tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
LHV Group

AS LHV Group on virolainen finanssikonserni, jonka osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla. LHV on perustettu vuonna 1999 ja yhtiöllä on toimintaa Viron lisäksi muissa Baltian maissa.
Historia.
LHV on lyhenne perustajiensa sukunimistä, mikä on samalla myös yhtiön käyttämä alkuperäinen nimi: "Lõhmus, Haavel &amp; Viisemann". LHV:n perustajat olivat aikaisemmin työskennelleet Hansapankin palveluksessa. Virallisesti LHV-nimi otettiin käyttöön toukokuussa 2009.
Ensimmäiset pankkiautomaattinsa LHV avasi elokuussa 2015 Tallinnassa, yhden automaatin sijaitessa Tartossa.
LHV Group listautui Tallinnan pörssin päälistalle toukokuussa 2016, mikä oli pörssin ensimmäinen listautuminen yli viiteen vuoteen. Kesäkuussa 2016 LHV osti Danske Bankin virolaiset eläkerahastot 11 miljoonan euron kauppahinnalla. Kaupantekohetkellä Danske Bankin rahastoilla oli noin 43 000 asiakasta ja varoja niissä oli yhteensä noin 235 miljoonaa euroa. Danske-kaupan myötä LHV:n osuus Viron pakollisista eläkerahastoista nousi noin 30 prosenttiin.
Danske Bankin jäätyä vuonna 2019 kiinni rahanpesuskandaalissa määräsivät Viron viranomaiset yhtiön lopettamaan toimintansa maassa. Osana vetäytymistä LHV-pankki sopi ostavansa Danske Bankilta sen virolaisten yksityisasiakkaiden noin 470 miljoonan euron kokoisen lainasalkun. Ennen kauppaa LHV-pankin lainasalkku oli noin miljardi euroa.
Ekspress Grupp

Ekspress Grupp on Tallinnassa toimiva virolainen joukkoviestintäalan osakeyhtiö. Tytäryhtiöittensä kanssa yhtiö toimii erityisesti verkkoviestinnän ja painettujen julkaisujen (sanomalehdet, aikakaslehdet, kirjat) parissa sekä painopalvelujen tarjojana.
Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla.
Ekspress Meedia.
Ekspress Gruppin tytäryhtiö As Ekspress Meedia julkaisee Viron suurimpia viikoittaisia sanomalehtiä; Eesti Ekspressiä ja Eesti Päevalehteä.
Turkestaninkurjenmiekka

Turkestaninkurjenmiekka ("Iris hoogiana") on kurjenmiekkoihin kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Levinneisyys.
Turkestaninkurjenmiekka kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Sitä viljellään myös koristekasvina.
Nordecon

Nordecon AS on virolainen rakennusalan yhtiö. Nordecon on perustettu vuonna 1989 ja se kuuluu nykyään Viron suurimpiin rakennusyhtiöihin. Yhtiö tunnettiin aiemmin nimillä "AS Eesti Ehitus" ja "Nordecon International AS". Nordeconin pääomistaja on 50,99 %:n osuudella "Nordic Contractors AS" (tilanne 30.6.2018).
Nordeconilla on liiketoimintaa Viron lisäksi myös Ruotsissa, Suomessa ja Ukrainassa. Yhtiö listautui Tallinnan pörssiin 18. toukokuuta 2006.
Bokharankurjenmiekka

Bokharankurjenmiekka ("Iris bucharica") on kurjenmiekkoihin kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Levinneisyys.
Bokharankurjenmiekka kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa, Uzbekistanissa ja Afganistanissa.
PRFoods

AS PRFoods on virolainen yritys, jonka pääliiketoimintaa on kalan valmistus. PRFoodsilla on neljä tuotantolaitosta, jotka sijaitsevat Suomessa (Renko ja Kokkola), Virossa (Saarenmaa) ja Britanniassa (Aberdeen). Yhtiön päätuotteet ovat lohi- ja kirjolohi.
Suurimman osan tarvitsemastaan kirjolohesta yhtiö viljelee omistamillaan kalankasvattamoilla Ruotsissa ja Suomessa, kun taas tuotteissaan käytetyn lohen PRFoods ostaa pääosin Norjasta, Tanskasta, Ruotsista ja Skotlannista. Kasvatettu taimen ja Norjasta tuotu lohi käsitellään Rengossa Heimon Kalan tuotantolaitoksilla tai Vettel OÜ:n tiloissa Viron Saarenmaalla. Yhtiön kalatuotteissaan Suomen markkinoilla käyttämiä tuotemerkkejä ovat "Heimon Gourmet" ja "Saaristomeren".
PRFoodsin osake on ollut listattuna Tallinnan pörssin päälistalla toukokuusta 2010 lähtien.
Korolkowinsahrami

Korolkowinsahrami ("Crocus korolkowii") on sahramien sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Levinneisyys.
Korolkowinsahrami kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa, Uzbekistanissa, Afganistanissa ja Pakistanissa.
Iridium NEXT

Iridium NEXT on Iridium Communicationsin Iridium-konstellaation sukupolvi, jonka satelliittien laukaisut alkoivat tammikuussa 2017. Iridium NEXT -satelliitit korvaavat yhtiön nykyisen konstellaation 66 ikääntynyttä satelliittia, tuoden samalla uusia toiminnallisuuksia.
Satelliitit.
Iridium NEXT -konstellaatio koostuu aiempien Iridium-konstellaatioiden tapaan 66 polaariradoilla kiertävästä satelliiteista, sekä kuudesta kiertoradalla olevasta ja yhdeksästä maassa odottavasta varasatelliitista.
Uusien satelliittien tiedonvälityskyky on edeltäjiinsä nähden yhdeksänkertainen ja niissä on 125-kertainen muistikapasiteetti vanhempiin satelliitteihin nähden.
Tähtilumikello

Tähtilumikello ("Galanthus elwesii") on lumikelloihin kuuluva monivuotinen sipulikukka. Se on koristekasvina viljelty aikainen kevätkukkija.
Ulkonäkö ja koko.
Tähtilumikello kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Varsi ja lehdet ovat väriltään sinivihreät. Kaksi tasasoukkaa pyöreähkökärkistä tyvilehteä ovat 10–30 millimetriä leveät. Ylempi lehti kiertyy alemman päälle. Tähtilumikellon kukan kehälehdistä ulommat ovat valkoisia, sisemmät valkovihreitä. Sisäkehälehdissä on tyvessä ja kärjessä vihreä laikku, joita voi yhdistää vihreä juova. Kukan sikiäimen tyvi on tylppä ja hieman leveämpi kuin lähilajeilla. Kukan tuoksu on makeahko. Hedelmä on kolmiliuskainen kota. 
Tähtilumikello on lumikelloista aikaisin kukkija Pohjoismaissa viljeltynä.
Levinneisyys.
Tähtilumikello kasvaa luontaisesti Kaakkois-Euroopassa (Balkan, Kreikka, Bulgaria ja Ukraina) ja Turkissa.
Turkinlumikello

Turkinlumikello ("Galanthus woronowii") on lumikelloihin kuuluva monivuotinen sipulikukka. Se on koristekasvina viljelty aikainen kevätkukkija.
Ulkonäkö.
Turkinlumikello kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kaksi tasasoukkaa litteää tylppäkärkistä tyvilehteä, jotka ovat 5–20 millimetriä leveät. Lehden väri on kiiltävän kellanvihreä. Turkinlumikellon kukan kehälehdet ovat valkoisia. Sisemmässä kehälehtikiehkurassa on kehälehtien ulkopinnalla pieni vihreä laikku lähellä kärkeä. Hedelmä on kolmiliuskainen kota.
Levinneisyys.
Turkinlumikello kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Turkissa sekä Kaukasiassa, Georgiassa ja Venäjällä.
Skano Group

Skano Group on Pärnusta kotoisin oleva virolainen osakeyhtiö, joka valmistaa rakennusmateriaaleja ja huonekaluja sekä myy huonekaluja ja sisustustuotteita. Yrityksellä on Baltian maissa ja Ukrainassa toimiva sisustusalan kauppaketju.
Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla. Yrityksen aiempi nimi on "Viisnurk AS".
Kriminlumikello

Kriminlumikello ("Galanthus plicatus") on lumikelloihin kuuluva monivuotinen sipulikukka. Se on koristekasvina viljelty aikainen kevätkukkija.
Ulkonäkö.
Kriminlumikello kasvaa 15–25 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kaksi tasasoukkaa tylppäkärkistä tyvilehteä, jotka ovat 5–25 millimetriä leveät. Lehden väri on sinivihreä tai kellanvihreä. Lehden keskisuoni näkyy usein vaaleana raitana. Kriminlumikellon kukan kehälehdet ovat valkoisia, paitsi kukan sisemmän kehän lehtien kärjessä on vihreä laikku. Kukan tuoksu on makeahko. Hedelmä on kolmiliuskainen kota.
Levinneisyys.
Kriminlumikello kasvaa luonnonvaraisena Turkissa ja Kaakkois-Euroopassa: Ukrainassa (muun muassa Krimillä), Moldovassa ja Romaniassa.
Next Games

Next Games Oy on suomalainen vuonna 2013 perustettu videopelejä kehittävä yritys. Se tunnetaan lisenssistään julkaista "The Walking Dead" -televisiosarjaan perustuvia mobiilipelejä.
Historia.
Yritys on ostanut Helsinki GameWorks -nimisen yrityksen vuonna 2014.
Yritys on kerännyt 10 miljoonaa dollaria rahoitusta -mobiilipelin kehitykseen vuonna 2016.
Maaliskuussa 2022 Netflix teki ostotarjouksen Next Gamesista. Huhtikuussa kerrottiin kaupan toteutumisesta, jolloin yhtiö poistui First North -markkinalta Helsingin pörssistä.
Vuonna 2025 Next Games julkisti ensimmäiset pelinsä osana Netflixiä: seurapelit Boggle Party, Pictionary: Game Night ja Party Crashers: Fool Your Friends sekä pulmapeli Netflix Puzzled.
Farmind

Farmind oli suomalainen vuonna 2005 perustettu pelitalo, joka sijaitsi Oulussa.
Arvioita.
"Puzzle Scape" PlayStation Portable -alustalle sai 7.5/10 IGN:n arvostelussa.
"Wacky Races: Crash &amp; Dash" Nintendo DS -alustalle sai 4.2/10 IGN:n arvostelussa.
"World Series of Poker 2008: Battle for the Bracelets" Nintendo DS -alustalle sai 5.5/10 IGN:n arvostelussa.
Pelit.
Yritys kehitti seuraavat pelit:
Publius Decius Mus

Publius Decius Mus vanhempi (k. 340 eaa.) oli Rooman konsuli ja sotapäällikkö. Hän oli konsulina Titus Manlius Imperiosus Torquatuksen kanssa. 
Latinalaiset kansat nousivat vuonna 340 eaa. kapinaan Rooman valtakuntaa vastaan. Kapina oli Rooman kannalta vaarallinen ja se oli vähällä jäädä siinä häviölle. Kapinan ensimmäisessä taistelussa Decius Mus kysyi valtion uskonnolliselta johtajalta pontifex maximukselta neuvoa. Tämä muistutti ikivanhasta riitistä, että johtajan tuli näyttää joukoilleen esimerkkiä hyökkäyshengestä uhraamalla oma henkensä. Tätä uhrautumista nimitettiin "devotioksi". Niinpä Decius Mus vihkiytyi uhriksi ja ratsasti kuolemaan vihollisten keskelle.
Publius Decius Mus (vuoden 312 eaa. konsuli)

Publius Decius Mus nuorempi (k. 295 eaa.) oli Rooman sotapäällikkö ja nelinkertainen konsuli (vuosina 312, 308, 297 ja 295). Hän uhrautui sotajoukkonsa puolesta Sentinumin taistelussa.
Samnilaissotien kolmas vaihe alkoi vuonna 298, jolloin samnilaiset saivat liittolaisikseen etruskit, umbrit ja osan Pohjois-Italian galleista. Rooma sai sodassa ratkaisevan voiton vuonna 295 Sentinumin taistelussa. Taistelussa Rooman sotapäällikkönä toiminut Publius Decius Mus tunsi "devotioriitin", jonka mukaan johtajan tuli näyttää joukoilleen esimerkkiä hyökkäyshengestä uhraamalla oman henkensä. Decius Mus vihkiytyi isänsä tavoin uhriksi ja antoi vihollisen surmata itsensä. Taistelun tunnetuimman kuvauksen on laatinut kirjailija Lucius Accius.
Talotohtori (kirja)

Talotohtori. Rakentajan pikkujättiläinen on vuonna 1997 julkaistu Panu Kailan teos rakentamisesta, rakennusmateriaaleista, rakennusten vaurioista ja niiden korjauksesta sekä rakentamisperinteestä. 
Julkaiseminen.
Kirja ilmestyi alkujaan vuonna 1997 WSOY:n kustantamana. 17. painos ilmestyi vuonna 2015. Kirjan valokuvat on ottanut Kaila, piirrokset on laatinut Marko Huttunen, ja taiton on suunnitellut Olavi Hankimo. Esipuheessa Kaila korostaa laatineensa "meille kaikille" perinteisestä rakentamisesta teoksen, joka "sisältää vuosisatojen koettelemaa viisautta". Kirjassa käsitellään rakentamismenetelmien ohella huomattavan laajasti myös eri materiaaleja ja niiden käyttäytymistä ja vaurioita, samoin kuin vaurioiden korjaamista. Teos on omistettu Ville Kailan muistolle, se sai Lauri Jäntin säätiön palkinnon vuonna 1998.
Sisältö.
Runsaasti kuvitettu lähes 700-sivuinen teos jakaantuu 22 lukuun, joita seuraavat luettelo kirjallisista lisätiedoista otsikoituna "Jos haluat tietää enemmän" sekä luettelo asiantuntijoista "Lähdeihmisiä". Teoksen luvut ja niissä käsitellyt asiat ovat seuraavat:
Olga Rotševa

Olga Vladimirovna Rotševa (s. 4. heinäkuuta 1978 Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen maastohiihtäjä.
Arvokisat.
Rotševa oli mukana Liberecin MM-kilpailuissa 2009, jossa hän oli kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 11:s ja yhdistelmäkisassa 27:s.
Torinon olympialaisissa 2006 Rotševa oli vapaan hiihtotavan sprintissä 14:s, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 18:s ja hiihti yhdessä Aljona Sidkon kanssa kuudenneksi perinteisen hiihtotavan parisprintissä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Rotševa oli yhdistelmäkisassa 26:s, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 29:s ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 40:s.
Maailmancup.
Rotševa kilpaili maailmancupissa vuosina 1998–2013. Ensimmäisen maailmancup-kisansa hän hiihti 28. marraskuuta 1998 Muoniossa ollen viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 20:s yltäen heti maailmancupin pisteille. Palkintokorokkeelle Rotševa ylsi henkilökohtaisessa kilpailussa kerran: Canmoressa 22. tammikuuta 2008 yhdistelmäkilpailussa, jossa hän oli kolmas. Alkuvuosi 2008 oli Rotševan menestyksekkäintä aikaa maailmancupissa, sillä Tour de Skillä 2007–2008 hän hiihti kahdella etapilla neljänneksi ja oli kokonaiskilpailussa viides. Venäjän viestijoukkueessa Rotševa oli urallaan palkintokorokkeella kahdesti ja parisprintissä kerran.
Muut kilpailut.
Universiadeissa Rotševa oli mukana Zakopanessa 2001 ja Tarvisiossa 2003. Vuonna 2001 hän voitti viiden kilometrin kilpailun sekä perinteisellä että vapaalla hiihtotavalla.
Venäjän-mestaruuskilpailuissa Rotševa on saavuttanut viisi henkilökohtaista mitalia, joista kaksi kultaisia. Hän on voittanut kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun Syktyvkarissa 2008 ja Tjumenissa 2016.
Maailmancup-uransa jälkeen Rotševa on hiihtänyt Ski Classics -kilpailuja edustaen Russian Marathon Teamia. Ensimmäisen palkintopallisijoituksensa ja samalla voittonsa hän saavutti Changchunissa Kiinan Vaasahiihdossa 4. tammikuuta 2017.
Hembackenin jätinkirkko

Hembackenin jätinkirkko on Pohjanmaalla Pedersören Ähtävässä sijaitseva mahdollinen jätinkirkko.
Sijainti.
Kohde sijaitsee Ähtävän kirkosta 5,5 kilometriä itäkaakkoon Ähtävänjoen mutkasta 200 metriä pohjoiseen Staraholmarnan pohjoispuolella olevalla mäellä. Valtatieltä 68 poiketaan pohjoiseen Humlaan ja Hummelholmista jatketaan suoraan itään kaksi kilometriä mutkaan asti. Kohde on tien sivulla 40 metriä pohjoiseen. Jätinkirkko sijaitsee Hembackenin kaakkoisreunassa.
Jätinkirkko.
Jätinkirkkoa ympäröi noin 6–8 metriä leveä kivivalli, joka näyttäisi kiertävän koko alueen. Valli erottuu maastossa matalana ja sammalpeitteisenä. Jätinkirkko on 50 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Vallialueen sisäpiha on 45 metriä pitkä ja 8–10 metriä leveä. Jätinkirkon pituusakselin suunta on 30° pohjoisesta vastapäivään eli lähes luoteeseen. Vallissa on kolme matalampaa kohtaa, joita kutsutaan porteiksi. Niiden suunnat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna ovat 40° pohjoisesta myötäpäivään eli koilliseen, 278° eli länteen ja 329° eli pohjoiskoilliseen.
Kun mäki kohosi maankohoamisen johdosta ylös merestä, oli meri matalaa kivikkoista saaristoa. Koska jätinkirkko sijaitsee vain 42,5 metriä merenpinnan yläpuolella, on se voitu rakentaa vasta noin 2000 eaa. tai sitä myöhemmin. Tämä ajoittuu aivan kivikauden loppupuolelle, mutta jätinkirkko on ollut mahdollista rakentaa tätäkin myöhemmin pronssikaudella. Jos pronssikausi tulisi kyseeseen, olisi jätinkirkko hyvin nuori. Onkin esitetty epäilyjä, ettei tämä kohde olisikaan jätinkirkko vaan jokin muu puhtaaksi raivattu alue.
Ympäristö.
Jätinkirkon pohjois- ja luoteispuolella on tasainen ja kivistä puhtaaksi raivattu 50 metriä pitkä alue. Tämän arvellaan olevan niin sanottu asuinpaikkapinta. Alueella sijaitsee halkaisijaltaan muutaman metrin suuruisia painanteita. Jätinkirkosta 5–6 metriä etelään sijaitsee matala ja kaareutuva valli, joka voi olla luontainen rantavalli. Jätinkirkosta kaakkoon sijaitsee kaksi halkaisijaltaan 6–8 metristä kiviröykkiötä, joiden korkeus on metri. Toinen röykkiö on osa jätinkirkon kivivallia, mutta toinen sijaitsee siitä 10 metrin päässä. Alempana etelärinteessä sijaitsee tervahaudan kuoppa, jonka halkaisija on 7 metriä.
Tutkimuksia.
Jätinkirkon aluetta ei ole tutkittu muulla tavalla kuin kevyesti tarkastelemalla. Näin on toimittu vuosina 1880 (Sandelin), 1900 (U. T. Sirelius), 1968 (Ari Siiriäinen), 1980 (Mirja Miettinen), 2000 (John Finnäs) ja vuonna 2016.
Katso myös.
Ähtävällä on kolme muutakin jätinkirkkoa:
Dan Coats

Dan Coats (s. 16. toukokuuta 1943 Jackson, Michigan) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja entinen pitkäaikainen senaattori Indianasta. Tammikuussa 2017 Donald Trump ilmoitti, että Coats on hänen ehdokkaansa kansallisen tiedustelun johtajaksi ("Director of National Intelligence", "DNI"). Senaatti vahvisti Coatsin valinnan 15. maaliskuuta 2017 ja hän astui virkaansa seuraavana päivänä. Coats jätti tehtävänsä 15. elokuuta 2019.
Levee (Pirkkala)

Levee on Pirkanmaalla Pirkkalan Katajalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Levee on osa Sikojoen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Se on periaatteessa Hanhonojan vaikeasti ruohottunut läpivirtausjärvi, johon laskee kaksikin ojaa. Pohjoinen oja on lyhyt, mutta kaakkoisrantaan laskeva haaroittuva oja laskee valtatien 3 takaa Takamaan läpi. Takamaalle se tuli Jasperinojaa myöten Keskisenkulmalla olevasta Vehkakorven suolta. Lammen rantaviivan pituus on 350 metriä. Sen rannat ovat suota lukuun ottamatta pohjoisen tilan rantaa. Lampi on muuten autio.
Historiaa.
Vuoden 1954 peruskartan mukaan, lampi oli peltojen ympäröimä lukuun ottamatta pieniä pehkunnoston alueita. Nämä ovat olleet suota, josta viljelijät nostivat turvepehtua karjan kuivikkeiksi. Myös pohjoispuolella oli peltopalsta, jonka metrsänreunaan oli rakennettu asunto. Tilanne jatkui samana 1960-luvulla, mutta vuoden 1975 kartassa pohjoispuolelle oli ilmaantunut toinenkin talo ja pohjoispuolen pehkunnostoalue merkitty suoksi. Pohjoispuolen talojen pihapiirit laajenevat ja lopulta pelto on muutettu piha-alueeksi suuremmille rakennuksille.
Untouchable Glory

Untouchable Glory on irlantilaiset thrash metal -yhtye Gama Bombin viides studioalbumi. Se julkaistiin 30. lokakuuta 2015 levymerkillä AFM Records. Albumia on väitetty yhtyeen sen astisista ennakkoluulottomimmaksi julkaisuksi. Kappaleesta ”Ninja Untouchables/Untouchable Glory” kuvattiin musiikkivideo.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Anna-Leena Harinen sanoi yhtyeen onnistuneen 80-luvun thrash -ja speed metalin yhdistelyssä, ja korotti erityisesti laulaja Philly Byrnen ulosantia sekä humoristisia populaarikulttuuriviittauksia. Metal Templen arvioija piti albumia viimeaikaisten uuden aallon thrashin julkaisujen monipuolisimpina ja voimakkaimpina esityksinä, ja sivusto merkitsi sen kuukauden suositeltujen albumien joukkoon.
Rakvere (kunta)

Rakvere () oli kunta Viron Länsi-Virumaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Rakveren ja Sõmerun kunnat yhdistettiin uudeksi Rakveren kunnaksi.
Kunta sijaitsi maakunnan keskiosassa Rakveren kaupungin länsipuolella. Rakveren kunnassa oli arviolta 2 082 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala oli 127,42 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Lepnan pienkauppala ("alevik") ja 19 kylää: Arkna, Eesküla, Järni, Karitsa, Karivärava, Karunga, Kloodi, Kullaaru, Kõrgemäe, Lasila, Levala, Mädapea, Paatna, Päide, Taaravainu, Tobia, Tõrma, Tõrremäe ja Veltsi.
Kettuki

Kettuki on valtakunnallinen järjestö erityistaiteen alalla. Vuonna 2002 perustetun Kettuki ry:n (vuoteen 2016 saakka Kehitysvammaisten taiteilijoiden tuki ry) toiminnan tavoitteena on tehdä kehitysvammaisten ja muiden erityistä tukea tarvitsevien henkilöiden taidetta tunnetuksi ja kohottaa taiteenalan arvostusta. Kettuki tekee työtä parantaakseen erityistä tukea tarvitsevien henkilöiden mahdollisuuksia kuvataiteen opiskelussa, harrastamisessa ja taiteen ammattimaisessa harjoittamisessa. Toiminnan keskeisenä tavoitteena on auttaa erityistä tukea tarvitsevia taiteilijoita ja taiteen tekijöitä yhdenvertaiseen asemaan muiden taiteilijoiden kanssa.
Toiminta.
Kettuki ylläpitää maanlaajuista erityistaidetoimijoiden verkostoa, antaa asiantuntija-apua, toimii tietopankkina ja tiedottaa alan tapahtumista maanlaajuisesti. Lisäksi Kettuki pyrkii aktiivisesti vaikuttamaan päättäjiin ja viranomaistahoihin sekä kustantaa erityistaidetoimintaan liittyviä julkaisuja.
Kettuki valitsee vuosittain Vuoden taiteilijan sekä myöntää Taideteko -palkinnon ansioituneelle henkilölle tai yhteisölle, joka on toiminnallaan edistänyt erityistä tukea tarvitsevien henkilöiden taidetta ja kulttuuria.
Kettukin toimisto sijaitsee Hämeenlinnassa, missä Kettuki järjestää taidetoimintaa erilaisten kurssien muodossa.
Kettuki ry on saanut opetus- ja kulttuuriministeriön avustusta vuodesta 2008 lähtien.
Kansainvälinen toiminta.
Kettuki pyrkii tekemään suomalaista erityistaidetoimintaa tunnetuksi myös Suomen rajojen ulkopuolella. Kettuki tekee kansainvälistä yhteistyötä erilaisten projektien ja hankkeiden muodossa ja on jäsenenä European Outsider Art Association (EOA) -verkostossa.
Kettuki hallinnoi pohjoismaista Nordic Outsider Art -yhteistyöhanketta, joka rakentuu viiden pohjoismaisen outsider-taiteen toimijan yhteistyölle. NOA-verkoston tavoitteena on vahvistaa toimijoiden välistä yhteistyötä ja kehittää yhteistoiminnallisesti innovatiivisia ja laadukkaita menetelmiä erityistaidetaidestudioiden toimintaan. NOA-projektia rahoittavat Pohjoismainen kulttuurirahasto ja Pohjoismainen kulttuuripiste.
Kakodyyli

Kakodyyli eli tetrametyylidiarsiini tai tetrametyylidiarsaani (C4H12As2) on arseenin organometalliyhdiste. 
Ominaisuudet ja historia.
Kakodyyli on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste reagoi hyvin kiivaasti hapen kanssa syttyen palamaan. Kakodyyli liukenee pienissä määrin veteen ja hyvin muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Kakodyyli on myrkyllistä ja sillä on hyvin voimakas ja ärsyttävä valkosipulinkaltainen haju. Kakodyyli muodostaa organometalliyhdisteitä eräiden siirtymämetallien kompleksien kanssa.
Ensimmäisen kerran kakodyyliä, kakodyylioksidia ja muita metyyliarseeniyhdisteitä sisältävän seoksen valmisti ranskalainen kemisti Louis Claude Cadet de Gassicourt vuonna 1760 kuumentamalla arseenitrioksidia ja kaliumasetaattia. Ensimmäiset kattavat tutkimukset kakodyylin rakenteesta ja reaktioista suoritti Robert Bunsen 1840-luvulla. Bunsen esitti kakodyylin olevan alkoholien arseenianalogi ja nimitti sekä alkarsiiniksi. Jöns Jacob Berzelius kiinnostui Bunsenin tutkimuksista ja katsoi kakodyylin olevan radikaaliyhdiste ja antoi nimen kakodyyli kreikan kielen pahaa hajua tarkoittavan sanan "kakodes" mukaan. Bunsen siirtyi kannattamaan Berzeliuksen radikaaliteoriaa. Adolf von Baeyer todisti 1860-luvulla kakodyylin rakenteen olevan tetrametyylidiarsiini. 
Kakodyyliä voidaan valmistaa kuumentamalla kaliumasetaattia ja arseenitrioksidia. mutta nykyisin sitä valmistetaan lähtemällä dimetyyliarsiinikloridista.
Beate Zschäpe

Beate Zschäpe (s. 2. tammikuuta 1975, Jena, Itä-Saksa) on äärioikeistolaisen terrori-ryhmän Nationalsozialistischer Untergrund (NSU) jäsen..
Oikeudenkäynti.
Zschäpeä syytetään osallisuudesta kymmenien ihmisten murhiin, kahteen pommi-iskun ja 15 pahoinpitelyyn ja ryöstöön. Tapaus käsitellään Oberlandesgericht Münchenissä, joka on yksi Baijerin kolmesta ylioikeudesta.
Thüringenin natsipiirit.
Vuosina 1991 ja 1992, Beate Zschäpe liittyi äärioikeistolaiseen nuorisoryhmään Winzer-Claniin, joka toimi hänen naapurustossa Jenan kerrostaloalueella Winzerlassa. Siellä hän tutustui Uwe Mundlosiin ja Uwe Böhnhardtiin. Mundlos, Böhnhardt ja Zschäpe perustivat äärioikeistolaisen ryhmän Kameradschaft..
1990-luvulla, Zschäpe järjesti muutamia mielenosoituksia Jenassa. (Thüringenin identiteetin säilyttämisen puolesta, Euroopan yhteisön kansainvälistymistä vastaan). Hän osallistui vasemmistolaisiin nouoriin kohdistuviin vainoihin ja kiristi vietnamilaisia savukkeiden jälleenmyyjiä..
Sotilasansiomitali

Sotilasansiomitali (Sot.am.) on Suomen puolustusvoimain komentajan myöntämä tunnustus Puolustusvoimien palveluksessa olevalle henkilölle tai Puolustusvoimiin kuulumattomalle henkilölle. Heraldikko Gustav von Numersin suunnittelema mitali perustettiin ennen Puolustusvoimien 60-vuotisjuhlaa vuoden 1978 alussa voimaan tulleella asetuksella.
Puolustusvoimissa palveleville sotilasansiomitali voidaan myöntää palveluksessa kunnostautumisesta, erityisestä neuvokkuudesta tai aloitteellisuudesta tai pelottomasta toiminnasta vaaratilanteessa. Puolustusvoimiin kuulumattomalle henkilölle mitali voidaan myöntää Puolustusvoimien hyväksi tehdystä poikkeuksellisen ansiokkaasta työstä.
Kolme millimetriä paksun sotilasansiomitalin läpimitta on 31 millimetriä ja se valmistetaan pronssinvärisestä metallista. Mitalin etupuolella on ristin päällikkeenä Suomen vaakuna ja kääntöpuolella pystyasennossa oleva liekehtivä miekka sekä sitä ympäröivät sanat Puolustusvoimat–Försvarsmakten. Sotilasansiomitalia kannetaan nauhassa kuten kunniamerkkejäkin ja virkapuvussa nauha voi olla nauhalaattana. Mitaliin kuuluvassa 32 millimetrin levyisessa nauhassa on punaisella pohjalla kolme keltaista raitaa Suomen valtiolipun vaakunan värien mukaisesti. Mitalin mukana luovutetaan omistuskirja.
Ensimmäinen sotilasansiomitali luovutettiin tasavallan presidentti Urho Kekkoselle 1978 ja toinen puolustusvoimain komentaja Lauri Sutelalle. Ensimmäinen sotilasansiomitalin varsinainen myöntämispäivä oli 4. kesäkuuta 1978 vietetty puolustusvoimain lippujuhlan päivä. Silloin niitä jaettiin 205 kappaletta. Kaikkiaan sotilasansiomitali on myönnetty useille tuhansille henkilöille.
Koivistonjärvi

Koivistonjärvi on Pirkanmaalla Pirkkalan Sorkkalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Koivistonjärvi on osa Sikojoen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 350 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Se sijaitsee Hongistonvuoren itäpuolella. Vuoren peltorinteet viettävät järveen, jonka itäpuolella sijaitsee metsäalue. Järveen laskee kolme ojaa. Koillisrantaan laskee lyhin oja, etelärantaan lyhyt pelto-oja ja itärantaan Keskisenoja. Keskisenoja tuo Keskisenkulmalta Pirkkalan golfradan, Keskisenjärven ja Pulkajärven vedet. Pohjoiseen virtaa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Ahvenistoon, joka vuorostaan yhtyy Iharinkoskessa Sikojokeen. Järven rantaviivan pituus on 950 metriä. Järvi on autio, mutta sen lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa. Niille johtaa tiet Tampere-Pirkkalan lentokentälle johtavalta seututieltä 308.
Leppäperkiön metsäpalsta, joka seuraa Keskisenojaa, on nykyään luonnonsuojelualue. Alue ulottuu aivan Koivostonjärven rantaan asti.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1993, 2005, 2010 ja 2015. Vedenväri on tumma, mikä johtuu vahvasta humuspitoisuudesta. Vesi on lievästi sameaa. Järven happauustaso on normaali ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä. Järven mataluudesta johtuu, ettei se lämpötilakerrostu säännöllisesti ja silloinkaan ei erityisen jyrkästi. Siitä huolimatta syntyneeseen alusveteen pyrkii muodostumaan happikatoa ja syvimmissä kohdissa on jopa hapeton tila. Tällöin pohjasedimentteihin vajonneet ravinteet liukenevat takaisin veteen ja nostavat ravinnepitoisuuksia voimakkaasti. Talvella kerrostuneisuus ei ole oleellinen tekijä happitilanteen kannalta. Koska happitäydennystä ei tule jääkannen läpi, kuluu happea koko vesimassasta. Hyvinäkin talvina happitilanne heikkenee päällysvedessä säännöllisesti. Vuonna 2015 päällysvedessä oli hapen kylläisyysaste enää 26%. Vuonna 2010 happi oli kulunut loppuun lähes koko vesimassasta, mikä oli uhka kalakannalle. Järven alusvedessä tilanne on tuolloin ollut täysin hapeton.
Järven rehevyystaso on Keskisenjärveen ja Pulkajärveen verrattuna huonompi. Vuonna 2015 veden fosforipitoisuus ylitti 50 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l), minkä perusteella järvi on erittäin rehevöitynyt. Tämä näkyi levätilanteessa, joka oli klorofyllimittauksen perusteella erittäin rehevöityneille järville ominainen. Veden hygieniassa on toivomisen varaa, sillä vedestä löytyi suolistoperäisiä bakteereja. Vesi kelpaa kuitenkin uimiseen. Järven virkistysarvo on välttävä.
Historiaa.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Koivistojärvi”. Järvi oli tuolloin asumaton ja soiden ympäröimä. Koillisessa sijaitsi vain yksi torppa.
Vuoden 1953 peruskartassa järven rantoihin laskeutui peltomaat kaikista ilmansuunnista paitsi kaakosta. Siellä oli mäenalusmetsää. Vuoden 1975 kartassa Leppäperkiön pellot on metsitetty. Vuoden 1991 kartassa Jutilan pellot ja Suojasen takana olevat pellot on metsitetty.
Sulkahirssit

Sulkahirssit eli neekerihirssit ("Pennisetum") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva suku, jossa on noin 80 lajia.
Suku yhdistetään mahdollisesti harjasheiniin ("Cenchrus").
Filee

Filee eli file () on teuraseläimen luuton selkäliha eli ruoanvalmistuksen kannalta ruhon paras osa. Tavallisimpia ovat naudan, sian ja lampaan ruhosta saadut lihat, joista selkärangan puoleisesta osasta käytetään nimitystä ulkofilee ja kyljen puoleisesta osasta sisäfilee. Parhaina pihveinä pidetään naudan sisäfileestä leikattuja lihakappaleita, kun taas ulkofileetä käytetään esimerkiksi pataruokien aineksena. Fileetä ja ohueksi nuijittua fileen viipaletta nimitetään toisinaan "seläkkeeksi," ja nimitystä "selys" käytetään sisä- tai ulkofileestä leikatusta lihaviipaleesta. "Parifilee" on naudan selästä tai sian kyljysselästä leikattu viipale, jossa on sekä sisä- että ulkofilee. Siitä valmistetaan esimerkiksi T-luupihvi. "Fileeselkä" tarkoittaa naudan, vasikan ja poron selän takaosasta eli ruhon parhaasta osasta leikattua lihaa. Käsitteellä tarkoitetaan sekä sisä- että ulkofileetä. Tavallisesti se kypsennetään pihveiksi paistinpannulla tai grillissä tai paistiksi uunissa, jolloin voidaan valmistaa esimerkiksi "paahtofilee" tai vasikansatula. Sian ja lampaan ruhosta vastaavasta kohdasta saatua lihaa ei nimitetä fileeseläksi vaan kyljysseläksi ja lampaasta saatua lihaa myös satulaksi.
Nimitystä filee käytetään myös broilerin tai kalkkunan rinnasta. "Kalafilee" tarkoittaa ruodotonta kalanpuolikasta, joka on viilletty irti selkäruodosta kalan pitkittäissuuntaan.
Teurastetun eläimen perusteella käytetään nimityksiä ahvenfilee, broilerifilee, hirvenfilee, häränfilee, jänisfilee, kalafilee, kalkkunafilee, kanafilee, karitsanfilee, kirjolohifilee, lampaanfilee, lohifilee, makrillifilee, naudanfilee, peuranfilee, porofilee, porsaanfilee, riistafilee, sianfilee, siikafilee, silakkafilee, sillifilee, tonnikalafilee, vasikanfilee ja niin edelleen.
Jää vierellein

Jää vierellein on suomalaislaulaja Kari Tapion kuudes studioalbumi, joka julkaistiin keväällä 1981. Levyn sovittajana toimi Veikko Samuli ja sen kappaleet ovat Tapion aiempien studioalbumien tapaan suurimmaksi osaksi ulkomaisia käännöskappaleita. Kokonaisuutena albumi on melko kirjava, sillä levyltä löytyy tavallisen iskelmämusiikin lisäksi Tapiolle tyypillistä country-musiikkia sekä muutama diskokappale.
Scandia julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1981.
Tietoa kappaleista.
Levyn avausraitana toimii hidas balladi ”Hän luottaa huomiseen”, jonka alkuperäisenä esittäjänä kuultiin countrylaulaja Kenny Rodgers. Tapio tulkitsee kappaleen tyylikkäästi alkuperäisesitykselle uskollisella Veikko Samulin sovituksella. Tyylilaji muuttuu täysin, kun seuraavana kuultava ”Ei kuulu se muille” on saksalainen diskokappale, jossa sähkökitara ja rummut ovat keskeisessä roolissa. Klassikkokappaleen asemassa oleva ”My Prayer” kuullaan Raul Reimanin sanoittamana nimellä ”On yö”. Kappaleen sovituksessa keskeisenä tekijänä on Olli Haaviston soittama steel-kitara. ”Ei toiset toipua voi” on puolestaan käännös Don Williamsin tulkitsemasta countrykappaleesta ”Some Broken Hearts Never Mend”. Kappaleen keskeisenä instrumentteina ovat kitarat, joita soittavat Juha Björninen, Kalle Lae sekä Janne Louhivuori. Levyn toinen suomalaiskappale on sovittaja Samulin sävellys ”Luoksein sua kaipaan”, johon sanat loihti Juha Vainio. A-puolen päättää rakkautta käsittelevä ”Vahva mies”, jonka tulkitsi alkuperäisenä tulkintajana toimi asustralialainen duo Air Supply. Kappaleen sovituksessa Haaviston steel-kitara on jälleen keskeisessä roolissa.
B-puolen avaa levyn toinen Don Williamsin tunnetuksi tekemä countrykappale, ”Paras ystävä”, jonka Reiman suomensi. Myös seuraava kappale ”Jos saisin sinut minua vasten” on countrya ja käännös Bellamy Brothersien kappaleesta ”If I Said You Had a Beautiful Body”. Levyllä kuullaan myös soft rockia, jota edustaa Bill LaBountyn kappale ”Voiton nyt elämä saa”, jonka suomentajana toimi Pertti Reponen. Albumin toinen kahdesta suomalaiskappaleesta on Kari Kuusamon säveltämä reipas ralli ”Hullu mies Magoleff”, jolla sovittaja Samuli esittelee taustalaulajan taitojaan. Levyn päättää klassikkoaseman omaava, Ben E. Kingin alunperin tulkitsema ”Stand by Me”, jonka Reiman suomensi nimellä ”Pysy vierelläin”.
Kappaleet.
B-puoli.
Lähteet:
Tekijät.
Muusikot.
(*) todennäköisesti
Lähde:
Jousiryhmä.
Kappaleen ”Hän luottaa huomiseen” (1 / A1) jousiryhmä tunnistamaton. Kappaleessa ”Vahva mies” (6) tunnistamaton (toinen) alttoviulisti sekä tunnistamattomat sellistit.
Lähde:
Tuotanto.
Lähteet:
Manija velitšija

Manija velitšija (Мания величия) on venäläisen heavy metal -yhtye Arijan ensimmäinen albumialbumi, joka julkaistiin vuonna 1985.
Alta Valle Intelvi

Alta Valle Intelvi on kunta Pohjois-Italiassa Comon maakunnassa Lombardian alueella. Se sijaitsee Sveitsin rajalla Luganojärven läheisyydessä.
Kunta perustettiin 1. tammikuuta 2017, kun kolme kuntaa, Lanzo d'Intelvi, Pellio Intelvi ja Ramponio Verna, yhdistyivät uudeksi Alta Valle Intelvin kunnaksi.
San Fermo della Battaglia

San Fermo della Battaglia on kunta Pohjois-Italiassa Comon maakunnassa Lombardian alueella.
Cavallascan kunta liittyi 1.1.2017 San Fermo della Battaglian kuntaan.
Helena Syrjälä-Eskola

Helena Syrjälä-Eskola (4. lokakuuta 1883 Heinolan mlk – 24. tammikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän oli Edistyspuolueen kansanedustaja vuosina 1936–1939 ja 1940–1945.
Syrjälä-Eskola oli koulutukseltaan filosofian maisteri (arvosanat fysiikasta, maantieteestä, kemiasta ja matematiikasta) 1914. Hän suoritti kasvatusopin tutkinnon 1914 ja pätevyyden kansakoulunopettajaksi 1915. Hän työskenteli matematiikan ja fysiikan opettajana Lahden yhteiskoulussa 1907 ja Riihimäen yhteiskoulussa 1912–1913, sitten kansakoulunopettajana Heinolan maalaiskunnassa 1914–1916 sekä Heinolan seminaarin matematiikan, fysiikan ja kemian vt. lehtorina 1919–1920 ja lehtorina 1920–1949. Heinolan vt. kansakouluntarkastaja hän oli 1923–1927.
Syrjälä-Eskola oli presidentin valitsijamies 1937, 1940, 1943. Hän oli Heinolan kaupunginvaltuustossa Kansallisen Edistyspuolueen jäsenenä 1924–1936 ja 1946–1954 ja Heinolan valtuuston ensimmäinen naispuheenjohtaja 1935–1936.
Syrjälä-Eskolan vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Johan Syrjälä ja Vilhelmiina Tornio. Hänen kaksi veljeään kuolivat sisällissodassa valkoisten puolella. Hänen puolisonsa oli professori Pentti Eskola vuodesta 1962.
Päivi Laajala

Päivi Laajala (s. 21. toukokuuta 1961 Haapajärvi) on suomalainen virkamies. Hän oli Oulun kaupunginjohtaja 1. huhtikuuta 2017 – 31. maaliskuuta 2023. Sitä ennen Laajala oli valtiovarainministeriön kunta- ja aluehallinto-osaston ylijohtaja.
Laajala on aiemmin ollut Oulun kaupungin apulaiskaupunginjohtaja ja sitä ennen eri kunnissa kaupungin- ja kunnanjohtajana, 2005–2008 Laajala toimi Oulun kaupungin apulaiskaupunginjohtajana. Tätä ennen hän on työskennellyt muun muassa Kannuksen kaupunginjohtajana, Pielaveden kunnanjohtajana ja Kauhajoen sosiaali- ja terveysjohtajana. Hän on ollut valtiovarainministeriössä vuodesta 2008 kuntaosaston, sittemmin kunta- ja aluehallinto-osaston osastopäällikkö, ja sinä aikana hän on ollut mukana sosiaali- ja terveydenhuollon uudistukseen liittyvissä tehtävissä.
8. toukokuuta 2023 Laajala aloitti konsulttitalo Milttonin vaikuttajaviestinnän johtavana asiantuntijana.
Lokakuussa 2024 Laajalaa vastaan nostettiin syytteet virka-aseman väärinkäytöstä liittyen Oulun kaupungin yhdyskuntajohtaja Matinheikin syytteisiin törkeään virka-aseman väärinkäyttöön sekä törkeään petokseen. Syyttäjän mukaan Laajala on tiennyt epäillyistä rikoksista, mutta ei ole tehnyt rikosilmoitusta. 
Laajala on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja sosionomi.
Muova

Länsi-Suomen muotoilukeskus Muova on Vaasan ammattikorkeakoulun (VAMK) yhteydessä toimiva teolliseen muotoiluun erikoistunut yksikkö. Se on perustettu vuonna 1988 Taideteollisen korkeakoulun erillislaitokseksi. Vuonna 2014 Muovan hallinnointi siirtyi Aalto-yliopistolta Vaasan ammattikorkeakoululle. Muova määrittelee itsensä omilla verkkosivuillaan ”VAMKin, Aalto-yliopiston ja Vaasan yliopiston yhteiseksi tutkimus- ja kehittämisalustaksi.” 
Muova tarjoaa muotoilu-, tutkimus- ja koulutuspalveluita ja on markkinalähtöisen muotoilun asiantuntija. Muovan asiakkaita ovat sekä yritykset että julkiset organisaatiot.
Muovan ensimmäisenä johtajana 1988–1994 toimi Taideteollisen korkeakoulun teollisen huonekalusuunnittelun professori Kari Asikainen. Vuodesta 2008 Muovaa on johtanut Annika Hissa. Kymmenen työntekijän henkilöstöön kuuluu muotoilun, markkinoinnin ja viestinnän asiantuntijoita. Muovan toimipiste sijaitsee Palosaaren yrityskeskuksessa, Wolffintie 36 F.
Korean demokraattisen kansantasavallan ilmavoimat

Korean demokraattisen kansantasavallan ilmavoimat (hangul: 조선인민군 공군, hanja: 朝鮮人民軍 空軍) on Pohjois-Korean ilmatilan puolustuksesta vastaava Korean demokraattisen kansantasavallan armeijan puolustushaara. Sen vahvuuteen kuuluu noin 110 000 henkeä ja yli 1 000 lentokonetta. Maailman ilmavoimista sillä on viidenneksi suurin hävittäjälaivasto.
20. elokuuta 1947 perustettu ilmavoimat osallistui Korean sotaan ja on lisäksi lähettänyt koneitaan ja lentäjiään avustamaan liittolaisiaan Vietnamin sodassa, Kuuden päivän sodassa sekä Jom kippur -sodassa.
BMW 1-sarja (E87)

BMW E87 on BMW 1-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2013. Se korvasi mallistossa 3-sarjan (E46) hatchback-korisen Compact-mallin. E87:n korvasi F20, jonka coupé- ja cabriolet-korimallit tunnetaan 2-sarjana (F22).
BMW 1-sarja (E87) 2004–2013.
BMW E87 esiteltiin kesällä 2004 BMW-malliston edullisimmaksi malliksi. Noin 60 prosenttia auton osista on yhteisiä 3-sarjan (E90) kanssa. Samalle pohjalevylle perustuu myös crossover-malli X1 (E84). Ensimmäisenä esitelty korimalli oli viisiovinen hatchback. Sen rinnalle tuli kesällä 2007 kolmiovinen, ja saman vuoden syksyllä Frankfurtin autonäyttelyssä esiteltiin 1-sarjan kaksiovinen coupé. Viimeisenä esiteltiin kangaskattoinen avomalli.
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä BMW E87 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2007 1-sarja sai muun muassa uudet puskurit sekä muita pienempiä ulkonäöllisiä uudistuksia. Myös moottoreita kehitettiin polttoainetaloudellisemmiksi.
Mallistoa alettiin korvata vähitellen uudella F20-mallilla. Viisiovisen hatchbackin valmistus päättyi vuonna 2011, kolmiovisen 2012 ja coupén sekä cabrioletin kesällä 2013.
BMW 1M.
Urheilumalli BMW 1M Coupé julkistettiin vuoden 2010 lopulla. Autossa oli moottorina kaksoisturboahdettu 3,0-litrainen rivikuutonen, jonka teho on 250 kilowattia (340 hevosvoimaa). Valmistajan nimikäytännöstä poiketen mallinimessä M-kirjain tulee vasta numeron jälkeen, sillä näin haluttiin välttää sekaannus aiempaan BMW M1 -malliin.
Nikolai Krjukoff

Nikolai Krjukoff (14. huhtikuuta 1932 Käkisalmi – 8. syyskuuta 2020 Ypäjä) oli suomalainen koripalloilija. Pelaajana SM-hopeaa saavuttanut Krjukoff oli Loimaan Korikonkarien perustajajäsen ja lajivaikuttaja.
Elämä ja urheilu-ura.
Käkisalmessa syntynyt Krjukoff aloitti koripallon pelaamisen Torpan Pojissa ja pelasi myös vesipalloa Vetehisten SM-sarjamiehistössä. Hän kuului ToPon miesten SM-sarjajoukkueen kokoonpanoon vuosina 1956–1959 ja teki pisteitä kausilla 1956 ja 1957. Vuosina 1957 ja 1959 ToPo ja Krjukoff ylsivät SM-hopealle ja vuonna 1956 Suurkisojen hopealle.
Krjukoff muutti sittemmin Ypäjälle ja työskenteli kansakoulunopettajana. Hän pelasi seudulla aluksi suomensarjaa Forssan Palloseurassa ja oli vuonna 1964 perustetun Loimaan Korikonkarien perustajajäsen ja seuran ensimmäinen puheenjohtaja. Krjukoff toimi LoKoKo:ssa useissa tehtävissä, muun muassa valmentajana. Suomen Koripalloliitossa Krjukoff toimi vuosina 1985–1987 nuorisojaoksessa ja koulutusvaliokunnassa. 1980-luvulla hän toimi Koripalloliitossa liittovaltuutettuna ja vuonna 1988 liittovaltuuston varapuheenjohtajana. Krjukoffin kuolemasta 88-vuotiaana uutisoitiin 9. syyskuuta 2020.
Keskisenjärvi

Keskisenjärvi on Pirkanmaalla Pirkkalan Keskisenkulmalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Keskisenjärvi on osa Sikojoen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Se sijaitsee maastossa olevssa kahden mäen välisessä notkossa, jota kutsutaan Putkistoksi. Järveen laskee etelärantaan suo-oja, joka tuo myös Pulkajärven vedet 14 metriä ylempää. Järven laskuoja lähtee järven länsipäästä ja laskee Koivistonjärveen 1,8 kilometrin päässä. Järvien korkeusero on 15 metriä. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä. Luoteisrannat reunustavat pellonreunaa, etelä- ja länsirannat soistunutta metsää. Järven lähellä on kaksi maatilaa. Rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Pirkkalan Huovin ja Toivion väliseltä tieltä.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1991, 1993, 1996, 2005, 2010 ja 2015. Vedenväri on hieman ruskeaa johtuen humuksesta. Vesi on kuitenkin melko kirkasta. Veden sähkönjohtavuus on suurempi, kuin yläpuolisella Pulkajärvellä. Tämä voi johtua läheisen kaatopaikan suotovesistä. Järven veden happamuustaso on normaali ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä. Järvi on matala, mutta se lämpötilakerrostuu kesäisin lievästi. Mataluudesta huolimatta pohjan lähellä olevassa alusvedessä hapen kulutus on nopeaa ja keskellä kesää saattaa pohjan lähellä olla jopa hapetonta vettä. Talvella tilanne kärjistyy jääkannen takia. Uutta happea ei pääse liukenemaan veteen, jolloin happi kuluu loppuun. Talvella 2010 järven vesi oli hapetonta kolmea metriä syvemmissä kohdissa. Päällysvedessäkin hapen kylläisyysaste oli laskenut 12 prosenttiin. Talvella 2015 päällysveden hapen kylläisyysaste oli 26 %. Muuten vesi oli vähähappista tai hapetonta. Tämä asetti kalakannan vaaratilanteeseen. Yleensä Keskisenjärvi on karulla tai lieveästi rehevöityneellä tasolla. Poikkeuksen muodosti kesä 2010, jolloin havaittiin voimakas leväkukinta, joka ilmaisi korkeaa rehevyystasoa. Järven hygieninen tila on pääosin hyvä. Järvi soveltuu virkistysjäyttöön tyydyttävästi.
Historiaa.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Keskinenjärvi”, joka on samassa kartassa samanniminen kuin lounaassa oleva ”Keskinenjärvi”. Järvi on kartassa autio.
Vuoden 1953 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Keskinen järvi”. Järven luoteispuolella oli peltoja enemmän kuin nykyään, mutta muissa ilmansuunnissa oli vain metsää. Vuoden 1975 kartassa Keskisenkulmalla kulki Toivion ja Naistenmatkan yhdistävä metsäinen tie. Samalla järven rantaan ilmaantuvat uudet talot. Tien varteen ilmaantuu ennen vuotta 1975 kaatopaikka.
Uwe Mundlos

Uwe Mundlos (11. elokuuta 1973 Jena – 4. marraskuuta 2011 Eisenach) oli saksalainen uusnatsi ja epäilty sarjamurhaaja.
Hän muodosti Uwe Böhnhardtin ja Beate Zschäpen kanssa terrori-organisaation Nationalsozialistischer Untergrund (NSU). Häntä epäillään osasyylliseksi kymmenien ihmisten murhiin, kahteen pommi-iskun ja 15 pahoinpitelyyn ja ryöstöön. Epäonnistuneen pankkiryöstön jälkeen Mundlos teki itsemurhan jouduttuaan poliisin piirittämäksi.
Anna Dyvik

Anna Dyvik (s. 31. joulukuuta 1994) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa IFK Mora SK -seuraa.
Val di Fiemmen nuorten MM-kilpailuissa 2014 Dyvik saavutti pronssia 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja voitti kultaa viestihiihdossa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 12:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Dyvik oli vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemästoista.
Maastohiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran helmikuussa 2016 Tukholman 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan sprintissä, jossa hän sijoittui 51:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2016 La Clusazssa, jossa hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 14. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa viidenneksi Dresdenin vapaan ja Planican perinteisen hiihtotavan sprinteissä tammikuussa 2018. 
Skandinavia Cupissa hän on voittanut perinteisen hiihtotavan sprintin Lillehammerissa joulukuussa 2016, vapaan hiihtotavan sprintin Madonassa maaliskuussa 2017 ja 10 kilometriä perinteisellä Nesissä tammikuussa 2019.
Spoileri (ilmailu)

Spoileri on lentokoneen saranoitu ohjainpinta, jota voidaan käyttää siiven tuottaman nostovoiman pienentämiseen. Spoilerit sijaitsevat useimmiten molempien siipien profiilin yläpinnan keskivaiheilla.
Spoilerien toiminta perustuu niiden aiheuttamaan häiriöön siiven yläpuolisessa ilmavirtauksessa, mikä lisää siiven kitkaa ja pienentää nostovoimaa. Spoilereita voidaankin käyttää lentokorkeuden pudottamiseen, jolloin ne avataan koneen molemmilla siipipuoliskoilla. Lentokone voidaan myös saattaa kaartoon toisen siiven spoileria avaamalla. Laskeutumisen yhteydessä spoilereita käytetään useimmiten jarruttamaan konetta niitten tuottamalla ilmanvastuksella, sekä tappamaan siipien tuottama nostovoima renkaiden jarrutusvoiman parantamiseksi.
2-pentanoli

2-pentanolin kemiallinen kaava on C5H12O ja rakennekaava CH3(CH2)2CHOHCH3. Siitä käytetään myös nimityksiä "metyylipropyylikarbinoli" ja "1-metyyli-1-butanoli".
2-pentanoli kuuluu sekundaaristen alkoholien aineryhmään, sillä alkoholin OH-ryhmää kantava hiiliatomi on liittyneenä kahteen hiiliatomiin. 2-pentanoli reagoi kiivaasti hapettimien kanssa.
2-pentanoli on normaaliolosuhteissa väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 88,2 g/mol, sulamispiste −50 °C, kiehumispiste 119 °C, tiheys 0,809 g/cm3, leimahduspiste 33 °C sekä itsesyttymislämpötila 330 °C ja raseemisen seoksen CAS-numero 6032-29-7.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
2-pentanolilla on kaksi enantiomeeria (R)-(–)-2-pentanoli CAS 31087-44-2 ja (S)-(+)-2-pentanoli CAS 26184-62-3.
2-pentanoli on pentanolin (C5H11OH) isomeerinen muoto.
Adam Ivendorff

Adam Ivendorff (1814 – 29. toukokuuta 1897) oli suomalainen Vesilahdessa asunut kirkonvartija, suntio ja kiertokoulun opettaja. Opettajana toimiessaan Ivendorff alkoi vuodesta 1846 alkaen pitää päiväkirjaa, johon hän merkitsi omia tekemisiään, seurakunnan ja paikkakunnan tapahtumia sekä valtakunnan uutisia. Ivendorff kuvasi päiväkirjassaan myös suurten nälkävuosien tapahtumia Vesilahdella 1866–1868. Viimeiset päiväkirjamerkintänsä hän teki keväällä 1897 muutamia viikkoja ennen kuolemaansa. Ivendorffin yli 300 käsin kirjoitetun liuskan mittainen päiväkirja on julkaistu kirjana 2006.
Ivendorffia aikaisemmin Vesilahden kirkonvartijana toiminut Tuomas Tallgrén (1768–1838) piti myös päiväkirjaa vuosina 1795–1837 kirjoittaen merkintänsä vanhan vuosina 1688–1694 käytössä olleen rippikirjan sivujen tyhjiin kohtiin. Päiväkirjaansa Tallgrén merkitsi muun muassa Suomen sodan tapahtumia Vesilahdessa sekä tietoja Vesilahden kirkon rakentamisesta. Tallgrénin päiväkirja on myös julkaistu kirjana ("Aiwan kowa tapaus - Tuomas Tallgrén ja hänen aikakirjansa", toim. Mikko Kylliäinen ja Ritva Puro. Wesilahti-Seura ja Vesilahden kunta, Vesilahti 1996).
Adam Ivendorff oli naimisissa Anna Kaisa Anttilan kanssa. Heidän poikansa Adam Edvard Ivendorff (1851-1939) toimi apulaispappina viimeksi Toivakassa ja omisti maatilan Pirkkalassa.
Harri Sjöström

Harri Sjöström (s. 29. helmikuuta 1952 Turku, Suomi) on suomalainen saksofonisti, joka on erikoistunut sopraanosaksofoniin. 
Elämä ja ura.
Sjöström opiskeli saksofonia Harry Mannin, Leo Wrightin ja Steve Lacyn oppilaana. Hän opiskeli valokuvausta ja elokuvausta Lone Mountain Collegissa, San Franciscossa (1974–1978).
Opintojensa jälkeen Sjöström muutti Yhdysvalloista Wieniin (Itävalta), jossa hän työskenteli musiikki-improvisaation piireissä. Vuonna 1985 Sjöström muutti Berliiniin, jossa asuu edelleen.
Vuonna 1990, Sjöström tutustui Berliinissä Cecil Tayloriin ja julkaisi sen jälkeen hänen kanssaan useita levyä. Sjöström perusti yhtyeen Quintet Moderne ja oli mukana perustamassa trion: The Player Is, johon kuuluu muun muassa Teppo Hauta-aho ja Philipp Wachsmann. Vuonna 2012 Sjöström esiintyi muusikkona teatterissa Deutsches Theater, Dimiter Gotscheffin ohjaamassa teatteriesityksessä ”Shakespeare. Spiele für Mörder, Opfer und Sonstige”
Vuonna 2019 Sjöströmille myönnettiin taiteilijaeläke.
Suomen jalkapallomaajoukkue (täsmennyssivu)

Suomen jalkapallomaajoukkue voi tarkoittaa seuraavia Suomen Palloliiton maajoukkueita.
* Suomen miesten U21-maajoukkue
* Suomen poikien U19-maajoukkue
* Suomen poikien U18-maajoukkue
* Suomen poikien U17-maajoukkue
* Suomen poikien U16-maajoukkue
* Suomen naisten U20-maajoukkue
* Suomen tyttöjen U19-maajoukkue
* Suomen tyttöjen U18-maajoukkue
* Suomen tyttöjen U17-maajoukkue
* Suomen tyttöjen U16-maajoukkue