tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilmestysteatteri

Ilmestysteatteri on vuonna 1993 Heinolassa perustettu ja siellä vaikuttanut vapaa, ammatillinen teatteri. Teatterin taiteellisena johtajana toimi teatteriohjaaja Salla Aas. Ilmestysteatterin erikoisalaa oli commedia dell'arte. Teatteri tuotti myös post-draamallisia, visuaalisia näyttämöteoksia. Ilmestysteatterin esityksiä nähtiin Heinolan lisäksi vierailuesityksinä myös muualla Suomessa. Ilmestysteatteri lopetti toimintansa vuonna 2007. 
Teatterissa toimineita.
Ilmestysteatterin produktioissa ovat näytelleet muun muassa Heidi Aho, Ida Backer, Mari Brun, Seija Hinkkanen, Eero Järvinen, Tommi Kainulainen, Antti Knuutila, Eeva Kuusela, Ville-Matti Kuusela, Jori Lahtinen, Pauliina Lampinen, Mikko Leppilampi, Vallu Lukka, Tarja Markus, Tommi Mujunen, Harri Peltonen, Heikki Peltonen, Kikka Pohjaväre, Petri Pullinen, Vesa Repo, Jari Salokangas, Sami Siltala ja Ari Suzuki.
Visuaalisesta ilmeestä vastasivat valosuunnittelija Harri Peltonen, pukusuunnittelijat Anna Vilppunen, Petra Kortelainen ja Ilona Jussila, sekä erikoismaalari Pauliina Lampinen. 
Musiikkia produktioihin ovat säveltäneet Vallu Lukka, Ville-Matti Kuusela, Antti Knuutila ja Harri Peltonen. Koreografina toimi Tuulikki Pohjola.
Bikol-kielet

Bikol-kielet on kieliryhmä, joka kuuluu austronesialaisten kielten keskifilippiiniläiseen alaryhmään. Ryhmään kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Luzonin kaakkoisosassa Filippiineillä. Bikol-kieliä puhuu äidinkielenä yhteensä 4,6 miljoonaa ihmistä. Suurin kielistä on keskibikol, jolla on 2,5 miljoonaa puhujaa.
ISO 639 -standardissa bikolin makrokielen alle kuuluvat buhi’noninbikol, keskibikol, liboninbikol, mirayanbikol, pohjois- ja eteläcatanduanesinbikol, rinconadanbikol sekä länsialbaynbikol. Bikol-kieliryhmään luetaan näiden lisäksi agtojen puhumat kielet isaroginagta, irayanagta ja iriganagta.
Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulu

Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulu, JSBE on Jyväskylän yliopiston yksikkö. Se on perustettu 1.3.1997 alkaen itsenäiseksi taloustieteelliseksi osastoksi, ja siellä on lukuvuonna 2014-2015 noin 1 300 opiskelijaa ja 120 opettajaa. Nimi muutettiin taloustieteiden tiedekunnasta Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakouluksi vuonna 2010.
Koulu antaa tutkimukseen perustuvaa opetusta yrityksen taloustieteissä ja kansantaloustieteessä, ja sen opetusaineita ovat taloustiede, johtaminen, laskentatoimi, markkinointi, yritysten ympäristöjohtaminen
ja yrittäjyys.
Kauppatieteellistä koulutusta Jyväskylässä on annettu vuodesta 1967 ja yksikkö vakiintui 1973 yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan alaiseksi laitokseksi.
Avance-täydennyskoulutusyksikkö.
Avance-johtamiskoulutus on Jyväskylän yliopiston liikkeenjohdon täydennyskoulutusta tarjoava yksikkö, joka toimii Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun yhteydessä. Avance tuottaa sekä räätälöityjä tilauskoulutuksia että kokeneen liikkeenjohdon Executive MBA -koulutusta .
Historia.
Avancen historia alkaa vuodesta 1984, jolloin oltiin tunnistettu tarve kokeneen liikkeenjohdon koulutukselle. Tarpeeseen suunniteltiin Menestyksen strategiat -koulutusohjelma ja sen toteuttamiseksi perustettiin Avance-johtamiskoulutus omaksi yksikökseen Jyväskylän yliopiston täydennyskoulutuskeskukseen. Vuodesta 2011 lähtien Avance-johtamiskoulutus on ollut osana Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulua .
Executive MBA.
Avance-johtamiskoulutus on tuottanut kokeneen liikkeenjohdon MBA-koulutusta vuodesta 1989, jolloin Menestyksen strategiat -koulutusohjelman ympärille kehitettiin laajempi MBA-ohjelma. Nykyisin Executive MBA (EMBA) -nimellä oleva koulutusohjelma on luonteeltaan osa-aikainen ja tarkoitettu suoritettavaksi työn ohessa kolmen vuoden aikana .
Talouselämä-lehti julkaisee johdon koulutukseen liittyviä ostajien kokemuksia ja mielikuvia. Uusimmassa, syksyllä 2012 julkaistussa selvityksessä Avance-johtamiskoulutus nostettiin yhdeksi suurimmista nousijoista ollen kokonaismittaristossa kolmantena .
Kansainvälinen akkreditointi.
Avancen Executive MBA -ohjelma on ainoa suomenkielinen MBA-koulutus, jolla on kansainvälinen AMBA-akkreditointi (Association of MBAs) . AMBAn akkreditointi on myönnetty vain hieman yli 200 koulutusyksikölle maailmanlaajuisesti .
Dialloubé

Dialloubé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sisämaasuistossa 75 kilometriä Moptista pohjoiseen. Kunnassa on 30 900 ja kylässä 6 000 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto.
Dialloubén kunnan pinta-ala on 1 400 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Moptin piirin Konnan, etelässä Kounarin ja Socouran, lännessä Ténenkoun piirin Togoro Kotian ja Togoré-Coumbén sekä pohjoisessa Youwaroun piirin Bembéré Taman ja Déboyen kuntiin.
Kunnan alue on pääosin Nigerjoen tulvatasankoa. Vesistöjä ovat Nigerin pääuoma etelässä, sen sivuhaarat Mayo Dembi ja Mayo Kakagnan sekä niitä yhdistävä Bora, lukuisat tulvajärvet ja pohjoisessa Débojärvi. Kasvillisuus on melko runsasta ja varsinkin tulvaniittyjä käytetään karjan laiduntamiseen.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sadekausi kestää heinäkuusta syyskuuhun ja kuiva kausi lokakuusta kesäkuuhun. Vuotuinen sademäärä on 350–400 millimetriä.
Asutus.
Vuonna 1996 perustettu kunta käsittää entisen Dialloubén arrondissementin. Siihen kuuluu 21 kylää: Abdaramane, Batamani, Dayébe, Dialloubé, Gobe, Kakagnan bozo, Kakagnan peul, Kanio, Noga, Ouro alpha ka, Payona, Saba, Saré hambanou, Saya, Severy bozo, Severy ouro, Sormé, Tanouma guido, Tanouma ouro, Teby ja Wampiri. Suurin osa kylista sijaitsee kunnan eteläosassa. Asukkaat ovat fulbeja, rimaibeja, diawandoja, markoja ja bozoja.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Kunnan liikenneyhteydet ovat erittäin huonot varsinkin tulva-aikana. Vesiliikennettä vaikeuttaa jokien mataluus.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (yli 50 % tuotannosta), durra, maissi, hirssi, lehmänpapu ja vihannekset. Kalaa viedään myytäväksi Youwarouhun ja Moptiin. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Dialloubéssa ja Kakagnanissä pidetään viikoittaiset markkinat kuivana aikana helmikuusta kesäkuuhun. Teollisuutta tai matkailupalveluja kunnassa ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii seitsemän alakoulua, Dialloubén yläkoulu, kaksi koraanikoulua, kahdeksan lukutaitokeskusta sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Terveyspalveluihin kuuluu neljä vaatimatonta terveyskeskusta ja neljä karjan rokotuspaikkaa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja, joiden määrä ja laatu on riittämätön. Muita palveluja ovat joukko kauppoja, puimuri, viljavarasto ja kaksi hirssimyllyä.
Nähtävyydet.
Paikallinen nähtävyys on vuosittainen degal-juhla, jolloin karja ylittää Nigerjoen ja aloittaa laiduntamisen sisämaasuistossa. Degalin vastine on Diafarabéssa pidettävä yaaral. Molemmat juhlat on otettu mukaan Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
João Belo -luokka

João Belo -luokka oli Portugalin laivaston neljän 1960-luvun lopulla Ranskassa suunnitellun ja valmistetun aluksen muodostama fregattiluokka. Luokan alukset muistuttavat Ranskan laivaston Commandant Rivière -luokan aluksia, mutta niiden varustusta on täydennetty tropiikin vaatimusten mukaisesti.
1960-luvulla Portugalin laivasto yritti tuloksetta tilata Leander-luokan aluksia, mutta poliittisten erimielisyyksien vuoksi hankintaa ei voitu toteuttaa. Hankinta suunnattiin sen vuoksi Ranskaan.
Alukset.
Alukset tilattiin 1964.
Kölschin kieli

Kölsch on Kölnin kaupungin ympäristössä puhuttu kielimuoto, joka voidaan luokitella joko saksan murteeksi tai erilliseksi germaaniseksi kieleksi.
Kölschin tyypillisimmät tunnusmerkit ovat ”laulava” intonaation käyttö ja sananalkuisen g-äänteen korvaaminen j:llä. Yleisesti ottaen kieli on lähellä nykysaksaa ja sitä kuvataankin joskus ”möykkyiseksi yläsaksaksi” ("Hochdäitsch met Knubbel"). Kölschin varianteista arkikölsch ("Familienkölsch") on nykyisin tyypillisin Kölnin kaupunkimurre. Harvinaisempi varsinaiskölsch ("Echt Kölsch") muodostui sotien välisenä aikana Kölnin slummeissa ja jota suurin osa nykykölniläisistä pitää ”epäystävällisen” kuuloisena.
ISO 639 -standardissa kölsch luetaan erilliseksi kieleksi germaanisten kielten länsisaksalaiseen haaraan muun muassa limburgin, luxemburgin ja pennsylvaniansaksan rinnalle. Myös "Glottolog"-tietokannassa kölschiä käsitellään omana kielenään.
Kölschiä kirjoitetaan kirjasaksan tavoin latinalaisilla kirjaimilla. Kirjoituksessa otetaan useimmiten mallia saksan oikeinkirjoitussäännöistä. Monet kölschinkieliset kirjoittajat käyttävät Adam Wreden vuonna 1956 teoksessa "Neuer Kölnischer Sprachsatz" julkaisema oikeinkirjoitusta.
Vahvistettu oppiminen

Vahvistettu oppiminen on termi, joka on saanut alkunsa kasvuyritysten piiristä, mutta jota voidaan soveltaa yleisestikin.
Termillä tarkoitetaan oppimisprosessia, jossa kokeillaan hypoteesia ja vahvistetaan se mittaamalla tulos. Käänteisesti on kyse siitä, että ei uskota mitään ennen kuin asia on todistettu käytännössä. Vahvistamisella ehkäistään virheellisen tiedon pohjalta toimimista.
Menetelmään kuuluu iteratiivisuus, jossa yksittäisten asioiden oppiminen tapahtuu osana isompaa ketjua oppimista ja testaamista opittujen asioiden oikeellisuuden vahvistamiseksi.
Vahvistettu oppiminen on erityisen suosittua aloilla, joissa mittaaminen ja sitä kautta hypoteesien vahvistaminen on helppoa. Esimerkiksi selainpohjaisten sovellusten kehityksessä on helppo käyttää analytiikkaa ja tilastointia tosi-elämän tulosten mittaamiseen. Periaatetta voi toki soveltaa mihin tahansa, rajoittavana tekijänä on lähinnä hyvän mittarin keksiminen.
Vahvistetun oppimisen tyypilliset vaiheet
Ruth Wilson

Ruth Wilson (s. 13. tammikuuta 1982 Ashford, Surrey, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa menestyneissä televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän on saanut kaksi kertaa Laurence Olivier -palkinnon ja hän sai Bafta- sekä Golden Globe -ehdokkuudet roolistaan vuoden 2006 minitelevisiosarjassa "Kotiopettajattaren romaani". Vuonna 2015 hänet palkittiin parhaan naispääosan Golden Globe -palkinnolla roolistaan draamasarjassa "The Affair".
Yksityiselämä.
Wilsonin äiti on ehdonalaisvalvoja ja isä sijoituspankkiiri. Wilson on nuorin neljästä sisaruksesta ja hän kasvoi Surreyssa.
Kadmiumoksidi

Kadmiumoksidi (CdO) on epäorgaaninen yhdiste ja kadmiumin oksidi. Yhdistettä voidaan käyttää muiden kadmiumyhdisteiden valmistuksessa, lasitteiden valmistukseen, metallurgiassa ja orgaanisessa kemiassa katalyyttinä. Luonnossa kadmiumoksidia esiintyy monteponiittimineraalina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa kadmiumoksidi on tyypillisesti ruskeaa kiinteää ainetta, jonka värisävy voi vaihdella valmistustavasta riippuen amorfisen yhdisteen vihertävästä, keltaiseen tai punaiseen ja aina täysin kiteiseen mustaan kadmiumoksidiin. Väriin vaikuttavat myös kidehilan virheet. Puhtaan kadmiumoksidin kiderakenne muistuttaa natriumkloridin rakennetta. Kadmiumoksidi ei liukene veteen eikä emäsliuoksiin, mutta liukenee helposti happoihin. Se on siis luonteeltaan emäksinen oksidi. Kadmium muodostaa kompleksi-ioneja syanidi-ionin kanssa ja tämän vuoksi kadmiumoksidi liukenee myös syanidiliuoksiin. Kuumennettaessa yhdistettä se sublimoituu lämpötilavälillä 700–1 540 °C. Kadmiumoksidi voidaan pelkistää metalliseksi kadmiumiksi 600 °C:n lämpötilassa vedyn, hiilen tai hiilimonoksidin avulla. Kadmiumoksidi on puolijohde.
Valmistus ja käyttö.
Kadmiumoksidia voidaan valmistaa johtamalla kuumaa ilmaa sulaan ja höyrystettyyn kadmiumiin. Muodostunut oksidi kuumennetaan tämän jälkeen 550 °C lämpötilaan, jotta varmistetaan tasalaatuisen tuotteen muodostuminen. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla kadmiumhydroksidia, -karbonaattia, -nitraattia tai -sulfaattia. Näin saadaan usein hienojakoista ja aktiivista kadmiumoksidia.
2 Cd + O2 → 2 CdO
CdCO3 → CdO + CO2
Kadmiumoksidia käytetään hopean kanssa vaativiin elektroniikan juotoksiin, depolarisaattorina hopeaoksidi-sinkkiparistoissa, epäorgaanisten ja orgaanisten kadmiumyhdisteiden valmistukseen, lasitteiden, emalien ja loisteaineiden valmistukseen, PVC:tä ja muita muoveja stabiloivana ja niiden palamista estävänä kemikaalina, syanidiliuoksena metallien elektrolyyttiseen päällystämiseen ja orgaanisessa kemiassa katalyyttinä hapetus- ja pelkistysreaktioissa, polymeroinneissa ja dehydrogenoinneissa. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää sikojen loisten häätämiseen.
Myrkyllisyys.
Kadmiumoksidi ärsyttää silmiä ja hengitysteitä. Pölyn hengittäminen aiheuttaa yskimistä ja hengityksen vaikeutumista. Nieleminen voi aiheuttaa huonovointisuutta ja vatsakipuja. Kadmiumoksidin on todettu olevan karsinogeeninen yhdiste.
Bena

Bena on Tansaniassa Iringan alueella puhuttu bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenään 670 000 ihmistä. Benan läheisin sukukieli on hehe.
Bengt Djurberg

Bengt Djurberg (23. heinäkuuta 1898 Tukholma, Ruotsi – 2. marraskuuta 1941) oli ruotsalainen näyttelijä. Bengt Djurbergin setä oli Bruno Aspelin.
Dresdenin filharmonikot

Dresdenin filharmonikot () on vuonna 1870 perustettu Dresdenissä, Saksassa toimiva sinfoniaorkesteri. Klassisen ja romanttisen ohjelmiston lisäksi se esittää myös nykymusiikkia, jota se on tilannut muiden muassa Sofia Gubaidulinalta, Rodion Štšedriniltä, Gia Qantšelilta ja Michael Nymanilta.
Aikoinaan Johannes Brahms, Pjotr Tšaikovski, Antonín Dvorák ja Richard Strauss johtivat Dresdenin filharmonikkojen kanssa omien teostensa esityksiä. Myöhemmin orkesteria ovat johtaneet muiden muassa Hermann Abendroth, Eduard van Beinum, Fritz Busch, Eugen Jochum, Joseph Keilberth, Erich Kleiber, Hans Knappertsbusch, Franz Konwitschny ja Arthur Nikisch. Viime aikoina orkesterin vieraileviin kapellimestareihin ovat lukeutuneet Marc Albrecht, Dennis Russell Davies, Miguel Harth-Bedoya, Kristjan Järvi, Michail Jurowski, Dmitri Kitajenko, Yakov Kreizberg, Neville Marriner, Wayne Marshall, Kurt Masur, Ingo Metzmacher, Andris Nelsons, Markus Poschner, André Previn, Karl-Heinz Steffens, Juri Temirkanov, Yan Pascal Tortelier, Sebastian Weigle, Simone Young ja Lothar Zagrosek. 
Dresdenin filharmonikkojen kanssa ovat esiintyneet solisteina sellaiset artistit kuin Rudolf Buchbinder, Julia Fischer, Kirill Gerstein, Matthias Goerne, Vadim Gluzman, Martin Grubinger, Håkan Hardenberger, Michaela Kaune, Anne-Sophie Mutter, Daniel Müller-Schott, Fazıl Say ja Jean-Yves Thibaudet.
Vuonna 1909 Dresdenin filharmonikoista tuli yksi ensimmäisistä Yhdysvalloissa konserttikiertueen tehneistä saksalaisorkestereista. Sittemmin orkesteri on kiertänyt merkittäviä musiikillisia keskuksia Euroopassa, Amerikoissa ja Aasiassa.
Vuonna 2011 Dresdenin filharmonikkojen pääkapellimestariksi tuli Michael Sanderling.
Kapverdenkreoli

Kapverdenkreoli eli kabuverdianu on portugaliin pohjautuva kreolikieli, jota puhutaan Kap Verden saaristossa. Sitä puhuu äidinkielenä 492 000 kapverdeläistä, minkä lisäksi useimmat saarivaltion maahanmuuttajat opettelevat puhumaan sitä vieraana kielenä. Lisäksi Portugalissa asuu 200 000 kapverdenkreolin puhujaa.
Kapverdenkreoli on siinä mielessä merkittävä kieli kreolikieliä tutkittaessa, että se on yksi vanhimmista edelleen käytössä olevista kreolikielistä.
Status ja murteet.
Kapverdenkreolille annettiin Kap Verdessä kansalliskielen asema vuonna 1992.
Kielellä on kaksi toisistaan poikkeavaa murretta. Barlavente-murretta puhutaan Santo Antãolla, São Nicolaulla, São Vicentellä, Salilla ja Boa Vistalla. Puhutumpi kapverdenkreolin murre on sotaventu, jota puhutaan Bravan, Fogon, Maion ja Santiagon saarilla.
Fonologia ja oikeinkirjoitus.
Kapverdenkreolia kirjoitetaan latinalaisilla kirjaimilla ja kirjoitusjärjestelmä on hyvin samankaltainen portugalin oikeinkirjoituksen kanssa. Vain osia Raamatusta on käännetty kapverdenkreoliksi.
Konsonantit.
Äänne /ʀ/ voi realisoitua myös äänteinä [r] ja [ʁ]. Nämä äänteet kirjoitetaan ⟨rr⟩ paitsi sanan alussa, jolloin ne kirjoitetaan ⟨r⟩. IPA-merkinnöistä poikkeavat kirjoitusnormit on merkitty ⟨⟩-sulkeilla. Soinnilliset ja soinnittomat äänteet on erotettu toisistaan |-viivalla. 
Lähde:
Vokaalit.
Lähde: 
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina. Nasaalisuutta merkitään vokaalin jälkeen tulevalla n-kirjaimella tai tildellä (~) kuten portugalissa.
Kielioppi ja sanasto.
Lukusanat 1–10 kapverdenkreoliksi:
Vasco da Gama -luokka

Vasco da Gama -luokka on Portugalin laivaston kolmen aluksen muodostama fregattiluokka, jonka alukset pohjautuvat saksalaiseen MEKO 200 -sarjaan.
Alukset.
Portugalin hallitus hyväksyi suunnitelman alusten hankinnasta vuonna 1985.
I Gotta Feeling

I Gotta Feeling on The Black Eyed Peasin toinen single heidän viidenneltä, "The E.N.D." -studioalbumiltaan. Kappaleen tuotti ranskalainen DJ David Guetta ja se julkaistiin 21. toukokuuta 2009. Kappale debytoi sekä Canadian Hot 100 että Billboard Hot 100 -listan toisella sijalla 27. kesäkuuta 2009 alkaneella viikolla heti yhtyeen kappaleen ”Boom Boom Pow” taakse, mikä teki yhtyeestä yhden niistä yhdestätoista artistista, jolla on ollut kappaleet "Billboard Hot 100" -listan kahdella ensimmäisellä sijalla samaan aikaan. Myöhemmin kappale saavutti sekä Yhdysvaltain että 20 muun valtion singlelistan kärjen maailmanlaajuisesti. Kappaleen ”I Gotta Feeling” musiikkirytmi on otettu Bryan Pringlesin kappaleesta ”Take a Dive”, joka tehtiin kymmenen vuotta ennen kappaletta ”I Gotta Feeling”. The Black Eyed Peas ei saanut aikaiseksi sopua tästä samanlaisuudesta johtuen Bryanin kanssa ja oikeus otti asian käsittelyyn.
Bilin

Bilin on kuušilainen kieli, jota puhuu äidinkielenään ihmistä Eritreassa Kerenin kaupungin ympäristössä. Sen läheinen sukukieli on xamtanga.
Biliniä on kirjoitettu etiopialaisella etiopialaisella kirjaimistolla 1800-luvulta lähtien. Vuonna 1993 Eritrean hallitus perusti komitean standardoimaan kielen kirjoitusta latinalaisilla kirjaimilla.
Historiallinen museo (Tukholma)

Historiallinen museo () on Tukholman Östermalmilla toimiva Ruotsin valtion museo, joka esittelee nykyisen Ruotsin alueelta tehtyjä arkeologisia löytöjä sekä ruotsalaista kirkkotaidetta. Se on Ruotsin suurimpia museoita. Museon kokoelmat käsittävät yli kymmenen miljoonaa esinettä ja ne kuuluvat Pohjois-Euroopan suurimpiin kulttuurihistoriallisiin kokoelmiin.
Historiallisen museon kokoelmat olivat alkuaan osa Ruotsin kansallismuseota, mutta vuonna 1929 niille päätettiin rakentaa oma museo Östermalmille. Museorakennus sijaitsee Narvavägenin ja Linnégatanin kulmassa entisessä kasarmikorttelissa Ruotsin museoviraston vieressä. Bengt Romaren ja Georg Schermanin suunnittelema museorakennus rakennettiin 1935–1940. Rakennuksen tyyli yhdistelee funktionalismia ja kansallisromantiikkaa. Kulmatorni on viittaus Ruotsin keskiaikaisiin linnoihin. Narvavägenin puoleinen julkisivu koristeltiin 1950-luvulla Bror Marklundin tekemillä koristeveistoksilla. Museorakennuksen keskus on keskiaikasali, jossa esitellään Ruotsin kirkkojen aarteita. Kellarikerrokseen rakennettiin kultaesineitä sisältävä kultahuone ("Guldrummet") vuonna 1996.
Don’t Phunk with My Heart

Don’t Phunk with My Heart (sensuroituna Don’t Mess with My Heart) on yhdysvaltalaisyhtye The Black Eyed Peasin kappale yhtyeen neljänneltä studioalbumilta "Monkey Business". Kappaleen sanoittivat yhtyeen jäsenet will.i.am ja Fergie yhdessä George Pajonin Jr.:n ja Printz Boardin kanssa; will.i.am myös tuotti sekä suunnitteli kappaleen. Kappale sisältää samanlaisuuksia esimerkiksi kahdessa 1970-luvulla julkaistussa Hinduelokuvassa, "Apradhissa" (1972) ja "Donissa" (1978) käytetyn kappaleen kanssa. Kappale julkaistiin yhtyeen "Monkey Business" -albumin ensimmäisenä singlenä Yhdysvaltain CHR-radiokanavilla 12. huhtikuuta 2005.
Barysau-Arena

Barysau-Arena () on jalkapallostadion, joka sijaitsee Barysaussa Valko-Venäjällä. Stadion otettiin käyttöön vuonna 2014 ja sen yleisökapasiteetti on 13 126. Se toimii jalkapalloseura FK BATEn kotikenttänä.
Lucas García

Lucas Gabriel López García (s. 13. tammikuuta 1988 25 de Mayo, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa Interiä. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
García siirtyi syyskuussa 2014 Honkaan Romanian pääsarjan Liga I:n Ceahlăul Piatra Neamțista. Hän debytoi Veikkausliigassa syyskuussa 2014 MYPAa vastaan. Hän pelasi kaudella 2014 Veikkausliigassa kolme ottelua. Kaudeksi 2015 Hongan mentyä konkurssiin García siirtyi Ykkösen PK-35 Vantaahan. Hän pelasi kauden aikana 21 ottelua tehden neljä maalia, kun PK-35 nousi kaudeksi 2016 Veikkausliigaan voitettuaan Ykkösen mestaruuden.
Seuraavalla kaudella García siirtyy Veikkausliigan Interiin.
Pump It

Pump It on The Black Eyed Peasin vuonna 2006 julkaistu kappale. Se julkaistiin yhtyeen "Monkey Business" -studioalbumin neljäntenä singlenä. Kappaleesta on tehty myös remixversio yhtyeen viidennen, "The E.N.D." -studioalbumin erikoispainokselle nimellä ”Pump It Harder”. ”Pump It” sisältää runsaasti yhtäläisyyksiä Dick Dalen vuonna 1962 julkaistun ”Misirlou”-kappaleen kanssa, joka soi Quentin Tarantinon elokuvassa "Pulp Fiction" (1994). ”Misirlou” on kreikkalainen, Vähästä-Aasiasta lähtöisin oleva folk-kappale, jonka juuret juontavat vuoteen 1927. Vuoden 2006 aikana ”Pump It” -kappaletta myytiin Yhdysvalloissa 1 390 000 ja Isossa-Britanniassa yli 200 000 kopiota.
Jakov Kreitsberg

Jakov Kreitsberg (, ; 24. lokakuuta 1959 Leningrad – 15. maaliskuuta 2011 Monte Carlo) oli neuvostoliittolaissyntyinen yhdysvaltalaistunut kapellimestari. Hän opiskeli Leningradin konservatoriossa Ilja Musinin johdolla. Hänen veljensä, kapellimestarina itsekin tunnettu Semjon Bytškov lähti Neuvostoliitosta vuonna 1975. Hänen isänsä May Bytškov oli huomattava sotatieteilijä, jonka ei olisi sallittu poistuvan maasta. Kreitsbergin vanhemmat erosivat, ja tämä mahdollisti Kreitsbergin ja hänen äitinsä lähdön New Yorkiin vuonna 1976. Neuvostoviranomaiset eivät antaneet Kreitsbergin viedä maasta ulos mitään käsin kirjoitettua materiaalia. Tämän johdosta hänen säveltämänsä teokset, joista osa oli esitettykin, jäivät kateisiin. Hänellä oli Yhdysvaltain kansalaisuus vuodesta 1982.
Kreitsberg työskenteli Yhdysvaltoihin saavuttuaan Leonard Bernsteinin kanssa. Hän voitti Michiganissa Eugene Ormandy -palkinnon ja vuonna 1986 Leopold Stokowski -orkesterinjohtokilpailun. Vuosina 1985–88 Kreitsberg johti Mannes Collegen orkesteria New Yorkissa. Pian hän palasi Eurooppaan, jossa hän työskenteli Itä-Saksan oopperataloissa ja vuodesta 1994 alkaen Berliinin Komische Operissa. Hän teki Glyndebournen oopperafestivaalin -debyyttinsä vuonna 1992 johtamalla "Jenůfan" esityksen. Samana vuonna Kreitsberg teki ensimmäisen esiintymisensä Lontoossa ja vuonna 1993 hän johti Proms-festivaalissa Pjotr Tšaikovskin "Pateettisen sinfonian" ja Frédéric Chopinin toisen pianokonserton esitykset. Vuonna 1994 hän debytoi Englannin kansallisoopperassa johtamalla "Ruusuritarin" esityksen, ja samana vuonna hän esiintyi uudelleen Promsissa. 
Kreitsberg toimi Bournemouthin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina vuosina 1995–2000. Tässä asemassa hän muun muassa tilasi uusia teoksia Pēteris Vasksilta ja Judith Binghamilta. Hän myös vei orkesterin sen ensimmäiselle Yhdysvaltain-kiertueelle, johon kuului muun muassa esiintyminen Carnegie Hallissa. Vuonna 2003 Kreitsberg aloitti seitsemän vuotta kestäneen toimintansa Alankomaiden filharmonisen orkesterin pääkapellimestarina. Hän sai vuosien ajan hoitoja syöpäsairauteen, mutta jatkoi työtään kapellimestarina ja toimi vielä Monte-Carlon filharmonisen orkesterin taiteellisena johtajana.
Kreitsberg oli naimisissa kapellimestari Amy Anderssonin kanssa, ja pariskunnalla oli kaksi poikaa.
Graham Dorrans

Graham Dorrans (s. 5. toukokuuta 1987) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Norwich Citya. Molempijalkaisen Dorransin pelipaikka on oikea keskikenttä. Hän kuuluu myös Skotlannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Dorransin kasvattajaseura on skotlantilainen Livingston, jota hän edusti vuodet 2005-2008. Vuonna 2005 hän oli lainalla skotlantilaisessa Partick Thistle FC:ssä. Vuonna 2008, hyvien Livingston-esitysten jälkeen Dorrans siirtyi Valioliigan West Bromwich Albioniin. Debyytti Valioliigassa tapahtui joulukuussa 2008 Manchester Cityä vastaan. Kauden jälkeen West Bromwich kuitenkin tippui sarjasta ja uusi sarjataso oli Englannin Mestaruussarja. Seura oli Mestaruussarjassa vain kauden, ennen kuin se nousi takaisin Valioliigaan kaudeksi 2010-11. Dorransista tuli ajan mittaan yksi West Bromwichin avainpelaajista. Kesällä 2014 Dorrans teki uuden sopimuksen, joka pitää hänet seuraavat kolme vuotta The Hawthornsilla.
Alkuvuodesta 2015 Dorrans siirtyi lainasopimuksella Norwich Cityyn. Norwichin selvittyä nousukarsinnoista Valioliigaan hänen siirrostaan tehtiin pysyvä ja hän kirjoitti seuran kanssa kaksivuotisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Dorrans on pelannut Skotlannin nuorten maajoukkueissa. Skotlannin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi lokakuussa 2009 Japanin jalkapallomaajoukkuetta vastaan. Hän on pelannut syyskuuhun 2014 mennessä kymmenen maaottelua ilman maaleja.
Vincent Aboubakar

Vincent Aboubakar (s. 22. tammikuuta 1992 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Beşiktaşia. Hänen aiempia seurojaan ovat muun muassa ranskalaiset Valenciennes ja Lorient, portugalilainen Porto sekä saudiarabialainen Al Nassr. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kesällä 2014 Aboubakar siirtyi portugalilaisseura Portoon ranskalaisesta Lorientista. Hän edusti Portoa kuusi vuotta mutta pelasi välillä yhden kauden lainalla turkkilaisseura Beşiktaşissa, jonka omistukseen hän siirtyi syyskuussa 2020.
Aboubakar on pelannut Kamerunin maajoukkueessa vuodesta 2010. Hän on toiminut joukkueen kapteenina muun muassa tammi–helmikuussa 2022 pelatussa Afrikan-mestaruusturnauksessa.
Ilo (albumi)

Ilo on Piirpauken 19. studioalbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2012. Levyllä on mukana kitaristia ja trumpetistia lukuun ottamatta sama kokoonpano kuin yhtyeen edellisellä albumilla. Myös musiikillisesti Piirpauke jatkaa Ilolla samaa linjaa kuin vuoden 2010 "Koli"-albumilla yhdistellen kansanmusiikkia ja jazzia yhtyeen alkuaikojen tapaan.
Ilo sisältää kansansävelmien lisäksi musiikkia muun muassa Pjotr Tšaikovskilta ja 1800-luvun alun suomalaiselta säveltäjältä Carl Ludvig Lithanderilta, jonka kolmiosaisesta "Rondosta" Piirpauken versio on ensilevytys. Mukana on myös saman aikakauden intialaisen säveltäjän Tyagarajan tuotantoa. "Marche Funébre" (Surumarssi) puolestaan perustuu Beethovenin sinfoniaan nro 7. Piirpauke esitti sen ensimmäistä kertaa Pekka Pohjolan muistoksi Kuhmon Talvi -kulttuuritapahtumassa tammikuussa 2009.
Ilo sai kriitikoilta Koli-albumin tapaan erittäin myönteisen vastaanoton. Maailmanmusiikkitoimittajien World Music Charts Europe -radiosoittolistalla Ilo oli parhaimmillaan sijalla 7, kun edellinen albumi "Koli" oli noussut listaykköseksi.
Tanskan jääkiekon ykkösdivisioona

Tanskan jääkiekon ykkösdivisioona on Tanskan jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Se perustettiin vuonna 1985.
Suurin osa sarjan joukkueista ovat Metal Ligaenin joukkueiden kakkosseuroja, ja ne pelaavat emoseurojensa kotihalleissa. IK Aarhus, Amager Ishockey, Gladsaxe SF ja Hvidovre Fighters pelaavat sarjaa itsenäisinä joukkueina. Viimeinen sarjanousu ykkösdivisioonasta Metal Ligaeniin tapahtui keväällä 2014 Gentofte Starsin noustessa sinne. Seuran kakkosjoukkue jatkaa kuitenkin toimintaansa ykkösdivisioonassa kaudella 2014–2015.
Suomalaiset.
Kaudella 2015–2016 sarjassa pelaa suomalaisista ainoastaan Frederikshavn IK:n Victor Sund. IK Aarhusin Rami Jokinen onnistui voittamaan kaudella 2006–2007 runkosarjan pistepörssin tehoilla 20+21=41. Sarjan kaikkien aikojen tunnetuin suomalaisnimi lienee kuitenkin naisten maajoukkuepelaaja Michelle Karvinen (myös Tanskan kansalaisuus), joka on pelannut kolmena kautena Rødovre Mighty Bullsissa. 1. maaliskuuta 2010 hänestä oli lähellä tulla kaikkien aikojen ensimmäinen miesten pääsarjassa kiekkoillut nainen, kun Karvinen merkittiin Rødovren pääsarjajoukkueen kokoonpanoon. Hänen debyyttinsä kuitenkin peruuntui, koska Karvinen ei NCAA:n sääntöjen mukaan olisi voinut enää pelata yliopistojoukkueessa, jos hän olisi pelannut ammattilaissarjassa. 
Jos lyhyitä lainavisiittejä Tanskan pääsarjasta ei lasketa, niin suomalaisista joukkueidensa vakiokokoonpanossa sarjassa on pelannut myös Antti Aaltonen, Lassi Aarnio, Markku Erkheikki, Pyry Lahti, Ville Piltti, Matias Posio, Seppo Santala, Jussi Sipponen ja Ole Välipirtti.
Vertaus sinapinsiemenestä

Vertaus sinapinsiemenestä on Jeesuksen esittämä vertaus, jossa Jeesus vertaa taivasten valtakuntaa sinapinsiemeneen, joka on siemenenä pieni, mutta josta kasvaa suurikokoinen kasvi. Vertaus esiintyy Matteuksen, Markuksen ja Luukkaan evankeliumeissa sekä apokryfisessä Tuomaan evankeliumissa. Vertausta käytetään siksi yleisesti tutkittaessa synoptista ongelmaa sekä Tuomaan evankeliumin suhdetta synoptisiin evankeliumeihin.
Vertauksen tausta.
Juutalaisissa ja kreikkalais-roomalaisissa sananlaskuissa sinapinsiementä käytettiin yleisesti vertauskuvana kaikkein pienimpänä siemenenä, vaikka muutamia pienempiäkin siemeniä tunnettiin. Sinapinsiemen on noin millimetrin kokoinen halkaisijaltaan. Useimpien tulkintojen mukaan vertauksessa kuvataan mustasinapin (Brassica nigra) siementä, joka kasvaa suurilehtiseksi vähän yli 0,8 metrin korkuiseksi ruohokasviksi.
Tekstin analyysi.
Yleisimmän käsityksen mukaan Markuksen käyttämä lähde ja Luukkaan käyttämä Q-lähde sisältävät tietoa kahdesta erillisistä alkuperäislähteestä. Matteus on käyttänyt lähteenään Luukasta ja Markusta. Tuomaan versio on paljon myöhäisempi. On kuitenkin olemassa myös muita uskottavia käsityksiä siitä, kuka on käyttänyt mitäkin lähdettä.
Matteus, Markus ja Tuomas sijoittavat vertauksen muiden taivaan valtakuntaa käsittelevien vertausten joukkoon. Luukas puolestaan sijoittaa vertauksen heti Saatanan riivaaman naisen parannuskertomuksen jälkeen. Matteus ja Luukas kertovat vertauksen hapatetaikinavertauksen yhteydessä. Myös Tuomaan evankeliumissa on vertaus hapatetaikinasta, mutta se on sijoitettu erilleen.
Kristinuskon tulkintoja.
Historiallisesti vertaus on ymmärretty pääasiassa viittaavan joko kirkon tai yksittäisen kristityn syntyyn ja kehittymiseen. Jeesusta voidaan pitää joko siemenenä tai kylväjänä, joka kylvää siemenen.
Logos-ensyklopedia

Logos on internetissä julkaistava suomenkielinen filosofian tietosanakirja. Se on ei-kaupallinen ja käyttäjilleen maksuton. "Logoksen" artikkelit käsittelevät filosofista sanastoa, yksittäisiä filosofeja ja filosofisia teoksia sekä filosofian tutkimia käsitteitä. Artikkelit ovat alan asiantuntijoiden kirjoittamia, ja ne täyttävät tieteellisen julkaisun kriteerit. Tekijät kirjoittavat artikkeleita pääosin vapaaehtoistyönä. "Logosta" julkaisee Eurooppalaisen filosofian seura.
"Logoksen" artikkeleissa on pyritty kiinnittämään erityisesti huomiota suomalaisen filosofian historiaan sekä suomalaisen tutkimuksen osuuteen filosofian eri osa-alueilla ja filosofisten suuntausten vastaanottoon Suomessa.
"Logos"-ensyklopediassa on julkaistu yli sata artikkelia (maaliskuu 2015), ja uusia artikkeleita ilmestyy tasaisin väliajoin. Keväällä 2015 alkaneessa uudistuksessa artikkeleita laajennetaan kohti yleiskieltä. Ensyklopedian rakenne on hierarkkinen, mikä mahdollistaa yleistajuisten pääartikkeleiden ohessa julkaistavan myös filosofian erityiskysymyksiin syventyviä artikkeleita, jotka palvelevat hyvin ennakkotiedoin varustettuja lukijoita. 
Kreikan kielen sana logos voi merkitä sanaa, periaatetta tai järjestystä. Logos-ensyklopedian nimessä nämä merkitykset yhdistyvät ensyklopedian koostuessa sanoista ja sanoja selittävistä sanoista sekä järjestyksestä. Logos voi tarkoittaa myös järkeä, mikä näkyykin niissä periaatteissa, joiden mukaan "Logos" on järjestynyt.
"Logosta" ovat tukeneet Alfred Kordelinin säätiö (2008) ja Koneen säätiö (2013).
Elias Lönnqvist

Elias Wilhelm Lönnqvist (12. huhtikuuta 1875 Jepua – 14. helmikuuta 1949) oli suomalainen asemapäällikkö ja kielitieteen harrastaja.
Lönnqvistin vanhemmat olivat maakauppias Elias Lönnqvist ja Sanna Kaisa Juhontytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1896 ja opiskeli sitten jonkin aikaa oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Lönnqvist toimi rautatievirkamiehenä ja viimeksi hän oli asemapäällikkönä Vainikkalassa 1929–1940.
Lönnqvist oli 1911–1912 kirjeenvaihdossa kielitieteeseen liittyvistä asioista kirjailija August Strindbergin kanssa. Strindberg oli väittänyt 1908 julkaistussa kirjassaan "En ny blå bok" suomen kielen saaneen kaikki sanansa lainoina muilta kieliltä ja maailman kaikkien kultturikielien polveutuvan hebrean kielestä. Suomalaiset kielitieteen harrastajat taiteilija Sigurd Wettenhovi-Aspa, vaasalainen kapteeni ja liikemies Axel Theodor (Teddi) Finnilä (1868–1920) ja Kuurilassa asemapäällikkönä toiminut Elias Lönnqvist taas kannattivat teoriaa jonka mukaan kaikki maailman kielet polveutuivat suomen kielestä. Vilkas kirjeenvaihto Strindbergin ja suomalaisten välillä alkoi joulukuussa 1911 ja se jatkui aina Strindbergin kuolemaan saakka toukokuussa 1912.
Omat tutkimuksensa Lönnqvist julkaisi 1931 ja 1945 kahtena kirjana otsikolla "Suomenkieli kaikkien kulttuurikielten avaimena". Hän ei näissä teoksissa viitannut Wettenhovi-Aspan kielitieteellisiin tutkimuksiin vaikka hän muussa yhteydessä olikin tunnustautunut Wettenhovi-Aspan oppilaaksi kielitieteen alalla.
AlterBeast

AlterBeast on yhdysvaltalainen teknisen death metalin yhtye. Se perustettiin Sacramentossa, Kaliforniassa vuonna 2010. Vuosina 2010–2013 yhtye toimi nimellä Gary Busey Amber Alert.
Syyskuussa 2013 AlterBeast solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa. Yhtyeen esikoisalbumi, "Immortal", julkaistiin maaliskuussa 2014.
Sanaz Marand

Sanaz Marand (s. 21. kesäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 253 syyskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden ITF-turnauksen kaksinpelissä.
Marand pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Quebecissa syyskuussa 2014. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Sesil Karatantševalle kolmessa erässä.
Viipurin Reipas (jääkiekko)

Viipurin Reipas oli vuonna 1891 perustettu viipurilainen urheiluseura. Reippaassa harrastettiin monia urheilulajeja, joista voimistelu oli seuran alkuperäinen laji. 1910-luvulle tultaessa seurassa kasvoi myös palloilulajien harrastus. Kesäisin Reippaassa pelattiin jalkapalloa ja talvisin jääpalloa. Kummassakaan lajissa Reipas ei yltänyt Suomen terävimpään kärkeen ja vuonna 1928 Reippaassa kokeiltiin myös Suomeen rantautunutta uutta lajia, jääkiekkoa.
Reipas oli yksi niistä kuudesta seurasta, jotka osallistuivat ensimmäisiin Jääkiekon Suomenmestaruuskilpailuihin vuonna 1928.
Ensimmäisessä ottelussaan Reipas voitti Helsingin Jalkapalloklubin maalein 4-3. Toisessa ottelussa Reipas voitti Tampereen Palloilijat maalein 2-1, ja voitollaan Reipas eteni loppuotteluun Kronohagens IF:ää vastaan. Loppuottelussa Reipas oli parempi maalein 5-1, ja viipurilaiset voittivat näin ensimmäisen jääkiekon SM-kilpailun. Reippaan mestarijoukkue koostui jääpalloilijoista, joista monet edustivat Viipurin Palloseuran jääpallomiehistöä.
Vuoden 1928 SM-kulta jäi Viipurin Reippaan viimeiseksi mitaliksi. Seuraavana kautena vuonna 1929 se putosi ensimmäisellä kierroksella hävittyään paikalliskilpailija ViPS:lle, johon olivat siirtyneet myös monet edellisen kauden mestarijoukkueen pelaajista. Vuoden 1929 jälkeen Reipas ei enää osallistunut jääkiekon SM-kilpailuihin. Vuoden 1932 kilpailuihin se ilmoittautui, mutta luovutti ottelunsa.
Reippaan kultamitali on myös ainoa viipurilaisseurojen voittama jääkiekon SM-mitali. Sodan jälkeen Viipurin Reippaan seurayhteisö evakuoitui Lahteen, jossa se jatkoi toimintaansa Lahden Reippaan nimellä.
Kolokol-1

Kolokol-1 (ven: Колокол, suomeksi "kello") on Venäjällä käytettävä sotilaskemikaali. Se on taistelukaasu, jonka tarkoitus on saattaa kohdehenkilöt tajuttomiksi. 
Käyttö ja koostumus.
Kaasua levitetään tilaan, jossa vaarattomiksi tehtävät henkilöt sijaitsevat. He menettävät tajuntansa "muutamissa" sekunneissa hengitettyään kaasua, ja pysyvät tajuttomana "muutamia" tunteja. Kaasu on hengenvaarallista, jos tainnutettua henkilöä ei saateta nopeasti raittiiseen ilmaan ja annostella naloksonia tai naltreksonia, jotka kumoavat opioidien vaikutuksen.
Kaasun tarkka koostumus on vain venäläisten viranomaisten tiedossa, mutta sen epäillään sisältävän karfentaniilia tai vastaavaa erittäin nopeavaikutteista ja voimakasta opioidia, kuten 3-metyylifentanyylia liuotettuna halotaaniin. 
Kolokol-1 -kaasua käytettiin Moskovan teatterikaappauksessa vastarinnan murtamiseen.
Lauri T. Pikkusaari

Lauri Taneli Pikkusaari (13. marraskuuta 1911 – kesäkuussa 1965) oli suomalainen pastori ja kielitieteen harrastaja.
Suomessa Pikkusaari oli apupappina Nurmossa vuonna 1937. Pikkusaari toimi vuodesta 1938 lähtien Kanadassa suomalaisten luterilaisten seurakuntien pappina ensin Timmins-South Porcupinessa ja huhtikuusta 1943 alkaen Copper Cliffissa Ontariossa. Vuosina 1958−1964 hän oli Mission United Lutheran Churchin pastorina Pelkiessa Michiganissa.
Teoksia.
Nimellä "Lauri T. Pikkusaari":
Minä, Zlatan Ibrahimović

Minä, Zlatan Ibrahimović on jalkapalloilija Zlatan Ibrahimovićin omaelämäkerta, jonka hän on tehnyt kirjailija David Lagercrantzin kanssa. Teos ilmestyi vuonna 2011. Kirja julkaistiin suomenkielisenä WSOYn kustantamana vuonna 2012. Suomennoksen teki Miika Nousiainen.
Kirjassa Ruotsin tunnetuin joukkueurheilija Ibrahimović kertoo lapsuudestaan, peliurastaan, perheestään ja valmentajistaan. Se oli suuri myyntimenestys sekä Suomessa että Ruotsissa.
Luke Perry (lentopalloilija)

Luke Perry (s. 20. marraskuuta 1995 Murdoch, Australia) on australialainen lentopalloilija, joka edustaa Suomen Mestaruusliigassa pelaavaa Perungan Poikia eli Team Lakkapäätä. 180-senttinen ja 75-kiloinen Perry on pelipaikaltaan libero. 
Perry kuuluu myös Australian lentopallomaajoukkueeseen, jossa hän on pelannut vuodesta 2012 asti. Hän oli joukkueen ykköslibero vuoden 2014 MM-kisoissa, jonne Australia selviytyi voittamalla MM-karsintaturnauksen. Hän siirtyi Perungan Poikiin Australian pääsarjan Australian Institute of Sportista. Maajoukkueessa Perryn pelinumero on 11.
Tuulikki Korpinen

Taimi Tuulikki Korpinen (o.s. Syväniemi; 29. huhtikuuta 1912 Padasjoki – 27. huhtikuuta 1998 Heinola) oli suomalainen lehtori ja kielitieteen sekä Kalevalan tutkija.
Korpinen tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta (Helsinki) ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1938. Hän oli Forssan yhteiskoulussa suomen ja historian tuntiopettajana 1946–1948. Korpinen toimi äidinkielen opettajana Heinolan yhteislyseossa, vanhempana lehtorina vuodesta 1951. Hän on julkaissut Kalevalaa ja suomen kielen ja indo-eurooppalaisten kielten suhteita käsitteleviä teoksia.
Korpinen asui vuosina 1939–1946 Japanissa. Hänen lähetystyöntekijänä toiminut miehensä kuoli Japanissa 1939 ja Korpinen joutui toisen maailmansodan puhkeamisen vuoksi jäämään Japaniin. Hän pääsi palaamaan Suomeen vasta 1946 ja kirjoitti Japanissa viettämistään vuosista kirjan "Seitsemän vuotta sotaisessa Japanissa".
Ritva Larva–Salonen toteaa, että japanista suomennetuista satukokoelmista laajin on Tuulikki Korpisen "Japanilaisia satuja" vuodelta 1949. Korpinen oppi japanin ollessaan lähetystyöntekijänä Japanissa. Muistelukirja ”Seitsemän vuotta sotaisassa Japanissa” kertoo traagisista vaiheista, kun vasta Japaniin saapunut Korpinen jää leskeksi ja pienen poikansa yksinhuoltajaksi. Miehensä toivetta kunnioittaen hän jää lähetystyöhön. Sodan alku yllättää ja pakottaa Korpisen pysymään Japanissa eikä hän läpikulkuviisumivaikeuksien vuoksi pääse palaamaan Suomeen muiden suomalaisten mukana. Sodanaikainen Japani tarjoaa Korpiselle kaikkein kamalimpansa; hän joutuu kohtaamaan kurjuuden, japanilaisten raastavan rasismin sekä näkemään nälkää. Henkinen pakopaikka ja lohtu löytyvät Japanin klassisesta kirjallisuudesta. Vuosikymmeniä myöhemmin julkaistussa haastattelussa Korpinen kertoo: ”Nämä (miehen kuolema ja Japaniin loukkuun jääminen) olivat minulle suuria järkytyksiä, etten ole toipunut niistä vieläkään.” Korpinen pääsi palaamaan Suomeen köyhänä ja rahattomana, mutta matka-arkussa kulkivat rakkaimmat tavarat, kirjat.
Tuulikki Korpisen poika Arto Korpinen muistelee, että Korpinen korosti uudelleen kertoneensa sadut, ei kääntäneensä niitä.
Korpinen toimi myös Heinolan kunnan valtuustossa porvarien edustajana. Myöhemmällä iällä hän uskoi maailman yhteiseen alkukieleen ja kirjoitti teoksia, joissa hän vertaa Suomen, Japanin ja joidenkin muiden maiden mytologioita toisiinsa.
Zhu Lin (tennispelaaja)

Zhu Lin (s. 28. tammikuuta 1994) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 102 lokakuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Zhu pelasi WTA 125 -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Nanchangissa heinäkuussa 2014. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Jang Su-jeongin, mutta hävisi toisella kierroksella Misaki Doille. Elokuussa hän karsi pääsystä Yhdysvaltain avointen pääsarjaan. Hän selvitti tiensä karsintojen kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi Zheng Saisaita vastaan. Suzhoun WTA 125 -turnauksessa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Kateryna Kozlovalle. Hongkongin 250 000 dollarin WTA-turnauksessa Zhu eteni toiselle kierrokselle voitettuaan Kristýna Plíškován. Kantonn 500 000 dollarin turnauksessa hän voitti Roberta Vincin ensimmäisellä kierroksella, kunnes hävisi toisella kierroksella Hsieh Su-weille.
Akaga

Akaga ("Акага") on bulgarialainen bilebändi, joka aloitti toimintansa vuonna 1992. Yhtyeen perusti joukko Bulgarian musiikkiakatemian opiskelijoita. Akaga soittaa fuusiojazzia, funkia, folklorea, reggaeta, soulia ja hip hopia. Yhtye on julkaissut urallaan yhteensä kuusi albumia.
Helmi Poukka

Helmi Lahja Tellervo Poukka (21. tammikuuta 1916 Vesilahti – 16. syyskuuta 2003) oli suomalainen kielitieteen tutkija. Hänen isänsä oli vesilahtelainen Lauri Poukka (1882-1947), hänen äitinsä Helmi o.s. Kärki (1888-1973) oli rovasti Frans Kärjen sisko. Helmi Poukka oli siis Usko Kärjen, Toivo Kärjen ja Ilmari Kärjen serkku.
Poukka esitti teoksessaan "Alkukotimme on Egypti" että suomen suvun alkukoti on sijainnut Egyptissä. Tähän tulokseen hän tuli vertailtuaan muinaista egyptin kieltä suomensukuisiin kieliin. Nykyinen kielten tutkimus ei kuitenkaan tue tätä teoriaa. Poukan tutkimusta onkin verrattu Sigurd Wettenhovi-Aspan vastaaviin teorioihin.
Poukalla oli opintoja Helsingin yliopistossa ja hän suoritti siellä humanistisen tiedekunnan kandidaatin tutkinnon vuonna 1964. Hänen opinnäytteensä käsitteli venäjän kieltä ja kirjallisuutta. Helmi Poukka kuoli vuonna 2003 ja hänet on haudattu Vesilahdelle Vesilahden hautausmaalle.
Pimeä onni

Pimeä onni on laulajien Samuli Edelmannin ja Jipun laina- ja käännöskappaleista koostuva duettoalbumi. Se julkaistiin marraskuussa 2010 levymerkillä Warner Music ja ylsi Suomen virallisen listan ensimmäisellä listaviikollaan sijalle 17.
Perhe (hiukkasfysiikka)

Hiukkasfysiikan standardimalliin kuuluu kolme aineen perhettä, joista jokainen sisältää kaksi kvarkkia (ylöstyypin ja alastyypin) ja kaksi leptonia (varattu ja varaukseton). Jokaisen perheen samantyyppisiin hiukkasiin vaikuttavat samat perusvuorovaikutukset, mutta niiden massat eroavat toisistaan.
Massahierarkia.
Jokaisen korkeampaan perheeseen kuuluvan hiukkasen massa on suurempi kuin sen alempaan perheeseen kuuluvan vastineen. Mahdollisena poikkeuksena tähän sääntöön ovat neutriinot, joiden massoja ei ole mitattu kokeellisesti (neutriinoilla tiedetään olevan pieni, mutta nollasta poikkeava massa). Esimerkiksi ensimmäisen sukupolven elektronin massa on vain 0,511 MeV/"c"2, toisen sukupolven myonin massa on 106 MeV/"c"2 ja kolmannen sukupolven taun massa on 1 777 MeV/"c"2, mikä on lähes kaksi kertaa protonin massa. Korkeampien perheiden hiukkaset hajoavat alempien perheiden hiukkasiksi, ja maailmankaikkeuden vakaa aine koostuukin yksinomaan ensimmäisen perheen hiukkasista. Korkeampien perheiden hiukkasia tavataan vain erittäin korkeaenergiaisissa ympäristöissä, kuten kosmisissa säteissä ja hiukkaskiihdyttimissä.
Live in Europe (Piirpauken albumi)

Live in Europe on vuonna 1983 ilmestynyt Piirpauke-yhtyeen kolmas livealbumi. Se on äänitetty toukokuun 1982 ja maaliskuun 1983 välisenä aikana seitsemässä eri konsertissa Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Länsi-Saksassa. Keski-Euroopassa levyn julkaisi saksalainen Jaro Medien ja CD-muodossa Warner Music Finland vuonna 2002. Levyn LP-painoksilla Ilpo Saastamoinen esiintyy nimellä Muhtar Zühtü ("kylän vanhin velikulta/veijari") ja Tom Nekljudow nimellä Yasak Bölge. 
Kappaleet.
Sovitukset Kukko (A1, A3, B1, B2) ja Saastamoinen-Nekljudow-Nylund (A2, C1, D1)
Arvo Kytölä

Arvo Johannes Kytölä (vuoteen 1929 "Mäkinen", ) oli hämäläinen museo- ja kotiseutualan vaikuttaja. Kasvattiperheessä lapsuutensa viettänyt Kytölä kävi Jokioisten Pienviljelijäkoulun 1927 ja osallistui sekä talvi- että jatkosotaan. 
Hän avioitui Liisa Pourun kanssa 1942, joka kuoli 1948, avioliitosta syntyi yksi poika.Kytölä on puolisoineen haudattu Urjalan sakariston hautausmaalle.
Museo- ja kotiseututyö.
Hämeen Heimoliiton museoneuvojana Kytölä oli vuodesta 1961 aina eläkepäiviinsä saakka. Kytölä opasti Hämeen paikallismuseoita ja suoritti niissä museotarkastuksia, sekä myös perusti useita kirkko- ja pitäjämuseoita. Hänen omasta mielestään merkittävin työnsä oli Ikaalan Isotalon museo Urjalassa. Kaikkiaan Kytölä on perustanut tai uudelleen
järjestänyt noin 40 museota.
Kytölä osallistui moniin kotiseudullisiin elokuviin avustajana, asiantuntijana ja
kirjoittajana. Hän esiintyi myös näyttelijänä muutamissa TV-elokuvissa. Hänen kertomuksiaan on nauhoitettu arkistoihin toistakymmentä tuntia.
Poliittinen toiminta 1930-luvulla.
Kytölä oli lyhyen aikaa Lapuan liikkeen alaosaston Suomen lukon jäsenhankkija 1930-luvun alkupuolella. Liikkeen lakkauttamisen jälkeen hän toimi IKL:n nuorisojaoston Sinimustissa. Kun Etelä-Hämeen IKL:n neuvottelupäivät pidettiin Urjalassa vuonna 1936, Kytölä oli mukana toiminnassa propagandapäällikkönä. Hän järjesti marssin Huhdista Laukeelaan jumalanpalvelukseen ja sai siitä 10 päiväsakon tuomion, koska marssijoilla oli ollut kiellettyjä poliittisia tunnuksia. Kirkossa saarnasi sinimustien johtaja kansanedustaja Elias Simojoki. 
Neljä päivää Urjalan tapahtuman jälkeen Kytölä osallistui kolmen muun urjalalaisen kanssa Akateemisen Karjala-Seuran valtakunnalliseen tilaisuuteen Uudella ylioppilastalolla Helsingissä. Seuraavana päivänä Kytölä otti osaa 600 muun osallistujan kanssa oikeistoradikaalien yhteiseen juhlamarssiin Senaatintorilta Rautatientorille, josta oli edelleen autokuljetus Malmin hautausmaalle, jossa oli seppeleenlasku Bobi Sivénin haudalle.
Teokset.
Arvo Kytölä on kirjoittanut useita museo-oppaita. Lisäksi hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu näytelmä ja artikkeleita eri julkaisuissa: 
Luottamustehtävät.
Kytölä valittiin vuonna 1942 Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen hallitukseen, missä tehtävässä hän toimi yli 20 vuotta.
Kunnianosoitukset.
Vuonna 1956 Kytölä sai Kotiseutuliiton Kunniapalkinnon, 1962 Suomen Kulttuurirahaston apurahan, 1970 Emil Aaltosen säätiön apurahan, 1971 Esko Aaltosen muistorahaston apurahan ja 1973 Nuoren Voiman liiton kultaisen ansiomerkin.
Vuonna 1972 hänelle myönnettiin intendentin arvonimi. Talvisodassa hän oli Summan taistelussa ja sai siitä Summan ristin. Jatkosodassa hänelle myönnettiin vapaudenmitali ja hänet ylennettiin ylikersantiksi. Suojeluskunnan valistusaliupseerin tehtävässä hän sai järjestön kunniamerkin.