotilaspiirin komentajaksi.
Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta

Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta () on brittiläinen kunniaritarikunta, jonka prinssihallitsija George (tuleva kuningas Yrjö IV) perusti vuonna 1818.
Ritarin arvoja myönnetään miehille ja naisille, jotka ovat tehneet isänmaalleen poikkeuksellisen merkittäviä palveluksia ulkomailla. Se voidaan myöntää myös pitkästä ja uskollisesta palvelusurasta Kansainyhteisön tai ulkomaiden asioiden parissa.
Ritarikunnassa on kolme luokkaa:
Ritarikuntaan kuuluu hallitsija, suurmestari (nykyisin Kentin herttua), 125 GCMG:tä, 375 keskimmäisen luokan ritaria ja 1 750 CMG:tä.
Ritarikunnasta on saanut nimensä Korfun kaupungissa sijaitseva Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön palatsi.
Adolfo López Mateos

Adolfo López Mateos (26. toukokuuta 1910 Atizaphan de Zaragoza, Meksiko – 22. syyskuuta 1969) oli meksikolainen vallankumouspuolueen poliitikko, joka toimi Meksikon presidenttinä 1958–1964. Hän oli John F. Kennedyn aikalainen ja samalla tavoin hyvin suosittu presidentti maassaan. Hän muun muassa teki koulukirjat ilmaisiksi, jakoi maata talonpojille, kansallisti sähköyhtiöt ja kehitti monella tavoin Meksikon sosiaaliturvaa ja terveydenhoitoa.
López Mateos opiskeli lakia ja valmistui 1934. Hän toimi Meksikon valtuutettuna Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvostossa. Hän tuli mukaan politiikkaan senaattorina ja vallankumouksellisen puolueen pääsihteerinä ja toimi sitten työministerinä kunnes sai vuoden 1958 presidentinvaaleissa ylivoimaisen enemmistön äänistä.
Jo aktiivikautenaan López Mateos kärsi todella pahoista migreenikohtauksista, ja presidenttikauden jälkeen hänen aivoistaan löydettiin aneurysma. Hänen tilansa paheni niin, että hän vietti viime vuotensa vaikean aivovamman lamauttamana.
Cry ‘Havoc’

Cry ‘Havoc’ on Richard Thorpen ohjaama yhdysvaltalainen sotadraamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1943. Näyttelijät ovat pääosin naisia, ja sotadraaman pääosissa ovat Margaret Sullavan, Ann Sothern ja Joan Blondell ja sivuosissa Fay Bainter, Marsha Hunt, Ella Raines, Frances Gifford, Diana Lewis, Heather Angel, Dorothy Morris ja Connie Gilchrist. Elokuvassa esiintyvät miehet ovat pienissä sivurooleissa tai avustajina. "Cry ‘Havoc’" on Robert Mitchumin varhaisimpia elokuvaesiintymisiä; elokuvassa hänet nähdään lyhyen aikaa kuolevana sotilaana. Lisäksi "Cry ‘Havoc’" jäi Diana Lewisin viimeiseksi elokuvaksi.
Elokuva perustuu Allan Kenwardin samannimiseen näytelmään (1942), jonka pohjalta Paul Osborn ja Jane Murfin laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Edwin H. Knopf sekä tuotanto- ja levittäjäyhtiönä Metro-Goldwyn-Mayer. Warner Bros. Digital Distribution julkaisi elokuvan DVD:nä 19. tammikuuta 2010.
Juoni.
"Cry ‘Havoc’" sijoittuu Bataanin taisteluun, jota käydään Filippiineillä vuoden 1942 alussa. Elokuva kertoo armeijan sairaanhoitajien kamppailusta Bataanin piirityksen aikana.
Tausta ja tuotanto.
Alun perin Allan Kenwardin kolminäytöksistä "Cry ‘Havoc’" -näytelmää esitettiin pienessä hollywoodilaisessa teatterissa syksyllä 1942. Näytelmän Broadway-versio sai ensi-iltansa New Yorkin Morosco Theatressa 25. joulukuuta 1942 nimellä "Proof Thro’ the Night", joka kuitenkin jo 30. joulukuuta vaihdettiin takaisin alkuperäiseen nimeensä kielteisen reaktion takia. Näytelmää esitettiin vain 11 kertaa, ja näytelmän viimeinen esitys oli 2. tammikuuta 1943. Näytelmän pääosia esittivät muun muassa Carol Channing ja Ann Shoemaker.
Elokuvayhtiö MGM osti näytelmän elokuvaoikeudet sen Hollywoodin esityskauden aikana 20 000 dollarilla, ja myöhemmin MGM maksoi lisäksi 15 000 dollaria Broadway-version elokuvaoikeuksista. Aluksi Mervyn LeRoyn oli tarkoitus ohjata elokuva, mutta hänet korvattiin Richard Thorpella huhtikuussa 1943. Monia näyttelijöitä harkittiin elokuvan pääosiin, kuten Joan Crawfordia, Merle Oberonia, Hedy Lamarria, Eve Ardenia, Lana Turneria, Donna Reediä, June Allysonia, Marilyn Maxwellia, Ann Sheridania ja Laura La Plantea. Lopulliset elokuvan näyttelijät palkattiin rooleihin juuri ennen kuvausten alkua huhti-toukokuussa 1943.
"Cry ‘Havoc’" -elokuvan kuvaukset alkoivat 13. toukokuuta 1943. Elokuva kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä ja Kalifornian Montebellossa. Elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen 30. kesäkuuta 1943. Uusinta- ja lisäkuvaukset kuvattiin heinä-syyskuussa 1943.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Cry ‘Havoc’" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 23. marraskuuta vuonna 1943, ja elokuvan maanlaajuinen ensi-ilta Yhdysvalloissa oli seuraavan vuoden helmikuussa. Bataanin taistelu oli elokuvan ilmestymisen aikaan uutisoitu ajankohtainen tapahtuma, joka toi elokuvalle menestystä. Vaikka elokuvakriitikot pitivät elokuvaa enemmän teatterimaisena näytelmänä kuin elokuvana, heidän mielestään elokuva on rehellinen kuvaus sodasta.
Arthur Masuaku

Fuka-Arthur Masuaku Kawela (s. 7. marraskuuta 1993 Lille, Ranska) on kinshasankongolainen jalkapalloilija. Hänellä on myös Ranskan kansalaisuus. Masuaku edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sunderlandia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Masuaku pelasi ensimmäisen ottelunsa Ranskan pääsarjassa Valenciennes'n joukkueessa 10. elokuuta 2013 Toulousea vastaan. 29. tammikuuta 2014 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Marseillea vastaan. Kaikkiaan hän pelasi seurassa 27 Ligue 1:n ottelua.
Heinäkuussa 2014 Masuaku teki sopimuksen kreikkalaisseura Olympiakosin kanssa. Hän voitti Kreikan-mestaruuden 2015 ja 2016 sekä Kreikan Cupin 2015. Kaikkiaan hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 50 pääsarjaottelua ja 11 ottelua Mestarien liigassa.
Elokuussa 2016 englantilaisseura West Ham United osti Masuakun Olympiakosista noin seitsemän miljoonan euron siirtosummalla. Masuaku pelasi West Hamissa vuosina 2016–2022 105 valioliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Masuaku siirtyi elokuussa 2022 West Hamista turkkilaiseen Beşiktaşiin kauden loppuun kestäneellä lainasopimuksella, johon sisältyi myös osto-optio. Huhtikuussa 2023 hän siirtyi Beşiktaşiin pysyvästi. Masuaku pelasi lainakaudellaan Beşiktaşissa 31 Turkin Superliigan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2023–2024 Masuaku pelasi 18 liigaottelua ja kolme Konferenssiliigan ottelua. Hän voitti toukokuussa 2024 Turkin cupin ja elokuussa 2024 Turkin supercupin. Kaudella 2024–2025 Masuaku pelasi 33 Turkin Superliigan ottelua, joissa hän antoi kahdeksan maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki maalin 3. lokakuuta 2024 ottelussa Eintracht Frankfurtia vastaan. Masuakun sopimus Beşiktaşin kanssa päättyi kesään 2025, eikä sitä jatkettu.
Elokuussa 2025 Masuaku allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Valioliigaan kaudeksi 2025–2026 nousseen Sunderlandin kanssa.
Maajoukkueura.
Masuaku pelasi Ranskan alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua. Hän debytoi Kongon demokraattisen tasavallan A-maajoukkueessa Afrikan mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Zimbabewa vastaan lokakuussa 2018. Masuaku on edustanut Kongon demokraattista tasavaltaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja 2023.
Elokuun puoleenväliin 2025 mennessä hän on pelannut 36 maaottelua, joista 33 avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maaotteluissaan kolme maalia: ensimmäisen 15. kesäkuuta 2019 ystävyysottelussa Keniaa vastaan, toisen 24. maaliskuuta 2023 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Mauritaniaa vastaan ja kolmannen 2. helmikuuta 2024 Afrikan-mestaruuskilpailujen puolivälieräottelussa Guineaa vastaan.
Nordiska Kreditbanken

Aktiebolaget Nordiska Kreditbanken oli ruotsalainen liikepankki, joka perustettiin vuonna 1896 hankkimalla vuodesta 1881 toiminnassa olleen "Aktiebolaget Stockholms tjänstemannasparkassan" liiketoiminnot.
Pankin hallituksessa olivat muun muassa Fredrik Wachtmeister ja Isaak Hirsch. Joulukuussa 1916 hallitus päätti, että pankki on pantava selvitystilaan, jolloin Sveriges Privata Centralbank 1917 otti sen omistukset haltuunsa.
Kiinteistöt.
Pankilla oli aluksi pääkonttori toisessa kerroksessa Drottninggatan 8:ssa. Tjänstemannakassanin konttori Brandkontoretin talossa Mynttorget 4:ssa oli sivukonttori. Ferdinand Boberg piirsi 1902 Rosenbad-rakennuksen pankin pääkonttoriksi. Rosenbadin ohella pankki hankki useita sivukonttoreita rahoittamalla asuntorakentamista ja sijoittamalla konttorin niiden kiinteistöihin.
Rungusit

Rungusit ovat etninen ryhmä Malesian Sabahin osavaltion Kudatissa. Vuonna 1990 heitä arvioitiin olvena noin 20 000. Rungusin kieli kuuluu pohjoisborneolaisiin kieliin.
Historia.
Borneon alkuperäiskansat saivat joitakin vaikutteita kiinalaisilta ja intialaisilta joko suoraan, tai kaupankäynnin kautta. Aikanaan alueella käytettiin esimerkiksi kiinalaista keramiikkaa ja sanskritista on jäänyt joitakin lainasanoja yleiseen käyttöön. 1500-luvulta lähtien muslimikauppiaat alkoivat liikkua Borneon rannikoilla. Ennen brittien tuloa alueelle rungusit olivat Brunein sulttaanikunnan alaisuudessa. Brittien tartuttua vallankahvaan he toivat kiinalaisia työntekijöitä alueen tupakkaplantaaseille. Näiden plantaasien lopetettua toimintansa 1900-luvun alussa kiinalaiset alkoivat viljellä riisiä, kumipuita ja kookoksia. Tämän kehityksen myötä osa rungusien maista päätyi kiinalaisten omistukseen. Lähetyssaarnaajat tulivat Kudatin niemimaalle 1950-luvulla.
Kulttuuri.
Rungusien perinteinen elinkeino on ollut maanviljelys. Tärkeitä viljelyskasveja olivat esimerkiksi riisi, maissi ja taaro. Hedelmiä kuten banaaneja, papaijoita ja mangoja saatiin istutetuista hedelmäpuista. Kotieläiminä oli sikoja ja kanoja, joiden lisäksi proteiineja saatiin kalastamalla ja metsästämällä.
Perinteisessä uskossa jumaluudet, eli "osunduw", auttoivat ihmisiä papittarien kautta. "Rogon" puolestaan saattoi aiheuttaa onnettomuuksia, kuten tauteja tai hedelmättömyyttä. Uhreja kuten sikoja tai kanoja annettiin häiden yhteydessä, tai esimerkiksi taudin parantamiseksi.
Donetskin kansallinen yliopisto

Donetskin kansallinen yliopisto (DonNU) (, ) on Itä-Ukrainassa, Donetskin kaupungissa sijaitseva suuri yliopisto. 
Donetskin kansallinen yliopisto pohjautuu heinäkuussa 1937 perustettuun Stalinon (nyk. Donetskin) kasvatustieteellisen valtioninstituuttiin. Aluksi 20 luennoitsijaa vastasi 138 opiskelijan opetuksesta. Kurssikoot kasvoivat nopeasti, oppilaitos monipuolistui. Syyskuussa 1964 Donetskin kasvatustieteellisestä instituutista tehtiin neuvostojohdon päätöksellä Harkovan valtionyliopiston Donetskin haarayksikkö. 28. toukokuuta 1965 tästä muodostettiin Donetskin valtionyliopisto. Se kasvoi ja monipuolistui niin, että vuonna 1970 opetusta annattiin jo seitsemässä tiedekunnassa. Ukrainan itsenäistyttyä yliopisto nimettiin vuonna 2000 kansalliseksi yliopistoksi ja se sai vuonna 2004 autonomisen tutkimusyliopiston aseman. 
Yliopistossa on nykyään 12 tiedekuntaa ja 76 ainelaitosta. Yliopistossa opiskelee yli 18 000 opiskelijaa, joista noin 300 tulee ulkomailta. Vuonna 2013 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Donetskin yliopisto pisteytettiin Ukrainan 17. parhaaksi yliopistoksi. Vuoden 2014 vertailussa yliopiston sijaluku oli 20. Brittiläinen QS World University Rankings vertailun 2014 versio sijoitti yliopiston maailmanlaajuisesti sijaluvuille 701+ (yli 700). Espanjalainen Webometrics luokitteli yliopiston puolestaan kansallisesti sijaluvulle 24 ja maailmanlaajuisesti sijalle 3772.
Poikkeusjärjestelyt separatistitoiminnan takia syksyllä 2014.
Syksyllä 2014 Donbassin sodan alettua Itä-Ukrainassa yliopisto antoi kotisivullaan yhteysosoitteekseen Donetskin kampuksen sijaan Länsi-Ukrainan Vinnytsjassa sijaitsevan hallinnollisen osoitteen. Niin sanotun "Donetskin kansantasavallan" Venäjä-mieliset separatistit olivat tuolloin vallanneet muun muassa DonNU:n päärakennuksen. Sittemmin separatistit ilmoittivat sulkevansa esimerkiksi yliopiston Ukrainan historian laitoksen, jonka opettajat eivät suostunet vannomaan uskollisuutta "kansantasavallalle". Aseistetut separatistit kertoivat siirtävänsä tilat Moskovan valtionyliopiston (MGU) ja Moskovan humanistisen valtionyliopiston sivutoimipisteiden käyttöön. Osoitteenmuutoksellaan ja kotisivuillaan yliopisto viestitti halustaan pysyä osana Ukrainan yliopistojärjestelmää. Opettajista suuri osa siirtyi työskentelemään uudessa osoitteessa Vinnitsassa, mutta opiskelu oli paljolti etäopiskelua. Useimmat Itä-Ukrainan separatistialueella aiemmin sijainneet yliopistot olivat siirtäneet ainakin hallintonsa pois kapinallisalueelta.
Contact from the Underworld of Redboy

Contact from the Underworld of Redboy on kanadalaisen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä Robbie Robertsonin studioalbumi vuodelta 1998.
Albumilla Robertson tuo esille Pohjois-Amerikan alkuperäisväestön asiaa. Albumin yhteydessä on tehty PBS-televisiokanavalle dokumentti "Robbie Robertson: Making a Noise."
CD-levyn vihkosessa on ote John (Fire) Lame Deerin ja Richard Erdoesin kirjasta "Lame Deer, Seeker of Visions".
Kokoonpano.
1. The Sound Is Fading – 5:00 (vierailijana Leah Hicks-Manning)
2. The Code of Handsome Lake – 6:11
3. Making a Noise – 5:11
4. Unbound – 4:35
5. Sacrifice – 6:18 (vierailijana Leonard Peltier)
6. Rattlebone – 4:26
7. Peyote Healing – 6:10 (vierailijana Primeaux and Mike)
8. In the Blood – 4:35
9. Stomp Dance (Unity) – 4:49 (vierailijana The Six Nations Women Singers)
10. The Lights – 5:54
11. Take Your Partner by the Hand (Red Alert Mix) bonusraita – 6:43
Vierailijat muista levy-yhtiöistä:
Vastaavana tuottajana on toiminut Gerry Gersh ja osallisena on myös Jared Levine.
Äänittäjät: Tim Stroh, Jim Wilson, Carmen Rizzo, Troy Matthews, Pat McCarthy, Dane Ngahuka, Randall Prescott ja Jamie Cerniglia.
Äänitysapulaiset: David Nottingham, Eric Greedy, Jeff Thomas, Mike Zainer, Andy Haller, William Bartley, Kyle Johnson, Andy Green, Alexis Smith ja Okhee Kim.
Miksauspaikat: The Village, LA; Whitfield, Lontoo; The Townhouse, Lontoo; Front Page, LA.
Digitaalinen editointi: Andrew Scheps, Don C. Tyler ja Paul Blakemore.
Masterointi: Stephen Marcussen Precision Masteringissa.
Pantsarlahti

Pantsarlahti oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se sijaitsi alun perin Viipurin keskiaikaisen kaupunginmuurin ja 1500-luvun jälkipuoliskolla rakennetun Sarvilinnoituksen välisellä alueella. 1860-luvulla tapahtuneen kaupunginmuurin purkamisen jälkeen Pantsarlahti rajoittui lännessä Linnoituksen, pohjoisessa Repolan, idässä Kalevan ja kaakossa Havin kaupunginosiin. Nimensä alue sai sitä ympäröineistä linnoitusvalleista eli pantsareista.
Historia.
1400-luvun jälkipuoliskolla Pantsarlahdessa sijaitsi spitaalisairaala, jonka yhteyteen Viipurin linnan käskynhaltijana toiminut Eerik Akselinpoika Tott rakennutti Maria Magdalenan kappelin nimellä tunnetun pienen kirkon 1470-luvulla. Molemmat tuhoutuivat vuonna 1710 Viipurin piirityksen yhteydessä. Kappelin yhteydessä sijaitsi myös hospitaaliseurakunnan oma hautausmaa. Pantsarlahden työlaitos aloitti toimintansa vuonna 1831.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Pantsarlahdessa oli 4 017 asukasta, joista 3 592 oli suomenkielisiä, 188 ruotsinkielisiä, 234 muunkielisiä ja 3 asukkaan kieli oli tuntematon.
Rakennuksia.
Pantsarlahden pohjoisosassa oli pien- ja kerrostaloasutusta ja eteläosassa puolestaan teollisuus- ja satama-aluetta, jossa toimi muun muassa Viipurin konepaja vuosina 1864–1939. Vuonna 1932 Eteläsataman tuntumaan valmistui arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelema funkistyylinen Hankkijan Viipurin konttori, jonka yhteydessä toimi myös mylly ja leipomo. Oy Starckjohann &amp; Co. Ab:n niin ikään funkkista edustava keskusvarasto puolestaan rakennettiin sen läheisyyteen Havinkadun varrelle vuonna 1939. Varaston suunnitteli arkkitehti Jalmari Lankinen, mutta rakennusta ei kuitenkaan ehditty ottamaan käyttöön ennen talvisodan syttymistä.
Muita tunnettuja rakennuksia olivat vuonna 1912 toimintansa aloittanut Viipurin adventtikirkko, jonka uusi funkkistyylinen rukoushuone valmistui Pantsarlahteen 1935 sekä 1931 rakennettu kaupunginarkkitehti Väinö Keinäsen suunnittelema tyttöjen- ja poikien ammattikoulu. Useiden eri alojen koulutusta tarjonneessa oppilaitoksessa oli vuonna 1939 yli 800 opiskelijaa. Pantsarlahdessa toimi myös Viipurin klassillinen lyseo.
Merkittäviä Pantsarlahteen rakennettuja asuin- ja liikekiinteistöjä olivat muun muassa As. Oy Arina (1900) Torkkelinkadulla, jonka suunnittelivat arkkitehdit Emil Gustafsson ja Allan Schulman, Paavo Uotilan piirtämät Kullervonkatu 10 (1908) ja Konsuli M. Wilskan talo (1921), Väinö Keinäsen Brahenlinna (1937) Pantsarlahdenkadulla ja Linnankatu 49 (1938) sekä Berndt Ivar Aminoffin sotakamreeri B. Lagercrantzille vuonna 1902 suunnittelema jugendtyylinen Vaasankatu 3, jonka jatkeeksi Clas Axel Gyldén piirsi toisen jugendtalon vuonna 1910.
Donetskin kansallinen teknillinen yliopisto

Donetskin kansallinen teknillinen yliopisto (DonNTU) (, ) on Itä-Ukrainassa, Donetskin kaupungissa toimiva suuri teknillinen yliopisto, jolla on kansallisen yliopiston asema. Sillä on noin 28 000 opiskelijaa.
Vuonna 2014 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston kansallisessa vertailussa DonNTU pisteytettiin Ukrainan 16. parhaaksi yliopistoksi. Espanjalainen Webometrics luokitteli yliopiston puolestaan kansallisesti sijaluvulle 12 ja maailmanlaajuisesti sijalle 2445. 
Yliopiston tunnetuimpiin opiskelijoihin kuuluvat Neuvostoliiton johtaja, maan kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšov (1894–1971) ja Ukrainan entinen presidentti Viktor Janukovytš (1950–). 
Useimmat Itä-Ukrainan separatistialueella aiemmin sijainneet yliopistot olivat siirtäneet ainakin hallintonsa pois kapinallisalueelta. Myös DonNTU siirsi muun muassa hallintonsa pois aiemmasta osoitteestaan (vul. Artema 58, 83000 Donetsk) syksyllä 2014. Yliopistohallinnon uusi osoite on Donetskin alueen pohjoisosassa Krasnoarmijskissa. Osoitteenmuutoksella yliopisto pyrki takaamaan mahdollisuutensa saada poikkeusoloista huolimatta jatkossakin Ukrainan valtion rahoitusta esimerkiksi henkilökunnan palkkoihin, opiskelijastipendeihin ja toimintaansa sekä voivansa pysyä osana Ukrainan yliopistojärjestelmää. Ukrainan presidentin marraskuussa 2014 antamalla säädöksellä valtion rahoitus separatistialueelle muutoin lopetettiin.
UKK-kävelytesti

UKK-kävelytesti arvioi terveyskunnon keskeistä osatekijää kestävyyskuntoa. Kestävyyskunto tarkoittaa hengitys- ja verenkiertoelimistön suorituskykyä. Sen avulla testattavalle voidaan antaa palautetta hänen aerobisen kuntonsa riittävyydestä suhteessa terveyteen ja toimintakykyyn.
Kävelytesti perustuu arvioon maksimaalisesta hapenottokyvystä (VO2max). Se ilmaistaan kuntoindeksinä, jossa iän vaikutus on otettu huomioon. Kuntoindeksi kertoo kuntotason verrattuna samanikäisten naisten ja miesten viitearvoihin.
Testissä kävellään kaksi kilometriä tasaisella vauhdilla mahdollisimman nopeasti terveyttä vaarantamatta. Tulos on luotettava silloin, kun testi tehdään ohjattuna. Koulutettu testaaja osaa ottaa huomioon testin tulokseen vaikuttavat tekijät.
Kävelytesti on tarkoitettu 20–65-vuotiaiden aikuisten kestävyyskunnon testaamiseen. Se sopii henkilöille, joilla ei ole ripeää kävelyä rajoittavaa sairautta tai vammaa tai sydämen sykkeeseen vaikuttavaa lääkitystä. Erittäin hyväkuntoisille testiä ei suositella. Säännöllisesti kestävyysliikuntaa yli viisi tuntia viikossa noin tunnin kerrallaan harrastaville se ei välttämättä anna luotettavia tuloksia. 
UKK-instituutin kehittämä UKK-kävelytesti on erinomainen apu terveyden edistämiseen pyrkivässä liikuntaneuvonnassa. Testattavan ominaisuudet ja elämäntilanne vaikuttavat siihen, millä tavoin testiä kannattaa käyttää liikuntaneuvonnassa. Liikuntaneuvonnan tueksi tarvitaan UKK-kävelytestin lisäksi tietoa testattavan elintavoista ja terveydestä.
At Tafilah

At Tafilah () on At Tafilahin kuvernoraatin pääkaupunki läntisessä Jordaniassa. Sen väkiluku oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 23 512.
Tammikuussa 1918 brittien tukemat arabikapinalliset voittivat turkkilaisjoukot Tafilahin taistelussa osana alueella ensimmäisen maailmansodan aikana käytyä arabikapinaa. Brittiläinen yhteysupseeri T. E. Lawrence kuvaa taistelua sotamuistelmissaan "Seven Pillars of Wisdom" (1922).
EDA-R

EDA-R () on Ranskan merivoimien neljän L-CAT maihinnousualuksen () muodostama alusluokka. Ne on suunniteltu toimimaan Mistral-luokan alusten kanssa tai yksin lähellä rannikkoa. Alukset kykenevät kuljettamaan maihinnousuosastojen asejärjestelmiä, varusteita, rahtia ja henkilöstöä aluksilta maihin sekä rannan suuntaisesti paikasta toiseen.
Constructions industrielles de la Méditerranée (CNIM) aloitti 2000 alustyypin suunnittelun, mutta suunnitelma hylättiin 2003. Työ aloitettiin kuitenkin uudelleen 2008 Société Calaisienne de Réparation Navale et Mécaniquen (SOCARENAM) Saint-Malon telakalla Bretagnessa. Suunnittelun tueksi telakka valmisti koekappaleen, jolla tehtiin koeajo Saint-Malosta Toulonin sotasatamaan. Prototyyppi rantautui 14. lokakuuta 2008 Toulonissa. Maaliskuussa 2010 aluksella kuljetettiin 54 tonnin taistelupanssarivaunu Leclerc.
Telakka ilmoitti, että aluksen suorituskyky vastaa ilmatyynyalusta tavanomaisen hinnalla. Neljä alusta on valmistettu Ranskan merivoimille ja esitelty laivaston johdolle tammikuussa 2011. Lisäksi on valmistettu neljä alusta Venäjän laivastolle, mutta niitä ei luovutettu tilaajalle. Venäjä on ei ole toteuttanut suunniteltua neljän aluksen jatkotilausta.
Fredrik Smulter

Fredrik ”Freddi” Smulter (s. 1983) on suomenruotsalainen voimanostaja. Hän on penkkipunnerruksen nelinkertainen maailmanmestari vuosilta 2009, 2012, 2014 ja 2015. Vuonna 2014 hän voitti superraskaan sarjan maailmanmestaruuden 400 kg:n maailmanennätystuloksella. Vuonna 2015 maailmanmestaruuskisoissa Sundsvallissa hän paransi ennätykseksi 401 kg.
Yksityiselämä.
Smulter asuu ja harjoittelee Maalahdessa. Hän oli Maalahden kunnanvaltuuston jäsen RKP:n edustajana kaudella 2004–2008.
Hän painaa 150 kiloa, on ammatiltaan poliisivartija, töissä Vaasan poliisilaitoksella ja harrastaa historiaa sekä karaokea. Hänellä on kaksi poikaa.
Rhipsalideae

Rhipsalideae on yksi kaktuskasvien heimon Cactoideae-alaheimon yhdeksästä tribuksesta.
Tuntomerkit.
Kasvit ovat puiden oksilla kasvavia epifyyttejä tai kallioilla kasvavia litofyyttejä, kasvutavaltaan tavallisesti riippuvia, joskus alustansa myötäisiä tai pensasmaisia, eivät koskaan kiipeileviä. Varret ovat nivelikkäät ja poikkileikkaukseltaan pyöreitä, kulmikkaita tai litistyneitä. Areolit ovat varteen uponneita. Päivällä avautuvat ja yön yli avoinna olevat kukat sijaitsevat lateraalisesti ja ovat pieniä, säteittäisiä, putkimaisia tai vastakohtaisia. Pohjus on paljas, harvoin siinä on areoleita. Mehevä hedelmä on marjamainen ja avautumaton. Siemenet ovat pieniä tai keskikokoisia, vailla selvää pintakuviointia, ja kannattimen arpi (hilum) sekä siitereikä (mikropyle) ovat yhtyneet. Siemenessä on limainen vaippa (arillus).
Levinneisyys.
Tribuksen lajit kasvavat pääasiassa Etelä-Amerikan itäosassa, mutta joitakin lajeja tavataan myös Keski- ja Pohjois-Amerikan eteläosissa. Yksi laji, hiuskorallikaktus ("Rhipsalis baccifera") on levinnyt myös Vanhan maailman tropiikkiin.
Suvut.
Tribus koostuu neljästä suvusta.
Browningieae

Browningieae on kaktuskasveihin kuuluva tribus.
Tuntomerkit.
Tribukseen kuuluu kookkaita, puu- tai pensasmaiseksi kasvavia lajeja. Niiden varret ovat nivelikkäitä tai nivelettömiä, pylväsmäisiä, uurteisia, tavallisesti runsaspiikkisiä, ja niiden kukkia tuottavat osat eivät ole erilaistuneet varsinaisiksi kefalioiksi, vaikkakin piikit niissä ovat toisenlaisia. Kukat sijaitsevat lateraalisesti ja ovat keskikokoisia tai kookkaita ja avoinna pääasiassa öisin. Pohjuksessa on limittäisiä suomuja ja piikikkäitä tai sukasellisia areoleja. Hedelmät ovat meheviä ja avautumattomia sekä pinnaltaan suomuisia, piikkisiä tai paljaita. Siemenet ovat keski- tai isokokoisia ja pinnaltaan poimuisia. Siemenen kannattimen arpi eli hilum ja siitereikä eli mikropyle ovat yhteydessä toisiinsa, ja siementä peittää toisinaan limainen vaippa eli arillus.
Levinneisyys.
Tribus kasvaa Etelä-Amerikan Andien alueella ja Galápagossaarilla.
Suvut.
Tribus koostuu seuraavista viidestä suvusta:
Syklododekanoni

Syklododekanoni (C12H22O) on syklisiin eli rengasrakenteisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa polymeerien ja hajusteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa syklododekanoni on valkoista vahamaista kiinteää ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin. Syklododekanonin reaktiot ovat ketoneille tyypillisiä. Se muun muassa reagoi vetysyanidin kanssa muodostaen syanohydriinin, aldolikondensaatiolla, Wittig-reaktiolla ja hydroksyyliamiinin kanssa muodostaen syklododekanonioksiimin. Väkevän typpihapon avulla syklododekanoni voidaan hapettaa dodekaanidihapoksi.
Valmistus ja käyttö.
Syklododekanonin valmistuksen lähtöaine on syklododekaani. Syklododekaani hapetetaan ilman hapen avulla boorihapon toimiessa katalyyttinä syklododekanolin ja syklododekanonin seokseksi. Tämän seoksen sisältämä syklododekanoli hapetetaan syklododekanoniksi kuparin ja kromin seoksen toimiessa katalyyttinä.
Syklododekanonia käytetään polymeeriteollisuuden raaka-aineiden kuten dodekaanidihapon ja laurolaktaamin valmistamiseen. Hydroksyyliamiini reagoi syklododekanonin kanssa muodostaen oksiimin, joka reagoi Beckmann-toisiintumisella laurolaktaamiksi. Yhdisteestä valmistetaan myös hajusteita kuten muskonia, syklopentadekanonia, pentadekanolidia ja hajusteiden synteesiin tarvittavia 2-bromisyklododekanonia ja 2,12-dibromisyklododekanonia.
Charmed Life

Charmed Life on englantilaisen rocklaulaja Billy Idolin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin toukokuussa 1990 levymerkillä Chrysalis Records. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle pian julkaisemisen jälkeen ja piti paikkansa noin 2 viikon ajan.
Albumilta julkaistiin singlet "Cradle of Love", "L.A. Woman" ja "Prodigal Blues".
Kaukolasipartio

Kaukolasipartio oli 2010 Joensuussa perustettu yhtye, joka tunnetaan live-showstaan sekä humoristisista musiikkivideoistaan. Yhtyeen laulajaveljekset Ilja ja Johannes Teppo aloittivat esiintymisen jo 2000-luvun alkupuolella esiintyen pienissä yksityisjuhlissa ympäri Pohjois-Karjalaa. Vuonna 2009 mukaan tuli basisti Sampsa Asikainen, jonka jälkeen kokoonpano ristittiin Trio Tepanderiksi, veljesten sukunimen mukaan. 2010 yhtye otti nimen Kaukolasipartio, kun mukaan tulivat kitaristi Pertti Feller sekä Neljässä Ruusussa soittanut Kämy Kämäräinen. Keväällä 2014 rumpuihin siirtyi Antti Huuskonen. Lokakuussa 2021 yhtye ilmoitti lopettavansa toimintansa.
Historia.
Alkuun ohjelmisto koostui pelkästään hauskoista ja omaperäisistä cover-versioista, mutta Kaukolasipartion perustamisen jälkeen ohjelmistoon alkoi tulla myös omia kappaleita. Debyyttilevy Viihteen Etuvartio sai päivänvalonsa 2013. Levynjulkaisutapahtuma pidettiin keilahalli Cosmicissa ja sen pystyi katsomaan livenä myös netistä . Albumilta löytyy yhdeksän omaa kappaletta sekä ainoana lainakappaleena Martti Servon Viikonloppu. Viihteen Etuvartio valittiin radio Oi fm:n viikon albumiksi 11.2.2013 
Vuonna 2012 Kaukolasipartion hittibiisi Neiti kaunispäivä oli Iskelmä Rexin toiseksi soitetuin biisi paikallisista artisteista. Jussi Ratilaisen ohjaama Neiti kaunispäivä -musiikkivideo kuvattiin Espanjassa, ja sen kuvaamisesta on tehty myös Tommi Sirviön ohjaama dokumentti "Kaukolasipartio: Neiti kaunispäivää etsimässä", joka esitettiin elokuvateatteri Tapiossa.
2014.
Kesällä 2014 Kaukolasipartio kuvasi musiikkivideota uuteen singleensä nimeltä Jappadappa. Video julkaistiin pari viikkoa singlen julkaisun jälkeen salamyhkäiseksi ilmoitetussa tapahtumassa Joensuun torilla. . Tapahtumaan osallistui satoja ihmisiä. . 
Tällä hetkellä Kaukolasipartio valmistelee toista studioalbumia, jolta myös Jappadappa biisi löytyy.
Jaakko Teppo -kiertueet.
Kaukolasipartio oli myös tiiviisti mukana Jaakko Tepon elämäntyöhön pohjautuvilla valtakunnallisilla kiertueilla. Yhtye sovitti Jaakko Tepon kappaleet uusiksi kiertueita varten sekä esiintyi itse. Vuonna 2011 Jaakko Teppo goes to Mallorca -musikaalissa sekä 2013 "Huumorin ytimessä" -60-vuotiskiertueella. Nämä kaksi esitystä näki yhteensä noin 50 000 suomalaista.
Sīn

Sīn (, ) on arabialaisen kirjaimiston 12. kirjain. Sen itsenäinen muoto on س ja äännearvo .
Kun sīniä edeltää kirjain, joka voidaan liittää seuraavaan kirjaimeen, kirjaimet liitetään yhteen viivalla (esim. نس "ns"). Sanan keskellä ja alussa sīn liitetään sitä seuraavaan kirjaimeen korvaamalla kirjaimen viimeinen kaari seuraavaan kirjaimeen johtavalla vaakaviivalla (esim. سا "sā", نسو "nsū").
Sīnin pohjalta on muodostettu arabian šīn-kirjain (ش) ja paštussa käytetty ṣhin (ښ). Hepreassa sīnia vastaa samekh.
Sininen huntu

Sininen huntu () on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut Curtis Bernhardtin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosassa on Jane Wyman. Elokuvan sivurooleissa ovat muun muassa Charles Laughton, Joan Blondell ja Agnes Moorehead.
"Sininen huntu" perustuu François Campaux’n tarinaan, jonka pohjalta Norman Corwin laati elokuvan käsikirjoituksen. "Sininen huntu" on uudelleenfilmatisointi ranskalaisesta "Uhrattua elämää" ("Le voile bleu", 1942) -elokuvasta. Elokuvan tuottivat Norman Krasna ja Jerry Wald, ja Jane Wyman ja Joan Blondell saivat Oscar-ehdokkuudet suorituksistaan. Vaikka Oscar-palkinto jäi saamatta, Wyman voitti Golden Globen.
Juoni.
"Sininen huntu" kertoo nuoresta ranskalaisesta leskestä Louise ”LouLou” Masonista, joka menetti aviopuolisonsa ja lapsensa ensimmäisen maailmansodan aikana. Louise täyttää tyhjää loppuelämäänsä hoitamalla muiden lapsia. Ajan kuluessa ja lasten kasvettua aikuisiksi Louise alkaa etsiä omaa paikkaansa elämässään.
Tuotanto.
Tuottaja Jerry Wald yritti houkutella Greta Garboa eläkkeeltä Louise ”LouLou” Masonin rooliin, ja myöhemmin Bette Davis oli ehdokaslistan kärjessä pääosan esittäjäksi. Lopulta roolin sai Jane Wyman, joka kertoi myöhemmin LouLou Masonin roolin olleen hänen suosikkiroolinsa. Elokuvan rooleihin harkittiin myös Robert Newtonia, Martha Scottia ja Katharine Lockea. Busby Berkeley ohjasi elokuvan musikaalikohtauksen, jossa Joan Blondell laulaa ”Daddy”-kappaleen. Les Tremayne tekee "Sinisessä hunnussa" ensiesiintymisensä elokuvissa. "Sininen huntu" kuvattiin keväällä 1951 muun muassa Kalifornian Los Angelesissa, Pasadenassa ja San Marinossa.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Sininen huntu" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa Los Angelesissa 5. syyskuuta vuonna 1951, ja New Yorkin ensi-illan elokuva sai 26. lokakuuta, jolloin elokuva pääsi myös maanlaajuiseen teatterilevitykseen. Suomessa elokuva sai teatteriensi-iltansa 14. maaliskuuta 1952. RKO Radio Pictures oli elokuvan levittäjänä alkuperäisen teatterilevityksen aikana 1951. Elokuva tuotti Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltain ja Kanadan teatterilevityksen 1951 aikana 2,2 miljoonaa dollaria, ja maailmanlaajuisesti elokuva tuotti yhteensä 3 550 000 dollaria. Elokuva sai voittoa 450 000 dollarin verran. "Sininen huntu" sai muun muassa "The New York Timesin" ja "Varietyn" elokuvakriitikoilta kiitettävän vastaanoton.
"Lux Radio Theater" teki elokuvasta 60-minuuttisen radiosovituksen, jonka lähetys oli 24. marraskuuta 1952. Radiosovituksessa Jane Wyman uusi elokuvaroolinsa, ja Blondellin roolin esitti hänen sisarensa Gloria Blondell, koska Joan Blondell ei ollut tavoitettavissa radiokuunnelmaan.
George Meany

William George Meany (16. lokakuuta 1894 – 10. tammikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka vaikutti merkittävästi amerikkalaisen ammattijärjestö AFL-CIO:n muodostumiseen ja toimi sen puheenjohtajana 85-vuotiaaksi asti.
Meany työskenteli nuoruudessaan putkiasentajana synnyinkaupungissaan New Yorkissa. Hän sai pian luottamustehtäviä omassa ammattiosastossaan niin, että jätti putkityöt 1922 ja omistautui täysin työntekijöiden oikeuksien ajamiseen. Yhdysvaltojen kahdesta ammattiliitosta hän valitsi vähemmän vasemmistolaisen AFL:n ("American Federation of Labor") ja kohosi sen puheenjohtajaksi 1952. Ammattiliittojen yhdistyessä 1955 AFL-CIO:ksi Meany valittiin uuden suurliiton puheenjohtajaksi.
Meany taisteli amerikkalaiseen ammattijärjestötoimintaan pesiytynyttä gangsterismia vastaan ja halusi pitää ay-liikkeen erossa puoluepolitiikasta. Hänelle myönnettiin vuonna 1963 siviilikunniamerkki Presidential Medal of Freedom.
Meany pysyi järjestönsä puheenjohtajana vuoteen 1979, jolloin hän päätti 57-vuotisen ammattiyhdistysuransa 85 vuoden iässä. Hän kuoli seuraavan vuoden alussa.
Beyoncé (albumi)

Beyoncé on yhdysvaltalaisen laulaja Beyoncén viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 13. joulukuuta 2013 Parkwood Entertainmentin ja Columbia Recordsin kautta.
14 kappaletta ja 17 videota sisältävä albumi julkaistiin yllätyksenä ilman ennakkomarkkinointia ja singlejulkaisuja iTunes-musiikkikaupan kautta. Albumi oli ilmestyessään ensimmäisenä Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla.
Albumin teemoihin lukeutuvat seksuaalisuus, musiikkiteollisuus ja parisuhdeongelmat. 
"Beyoncén" julkaisu ja suosio auttoi tekemään musiikin julkaisusta perjantaina tiistain sijaan alan standardin. Albumi myös popularisoi markkinointistrategiallaan yllätysjulkaisut ja visuaaliset albumit.