tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hellcats

Hellcats on yhdysvaltalainen televisiosarja, tyylilajiltaan teinidraama. Kate Torgovnickin kirjaan "Cheer: Inside the Secret World of College Cheerleaders" perustuvan sarjan pääosia näyttelevät Alyson Michalka, Ashley Tisdale, Robbie Jones ja Matt Barr. Sarjaa tehtiin 22 jaksoa, ja sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla syyskuussa 2010.
Sarjassa seurataan Marti Perkinsin (Alyson Michalka) elämää oikeustieteellisessä yliopistossa, jossa hänen on liityttävä koulun cheerleading-joukkueeseen saadakseen apurahaa koulussa pysymistä varten.
Tuotanto.
Kun Tom Wellingin lupautui vastaavaksi tuottajaksi The CW:n tulevalle cheeleadersarjalle, tunnettiin se vielä nimellä "Cheer". Ensimmäisinä rooleihin kiinnitettiin Aly Michalka ja Gail O'Grady. Heti heidän jälkeen cheeleaderjoukkueen kapteenin rooliin valittiin Ashley Tisdale.
Sarjan pilottijakso kuvattiin Vancouverissa huhtikuussa 2010.
Ensiesityksessä Tisdalen hahmon nimi oli Sierra Sloan, mutta se muutettiin lopulliseen versioon muotoon Savannah Monroe.
A Single Man (albumi)

A Single Man on Elton Johnin kahdestoista studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1978. Se on ensimmäinen albumi, jonka Elton John teki ilman pitkäaikaista yhteistyökumppaniaan Bernie Taupinia. 
Albumi on julkaistu myös Neuvostoliitossa vuonna 1979 levymerkillä Melodija.
Single ”Song for Guy” oli kunnianosoitus Guy Burchettille, joka oli kuollut moottoripyöräonnettomuudessa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Gary Osborne, ellei toisin mainita.
Nauru olympialaisissa

Nauru osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996, ja maa on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa eli Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004, Pekingissä 2008, Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Talvikisoihin Nauru ei ole osallistunut.
Nauru on Kansainvälisen olympiakomitean jäsenmaista asukasluvultaan pienin. Nauru on kilpaillut olympialaisissa judossa ja painonnostossa. Maa ei ole saavuttanut yhtään mitalia. Pistesijalle eli kahdeksan parhaan joukkoon on yltänyt Yukio Peter, joka oli kahdeksas painonnoston miesten kevyessä sarjassa Ateenassa 2004.
*Marcus Stephen 1996, 2000 ("Naurun ensimmäinen edustaja olympialaisissa")
*Quincy Detenamo 1996 
*Gerard Garabwan 1996
*Sheeva Peo 2000 ("Naurun ensimmäinen naispuolinen edustaja olympialaisissa")
*Reanna Solomon 2004
*Itte Detenamo 2004, 2008, 2012
*Yukio Peter 2004
*Elson Brechtefeld 2016
*Sled Dowadodo 2012
*Ovini Uera 2016
Räshid Nasretdin

Räshid Nasretdin (ent. "Abdul-Räshid"; 14. heinäkuuta 1920 – 28. elokuuta 2010) oli tataaritaustainen suomalainen valokuvaaja, joka piti Helsingissä vaimonsa kanssa kymmenien vuosien ajan omaa valokuvausliikettä Nasakuva Oy. "Nasa" ikuisti uransa aikana urheilutapahtumia, päivittäistä elämää sekä suomalaisia- ja kansainvälisiä merkkihenkilöitä. Tunnetuimpiin teoksiin kuuluu kuva Paavo Nurmesta vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa.
Elämä.
Abdul-Räshid Fähretdininpoika (Fahreddin uğlı, Fahretdinov) syntyi Neuvosto-Venäjän Nižni Novgorodin kuvernementissa, Aktukin kylässä. Suomeen hän saapui kaksivuotiaana. Nasretdin asui ensiksi Lappeenrannassa, josta hän muutti Helsinkiin vuonna 1939. Hän kävi talonrakennuslinjalla koulua mutta kiinnostuikin valokuvauksesta luokkakaverinsa kautta.
Vuonna 1945 Räshid avioitui Habibä Suleimanintyttären kanssa (Suleiman kızı, 1924–2005). Heidän hääkuvansa Nasretdin otti itse. Nasretdinit pyörittivät omaa valokuvausliikettä nimeltään Nasakuva Oy yli neljäkymmentä vuotta Helsingissä. Heidän pojistaan Samil on jatkanut liikettä myöhemmin.
Nasretdin toimi aktiivisesti Suomen lehtikuvaajain kerhossa, Suomen lehtikuvaajat ry:ssä, Valokuvaajain liitossa, Valokuvakoulutussäätiön hallituksessa ja Suomen valokuvaajain johtokunnassa. Nasretdinille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 1987 sekä muita huomionosoituksia, kuten vuonna 2004 Suomen Valokuvajärjestöt ry:n Finnfoto-palkinto.
Nasretdinin kuvaamia suomalaisia merkkihenkilöitä on esimerkiksi presidentit Ståhlberg, Paasikivi ja Kekkonen, arkkitehti Alvar Aalto, kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen ja näyttelijä Tauno Palo. Hänen ikuistamia kansainvälisiä vieraita on muun muassa Prinssi Tsuneyoshi, Prinsessa Sibylla, poliitikko Nikolai Bulganin, näyttelijä Gregory Peck ja säveltäjä Röstäm Yahin.
Vuonna 1985, yhdessä imaami Abdurrahman Kayan, Feizrahman Bedretdinin ja Nuri Samarhanin kanssa, Nasretdin teki pyhiinvaelluksen Mekkaan.
Myöhäisvuosinaan, jätettyään valokuvaustyöt taakseen Nasretdin vietti aikaansa veneillen ja kalastaen asunnollaan Taalintehtaalla. Vaimonsa sairastuttua hän toimi Habibän omaishoitajana lähes viiden vuoden ajan. Nasretdin itse kuoli 90-vuotiaana Myllypuron vanhustenkeskuksessa Helsingissä.
Nasretdin palveli jatkosodassa kersanttina; taistelupaikkoina Suomenlahti ja Itämeri.
Nimi.
Tataarin kirjakielellä Рәшит Насретдин ("Rəşit)," Abdul-Räshid";" Габдеррәшит ("Ğabderrəşit)," arabialaisella kirjaimistolla: عبد الرشيد نصر الدين.
Räshid tuli lapsena Suomeen. Yleensä maahan saapuneet tataarit omaksuivat venäläiseen passiin merkityn patronyyminsä sukunimekseen, mutta vanhempiensa tai isänsä kanssa matkanneet ottivat käyttöön isänsä patronyymin, eli isoisänsä nimen. (Isä: Fahretdin Nasretdininpoika; "Nasretdinov / Nasreddin uğlı)." Räshid on täten Nasretdinin pojanpoika ("Reşid Nasreddin onığı").
Jordania olympialaisissa

Jordania osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Moskovassa 1980, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Jordania on saavuttanut olympiakisoissa yhden mitalin. Taekwondoin Ahmad Abughaush voitti vuoden 2016 olympialaisissa olympiakultaa miesten 68 kg sarjassa. Taekwondo on ollut maan menestyksekkäin olympialaji jo ennen vuoden 2016 olympialaisia. Taekwondon ollessa olympialaisissa vielä näytöslajina, Jordania sai kolme pronssimitalia: Soulissa 1988 Ihsan Abushekha miesten kärpässarjassa ja Samer Kamal miesten höyhensarjassa ja Barcelonassa 1992 Ammar Fahed miesten keskisarjassa. 
Taekwondon tultua viralliseksi olympialajiksi ovat pistesijalle eli kahdeksan parhaan joukkoon yltäneet taekwondoinit Ibrahim Kamal, neljäs miesten raskaassa sarjassa Ateenassa 2004, Nadin Dawani, jaetulla viidennellä sijalla samojen kisojen naisten raskaassa sarjassa ja Mohamed Al-Fararjeh, joka oli jaetulla seitsemännellä sijalla miesten välisarjassa Sydneyssä 2000. Ensimmäisen pistesijansa jossain muussa lajissa Jordania sai Rio de Janeirossa 2016 Hussein Iashaishin oltua jaetulla viidennellä sijalla nyrkkeilyn miesten superraskaassa sarjassa.
Uimaharjun saha

Uimaharjun saha on Stora Enson omistama saha Joensuun Uimaharjussa. Virallinen nimi on Stora Enso Timber Oy Ltd Uimaharjun saha. 
Saha on perustettu vuonna 1951,
jolloin sen omisti Haukivuoren Puutavara Oy. Enso Gutzeitin omistukseen se siirtyi vuonna 1955 ja Stora Enson omistukseen 1993. Saha sijaitsee samalla alueella Enocellin Uimaharjun sellutehtaan kanssa.
Sahalla työskentelee yli sata henkilöä. Päätuotteina ovat mäntylaudat ja -lankut. Saha valmistaa myös puukomponetteja muun muassa ikkunateollisuuden käyttöön. Erikoistuote on myös lämpöpuu, eli lämpökäsittelyllä kestäväksi tehty puu.
Stora Enso Timberin sahoja on lisäksi: Joutsenossa, Kemissä, Kiteellä, Kotkassa, Porvoon Tolkkisessa ja Varkaudessa.
Vivi Friedman

Vivi Friedman (20. toukokuuta 1967 Helsinki – 2. tammikuuta 2012 Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat) oli suomalainen elokuvaohjaaja, joka työskenteli Yhdysvalloissa. Hän teki muun muassa mainos- ja lyhytelokuvia. Hänen ainoaksi pitkäksi elokuvakseen jäi "The Family Tree".
Friedmanin Yhdysvalloissa independent-tuotantona 2010 valmistunut pitkä elokuva "The Family Tree" (työnimi "Driving Lessons") on esitetty elokuvajuhlilla eri puolilla maailmaa, muun muassa Suomessa Rakkautta ja Anarkiaa -elokuvajuhlilla. Elokuvan näyttelijöitä ovat Hope Davis, Keith Carradine, Dermot Mulroney ja Selma Blair.
Friedman syntyi Helsingissä ja kävi koulunsa Vihdissä. Elokuvaohjaajana hän aloitti Suomessa lähinnä mainoselokuvien tekijänä. Hän asui Los Angelesissa vuodesta 2003, mutta lähti ensimmäisen kerran Yhdysvaltoihin 1990. Hän opiskeli elokuvantekoa Yhdysvalloissa. Friedman kuoli 2. tammikuuta 2012 syöpään.
Erik Huseklepp

Erik André Huseklepp (s. 5. syyskuuta 1984 Bærum, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka on kotimaansa lisäksi pelannut Italiassa ja Englannissa. Huseklepp on 188 senttimetriä pitkä ja hänen pelipaikkansa on oikea laitalinkki tai hyökkääjä.
Aikuisten tasolla Huseklepp on edustanut muun muassa Fyllingeniä (2004–2005), Brannia (2005–2011), Baria (2011), Birmingham Cityä (lainalla 2012) ja Portsmouthia. Hän voitti Norjan-mestaruuden vuonna 2007.
Huseklepp teki ensiesiintymisensä Norjan A-maajoukkueessa vuonna 2008. Hän on pelannut 36 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Jan Gunnar Solli

Jan Gunnar Solli (s. 19. huhtikuuta 1981 Arendal, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka edustaa yhdysvaltojen pääsarjassa Major League Soccerissa pelaavaa New York Red Bullssia. 183 senttimetriä pitkän Sollin pelipaikka on keskikentän oikealla laidalla tai keskellä.
Solli aloitti jalkapallon harrastamisen Treungenissa. Aikuisten tasolla hän on edustanut Brannin lisäksi Odd Grenlandia (2000–2003) ja Rosenborgia (2003–2006). Brannin edustusjoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2007 vuoteen 2010. 24. tammikuuta 2011 hän siirtyi yhdysvaltojen Major League Soccer-liigassa pelaavaan New York Red Bullssiin. Solli on voittanut Norjan-mestaruuden vuosina 2003, 2004, 2006 ja 2007 ja lisäksi Norjan cupin vuonna 2003. Hän teki ensiesiintymisensä Norjan A-maajoukkueessa vuonna 2003.
Bernard Knowles

Bernard Knowles () oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja elokuvaaja. Elokuvaajana hänet muistetaan parhaiten viidestä Alfred Hitchcockin elokuvasta 1935-1939 (muun muassa "39 askelta" ja "Nuori ja viaton"). Hänen tunnetuin ohjaustyönsä lienee The Beatlesien televisioelokuva Magical Mystery Tour (1967).
Knowles aloitti apulaiskuvaajana ja valmistui 1928 elokuvaajaksi. 1935-1939 hän kuvasi kaikki Hitchcockin elokuvat "Nainen katoaa" -elokuvaa lukuun ottamatta. Knowles ryhtyi ohjaajaksi 1945 ja erikoistui ensin pukudraamoihin kuten "Paholaisen jousi" (1946) ja "Jassy". 1950-luvun puolivälissä hän siirtyi televisioon (muun muassa "Robin Hoodin seikkailut" (1955-1959)). Hänen viimeinen ohjaustyönsä oli Magical Mystery Tour (1967).
Hän oli Oscar-ehdokkaana 1939 parhaasta värikuvauksesta elokuvassa "The Mikado".
Petšatniki

Petšatniki () on Moskovan kaakkoiseen hallintopiirikuntaan kuuluva kunta ("raion") Moskvajoen varrella. Sen alue on 20,07 km² suuruinen ja siellä asuu 70 000 ihmistä. Vuonna 1995 Petšatnikiin avattiin Moskovan metron metroasema, joka kuuluu metrolinjaan 10 ("Ljublinsko-Dmitrovskaja", vaaleanvihreä väri).
Terrori-isku 1999.
8. syyskuuta 1999 kello 23:59:58 Petšatnikissa tapahtui terroristi-isku, jossa tuhoutui kaksi kerrostaloa Ulitsa Gurjanova -kadulla. Terrori-isku oli yksi Venäjän kerrostalopommi-iskujen sarjasta. Virallisten lähteiden mukaan Ulitsa Gurjanovan iskuissa kuoli 100 ihmistä ja loukkaantui 690. Paikalle rakennettiin kirkko ja pieni aukio muistoksi iskuista.
Jalkapallon A-sarjan kausi 1930

Jalkapallon A-sarjan kausi 1930 oli Palloliiton vuosikokouksessa 26. tammikuuta 1930 perustetun Mestaruussarjan (kaudet 1930–1935 A-sarja tai Suomen sarja) ensimmäinen kausi. Kauteen 1929 asti jalkapallon Suomen mestaruus oli ratkaistu cup-kilpailulla. Kaudella 1930 A-sarja pelattiin kevätkauden karsintaotteluiden jälkeen kahdeksan joukkueen yksinkertaisena sarjana.
A-sarjan voiton jakoivat tasapistein HIFK ja TPS, joten Suomen mestaruus ratkaistiin joukkueiden välisellä uusintaottelulla. Helsingin Pallokentällä 12. lokakuuta pelatun uusintaottelun ja ensimmäisen mestaruutensa voitti HIFK Holger Salinin ja Jarl Malmgrenin (3) maaleilla 4–1. Sarjassa viimeiseksi sijoittuneet IF Stjärnan ja ÅIFK putosivat B-sarjaan.
A-sarjan maalikuninkuuden kaudella 1930 jakoivat TPS:n Lauri Lehtinen ja HPS:n Aulis Koponen 9 maalilla.
Joukkueet.
A-sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, joista kuusi (HPS, HIFK, KIF, ViPS, TPS, VPS) suoraan piirien kevätkauden karsintaotteluiden perusteella ja kaksi (ÅIFK ja IF Stjärnan) jatkokarsinnan kautta.
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Uusintaottelu.
HIFK:n ja TPS:n päädyttyä tasapisteisiin Suomen mestaruus ratkaistiin uusintaottelulla.
"HIFK voitti Suomen mestaruuden."
Batticaloa

Batticaloa ( ("Maṭṭakkaḷappu"), ("Maḍakalapuva")) on kaupunki Sri Lankan itäisessä provinssissa. Kaupungin arvioitu asukasluku vuonna 2001 oli 486 447. Kaupungin lähistöllä tapahtui noin 180 ihmistä vaatinut verilöyly vuonna 1990. Syyskuussa 2010 kaupungin lähistöllä sattui räjähdeonnettomuus, jossa kuoli yli 20 ihmistä.
Yksi pääsiäisen 2019 pommi-iskuista kohdistui kirkkoon Batticaloassa.
To-Mera

To-Mera on progressiivinen metalliyhtye, joka on kotoisin Englannin Oxfordshirestä. Yhtyeen omaleimainen musiikki yhdistelee eri metallimusiikin tyylilajien elementtejä jazziin.
Historia.
Erottuaan Without Face -yhtyeestä laulaja Julie Kiss halusi aloittaa uuden yhtyeen. Hän ja basisti Lee Barret perustivat yhtyeen, jonka nimeksi valittiin vanha Egyptiä tarkoittava sana "To-Mera". He kutsuivat mukaan unkarilaisen Akos Pirisin soittamaan rumpuja. Kitaristi Tom Maclean löysi tiensä yhtyeeseen onnenpotkun kautta – hän tapasi Kissin Dillinger Escape Planin konsertissa ja tunnisti hänet Without Facen laulajaksi. Kiss kutsui hänet yhtyeeseen, kun kävi ilmi, että heidän musiikkimakunsa ovat samanlaiset. Tällä kokoonpanolla To-Mera nauhoitti ensimmäisen demonsa. Hieman demon nauhoittamisen jälkeen yhtyeeseen löydettiin myös kosketinsoittaja Hugo Sheppard.
Demon avulla yhtye onnistui solmimaan sopimuksen Candlelight Recordsin kanssa. Debyyttialbumi "Transcendental" julkaistiin lokakuussa 2006. Myöhemmin Pirisi jätti yhtyeen, ja hänen tilalleen löydettiin Paul Westwood. Albumin siivittäminä To-Mera pääsi esiintymään isojen yhtyeiden, Emperorin, Dream Theaterin ja Fates Warningin kanssa. Vuonna 2007 myös Sheppard ilmoitti lähtevänsä yhtyeen. Hänen tilalleen värvättiin Haken-yhtyeen Richard Henshall, jota kutsuttiin hänen lempinimellään Hen. 
Uudella kokoonpanolla To-Mera äänitti ja julkaisi toisen studioalbuminsa "Delusions" helmikuussa 2008. Julkaisun jälkeen Barret, yhtyeen perustajajäsen, jätti To-Meran. Mark Harrington liittyi yhtyeeseen Barrettin jättämälle paikalle. Yhtye mainosti albumiaan Euroopankiertueella, jossa he soittivat Pain of Salvationin kanssa. Vuoden 2009 alussa To-Mera erosi Candlelight Recordsista. Yhtyeen seuraava julkaisu "Earthbound"-EP ilmestyi omakustanteena.
Kulosuonmäen kaivos

Kulosuonmäen rautakaivos toimi Karkkilassa vuosina 1817–1888. Paikalla ollut rautamalmi­esiintymä löytyi 1811, ja vuonna 1817 hovioikeuden ylimääräinen kanslisti Arvid Henrik Bökman ja Fiskarsin ruukin entinen johtaja Johan Jacob Dreilick aloittivat malmin louhinnan kaivoksessa. He perustivat 1820 Högforsin ruukin, jossa malmista alettiin valmistaa takkirautaa vuonna 1823 valmistuneessa masuunissa. Ruukissa aloitettiin myös valutuotteiden kuten patojen valmistus.
Kaivoksen malmi oli suhteellisen köyhää (pitoisuus 27–30 %), ja sen titaanipitoisuus teki siitä vaikeasti sulatettavaa. Malmia louhittiin aluksi kahdesta ja 1830-luvulla jo kolmesta kuilusta, joista merkittävin oli ns. "Aleksanterin kaivos". Vuonna 1824 kaivos tuotti 84 % Suomen rautamalmista (noin 349 tonnia), ja 1830-luvun alussa malmin tuotanto oli keskimäärin 265 tonnia vuodessa. 
Vuonna 1836 kapteeni Joseph Bremer osti Högforsin ruukin ja Kulosuonmäen kaivoksen. Vanhat kaivannot hylättiin näihin aikoihin malmin ehtymisen vuoksi, ja louhintaa jatkettiin 1837 avatusta ns. uudesta kaivoksesta ja 1840-luvulla avatuista Läntisestä ja Uudesta läntisestä kaivoksesta. Näistä kahdesta jälkimmäisestä oli yhteys vanhaan Aleksanterin kaivokseen, jonka kautta malmi nostettiin maan pinnalle. 
Vuonna 1853 perustettu Högforsin putlaus- ja valssilaitos mahdollisti myös takomiskelpoisen kankiraudan valmistamisen rautamalmista putlaamalla. Kaivoksen malmintuotanto kasvoi niin, että se oli suurimmillaan noin 850 tonnia vuodessa vuonna 1860. Näihin aikoihin kuitenkin järvimalmi ja parempilaatuinen ruotsalainen rautamalmi alkoivat syrjäyttää kotimaista vuorimalmia. Högforsin ruukki alkoi käyttää pääasiassa järvimalmia omassa raudanvalmistuksessaan, mutta myös Kulosuonmäen malmia käytettiin aina 1880-luvulle saakka. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana vuosina 1817–1888 yhteensä 25 160 tonnia rautamalmia. Kaivoksessa työskenteli keskimäärin 15 miestä.
Nykyisin Kulosuonmäen kaivoksesta on jäljellä vain veden täyttämät noin 90 metriä syvät kaivoskuilut sekä jätekivikasat. Entinen kaivos sijaitsee Valtatie 2:n varrella noin 8 kilometriä Karkkilasta Poriin päin. Paikalla sijaitsee kaivoksen muistolaatta.
Jarno Paalasmaa

Jarno Paalasmaa (s. 1972) on kasvatusvaikuttaja, tietokirjailija ja rehtori. 
Hän on toiminut Steiner­kasvatuksen liiton (2009–2012) ja sen edeltäjän Steinerpedagogiikan seuran (2007–2009) puheenjohtajana. Hän on työskennellyt myös Opetushallituksen opetussuunnitelman perusteita laativan työryhmän jäsenenä sekä Karvin arviointiryhmän jäsenenä. Paalasmaa on toiminut pitkään steinerkoulun opettajana sekä luokanopettajan että historian opettajan tehtävissä. Hän toimii Vantaan seudun steinerkoulussa rehtorina. Lisäksi hän toimii aikuiskouluttajana muun muassa Snellman-korkeakoulussa. Paalasmaa kirjoitti Opettaja-lehteen säännöllisesti kirja-arvosteluita vuodesta 1997 vuoteen 2015.
Hän on toimittanut myös Steinerkasvatus-lehteä. Paalasmaa käsittelee useissa kirjoituksissaan ajankohtaisia kouluelämän kysymyksiä, tunnekasvatusta, ihmiskäsitystä, sivistystä ja arvoja.
Paalasmaa on kasvatustieteen maisteri ja väitöskirjatutkija Tampereen yliopistossa. Hänellä on rehtorin kelpoisuuden lisäksi historian aineopettajan, peruskoulun luokanopettajan ja steinerkoulun luokanopettajan koulutus.
Maailman parhaat kasvatusajatukset -kirjassa Paalasmaa tuo esiin humanistisen kasvatusajattelun ydintä kasvatuksen historiaan ja filosofiaan perustuen. Yle Areenaan tehdyssä Podcast-sarjassa "Kasvatusviisautta kiireisille" hän soveltaa kasvatuksen klassikkojen oivalluksia myös kotikasvatuksen käytäntöihin. Vuonna 2021 häneltä ilmestyi saman podcastin nimeä kantava teos. Erityisesti 2020-luvun alusta lähtien Paalasmaa on tuonut esiin kaverivanhemmuuden yleistymistä Kyseessä on lapselle haitallinen kasvatustyyli, jossa lapselle on annettu ikävaiheeseensa nähden liikaa valtaa ja vastuuta. Vapaus ja rajat. Kaverivanhemmuudesta kasvattajaksi -kirja on vapauden ja rajojen oikeata suhdetta etsivä kasvatusopas vanhemmille.
Oskar Homolka

Oskar Homolka, usein myös Oscar Homolka,(12. elokuuta 1898 Wien, Itävalta-Unkari – 27. tammikuuta 1978 Sussex, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalais-brittiläinen näyttelijä, joka loi näyttelijänuran Saksassa, Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Homolkan parhaimpia roolisuorituksia oli sabotööri Verloc Alfred Hitchcockin "Sabotaasissa".
Homolka oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Muistojeni äiti" (1948).
Elämä.
Homolkan synnyinvuodeksi on vuoden 1898 lisäksi esitetty vuosia 1901 ja 1903. Hän opiskeli draamaa Wienissä ja palveli ensimmäisen maailmansodan aikana Itävallan armeijassa.
Oskar Homolka oli naimisissa neljä kertaa:
Homolka kuoli keuhkokuumeeseen.
Ura.
Homolka aloitti näyttelijänuransa Wienin teattereissa ennen kuin siirtyi Saksaan 1918. Saksassa hän kuului 10 vuotta Max Reinhardtin näyttelijäseurueeseen. Elokuvauransa Homolka aloitti 1926 elokuvassa "Die Abenteuer eines Zehnmarkscheins". Hitlerin noustua valtaan Homolka siirtyi 1933 Pariisin kautta Lontooseen. Kolme vuotta myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin.
Homolka näytteli Yhdysvalloissa 14 vuotta pääasiassa eurooppalaisia lurjuksia, joiden rooleihin hänen vahva aksenttinsa ja tuuheat kulmakarvansa amerikkalaisten mielestä sopivat hyvin. Hänen yksi harvoja komediarooleja oli Howard Hawksin elokuvassa "Jään tänne yöksi" (1941). 
1950-luvun alusta alkaen Homolka alkoi näytellä myös Yhdysvaltojen ulkopuolella, kunnes lopulta 1960-luvun puolivälissä asettui Englantiin. Englannissa hän erikoistui jälleen ulkomaalaisten konnien rooleihin.
Kshatriyat

Kshatriya () on yksi neljästä hindulaisuuden varnasta eli pääkastista. Kasti on pääkasteista toiseksi ylin, sen muodostavat sotilaat ja aateliset. Kshatriyat suojelevat yhteiskuntaa ja pitävät järjestystä yllä.
Emanuelintyyli

Emanuelintyyli eli manoeltyyli on portugalilainen rakennus- ja koristetyyli, jossa on aineksia gotiikasta ja renessanssista. Tyylin edustajia olivat esimerkiksi Diogo ja Francisco de Arruda. Tyyli on nimetty vuosina 1495–1521 hallinneen Portugalin kuningas Emanuel I:n mukaan. Hänestä käytetään myös nimimuotoa Manuel Onnekas. Emanuelintyylin espanjalainen vastine on platereskityyli.
Juuso Honka

Juuso Honka (s. 11. maaliskuuta 1990 Turku) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Isokokoisen Hongan vahvuuksiin kuuluivat ulottuvuus, kaksinkamppailut, röyhkeys ja energisyys. Hänen heikkouksiinsa kuuluivat pelinlukutaito, ajoittainen kiekon liikahautominen ja kiekonkatsominen pelin sijasta.
Ura.
Seuraura.
Laitahyökkääjänä pelaava Honka on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2007. Honka siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhoon kaudeksi 2007–2008 ja voitti myös siellä B-nuorten hopeaa keväällä 2008. Kausina 2008–2009 ja 2009–2010 Honka pelasi yhteensä viisi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehopistein 1+1=2.
Honka teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2010–2011 avauskierroksella 16. syyskuuta 2010 vieraissa kasvattajaseuraansa TPS:ää vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.42 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 17. syyskuuta 2010 Honka teki SM-liigauransa ensimmäisen maalin kotiavauksessa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänet palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kahden tähden tähtipelaajana. Yhteensä Honka pelasi kauden aikana SM-liigassa 28 runkosarjaottelua tehden neljä maalia sekä kaksi playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Hän kuului HPK:n kauden suurimpiin yllättäjiin ja oli kevään 2011 pudotuspeleissä joukkueen parhaita hyökkääjiä. Hän pelasi myös kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa.
Helmikuussa 2011 Honka teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HPK:n kanssa. Hän pelasi kaudella 2011–2012 kuitenkin vain kuusi ottelua loukkaantumisten takia ja ne pilasivat Hongalta myös koko kauden 2012–2013. Kauden 2013–2014 kynnyksellä hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella sarjatasoa alemmas TuToon.
Maajoukkueura.
Honka on pelannut viisi nuorten ja 11 poikien maaottelua.
Tommi Virtanen (jääkiekkoilija)

Tommi Virtanen (s. 4. maaliskuuta 1989 Turku) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi yhden ottelun SM-liigassa Turun Palloseuran joukkueessa sekä useita kausia Mestiksessä varsinkin TuTo Hockeyn joukkueessa. Uransa lopulla hän pelasi kauden 2014–2015 Itävallassa Lustenaun ja kauden 2015–2016 Ranskassa Lyonin joukkueessa.
Tilastoviranomainen

Tilastoviranomainen on valtion virasto, joka huolehtii yhteiskuntaoloja kuvaavien tilastojen laatimisesta kansalaisten ja yhteisöjen käyttöön. Tällaisen viranomaisen tehtävänä on varmistaa tilastotiedon saanti yhteiskunnan päätöksenteon ja suunnittelun pohjaksi sekä toteuttaa kansainväliseen tilastoyhteistyöhön liittyvät velvoitteet, kuten esimerkiksi Euroopan unionin tilastoviranomaisen Eurostatin asettamat vaatimukset. 
Tilastoviranomaiset Suomessa.
Suomessa tilastolaissa määritellään neljä tilastoviranomaista. Niillä on oikeus kerätä tietoja tilastotarkoituksiin laissa säädetyn tiedonantovelvollisuuden perusteella.
Tilastokeskus määritellään laissa "valtion tilastotoimen yleisviranomaiseksi", jonka tehtävänä on johtaa ja kehittää valtion tilastotointa. Tilastokeskus laatii noin kolme neljäsosaa virallisista tilastoista.
Tilastoja laativat myös muut viranomaiset, joita ovat:
Valtion budjettitalouden ulkopuolisia virallisten tilastojen tuottajia ovat lisäksi:
Lisäksi Suomen Pankki on osana Euroopan keskuspankkijärjestelmää tilastoviranomainen, mutta Suomen valtion tilastotoimessa sillä ei ole tilastoviranomaisasemaa.
Marja Björk

Marja Björk (s. 1958 Lieksa) on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan Björk on oikeustieteen kandidaatti. Vuonna 2016 Björk palkittiin Lieksan taidepalkinnolla. 
Björkin romaanien aiheina ovat olleet lapsen hyväksikäyttö ("Posliini", 2008), keski-ikäisten parisuhteen kuvaus ("Puuma", 2010) ja suuren muuton aikana tehdaspaikkakunnalla kasvaneen tytön tarina ("Prole", 2012).
Björkin neljäs romaani "Poika" oli vuoden 2013 Finlandia Junior -palkintoehdokas. Se palkittiin vuoden 2014 Nuori Aleksis -palkinnolla. Teos perustuu Björkin transsukupuolisen lapsen kokemuksiin. Syksyllä 2014 ilmestyi Björkin viides romaani "Mustalaisäidin kehtolaulu", joka kuvaa romaninaisten elämää. Björkin kuudes romaani "Lainaa vain" on kertomus 1990-luvun alun Lama-Suomesta.
Lieksasta kotoisin oleva Björk on asunut pääkaupunkiseudulla vuodesta 1993 ja Helsingin Kalliossa vuodesta 2000. Hän kirjoittaa kakkoskodissaan Lieksan Jongunjoella. Björk on naimisissa ja hänellä on kaksi aikuista lasta.
Nashvillen taistelu

Nashvillen taistelu oli Yhdysvaltain sisällissotaan kuulunut taistelu. Se käytiin 15. – 16. joulukuuta 1864 etelävaltioiden ja pohjoisvaltioiden joukkojen välillä. Pohjoisvaltioiden joukkoja komensi kenraali George H. Thomas ja etelävaltioiden kenraali John Bell Hood. Pohjoisvaltiot voittivat taistelun.
Taustaa.
Kenraali William Tecumseh Sherman oli hyökännyt keväällä 1864 Tennesseestä Atlantaa kohti. Hän valtasi kaupungin syyskuussa. Sherman ei kuitenkaan pystynyt tuhoamaan alueella operoinutta etelävaltioiden armeijaa, jota johti Hood. Shermanin yhteydet tukialueelle pohjoiseen olivat pitkät ja niiden suojaaminen vaati paljon joukkoja. Shermanin tilanne muuttui huonommaksi, kun Hood päätti hylätä kaikki logistiset käsitykset, luikahti Shermanin selustaan ja lähti etenemään luoteeseen kohti Chattanoogaa. Jonkun aikaa Sherman seurasi Hoodia pohjoiseen, mutta lopulta hän irrotti joukoistaan Cumberlandin armeijan Hoodin seuraamiseksi. Cumberlandin armeijaan kuului 62 000 miestä ja sitä komensi kenraali Thomas.
Hoodin tavoitteena oli saada koko Shermanin armeija seuraamaan, joten hän ei onnistunut tavoitteessaan. Sen sijaan Sherman sai edetä vapaasti Atlantasta kaakkoon, kun Hood oli hylännyt tärkeimmän sotanäyttämön. Tilanteessa siis vastakkain olleet armeijat liikkuivat vastakkaisiin suuntiin: Hood luoteeseen ja Sherman kaakkoon.
Taistelu.
Thomas keskitti päävoimansa Nashvilleen. Hood oli ryhmittynyt kaupungin eteläpuolelle. Nashvillen taistelu alkoi 15. joulukuuta noin kello 10 aamulla, kun pohjoisvaltioiden joukot hyökkäsivät Hoodin vasenta siipeä vastaan. Myöhemmin iltapäivällä Hoodin keskusta joutui vetäytymään taaksepäin sitä vastaan suunnatun hyökkäyksen tieltä. Pohjoisvaltioiden joukot kiersivät Hoodin vasemman sivustan taakse 16. joulukuuta puoleen päivään mennessä. Iltaan mennessä Hoodin vasen siipi lyötiin taistelussa ja hän joutui vetäytymään taistelukentältä.
Käytännössä Thomas tuhosi taistelussa Hoodin huonosti huolletun armeijan.
Seuraukset.
Hoodin armeijan tuhoaminen varmisti Georgiassa operoineen Shermanin armeijan yhteydet luoteeseen ja Sherman saattoi edetä Georgiasta vapaasti kohti pohjoista.
Robin Bergman

Robin Bergman (s. 12. heinäkuuta 1988 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 tanskalaiseen Frederikshavn White Hawksiin. Laitahyökkääjän vahvuuksia ovat hyvä peliäly ja laukaus.
Ura.
Bergman on Hammarby IF:n kasvatti. Hän oli kaudella 2004–2005 J18 Elitin piste- ja maalipörssin toinen tehoilla 28+19=47 edellään vain Bergmanin joukkuetoveri Calle Ridderwall. Bergman siirtyi kaudeksi 2006–2007 Pohjois-Amerikkaan ja USHL:ään 18-vuotiaana. Hän teki Cedar Rapids Roughridersin riveissä tehot 26+17=43, joilla Bergman oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Jacob Cepisin jälkeen. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa.
Kauden 2007–2008 Bergman aloitti Notre Damen yliopistojoukkueessa, mutta hän palasi kesken kauden Cedar Rapidsiin, jossa Bergman pelasi vielä seuraavankin kauden 2008–2009 toimien Roughridersin kapteenina. Heinäkuussa 2009 hän teki try-out -sopimuksen Mestis-joukkue Vaasan Sportin kanssa. Bergman sai neljän harjoitusottelun jälkeen loppukauden 2009–2010 kattavan sopimuksen elokuussa 2010. Hän teki Mestiksen runkosarjassa tehot 20+8=28, joilla Bergman oli Sportin kolmanneksi paras maalintekijä, neljänneksi paras pistemies sekä sarjan maalipörssin kahdeksas Jokipoikien Tobias Salmelaisen ja LeKin Antti Höllin kanssa.
Toukokuussa 2010 Bergman teki try-out -sopimuksen TPS:n kanssa. Syyskuun alussa sitä jatkettiin syyskuun loppuun kestäväksi. Bergman pelasi kauden 2010–2011 avausottelussa TPS:n ykkösketjussa Mario Valery-Trabuccon ja Sami Venäläisen rinnalla. Hän sai kevääseen 2011 ulottuvan jatkosopimuksen lokakuussa 2010.
Bergmanin peliaika heikosti menestyneessä TPS:ssä jäi melko vähäiseksi, joten hän palasi lokakuun 2010 puolessavälissä joulutaukoon asti kestävällä lainasopimuksella Sportiin. Bergman pelasi kuitenkin ennen joulutaukoa kolmen ottelun lainasopimuksella myös TuTossa. Hän pelasi TPS:ssä lopulta vain 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja hänet lainattiin siirtorajan kynnyksellä tammikuussa 2011 loppukaudeksi Vaasan Sportiin.
Bergman teki tanskalaisen Aalborgin kanssa koesopimuksen ennen kauden 2011–2012 alkua. Syyskuussa hän sai vuoden sopimuksen. Bergman pelasi kauden Aalborgissa ja siirtyi sen jälkeen toiseen tanskalaisseuraan, Frederikshavn White Hawksiin.
Uudenkaupungin vanha kirkko

Uudenkaupungin vanha kirkko (ruots. "Nystads gamla kyrka") on Uudessakaupungissa sijaitseva kirkko, joka on rakennettu vuosina 1623–1629. Se on muodoltaan pitkäkirkko, siinä oli alun perin muutama pieni ikkuna, maalattia eikä välikattoa. 
Kirkkoa on varusteltu vähitellen, vuonna 1643 suurennettiin ikkunoita ja tehtiin välikatto. Hankintoihin kuului kaksi kirkonkelloa. Kirkossa olleille haudoille vaadittiin kalkkikivilaattoja tasaisen lattian saamiseksi. Kirkon toisesta päädystä tuli vuonna 1713 venäläisten viljavarasto, toista päätä käytettiin kirkkona. Uusi kolmiosainen välikatto rakennettiin vuonna 1735 ja sisustusta yhtenäistettiin ja kohennettiin. Kirkkoon hankittiin kyntteliköt ja se maalattiin sisältä.
Sakasti on rakennettu vuonna 1752 ja kellotapuli vuonna 1775. Kellotapulia käytettiin palontähystystornina vuoteen 1935 asti, ja sodan aikana sieltä käsin tehtiin ilmavalvontaa.
Koska kirkko ei ole koskaan palanut ja arvoesineetkin olivat kaupungin porvarien ja papiston mukana Ruotsissa Suuren Pohjan sodan aikana, kirkon esineistö on poikkeuksellisen hyvin säilynyttä, suurin osa on 1600-luvulta. Myös kirkko on hyvin säilynyt 1600-luvun kirkoksi, jossa on 1700-luvun puusisustus.
Kun Uudenkaupungin uusi kirkko valmistui vuonna 1863, vanhasta vaille käyttöä jääneestä kirkosta tehtiin museo, ensin sakaristosta vuonna 1895 ja koko kirkosta vuonna 1904. Museo siirrettiin kirkosta pois omaan rakennukseen vuonna 1968, jonka jälkeen vanha kirkko restauroitiin vuosina 1970–1976. Kirkko vihittiin uudelleen käyttöön vuonna 1976, vihkijänä oli uusikaupunkilaissyntyinen silloinen arkkipiispa Martti Simojoki. Vanhassa kirkossa toimitetaan kaikki kesäjan kirkolliset toimitukset.
Kirkon vierellä on vanha hautausmaa, jolla oleva sankarihautausmaan muistomerkki on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen pronssiveistos vuodelta 1952. Muutoin hautausmaalle ei ole haudattu vuoden 1848 jälkeen.
Vanha kirkko sijaitsee Uudenkaupungin puutalokorttelialueella, jonka Museovirasto on määritellyt yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Maalivahti (jääkiekko)

Maalivahti on yksi jääkiekon pelipaikoista. Maalivahti yrittää pääasiassa estää maalien syntymistä omaan päätyyn. Maalivahti saa koskea kiekkoon miten tahansa ja hänen tavoitteenaan on suojata maalia.
Varusteet.
Jääkiekkomaalivahdin varustus poikkeaa kenttäpelaajan varusteista siten, että toisessa kädessään maalivahdilla on levyhansikas eli niin sanottu kilpi ja toisessa räpylä, jolla pyritään saamaan kiekko kiinni; maila on kilpikädessä. Polvisuojat, ”patjat”, ovat torjuntatehon lisäämiseksi leveät. Lisäksi jääkiekkomaalivahti käyttää rintapanssaria, jossa on myös olkapääsuojat, alapäänsuojaa, kaulasuojaa ja kypärää, jossa on maski. Kaikilla maalivahdin varusteilla on parempi suojaavuus kuin kenttäpelaajien vastaavilla. Maila on malliltaan kenttäpelaajan mailaa leveämpi. Sitä käytetään sekä torjumiseen että pelin avaamiseen. Lisäksi maalivahdin luistimet ja housut eroavat kenttäpelaajien vastaavista. Maalivahdin luistimet ovat leveämmät ja matalammat; lisäksi niiden terät ovat pidemmät kuin kenttäpelaajilla. Myös maalivahdin housut ovat leveämmät kuin kenttäpelaajien. Jääkiekossa maalivahdin peliasu on saman värinen kuin kenttäpelaajilla, toisin kuin esimerkiksi jalka- tai käsipallossa.
Maalivahtien pelityylejä.
Perhostyylissä seisotaan asennossa, josta on nopea pudottautua polvilleen. Perhostyylissä pyritään peittämään matalalle suuntautuvat laukaukset patjoilla sekä muu osa maalista käsillä ja vartalolla. Koska perhostyylin käyttäjät pyrkivät tekemään torjunnat sijoittumalla hyvin, itse torjunta tehdään usein passiivisesti, antaen kiekon osua suojavarusteisiin. Tarpeen vaatiessa laukaus peitetään kilpeä tai räpylää käyttäen. Tekniikasta johtuen perhostyylillä pelaavat maalivahdit joutuvat aika ajoin turvautumaan koviin venytyksiin.
Juho Peltomaa

Juho ”Jufo” Peltomaa (s. 1971 Hyvinkää) on suomalainen rapmusiikkia esittävä laulaja. Peltomaa on mukana Raptori-yhtyeessä, jossa hän esiintyy taiteilijanimellä JuFo III. Hän on vaikuttanut myös yhtyeessä Allekirjoittanut. 
Peltomaa on yksi tekoälyä ja robotiikkaa kehittelevän ZenRobotics-yhtiön (alun perin Zendroid) perustajista. Aikaisemmin hän on työskennellyt markkinointijohtajana kännyköiden grafiikkajärjestelmiä suunnitelleessa Hybrid Graphicsissa. Hän on mukana Immersal-nimisessä yhtiössä, joka kehittää suuriin tiloihin tuotua lisättyä todellisuutta. Peltomaa oli RKP:n ehdokas Helsingin vaalipiiristä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi.
Jufo Peltomaa on elokuvantekijä Hannu Peltomaan poika.
Östersundomin kirkko

Östersundomin eli Itäsalmen kirkko (ruots. "Östersundoms kyrka") on Helsingissä sijaitseva kirkko, joka ennen vuotta 2009 kuului Sipooseen. Kirkko on nykyisen Helsingin vanhin. 
Östersundomin kirkko siirtyi vuoden 2009 alusta Sipoon suomalaiselta ja ruotsalaiselta seurakunnalta Helsingin Mikaelin seurakunnalle ja Matteus församlingille Sipoon lounaisosien liittyessä osaksi Helsinkiä.
Kappelin historiaa.
Alun perin Östersundomiin rakennettiin rukoushuone saariston asujaimiston tarpeisiin 1600-luvun jälkipuolella, mutta tarkka rakentamisajankohta ei ole tiedossa. Aiempina vuosisatoina kappelin luo päästiin vesitse. Östersundomin rukoushuonetta kutsuttiin 1690-luvulta alkaen Östersundomin kappeliksi, vaikka Östersundom ei virallisesti ollutkaan saanut kappeliseurakunnan asemaa. Kappeliseurakuntaan kuuluivat 1600-luvun lopulla Sipoosta Itäsalmi, Granö, Talosaari, Gumböle ja Kärr sekä Helsingin pitäjästä hallinnollisesti Sipooseen kuuluneet Puotila, Vuosaari, Mellunkylä, Länsisalmi, Westerkullan kartano, Hakunila ja Sotunki.
Kappeli kärsi isonvihan aikana erittäin pahoja vaurioita, ja pikkuvihan jälkeen 1700-luvun puolivälissä se oli niin huonossa kunnossa, että se täytyi purkaa.
Kirkkorakennus.
Uuden kappelin rakentaminen entiselle paikalleen alkoi vuonna 1753 ja rakennustyö valmistui seuraavana vuonna. Puinen rakennus on tornillinen, matalaseinäinen, korkeakattoinen, päädyistään särmätty ja aumattu pitkäkirkko. Sisäkatteena on särmikäs puuholvaus. Kirkkorakennukseen liittyy koillisnurkassa sakasti ja länsipäädyssä eteinen, jonka päällä on korkeahuippuinen torni. Sen kellot ovat vuosilta 1755 ja 1773. Kirkon pinta-ala on 200 neliötä, 6-äänikertaiset urut on valmistanut Urkurakentamo Veikko Virtanen vuonna 1968. Kirkon alttaritaulu "Jeesus tyynnyttää myrskyn" on vuodelta 1934 ja sen on maalannut Hjördis Nyberg. Votiivitaulu pohjoisseinällä kuvaa Kustaa II Aadolfia ja Kaarle XII:ta Kristuksen ristin juurella. Muu kirkossa oleva irtaimisto on saatu pääasiassa lahjoitusten kautta. Lehterikaiteen tussipiirrokset on tehnyt 1700-luvun jälkipuoliskolla Georg Christopher Killian. 
Kappeli korjattiin perusteellisesti vuonna 1895, jolloin se sai muun muassa uuden kellotapulin. Kappeli sai keskuslämmityksen vuonna 1912 ja sähkövalot asennettiin 1948. Vuonna 2003 kappelissa uusittiin sähköasennuksia ja se maalattiin sisältä. Samana vuonna kappelin nimi muuttui Östersundomin kirkoksi.
Vaikka kirkko hautausmaineen kuuluu nykyään Helsingin seurakuntayhtymälle, sipoolaiset voivat vuoteen 2040 saakka lunastaa hautausmaasta hautapaikan, ja sukuhautojen käyttöoikeus säilyy myös tämän jälkeen.
John Loder

John Loder (oik. John Muir Lowe ) oli brittiläis-yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten elokuvista "Kuningas Salomon kaivokset" (1937) ja "Sabotaasi" (1936).
Ura.
Loder aloitti elokuvauransa Saksassa 1926 ("Rouva ei halua lapsia"). Sieltä hän siirtyi Hollywoodiin, jossa hän esiintyi muun muassa Paramountin ensimmäisessä äänielokuvassa "The Doctor's Secret" (1929). 1930-luvulla hän palasi Britanniaan, jossa hänestä tuli suosittu elokuvatähti. Kun toinen maailmansota syttyi Loder palasi Yhdysvaltoihin, mutta hän sai pääosia vain B-elokuvissa ja pikkurooleja muissa elokuvissa. Hän esiintyi Broadwayllä ennen kuin palasi Britanniaan 1950-luvun alussa. Parin elokuvan jälkeen hän vetäytyi vaimonsa kanssa ranchilleen Argentiinaan. Hän teki vielä kaksi elokuvaa (1965 ja 1970).
Yksityiselämä.
Loder oli naimisissa neljä kertaa:
Diksyratsiini

Diksyratsiini (lääkeainenimi: "Esucos") on neurolepti eli antipsykoottinen lääke. Se kuuluu piperidiinisarjan fentiatsiineihin. Lääke on yhä edelleen käytössä ulkomailla, mutta sitä ei ole enää saanut Suomesta vuoden 2008 jälkeen. Lääkettä on valmistanut UCB Pharma, ja se on käyttöönotettu arviolta 1970-luvun puolessa välissä. Innovointi tapahtui Saksassa vuonna 1969. Lääkkeen pääasiallisin annostelutapa on ollut suun kautta otettava tabletti, jonka vaikuttavan aineen pitoisuus on joko 10 tai 25 mg.
Diksyratsiinia on käytetty ahdistuneisuuden, levottomuuden sekä tuskaisuuden lievitykseen sekä vieroitushoitona alkoholismiin. Se kohottaa masentunutta mielialaa ja auttaa unettomuuteen. Sitä käytetään myös leikkausoperaatioiden esilääkityksenä, joskus myös postoperatiivisen eli leikkauksen jälkeisen pahoinvoinnin ehkäisyyn. 
Lääkkeen vaikutus kohdistuu keskushermostoon eli neurosentraalisesti. Tabletit tulisi ottaa runsaan nesteen kera. Ateriointi on suositeltavaa samaan yhteyteen lääkkeenoton kanssa. Lääkettä ei pidä käyttää raskaana ollessa, taikka lasta imetettäessä. 
Sivuvaikutukset.
Diksyratsiinilla toteutetun lääkityksen alkuvaiheissa ilmenee usein väsymystä, mikä saattaa olla voimakastakin. Tarkkaavaisuus ja havaintokyky voivat alentua siten, että koneiden käytön hallinta heikentyy. Autolla ajamista lääkityksen alussa ei suositella, jotta selviäisi tarkemmin lääkkeen vaikutukset käyttäjään. Muita sivuoireita voivat olla: ummetus, lihasnykäykset (tic-liikkeet) ja ihottumat. Mahdollisesti myös muutokset sukupuolisissa kyvyissä taikka haluissa. Lääke vahvistaa muiden sedatiivien sekä alkoholin vaikutusta.
Vasta-aiheita.
Täydellistä erityistä vasta-aihetta ei ole, mutta raskaus, imetys ja koomatila sekä maksan sairaudet ja veritaudit ovat epilepsian ja parkinsonismin ohella relevantteja eli aiheellisia kontra-indikaatioita tämän lääkkeen käytölle.
Kohtalon luoti

Kohtalon luoti () on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraama, jonka on ohjannut Julien Temple. Elouvan pääosissa esiintyvät Mickey Rourke, Tupac Shakur, John Enos III, Ted Levine, Adrien Brody ja Donnie Wahlberg. Elokuva julkaistiin kuukausi sen jälkeen, kun Tupac Shakur murhattiin. Elokuva kuvattiin New Yorkissa.
Juoni.
"Kohtalon luoti" on tarina juutalaisesta Butch Steinistä, joka vapautuu vankilasta kahdeksan vuoden jälkeen. Pian Butch kuitenkin ajautuu taas rikoksiin. Hän aloittaa heroiinin kauppaamisen ja ajautuu vaikeuksiin.
Inhan rautatieasema

Inhan rautatieasema (, ratakm 341,4) on Ähtärissä Hankaveden rannalla sijaitseva rautatieasema. 
Tampereen–Haapamäen–Seinäjoen välisen päärataosuuden valmistuttua vuonna 29.9.1883 tuli tarpeelliseksi perustaa Hankaveden ja Väliveden kannakselle Ähtäriin pysähdyspaikka, joka oli alkuperäiseltä nimeltään Etserin pysäkki. Vuonna 1970, kun Parkanon oikorata valmistui, asema alkoi menettää merkitystään. Vuonna 1972 Inha muutettiin miehittämättömäksi. Lopulta 1990 henkilöliikenne lopetettiin. Tavaraliikenne asemalle on myös loppunut.
Etserin pysäkin ensimmäinen asemarakennus valmistui niin ikään vuonna 1883, mutta se tuhoutui tulipalossa vuonna 1889. Uusi asemarakennus rakennettiin 1891 Oulun radan tyyppipiirustusten mukaisesti ja samassa yhteydessä Etserin nimi muutettiin Inhaksi. Asemarakennusta laajennettiin vuonna 1905. Asemarakennus on nykyään asuinkäytössä.
Reading Royals

Reading Royals on yhdysvaltalainen jääkiekkojoukkue, joka on kotoisin Readingista. Joukkue pelaa ECHL-liigaa. Joukkue on NHL-joukkue Philadelphia Flyersin sekä AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsin farmijoukkue. Suomalaisista Tommi Degerman, Mikko Sivonen, Mikko Viitanen ja Jussi Rynnäs ovat edustanut seuraa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"(Tilanne 16. marraskuuta 2025)"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
The Boy Bands Have Won

The Boy Bands Have Won, and All the Copyists and the Tribute Bands and the TV Talent Show Producers Have Won, If We Allow Our Culture to Be Shaped by Mimicry, Whether from Lack of Ideas or From Exaggerated Respect. You Should Never Try to Freeze Culture. What You Can Do Is Recycle That Culture. Take Your Older Brother's Hand-Me-Down Jacket and Re-Style It, Re-Fashion It to the Point Where It Becomes Your Own. But Don't Just Regurgitate Creative History, or Hold Art and Music and Literature as Fixed, Untouchable and Kept Under Glass. The People Who Try to 'Guard' Any Particular Form of Music Are, Like the Copyists and Manufactured Bands, Doing It the Worst Disservice, Because the Only Thing That You Can Do to Music That Will Damage It Is Not Change It, Not Make It Your Own. Because Then It Dies, Then It's Over, Then It's Done, and the Boy Bands Have Won, yleisesti lyhennetty muotoon The Boy Bands Have Won, on Chumbawamban vuonna 2008 julkaisema albumi. Albumi jatkaa yhtyeen aiempaa yhteiskuntatietoista linjaa, ja kappaleiden aiheina esiintyvät muun muassa Philip Larkin, itsemurhapommittajat ja sosiaalisen median Internet-sivustot. Levyllä esiintyy Chumbawamba-yhtyeen lisäksi useita muita artisteja kuten Oysterband.
Albumin koko nimessä on 865 merkkiä ja se on elokuuhun 2009 mennessä historian pisin musiikkialbumin nimi.
Tommi Antikainen

Tommi Antikainen (s. 28. maaliskuuta 1976 Hyvinkää) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Antikainen edusti Kuopion Palloseuraa vuosina 1993–2001. Kaudeksi 1994 KuPS nousi Veikkausliigaan ja hän pelasi kaudella 11 ottelussa. KuPS nousi uudestaan Veikkausliigaan kaudelle 2001, mutta Antikainen oli koko kauden loukkaantuneena. Ennen lopettamistaan hän pelasi kauden 2003 Sexypöxyissä.
Edoardo Piscopo

Edoardo Piscopo (s. 4. helmikuuta 1988 Rooma) on italialainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula BMW, Formula Renault, Formula 3 ja Formula 2 -sarjoissa vuosina 2005-2009. Vuosina 2007-2009 hän kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa. Vuonna 2008 hän sijoittui toiseksi Italian F3-sarjassa seitsemällä voitollaan. Piscopo sai palkinnoksi testata Ferrarin F1-autoa yhdessä Mirko Bortolottin kanssa. 
Vuonna 2009 Piscopo kilpaili F2-sarjassa sijoittuen sarjassa kahdenneksitoista 19 pisteellä. Samana vuonna hän kilpaili Aasian GP2-sarjassa ja saavutti kolme pistettä. Vuonna 2010 Piscopo kilpaili Auto GP -sarjassa, jossa hän sijoittui toiseksi. Samana vuonna hän debytoi GP2-sarjassa Trident-tallissa, Italian osakilpailussa jossa hän korvasi Johnny Cecotton. Hän nousi kilpailun viimeisestä lähtöruudusta turva-autojen ja keskeytysten avittamana kilpailun kärkeen ja sijoittui lopulta seitsemänneksi. Sprinttikilpailussa hän starttasi toisesta lähtöruudusta mutta joutui keskeyttämään kolarin seurauksena.
Yhteinen julistus vanhurskauttamisopista

Yhteinen julistus vanhurskauttamisopista on luterilaisten kirkkojen ja Roomalaiskatolisen kirkon yhteinen julkilausuma vanhurskauttamisesta eli syntien anteeksiantamisesta ja kadotuksesta vapauttamisesta. Julkailausuma allekirjoitettiin 31.10.1999 Augsburgissa. Julistuksen taustana ovat ne tuomiot harhaoppisiksi, jotka annettiin 1500-luvulla Trenton kirkolliskokouksessa ja luterilaisissa tunnustuskirjoissa. Kiistan aiheena oli, miten vanhurskaus Jumalan edessä on ihmisen saavutettavissa tai miten ihminen voi sen saada. Kiistaan liittyen kirkot julistivat toisensa aikoinaan pannaan. Nämä pannaanjulistukset katsotaan julistuksessa vanhentuneiksi. Niitä ei varsinaisesti peruta, vaan todetaan että ne eivät "osu maaliin", toisin sanoen eivät koske kirkkojen oppeja sellaisina kuin ne nykyään yhteisesti ymmärretään.
Julistuksen mukaan luterilaisten ja katolilaisten välillä vallitsee nykyään yksimielisyys vanhurskauttamisopin "perustotuuksista". Yhteisesti todetaan myös vanhurskauttamisopin olevan "luovuttamaton kriteeri, joka aina suuntaa kirkon kaiken opetuksen ja toiminnan Kristukseen". Julistuksessa kuitenkin tuodaan esille myös opillisia eroja ja korostetaan, ettei se tee tyhjentävästi selkoa luterilaisesta ja roomalaiskatolisesta vanhurskauttamisopista. Lähtökohtana on, että on monta tapaa ymmärtää vanhurskauttaminen ja siitä on monenlaisia oppeja, mutta allekirjoittaneet tahot voivat yhdessä kuvata, millä tavalla oppi vanhurskauttamisesta voidaan ymmärtää.
Yhteinen julistus vanhurskauttamisesta on herättänyt myös paljon arvostelua, eivätkä kaikki luterilaiset kirkot tai kirkkojen sisäiset toimijat edelleenkään hyväksy sitä. Silti julistus on ekumenian suurimpia saavutuksia, ja sillä on suuri käytännöllinen merkitys kirkkojen välisen yhteistyön kannalta. Julistuksesta huolimatta kirkkojen välillä on kuitenkin edelleen merkittäviä opillisia eroja.
Vuodesta 2004 lähtien on työstetty laajempaa lausumaa vanhurskauttamisen raamatullisista perusteista. Vuonna 2006 Metodistien maailmanneuvosto liittyi julistuksen allekirjoittajiin Soulissa, Etelä-Koreassa.
Vuoden 1954 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 1954 Atlantin hurrikaanikausi alkoi virallisesti 15. kesäkuuta 1954 ja päättyi 15. marraskuuta, mutta tosiasiallisesti kausi jatkui seuraavan vuoden alkuun, koska joulukuussa muodostunut hurrikaani Alice haihtui vasta tällöin.
Tällä kaudella kaikki hurrikaanit liikkuivat pitkän matkan pohjois–eteläsuunnassa. Yksikään myrsky ei iskenyt Floridaan tai Meksikonlahden itäosaan, sen sijaan pohjoisempana havaittiin tavanomaista enemmän aktiivisuutta. Hurrikaanit Alice, Carol, Edna, Florence ja Hazel surmasivat yhteensä yli 300 Pohjois-Amerikan mantereen asukasta. 
Myrskyt.
Florence.
"Florence" muodostui 11. syyskuuta Campenchenlahdella, mistä se liikkui länteen. Se haihtui seuraavana päivänä aiheutettuaan viisi kuolonuhria ja 1,5 miljoonan dollarin vahingot banaaniviljelmille.
Hurrikaani kahdeksan.
Keski-Atlantilla muodostui 25. syyskuuta trooppinen matalapaine, joka kehittyi hurrikaaniksi 2. lokakuuta.
Numeroimaton trooppinen matalapaine.
Syys- ja lokakuun vaihteessa Meksikonlahdella muodostui trooppinen matalapaine, joka osui maihin Yhdysvaltain ja Meksikon rajalla 3. lokakuuta. Se haihtui 7. lokakuuta.
Trooppinen myrsky 10.
16. marraskuuta muodostui trooppinen matalapaine Pienistä-Antilleista koilliseen. Länteen liikkunut myrsky haihtui 21. marraskuuta.
Alice (joulukuu).
Kauden 12. myrsky ja kahdeksas hurrikaani "Alice" muodostui 30. joulukuuta Keski-Atlantilla ja haihtui 6. tammikuuta. Se on ainoa tunnettu Atlantin hurrikaani, joka on selvinnyt seuraavaan vuoteen. Sint Eustatius, Saint Kitts, Saba ja Anguilla raportoivat vahingoista, jotka nousivat yhteensä 623 000 dollariin.
S/S Rotterdam

S/S Rotterdam on vuonna 1958 valmistunut höyrylaiva. Tämä valtamerihöyry kynti meriä vuosituhannen vaihteeseen saakka.
Laivahotelli.
Laiva muutettiin kelluvaksi hotelliksi Saksan ja Puolan telakoilla, ja tuotiin sen jälkeen kotisatamaansa Rotterdamiin, Katendrechtin kaupunginosaan. Sen toivottiin virkistävän tätä hieman epämääräistä aluetta. Sinne onkin tullut laivahotellin vanavedessä uusia kauppoja ja ravintoloita. Aluksessa on 257 hotellihuonetta, museo, pari ravintolaa ja teatteri.