tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tilemsi (Timbuktun alue)

Tilemsi on maalaiskunta Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Sen keskuspaikka Kel Malha sijaitsee noin 140 kilometriä Goundamista länteen. Kunnassa on 7 300 asukasta (vuonna 2009)
Tilemsin kunnan pinta-ala on toistaiseksi määrittelemätön. Se rajoittuu pohjoisessa Raz-El-Man, idässä Gargandon ja etelässä Alzounoubin kuntiin sekä lännessä Mauritaniaan.
Kuntaan kuuluu 21 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja ja arabeja.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan Mauritaniaan suuntautuvaa kaupankäyntiä, pienimuotoista maanviljelyä sekä käsityöammatteja. Osa väestöstä käy muualla ansiotöissä.
Tin Aïcha

Tin Aïcha on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee kuivuneen Faguibinejärven pohjoispuolella noin 55 kilometriä Goundamista luoteeseen. Kunnassa on 6 300 asukasta (vuonna 2009)
Tin Aïchan kunnan pinta-ala on 18 950 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Timbuktun piirin Salamin ja Goundamin piirin Issabéryn, etelässä M’Bounan ja Adarmalanen sekä lännessä Raz-El-Man kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 9 kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, belloja ja fulbeja.
Seudulla aikaisemmin harjoitetusta maanviljelystä on kuivuuden takia jouduttu lähes kokonaan luopumaan. Osa väestöstä harjoittaa pienimuotoista karjanhoitoa tai kaupankäyntiä. Nuoret hakeutuvat muualle ansiotöihin.
Rakennustietosäätiö RTS

Rakennustietosäätiö RTS on suomalainen rakennusalan tietopalveluja tuottaja. Sen historia juontaa vuoteen 1942 mutta säätiönä se aloitti vuonna 1972. Säätiön edustajistossa vaikuttaa yli 50 suomalaista rakennusalan järjestöä ja muuta yhteisöä. Säätiö tuottaa ja hankkii rakennusalan tietoa ja levittää sitä. Se laatii tutkimusohjelmia ja rakennusohjeita, järjestää koulutustilaisuuksia, ylläpitää neuvontaa, harjoittaa tutkimus- ja tuotekehitystoimintaa sekä kansainvälistä ja kotimaista yhteistyötä. Rakennustietosäätiö RTS myöntää rakennusmateriaaleille ja ilmanvaihtotuotteille M1-päästöluokitusta. Säätiö tukee myös toimialansa tiedettä ja taidetta.
Historia.
Suomen arkkitehtiliitto perusti vuonna 1941 "jälleenrakennustoimikunnan", jonka tehtävänä oli organisoida jälleenrakennustyötä ja rakennusalan standardisointia. Syynä toimikunnan perustamiselle oli huoli talvisodan jälkeisestä jälleenrakentamisen laadusta, sillä esimerkiksi Ruotsin lahjatalojen pystyttämisessä oli ollut ongelmia rajaseuduilla. Arkkitehtiliitto halusi ammattitaitoisten arkkitehtien ottavan vastuun jälleenrakentamisen suunnittelutehtävistä. Perustettuun toimikuntaan kuuluivat puheenjohtajana Otto-Iivari Meurman, Alvar Aalto, Aulis Blomstedt, Aarne Ervi, Yrjö Lindegren ja Viljo Revell.
Tammikuussa 1942 toimikunnan alle perustettiin "Jälleenrakennustoimisto", jonka tavoitteena oli estää väliaikaisiksi tarkoitettujen parakkien rakentaminen ja säilyttää rakentaminen monimuotoisena standardisoinnista riippumatta. 
Vuonna 1947 Jälleenrakennustoimiston nimi muutettiin "SAFA:n Standardisoimislaitokseksi". Vuonna 1972 perustettiin "Rakennustietosäätiö".
RTS-konserni.
Rakennustietosäätiö on osa RTS-konsernia ja sen omistajaorganisaatio. Säätiö vastaa RTS-konsernin johtamisesta, strategisesta suunnittelusta, toimikuntalaitoksesta sekä sidosryhmäyhteistyöstä. 
Rakennustietosäätiön omistama Rakennustieto Oy julkaisee rakennusalan tietokortistoja, kirjoja ja lehtiä, muun muassa KH-kortistoa ja RT-kortistoa. Konserniin kuluu myös Rakennustietomalli Oy ja ET InfoKeskuse AS.  
Stipendit, palkinnot ja ansiomerkit.
Säätiön hallitus jakaa vuosittain huomionosoituksia tunnustuksena työstä hyvän rakennustavan edistämiseksi tai kehittämiseksi.
Pietilä-palkinto myönnetään joka toinen vuosi tunnustuksena nuorelle arkkitehdille, joka on tehnyt merkittävää työtä arkkitehtuurin uudistamiseksi.
Rakennustietosäätiön kultainen ansiomerkki myönnetään erityisistä syistä säätiön toimintaan huomattavalla tavalla vaikuttaneille henkilöille.
Rakeva-palkinto myönnetään joka toinen vuosi henkilölle, ryhmälle, yritykselle tai järjestölle, joka on rakennusalalla edistänyt uusien toimintatapojen tai menetelmien soveltamista suunnittelussa tai rakentamisesta.
Rakennustiedon ga-palkinto myönnetään joka toinen vuosi. Palkinto jaetaan Gunnel Adlercreutzin rahastosta henkilölle tai henkilöille, jotka ennakkoluulottomalla ja avoimella yhteistyöllään alan hyväksi ovat edistäneet hyvää kaavoitus-, rakennus- tai kiinteistönpitotapaa.
CIE

Kansainvälinen valaistuskomissio, paremmin tunnettu ranskankielisen alkuperäisnimen lyhenteestä CIE ("Commission Internationale de l´Eclairage"), on voittoa tavoittelematon, tieteellinen ja tekninen organisaatio, joka on vuosia työskennellyt valon, valaistuksen ja väritieteen parissa ja kehittänyt useita väreihin ja valaistukseen liittyviä standardeja. Tunnetuimpia CIE:n standardeja ovat useimmat väriavaruusmallit ja värieromittarit.
CIE perustettiin vuonna 1913 jatkamaan aiemman Commission Internationale de Photométrie toimintaa. CIE:n tavoitteina on mahdollistaa ja edistää kansainvälistä yhteistyötä väritieteeseen ja valaistukseen liittyvissä asioissa, luoda standardeja ja tehdä julkaisuja. Organisaatiolla on kansallisia jäsenkomiteoita 41 eri maassa, myös Suomessa.
Organisaatio.
CIE jakaantuu kahdeksaan osastoon, joista jokaisessa on valoon ja valaistukseen erikoistunut tekninen komitea.
Tonka

Tonka on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella noin 35 kilometriä Goundamista lounaaseen. Kunnassa on 53 400 asukasta (vuonna 2009).
Tonkan kunnan pinta-ala on 3 500 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Goundamin kaupunkiin, idässä Dirén piirin Tindirman, etelässä Niafunkén piirin Banikane Narhawan ja lännessä Soboundoun sekä luoteessa Goundamin piirin Gargandon kuntiin. Kunta kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen alueella sijaitsevat Fatin ja Horon järvet.
Kuntaan kuuluu 23 kylää. Sen asukkaat ovat etupäässä songhaita, fulbeja, tuaregeja ja bozoja.
Tonkan kautta kulkee Timbuktuun johtava maantie maantie 33. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Osa väestöstä hakeutuu ansiotöihin Malin kaupunkeihin ja naapurimaihin.
Hana Mergheni

Hana Mergheni (s. 4. toukokuuta 1989 Tunis) on tunisialainen judoka, joka on kolminkertainen judon Afrikan-mestari.
Ura.
Mergheni aloitti vuoden 2012 kisaamalla helmikuussa maailmancupissa Unkarissa. Hän eteni aina kahdeksan parhaan joukkoon, jossa hän hävisi Katarzyna Furmanekille. Mergheni osallistui myöhemmin huhtikuussa järjestettyihin Afrikan-mestaruuskisoihin hallitsevana Afrikan-mestarina. Kisat toimivat samalla karsintoina tuleviin Lontoon olympialaisiin. Mergheni eteni aina alle 78-kiloisten sarjassa loppuotteluun saakka, jossa hän voitti Audrey Koumban ipponilla. Olympialaisissa Mergheni kohtasi ensimmäisessä kamppailussaan Mayra Aguiarin, jolle hän hävisi jääden kisoissa kuudentoista parhaan joukkoon. Vuonna 2013 Mergheni voitti kolmannen Afrikan-mestaruutensa.
Kathleen Hersey

Kathleen Elizabeth Hersey (s. 21. helmikuuta 1990 Athens, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uimari.
Pekingin olympialaisissa 2008 Hersey sijoittui 200 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi. Vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoissa hän voitti neljä kultamitalia ja Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 yhden pronssimitalin.
Letku

Letku on pitkänomainen, poikkileikkaukseltaan tavallisimmin pyöreä, ontto, joustava esine, jota käytetään nesteiden tai kaasujen siirtämiseen paikasta toiseen. Samanlainen, mutta jäykkä esine on putki.
Letkuja valmistetaan eri käyttötarkoituksiin monenlaisista muoveista, useimmin PVC:stä, luonnonkumista, nitriilikumista (NBR) ja silikonista. Näihin materiaaleihin voidaan yhdistää kangasta ja teräsverkkoa. Usein letkun sisä- ja ulkopinta ovat eri materiaalia.
Vaativiin käyttökohteisiin letkut tehdään usein useiden materiaalien sekoituksista.
Seulaluu

Seulaluu () on pariton luu, joka muodostaa osan kallonpohjaa ja nenäontelon kattoa. Luussa oleva seulalevy on pienten reikien läpäisemä. Nenästä kulkeutuvat hajuhermosyyt menevät reikien kautta hajukäämeihin jotka ovat isoaivoissa. Seulaluu myös rajoittuu molempiin silmäkuoppiin.
Seulalokerot (), joita on useita ja jotka vaihtelevat kooltaan, sijaitsevat seulalevyn sisällä.
Franz-Peter Tebartz-van Elst

Franz-Peter Tebartz-van Elst (s. 20. marraskuuta 1959 Kevelaer-Twistringen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 26. toukokuuta 1985 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 14. marraskuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Reinhard Lettmann, jota avustivat Werner Thissen ja Alfons Demming.
Tebartz-van Elst sai 28. marraskuuta 2007 nimityksen Limburgin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 20. tammikuuta 2008.
Tebartz-van Elst otettiin Jerusalemin Pyhän Haudan Ritarikuntaan vuonna 2005.
Virka-asunto.
Tebartz-van Elst on saanut mainetta ylellisestä elämäntyylistään. Saksassa on paheksuttu piispan virka-asunnon remonttia, jonka kustannukset kuusinkertaistuivat alkuperäisestä 31 miljoonaan euroon. Asian on ottanut käsittelyyn syyttäjä, ja myös paavi haluaa asiasta selvitystä. Mennessään Intiaan tapaamaan slummien köyhiä lapsia Tebartz-van Elst lensi ykkösluokassa. Tyyliä on verrattu siihen, että paavi Franciscus ei asu virka-asunnossa vaan vaatimattomassa majatalossa.
Tebartz-van Elst vapautettiin hiippakuntapiispan virasta 23. lokakuuta toistaiseksi. Myös hänen eroaan oli vaadittu. Hän on siirtynyt työskentelemään Vatikaaniin. Hän ei joudu maksamaan korvauksia rakennustöiden kustannuksista, kuten hiippakunta oli vaatinut. Päätöksen teki Vatikaani, joka ei vie asiaa kanoniseen oikeuteen. 26.03.2014 alkaen hän on emerituspiispa.
Rantaokasirkka

Rantaokasirkka ("Tetrix subulata") on toinen kahdesta Suomessa yleisenä tavattavista okasirkkalajeista.
Koko ja ulkonäkö.
Rantaokasirkka on pieni, ruskea hyönteislaji, jonka ruumiinrakenne antaa eläimestä hoikan vaikutelman. Okasirkoille tunnusomaiseen tapaan keskiruumiin selkäpuoli ulottuu takaruumiin päälle ja rantaokasirkalla tyypillisesti selvästi takaruumiin kärkeä pitemmälle. Etusiivet ovat surkastuneet, mutta takasiivet ovat pitkät ja ulottuvat vähintään keskiruumiin muodostaman lipan kärkeen, usein hieman pitemmällekin. Lajista tavataan joskus paljonkin yksilöitä, joiden selkä ja siivet ulottuvat vain likimain takaruumiin kärjen tasalle, mikä vaikeuttaa lajinmääritystä. Selkä on kuitenkin aina tasainen, eikä siinä ole selvää keskiharjannetta, vaan sen korkeus vastaa etusiiven korkeutta. Myös otsa on silmien väliseltä alueelta tasainen. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Lajityypillisiä tuntomerkkejä liittyy myös takimmaisten jalkojen nilkkoihin. Väritys vaihtelee yksilöittäin laajasti ruskean eri sävyissä ja osa yksilöistä voi olla myös kirjavia. Ruumiin pituus on 8–16 mm.
Levinneisyys.
Rantaokasirkan levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja jatkuu idässä Kiinaan saakka. Lajia tavataan myös osassa Kanadaa sekä Alaskassa. Suomessa se on yleinen maan etelä- ja keskiosissa mutta harvinaistuu pohjoista kohti. Levinneisyyden pohjoisraja lienee Etelä-Lapissa.
Elinympäristö ja elintavat.
Nimensä mukaisesti rantaokasirkka suosii kosteita, mutta avoimia elinympäristöjä. Tavallisimmin se elää avovesien kuten järvien, jokien tai lampien rannoilla. Soilla laji ei kuitenkaan viihdy. Laji kykenee lentämään, hyppimään ja uimaan, ja paetessaan se saattaa jopa sukeltaa ja edetä kävellen veden pohjaa pitkin. Lentotaitonsa ansiosta rantaokasirkka leviää tehokkaasti uusille sopiville elinpaikoille.
Kuten muutkaan okasirkat, myöskään rantaokasirkka ei tuota ääntä. Se syö kasveja, sammalia ja jäkäliä. Talvehtii aikuisena.
CIELAB

CIE L*a*b* -väriavaruus on CIE:n vuonna 1976 julkaisema väriavaruusmalli. Se on rakennettu käyttämällä pohjana CIE 1931 XYZ -väriavaruutta. 
CIE 1976 -väriavaruudet.
CIE esitteli vuonna 1976 kaksi uutta väriavaruutta, CIELUV ja CIELAB, joita se suositteli käytettäväksi värierojen mittauksiin. Uudet väriavaruudet oli suunniteltu olemaan havainnoitavasti yhtenäisempiä kuin CIEXYZ-väriavaruus. CIEXYZ-väriavaruuden avulla voidaan määrittää värille numeeriset tristimulusarvot, mistä on hyötyä teollisuudelle esimerkiksi värieromittauksissa tai värin uudelleentuottamisessa. Pääongelmana oli kuitenkin x,y-kromaattisuusdiagrammin ja xyY–väriavaruuden huomattava epäyhtenäisyys. David MacAdamin vuonna 1942 tekemässä värierotutkimuksessa ilmeni, että samansuuruinen x,y–arvojen ero kromaattisuusdiagrammin eri osissa on epäsuhteessa silmillä havaittavaan eroon. Tutkimustuloksena syntyi MacAdamin ellipsit, jotka kuvaavat xy-kromaattisuusdiagrammissa värien visuaalista jakaantumista. MacAdamin tuloksia käytettiin pohjana havainnoitavasti yhtenäisempien väriavaruuksien suunnittelussa ja käytetään nykypäivänäkin uusissa väriavaruuksiin ja värieroihin liittyvissä tutkimuksissa.
Rakenne.
CIELAB on värioppontentti- eli käänteisväriavaruus ja sillä on kolme akselia: L* (valoisuus), sekä a* (punainen−vihreä) ja b* (sininen−keltainen), jotka ovat käänteisvärien koordinaattisuunnat. L* saa arvoja väliltä 0.0–100.0, kun taas a*- ja b*-arvot ovat sekä positiivisia että negatiivisia. Arvot lasketaan XYZ–arvoista alla näkyvillä kaavoilla.
formula_1
formula_2
formula_3
jossa
formula_4
formula_5
Xn, Yn ja Zn ovat kohteen valkoisen tristimulusarvot, jotka riippuvat käytetystä valaisintyypistä, esimerkiksi A tai D65. Yn-arvo tässä tapauksessa olisi 100.0, koska Y kuvaa valoisuutta ja valkoisen kohteen valoisuus on suurin. XYZ-tristimulusarvot normalisoidaan jakamalla ne valkoisen tristimulusarvoilla. Tätä kutsutaan "vääräksi" von Kries -transformaatioksi, koska normalisointia ei tehdä LMS-avaruudessa. Muut L*a*b*-kaavojen kertoimet ovat lähinnä skaalauskertoimia, jotka vaikuttavat väripisteiden kokonaissijoittumiseen väriavaruudessa.
Väriavaruus voidaan esittää myös sylinterin muotoisena:
formula_6
formula_7
jossa sylinterin säde C*ab kuvaa kylläisyyttä, jolloin 0.0 tarkoittaa värittömyyttä. Sävykulma hab, alkaa 0°:sta liikkuen vastapäivään positiiviselta a*-akselilta. L*-akseli on luonnollisesti sama kuin aiemmin.
Värieron mittaaminen.
Värierojen mittaaminen L*a*b*-väriavaruudessa on mahdollista laskemalla kahden väripisteen euklidinen etäisyys. Siis kahden pisteen välille piirretyn suoran pituus. CIE julkaisi CIE76-värieromittarin, joka toimii edelläkuvatulla periaatteella. Otetaan kaksi väripistettä formula_8 ja formula_9, jolloin ero saadaan:
formula_10
Myöhemmin julkaistiin CIE94-, CMC(l:c)- ja CIEDE2000-värieromittarit, joista jälkimmäistä käytetään pääasiallisesti värierojen mittaukseen nykypäivänä.
Jiao Liuyang

 
Jiao Liuyang (, ) on kiinalainen uimari ja olympiavoittaja.
Jiao voitti Aasian-mestaruuden 200 metrin perhosuinnissa Singaporessa 2006 ajalla 2.08,54. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän oli samassa lajissa neljäs.
Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.04,72, häviten vain maannaiselleen Liu Zigelle. Rooman MM-kilpailuissa 2009 Jiao voitti MM-kultaa 4 × 100 m sekauintiviestistä ja pronssia 100 metrin perhosuinnissa sekä oli viides 200 metrin perhosuinnissa. Kiinan joukkueen voittoaika sekauintiviestissä oli maailmanennätys 3.52,19. 
Foshanin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2009 Jiao sai kultaa 50 ja 100 metrin perhosuinneissa sekä hopeaa 200 metrin perhosuinnissa. Kantonin Aasian kisoissa 2010 hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinneissa sekä 4 × 100 metrin sekauinnissa.
Shanghain MM-kilpailuissa 2011 Jiao otti kotiyleisönsä edessä maailmanmestaruuden 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.05,55. Samoissa kilpailuissa hän saavutti myös hopeaa 4 × 100 m sekauintiviestistä, jonka alkuerissä hän ui. 
Lontoon olympialaisissa 2012 Jiao voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa uudella olympiaennätysajalla 2.04,06. Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa 50 ja 200 metrin perhosuinneissa. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa kuudenneksi. Incheonin Aasian kisoissa 2014 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.07,56.
Sigifredo Noriega Barceló

Sigifredo Noriega Barceló (s. 12. lokakuuta 1951) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ciudad Obregónin hiippakuntaan 7. lokakuuta 1976 ja nimitettiin Ensenadan hiippakunnan johtoon 26. tammikuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rafael Romo Muñoz, jota avustivat Juan Manuel Mancilla Sánchez, Vicente García Bernal, José Ulises Macías Salcedo ja Carlos Aguiar Retes.
2. elokuuta 2012 Noriega Barceló sai nimityksen Zacatecasin piispaksi.
Grizzlys Wolfsburg

Grizzlys Wolfsburg on saksalainen jääkiekkojoukkue Wolfsburgin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2004 ja se pelaa kotiottelunsa 4 503 paikkaisessa Volksbank BraWo Eis Arenassa. Joukkue liittyi DEL-liigaan heti perustamisen jälkeen, mutta tippui ensimmäisen kautensa jälkeen 2. Bundesligaan. Joukkue viihtyi sarjassa kaksi seuraavaa kautta, joista jälkimmäisenä kautena onnistui nousemaan takaisin DEL-liigaan.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Korkeakosken voimalaitos

Korkeakosken voimalaitos (Korkiakosken voimalaitos) on vesivoimala Kymijoen Korkeakoskenhaarassa Kotkassa. Pudotuskorkeus on 13 metriä ja teho 10 MW. Voimalaitoksen omistaa nykyisin Kolsin Voima Oy.
Korkeakoskea on käytetty jauhomyllyn ja sahamyllyn voimanlähteenä jo 1500-luvulla. 1800-luvun lopulta lähtien koski pyöritti puuhiomoa. Vuonna 1906 valmistuneen ensimmäisen sähkövoimalaitoksen koskeen rakensi Karhula Oy. Nykyinen vesivoimala on arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema vuodelta 1926. Karhula Oy:ltä voimalaitos siirtyi Ahlström Oy:n omistukseen, joka myi sen 1990-luvun lopussa ruotsalaiselle Graningenille. 2000-luvun alkupuolella omistajaksi tuli Statkraft. Statkraft Suomi Oy:n koko osakekannan osti vuonna 2014 viiden suomalaisen energiayhtiön omistama Kolsin Voima Oy.
Kalatie Korkeakoskeen.
Kymijoki oli aiemmin Etelä-Suomen merkittävin lohijoki, mutta vesivoimalarakentamisen myötä lohen nousu Kymijokeen loppui vuonna 1933, jolloin valmistuivat Ahvenkosken ja Koivukosken vesivoimalat. Viimeiset Kymijoen alkuperäiset lohet pyydystettiin 1940-luvulla. 1980-luvulta lähtien jokeen on istutettu Nevan lohta, joka on geneettisesti lähimpänä hävinnyttä Kymijoen lohta.
Kalavedenhoito on muuttunut yhä enenevässä määrin istutuksista luonnonmukaiseen lisääntymiseen, minkä vuoksi tuli tarpeen rakentaa uusi kalatie Kymijoen itähaaraan. Korkeakoski on 13 m korkea, minkä vuoksi se on ollut vapaassa Kymijoessa nousueste eikä ole lohi päässyt siitä nousemaan ylävirtaan. Pitkän suunnittelun jälkeen löydettiin kalatiemalli, jota pitkin lohen pitäisi pystyä nousemaan Kymijoen itähaaraa ylävirtaan lohen kutualueille. Kalatie on mitoitettu 0,5 m³/s virtaamalle. Sen lisäksi alaosaan voidaan pumpata 0,5 m³/s.
Aluehallintovirasto myönsi luvan kalatien rakentamiseen 24. tammikuuta 2014, koska Viipurin läänin maaherra oli 25. maaliskuuta 1939 antanut päätöksen, että voimalaitoksen omistajan on korvauksetta sallittava sovittaa kalaporras voimalaitoksen vasemmalle puolelle, jos sellainen katsotaan tarpeelliseksi rakentaa padon yhteyteen. Museoviraston kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen rakennuslupa saatiin joulukuussa 2014.
Rakentamisesta järjestettiin tarjouskilpailu, jonka voitti kokkolalainen maanrakennusyritys. Kalatien rakentaminen alkoi toukokuussa 2015 ja se valmistui 2016.
Tuoksuilangia

Tuoksuilangia eli rohtoilangia ("Cananga odorata") on ilangioiden sukuun ja annoonakasvien heimoon kuuluva ainavihanta puu. Puuta kasvatetaan sen kukista saatavan kanangaöljyn vuoksi, jota käytetään hajusteissa, pesuaineissa ja saippuoissa. Kasvista käytetään usein myös suomeksi kansainvälisempää, alun perin tagaloginkielistä nimeä ylang-ylang.
Kuvaus.
Tuoksuilangia on keskikokoinen ainavihanta puu. Se kasvaa noin 10–40 metriä korkeaksi. Oksat ovat yleensä varsinkin päädyistään nuokkuvat. Kaarna on sileää ja väriltään harmaata. Lehdet ovat vuorottelevat, noin 13–29 senttimetriä pitkät, 1–2 cm pitkän lehtiruodin päässä ja yleensä riippuvat. Ne ovat muodoltaan yksinkertaiset ja soikeat, tyvestään tylppäpäätyiset ja kärjestään terävät. Lehtien laidat ovat ehyet, usein hieman aaltoilevat. Kukinto on terttu, jossa on 2–6 kukkaa, ja se sijaitsee lehdettömän sivuverson päädyssä. Keltaiset kaksineuvoiset kukat ovat voimakkaantuoksuisia. Verholehtiä on kolme ja terälehtiä kuusi. Terälehdet ovat yleensä aaltoilevan käyrät. Hedelmä on kypsänä musta marja, joka kasvaa riippuvissa tertuissa. Hedelmässä on 2–12 siementä.
Käyttö.
Tuoksuilangian kukista tuotetaan kanangaöljyä. Puun kaupallinen viljely alkoi 1800-luvulla Filippiineillä, jossa puuta viljellään nykyisin vähemmän. Nykyisin suurimmat kanangaöljyn tuottajat ovat Indonesia, Komorit ja Madagaskar.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Tuoksuilangia on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, nykyisin sitä kasvaa villinä laajalla alueella Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Lajia myös viljellään monin paikoin trooppisilla ilmastoalueilla. Tuoksuilangia kasvaa lähinnä kosteissa trooppisissa alankometsissä merenpinnantasolta 850 metrin korkeuteen. Sen elinalueilla vuoden keskilämpötila on 21–27 °C ja keskimääräinen sadanta noin 1500–2000 millimetriä vuodessa.
Brasilialainen zouk

Brasilialainen zouk on sensuelli paritanssi. Tanssi tunnetaan myös nimillä zouk-lambada tai yksinkertaisesti zouk. Laji kehittyi, kun brasilialainen lambada yhdistettiin karibialaiseen zouk-musiikkiin. Tunnetuimmat tyylisuunnat ovat Rio- ja Porto Seguro -tyylit. Zouk-musiikille on tyypillistä "hidas-nopea-nopea"-rytmi. Tämä rytmi löytyy varta vasten zoukin tanssimiseen tehdyn musiikin lisäksi myös angolalaisesta kizomba-musiikista ja monesta R&amp;B-kappaleesta. 
Rio- ja Porto Seguro -tyylit.
Rio-tyyli (kutsutaan usein pelkästään zoukiksi) on nimetty synnyinkaupunkinsa Rio de Janeiron mukaan. Tanssityylille on tyypillistä dramaattiset koko vartaloa käyttävät liikkeet ja vaihteleva musiikki. Toisin kuin monessa muussa tanssilajissa, zoukissa tanssiparia ei viedä pelkästään käsillä, vaan monella kehon osalla. Porto Seguro -tyyli (kutsutaan usein myös lambazoukiksi), on kotoisin Brasilian Porto Seguro -kaupungista. Se on lähempänä alkuperäistä lambadaa kuin Rio-tyyli. Tyylille on tyypillistä vielä Rio-tyyliäkin runsaampi päänliikkeiden käyttö ja jatkuva askellus. Musiikki on yleensä Rio-tyylissä käytettyä musiikkia iloisempaa ja nopeatempoisempaa.
Brasilialainen zouk Suomessa.
Helsingissä on aktiivinen brasilialaisen zoukin harrastajien yhteisö. Suomessa tanssitaan lähinnä Rio-tyyliä ja jonkin verran Porto Seguro -tyyliä. 
Brasilialainen zouk maailmalla.
Brasilialaista zoukia tanssitaan lähes kaikissa Euroopan maissa sekä Kanadassa, Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Argentiinassa, Chilessä, Surinamessa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Singaporessa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa, Hongkongissa, Japanissa, Intiassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Etelä-Afrikassa. Määrällisesti eniten tanssijoita on Brasiliassa, Australiassa, Hollannissa ja Saksassa, joissa maiden useissa suurimmissa kaupungeissa on aktiivinen zouk-tanssin harrastajakunta.
Shakinpelaajat

Shakinpelaajat ("Shatranj Ke Khilari") on Satyajit Rayn ohjaama intialainen elokuva vuodelta 1977. Se perustuu Munshi Premchandin novelliin ”Shatranj ke khiladi”.
"Shakinpelaajat" oli Rayn ensimmäinen hindinkielinen elokuva, kun hänen aiemmat elokuvansa olivat bengalinkielisiä. Koominen ja vauhdikas tarina on myös Rayn elokuvista tutuin tavalliselle intialaisyleisölle, varsinkin kun yhdessä pääosassa on hindifilmien suosittu roistohahmojen näyttelijä Amjad Khan.
Juoni.
Vuonna 1856 britit yrittävät viimeistellä Intian-valloituksensa marssimalla lopulta myös jääräpäisen runoilijahallitsijan ruhtinaskuntaan. Tapahtumat kerrotaan kahden joutilaan maanomistajan näkökulmasta, jotka vain pelaavat shakkia vaikka ympärillä taistellaan.
Alcatraz (televisiosarja)

Alcatraz on yhdysvaltalainen J. J. Abramsin tuottama draamasarja, joka ensiesitettiin Yhdysvalloissa tammi–maaliskuussa 2012. Suomessa sarja esitettiin Subilla syksyllä 2012. Sarja on 13-osainen, ja sen juoni kietoutuu San Franciscon edustalla sijaitsevan, vuonna 1963 suljetun Alcatrazin vankilan ympärille.
Sarjan juoni.
Sarjan mukaan Alcatrazin sulkeminen ja siellä olleiden vankien siirtäminen toisiin vankiloihin on peitetarina, joka keksittiin vankilan 256 vangin ja 46 vartijan kadottua sieltä jälkiä jättämättä 21. maaliskuuta 1963. Nykypäivän San Franciscossa kadonneet ”63:set” (kuten kadonneita vankeja ja vartijoita kutsutaan) alkavat yksitellen palata. He eivät ole vanhentuneet lainkaan, eikä heillä ole tietoa kadotetusta ajasta. Kaikilla palaavilla on halu löytää joitakin esineitä ja jatkaa rikollista uraansa. Yhdysvaltain hallitus on odottanut heidän paluutaan ja hallituksen tätä tarkoitusta varten nimitetyt erikoisjoukot etsivät palaajia vangitakseen heidät uudelleen.
Abraham-Louis Breguet

Abraham-Louis Breguet myös: Bréguet (10. tammikuuta 1747 Neuchâtel, Preussi – 17. syyskuuta 1823 Pariisi) oli nykyisen Sveitsin alueelta kotoisin ollut horologi. Hän teki lukuisia innovaatioita kellosepän uransa aikana Ranskassa. Elinaikanaan häntä pidettiin johtavana kelloseppänä, ja hänen asiakaskuntaansa kuului johtavia julkisuuden henkilöitä ja Euroopan aateliston jäseniä. Ystävänsä John Arnoldin ohella Breguet on nykyään laajalti tunnustettu yhdeksi kaikkien aikojen merkittävimmistä horologeista. Hän perusti Breguet-yhtiön, joka valmistaa luksuskelloja.
Breguet teki maailman ensimmäisen rannekellon Napoleonin siskolle Napolin kuningatar Carolinelle. Tämän lisäksi hän alkoi rakentaa kreivi Axel von Fersenin tilauksesta kelloa, joka on nykyään maailman kallein. Kellon valmistuminen kesti 37 vuotta, ja sen sai lopulta valmiiksi hänen poikansa. Kyseinen kello on arvioitu 25 miljoonan arvoiseksi. Sen omistaa israelilainen L. A. Mayer -museo. Kello valmistui vuonna 1827.
Lastenvaunut

Lastenvaunut, myös lastenrattaat, ovat pyörillä liikuteltava, usein kuomun suojaamat rattaat, jotka on tarkoitettu alle 6-vuotiaiden lasten liikuttamiseen paikasta toiseen. Lastenvaunuja on erilaisia, eri muotoisia, näköisiä ja kokoisia.
Pienimmät vauvat nukkuvat makuuvaunuissa, joiden koppa voi olla irrotettava ja toimia vauvan kantokoppana. Isommat lapset istuvat ratasistuimella. Yhdistelmärattaissa voidaan vaihtaa käyttöön joko koppa tai istuin. Tuplarattaissa voi kuljettaa kahta lasta – joko kaksosia tai eri-ikäisiä sisaruksia. Matkarattaat voi taittaa kokoon kuljetusta varten, ja juoksurattaat sopivat vauhdikkaaseen työntämiseen.
Lapsia on työnnetty erilaisissa kärryissä satojen vuosien ajan. Varhaiset lastenvaunut muistuttivat kottikärryjä. Modernien lastenvaunujen historia alkaa 1700-luvulta, jolloin ne muistuttivat senaikaisia hevosvaunuja. 1840-luvulla kuningatar Viktoria tilasi kolmet lastenvaunut lapsilleen, ja niistä tuli yläluokan suosima tuote. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen lastenvaunut yleistyivät myös keskiluokan parissa.
Lastenvaunujen tekniikka on kehittynyt ja hintataso noussut 2000-luvulla. Yhdistelmävaunut voivat maksaa yli tuhat euroa.
Linja 2 (Budapestin metro)

Budapestin metron linja 2 (myös M2) on vuonna 1970 avattu Unkarin pääkaupungin Budapestin metrojärjestelmän toinen linja. Linja kulkee kaupungin halki itä-länsisuunnassa.
Historia.
Linjan 2 suunnittelu aloitettiin vuonna 1942. Tarkoituksena oli muodostaa nopea yhteys kahden eri puolilla Tonavaa sijaitsevan rautatieaseman, Keleti pályaudvarin ja Déli pályaudvarin, välille. Linjan rakentamisesta päätettiin vuonna 1950, mutta rakennustyöt olivat pysähdyksissä taloudellisista ja poliittisista syistä vuodesta 1954 vuoteen 1963. Linjan ensimmäiset seitsemän asemaa avattiin lopulta 4. huhtikuuta 1970 ja loput asemat vuonna 1972. Vuosien 2004 ja 2008 välillä linjan asemat remontoitiin perusteellisesti.
Asemat.
Linja 2 koostuu 11 asemasta, joista yhdeksän on maanalaisia. Deák Ferenc térin asemalta on vaihtoyhteys metrolinjoille 1 ja 3. Keleti pályaudvarin, Batthyány térin ja Örs vezér teren asemilta on vaihtoyhteyksiä HÉV-lähijunaverkoston eri linjoille. Déli pályaudvarilta ja Keleti pályaudvarilta kulkee myös Magyar Államvasutakin kaukojunia.
Iserlohn Roosters

Iserlohn Roosters on saksalainen jääkiekkojoukkue Iserlohnin kaupungista. Joukkue on perustettu 2000 ja liittyi DEL-liigaan heti. Joukkue on onnistunut nousemaan pudotuspeleihin vain kerran perustamisensa jälkeen.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
ASAP Rocky

ASAP Rocky (tyyliteltynä A$AP Rocky) (oik. Rakim Mayers, s. 3. lokakuuta 1988 Harlem, New York, New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Varhainen elämä.
Rakim Mayers syntyi New Yorkin Harlemissa 3. lokakuuta 1988. Hänet nimettiin rap-legenda Rakimin mukaan. Mayersin ollessa 12-vuotias hänen isänsä joutui huumeiden myynnin seurauksena vankilaan. Vuotta myöhemmin Mayersin isoveli tapettiin lähellä heidän kotiaan, mikä inspiroi nuorta Mayersia räppäämään tosissaan. Mayers oli aloittanut räppäämisen jo kahdeksanvuotiaana harlemilaisen hip hop-ryhmä The Diplomatsin innoittamana. Esikuvikseen Mayers mainitsee myös Three 6 Mafian, Mobb Deepin, Wu-Tang Clanin, UGK:n, Run-D.M.C.:n ja Bone Thugs-n-Harmonyn.
Ura.
Ammattilaisuransa Mayers aloitti vuonna 2007 ja hänen ensimmäinen virallinen julkaisunsa "LiveLoveA$AP" -mixtape julkaistiin 31. lokakuuta 2011. Mixtapelta julkaistiin singleinä kappaleet ”Peso” ja ”Purple Swag”. Mayersin debyyttialbumi "LongLiveA$AP" julkaistiin 15. tammikuuta 2013, joka nousi Billboard 200-listan kärkeen ja pysyi siinä viikon. Albumin singleinä julkaistiin kappaleet ”Goldie”, ”Fuckin' Problems”, ”Wild for the Night” ja ”Fashion Killa”.
Vuonna 2015 Mayers ilmoitti, että seuraavan albumin nimensä tuliksi A.L.L.A ja myöhemmin paljasti, että tämä on akronyymi "At.Long.Last.A$AP." nimelle. Albumista kappaleet "Lord Pretty Flacko Jodye 2 (LPFJ2)", "Everyday" sekä "LSD" (tyylitelty L$D) julkaistiin singlenä ennen albumin julkaisua. 8. toukokuuta Mayers paljasti, että uusi albumi tulisi ulos kesäkuun toisena, mutta albumi julkaistiin aikaisemmin 26. toukokuuta. Albumi vietti viikon Billboard 200-listan ensimmäisenä.
Mayers pidätettiin heinäkuussa 2019 kiertuematkalla Tukholmassa Ruotsissa pahoinpitelystä.
Rocky julkaisi tapahtumasta videoklippejä Instagramissa. Videoista nähdään kahden nuoren miehen olevan sanaharkassa Rockyn henkivartijoiden kanssa. Toinen miehistä yrittää lyödä henkivartijaa. Käsikähmän jälkeen ja ennen epäiltyä pahoinpitelyä miehet lähtivät seuraamaan Rockya ja hänen seuruettaan. Jutun oikeuskäsittely alkoi 30. heinäkuuta 2019 Tukholmassa.A$AP Rocky todettiin syylliseksi pahoinpitelyyn. Hän vietti kuukauden Tukholman vankilassa, hänet vapautettiin 2. elokuuta ja palasi Yhdysvaltoihin. Tuomarit antoivat hänelle ehdollisen tuomion eli Mayers ei palannut vankilaan, koska tuomioistuin päätti että pahoinpitely ei ollut "niin vakavaa" että se vaatisi lisää vankeutta.
Asap Rocky on lehtitietojen mukaan pidätetty 20. huhtikuuta 2022 Los Angelesissa. Häntä epäillään osallisuudesta ampumistapaukseen marraskuussa 2021. Uhrin mukaan Asap ampui häntä useita kertoja osuen vasempaan käteen. Asap Rockyn seurueessa oli uhrin mukaan muitakin ihmisiä.
Vuonna 2024 Pariisin muotiviikon aikana Mayers paljasti, että kuuden vuoden jälkeen hänen uusi albumi, "DON'T BE DUMB" julkaistaistiin 30. elokuuta. Albumi kuitenkin tulisi myöhemmin, jonka Mayers itse vahvisti 22. elokuuta, sanoen että albumi tulisi myöhemmin.Helmikuussa 2025 Mayers kertoi että hänen albumia miksataan ja masteroidaan, ja että haluaisi julkaista sen.
Vesa Puuronen

Vesa Pekka Aatos Puuronen (s. 4. helmikuuta 1957 Rovaniemi) on suomalainen sosiologi ja vasemmistoliiton poliitikko. Hänet on nimitetty Oulun yliopiston sosiologian professoriksi 1. elokuuta 2013.
Puuronen väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Joensuun yliopistossa vuonna 1995. Hän on toiminut tutkijana, lehtorina ja professorina Joensuun, Lapin, Kuopion ja Itä-Suomen yliopistossa. Hän on tutkinut muun muassa nuorten poliittista osallistumista, sosiologian metodologiaa, oikeistopopulismia ja rasismia.
Politiikka.
Puuronen oli aiemmin SKP:n jäsen ja taistolainen. Vuosien 2012, 2017 ja 2021 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Rovaniemen kaupunginvaltuustoon Vasemmistoliiton listalta. Hän on ollut Lapin liiton valtuuston jäsen 2012-2017. Puuronen oli vasemmistoliiton ehdokas myös vuosien 2015, 2019 ja 2023 eduskuntavaaleissa. Puuronen on Lapin hyvinvointialueen (Lapha) valtuuston jäsen ja Laphan tarkastuslautakunnan puheenjohtaja 2023-2025.
Kannanottoja julkisuudessa.
Vuonna 2015 hän katsoi, että ISISin pysäyttäminen sotilaallisesti ei ole kestävä ratkaisu, vaan pitää pyrkiä löytämään ratkaisuja vuoropuhelussa ISISin kanssa. Julkisia menoja pitäisi leikkaamisen sijaan lisätä, geenimuunneltu ruoka on vaarallista, ruotsin opiskelun tulee olla pakollista, uutta ydinvoimalaa ei pidä sallia. 
Vuonna 2019 hän vaati Oulun yliopiston kasvatustieteen ainejärjestöjä poistamaan Mannerheimin kuvan ainejärjestön kiltatilan seinältä. Puurosen mukaan kuva kertoo historiatietoisuuden puutteesta. Ainejärjestö poisti kuvan.
Sakkotuomio vahingonteosta.
Syyttäjä vaati helmikuussa 2021 Lapin käräjäoikeudessa Puuroselle sakkotuomiota vahingonteosta Puurosen töhrittyä Kemijoki Oy:n voimalaitoksia kalankuvilla ja iskulauseilla. Puuronen tuomittiin 40 päiväsakon rangaistukseen ja maksamaan vahingonkorvauksia Kemijoki Oy:lle kaikkiaan 11 076 euroa.
Palkinnot ja tunnustukset.
Puuroselle on myönnetty etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seuran (ETMU) tunnustuspalkinto merkittävästä työstä etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen parissa. Marjo Laitalan ja Vesa Puurosen kirjoittama teos "Yhteiskunnan tahra. Koulukotien kasvattien kokemuksia" (Vastapaino 2016) palkittiin Tieteiden päivillä 2017 vuoden tiedekirjana.
Colin Horsley

Colin Horsley OBE (23. huhtikuuta 1920 – 28. heinäkuuta 2012) oli uusiseelantilainen pianisti, joka loi uransa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän teki huomattavaa yhteistyötä Lennox Berkeleyn kanssa.
Horsley syntyi Whanganuissa ja aloitti vuonna 1936 opinnot Lontoon Royal College of Musicissa. Häntä opettivat Herbert Fryer, Angus Morrison, Tobias Matthay ja Irene Scharrer. Horsley debytoi solistina tulkitsemalla Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton. Vuonna 1946 hän kantaesitti Humphrey Searlen pianokonserton nro 1 (op. 5). 
Horsley soitti vuonna 1948 Berkeleyn pianokonserton ensimmäisessä esityksessä. Hän kantaesitti myös muita säveltäjän teoksia. Hän tilasi tältä musiikkia, ja Berkeley omisti Horsleylle "Concert Study" -kappaleen Es-duurissa. Horsley levytti Berkeleyn pianosonaatin (op. 20) vuonna 1959. 
Horsley esitti Max Rostalin kanssa kaikki Beethovenin viulusonaatit. Dennis Brainin kanssa hän soitti Berkeleyn ja Johannes Brahmsin käyrätorvitriot. Kun Nikolai Medtner oli sairaana, Horsley kantaesitti tämän säveltämän pianokvinteton. Medtnerin kuoltua hänen leskensä pyysi Horsleyta soittamaan edesmenneen säveltäjän kolmannen pianokonserton Anatole Fistolarin johtamassa tribuuttikonsertissa.
Horsley opetti Royal Manchester College of Musicissa ja Royal College of Musicissa. Hänestä tehtiin vuonna 1963 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri. Eläkepäiviään hän vietti Mansaarella. Hän myös kuoli siellä 92 vuoden iässä. Häneltä on saatavilla levytyksiä lukuisten säveltäjien teoksista.
GHS-järjestelmä

GHS-järjestelmä ("Globally Harmonised System of classification and labelling of chemicals") on YK:n alaisuudessa kehitetty kokonaisuus, jonka tavoitteena on yhdenmukaistaa kemikaalien luokitus- ja merkintäjärjestelmä maailmanlaajuisesti. 
GHS-järjestelmä tarjoaa tietoja aineiden fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista ja ihmisen terveyteen sekä ympäristöön kohdistuvista vaaroista. Tavoitteena on edistää kemikaalien turvallista kuljetusta, käsittelyä ja käyttöä sekä helpottaa kaupankäyntiä. Uusi järjestelmä kattaa sekä kuljetettavien kemikaalien pakkaukset että käyttöpakkaukset.
GHS-järjestelmän käyttöönotosta päätettiin YK:n kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002. Tavoitteena oli, että järjestelmä saatetaan sitovaksi lainsäädännöksi maailmanlaajuisesti vuoteen 2008 menneessä. EU-alueen GHS-asetuksen valmisteli Euroopan komissio. Se korvaa nykyisen lainsäädännön kemikaalien luokituksesta ja merkitsemisestä.
Nephi Anderson

Nephi Anderson (22. tammikuuta 1865 – 6. tammikuuta 1923) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti mormonismiin liittyvistä aiheista. Hänen tunnetuin teoksensa on romaani "Added Upon" (1898). Lisäksi hän julkaisi muun muassa yhdeksän muuta romaania, runoja ja kymmenittäin novelleja. Hänen tuotantoaan on tutkinut merkittävimmin Richard Cracroft.
Anderson oli syntyjään norjalainen, mutta muutti 6-vuotiaana Utahiin vanhempiensa kanssa. Hän edisti mormonikirkon sisällä sukututkimustyötä ja suoritti kolme jaksoa lähetystyössä. Hän opiskeli Utahin yliopistossa ja oli kahdesti naimisissa.
Yhdistyneen kuningaskunnan maahockeymaajoukkue

Yhdistyneen kuningaskunnan maahockeymaajoukkue edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa eli Isoa-Britanniaa maahockeyn olympiaturnauksissa. Muissa arvokisoissa Ison-Britannian osat kilpailevat itsenäisesti: Englanti, Irlanti (mukaan lukien Pohjois-Irlanti), Skotlanti ja Wales. Koska Iso-Britannia osallistuu vain olympiaturnaukseen, sillä ei ole rankingsijoitusta Kansainvälisen liiton rankingissä.
Iso-Britannia pelasi ensimmäisen olympiaturnauksensa vuonna 1920. Englanti, Irlanti, Wales ja Skotlanti olivat kuitenkin edustaneet itsenäisesti jo vuoden 1908 turnauksessa. Iso-Britannia voitti kuitenkin ol ympiakultaa vuoden 1920 kisoista.
Iso-Britannia on voittanut yhteensä viisi olympiamitalia: kultaa vuosina 1920 ja 1988, hopeaa 1948 sekä pronssia vuosina 1952 ja 1984. Vuoden 1988 olympiakulta on Ison-Britannian viimeisin olympiamitali maahockeysta.
Iso-Britannia sijoittui Champios Trophy -turnauksessa toiseksi 1985 sekä kolmanneksi 1978 ja 1984. Joukkue on osallistunut myös Sultan Azlan Shah Cup -turnaukseen vuosina 2011 ja 2012. Englanti osallistui turnaukseen viidesti vuosina 1987–2001, voittaen sen vuonna 1994. Molemmissa turnauksissa Iso-Britannia on ollut kolmas.
Jon Vincent

Jon Vincent eli Dave Phillips (Jeffrey James Vickers; 17. joulukuuta 1962 – 3. toukokuuta 2000) oli yhdysvaltalainen biseksuaalinen pornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1985. Uransa aikana hän esiintyi kaikkiaan kymmenissä elokuvissa muun muassa Vivid Entertainmentille ja Catalina Videolle. Hän teki itsemurhan yliannostuksella.
Vincent oli kotoisin New Orleansista. Hänelle myönnettiin vuonna 1993 Gay Erotic Video Award. Hän oli 180-senttinen.
Jim Greengrass

James Raymond ”Jim” Greengrass (24. lokakuuta 1927 Addison, New York – 9. syyskuuta 2019 Chatsworth, Georgia) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli oikeakätinen takakenttäpelaaja. Hänen MLB-debyyttinsä tapahtui 9. syyskuuta 1952, ja viimeisen MLB-ottelunsa hän pelasi 30. syyskuuta 1956. Hänen seuroinaan olivat Cincinnati Reds ja Philadelphia Phillies.
Bob Talbot

Robert Dale ”Bob” Talbot (6. kesäkuuta 1928 Visalia, Kalifornia – 31. lokakuuta 2017 Visalia, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli oikeakätinen keskikenttäpelaaja. Hän debytoi Major League Baseballissa 16. syyskuuta 1953 ja pelasi siinä viimeisen ottelunsa 26. syyskuuta 1954. Hänen seuransa oli Chicago Cubs.
Vicente Costa

Vicente Costa (s. 1. tammikuuta 1947 Birkirkara) on maltalaissyntyinen, sittemmin Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Maltan arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Londrinan vihkipiispaksi Brasiliaan sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Murilo Sebastião Ramos Krieger, jota avustivat Albano Bortoletto Cavallin ja Jaime Luiz Coelho. 
Costa sai 9. lokakuuta 2002 nimityksen Umuaraman piispaksi, joksi hänet asetettiin 13. joulukuuta. Hänet nimitettiin 30. joulukuuta 2009 Jundiaín piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 7. maaliskuuta 2010.
Kyyhkyhaukka

Kyyhkyhaukka ("Accipiter cooperii") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta ovat Belize, Kanada, Kolumbia, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Meksiko, Nicaragua ja Yhdysvallat. Vaelluslintuna sitä tavataan Bermudassa ja Panamassa
Linnun kanta on kasvanut Pohjois-Amerikassa 1970-luvulta lähtien hyvin voimakkaasti.
Kyyhkyhaukka on saanut tieteellisen lajinimensä "cooperii" New Yorkin tiedeakatemian perustajiin kuuluneen 1800-luvulla eläneen eläintieteilijän William Cooperin mukaan.
Kuvaus.
Aikuisen linnun pää on päältä tummanharmaa tai musta. Kruunu on yleensä melko musta, selvästi tummempi kuin selkä. Korvatupsut ovat punaiset tai keltaiset, naamassa vahanahka keltainen, silmät punaiset. Nokassa on mustaa harmaalla pohjalla. Alapuolelta linnussa on punertavia raitoja. Jalat ovat keltaiset, pyrstössä on tummia raitoja ja kärjessä valkoinen reunus. Muodoltaan lintu on pyöreähkö.
Se painaa keskimäärin 350 grammaa, mutta kuten yleensäkin petolinnuilla, naaras on suurempi kuin koiras.
Tattoo

Tattoo on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1973.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Rory Gallagher.
Calling Card

Calling Card on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kuudes studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1976.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Rory Gallagher.
Top Priority

Top Priority on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kahdeksas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1979.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rory Gallagher.
Fresh Evidence

Fresh Evidence on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kahdestoista ja viimeinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1990.
Kappaleet.
Kappaleet kirjoittanut Rory Gallagher ellei toisin mainita.
Lucius Domitius Alexander

Lucius Domitius Alexander oli roomalainen sotilas. Hän oli African diokeesin "vicarius". Hän oli kotoisin joko Fryygiasta tai Pannoniasta. Vuonna 308 Maxentius määräsi Alexanderin lähettämään poikansa panttivangiksi, koska tämä ei luottanut African provinssin joukkojen lojaalisuuteen. Alexander kieltäytyi, ja tämän johdosta hänen joukkonsa julistivat hänet keisariksi. Tämän tapahtuman tarkka ajankohta ei ole tiedossa, se tapahtui ehkä vuonna 308 tai 311.
Keisari Maxentiuksen lähettämä pretoriaaniprefekti Rufius Volusianus kuitenkin kukisti ja tappoi hänet vuonna 309, 310 tai 311.
Alexander saattoi olla sama henkilö kuin eräs Valerius Alexander, joka toimi Africa-diokeesin vicariuksena vuosina 303–306.
Ike Diogu

Ikechukwu Somtochukwu "Ike" Diogu (s. 11. syyskuuta 1983 Buffalo, New York) on yhdysvaltalais-nigerialainen koripalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Puerto Ricon pääsarjan Capitanes de Areciboa.
Diogu on urallaan edustanut seitsemää eri NBA-seuraa.
Maajoukkueura.
Maajoukkuetasolla Diogu edustaa Nigeriaa. Hänet valittiin Nigerian joukkueeseen vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisiin. Diogu oli myös mukana Nigerian hävitessä turnauksen alkulohkossa ennätyksellisesti 156–73 Yhdysvalloille.
Lännenokasirkka

Lännenokasirkka ("Tetrix undulata") on pieni okasirkkalaji. Vanhemmassa kirjallisuudessa siitä on käytetty nimeä keto-okasirkka.
Koko ja ulkonäkö.
Lännenokasirkan väri on yleensä ruskea, mutta sävy vaihtelee hyvinkin vaaleasta tummaan. Keskiruumiin selkäpuoli on pidentynyt ja ulottuu suunnilleen takaruumiin kärkeen. Etusiivet ovat surkastuneet pieniksi ja takasiipienkin kärjet jäävät kauas selän kärjestä. Satunnaisesti on kuitenkin tavattu yksilöitä, joiden selkä ja siivet ovat pitkät ulottuen takaruumiin kärjen yli. Selkäpuolella on huomattavan voimakas pitkittäissuuntainen harjanne, jonka etureuna ei ole kovin terävä. Takimmaisen raajaparin reidet ovat kapeat ja noin kolme kertaa leveytensä pituiset. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Pituus 8–11 mm.
Lajin erottaminen muista okasirkoista voi olla vaikeaa.
Levinneisyys.
Lännenokasirkka on Länsi-Euroopassa hyvin yleinen. Suomessa sitä on tavattu ainoastaan Ahvenanmaalla, missä se on melko yleinen.
Elinympäristö ja elintavat.
Keski-Euroopassa laji elää avoimilla mutta kosteilla paikoilla kuten metsäaukioilla ja kosteilla niityillä. Ahvenanmaalla se viihtyy etupäässä kallioiden ympäröimissä ruovikoissa, mutta joskus kuivemmissakin ympäristöissä.
Okasirkkojen tapaan lännenokasirkka ei tuota ääntä. Se syö kasviperäistä ravintoa ja talvehtii aikuisena. Sirkka kykenee tarvittaessa uimaan.
Suomessa laji oli aikaisemmin silmälläpidettävä, mutta nykyisin se katsotaan elinvoimaiseksi.
Anthony Joshua

Anthony Oluwafemi Olaseni Joshua aka AJ, MBE (s. 15. lokakuuta 1989 Watford, Englanti) on brittiläinen raskaan sarjan ammattilaisnyrkkeilijä. 
Joshua oli yksi isäntämaa Ison-Britannian mitalitoivoista nyrkkeilyssä vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa. Hän ei myöskään pettänyt odotuksia, vaan voitti superraskaan sarjan olympiakultaa.
Joshua siirtyi olympialaisten jälkeen ammattilaiseksi. Hän voitti joulukuussa 2015 Britannian mestaruuden tyrmäämällä titteliottelussa Dillian Whyten.
Joshua voitti IBF-liiton maailmanmestaruuden huhtikuussa 2016 tyrmäämällä Yhdysvaltain Charles Martinin toisessa erässä Lontoossa käydyssä titteliottelussa. Joshua säilytti IBF:n maailmanmestaruutensa kesäkuussa 2016 tyrmäämällä Lontoossa Yhdysvaltain Dominic Breazealen titteliottelun seitsemännessä erässä.
Huhtikuussa 2017 Joshua otteli ukrainalaista Volodymyr Klytškoa vastaan ja voitti tämän teknisellä tyrmäyksellä. Lokakuussa 2017 Joshua voitti teknisellä tyrmäyksellä 10. erässä ranskalaisen Carlos Takamin. Voitto oli Joshuan uran kahdeskymmenes. Maaliskuussa 2018 Joshua voitti WBO-liiton maailmanmestaruuden voitettuaan Joseph Parkerin Cardiffissa käydyssä ottelussa pistein 118–110. Joshua myös katkaisi Parkerin 24–0-voittoputken. Joshua voitti syyskuussa 2018 venäläisen Aleksandr Povetkinin tuomarin keskeytyksellä 7. erässä WBA-, IBO- ja WBO-liittojen titteliottelussa Wembleyn stadionilla Lontoossa.
Joshua menetti kaikki maailmanmestaruutensa tultuaan yllättäen meksikolais-yhdysvaltalaiselle Andy Ruiz Jr.:n tyrmäämäksi kesäkuussa 2019 New Yorkissa. Hän voitti mestaruutensa takaisin myöhemmin samana vuonna Saudi-Arabiassa käydyssä uusintaottelussa kukistamalla Ruizin pistein.
Joshua hävisi mestaruutensa pistein syyskuussa 2021 käydyssä ottelussa ukrainalaista Oleksandr Usykia vastaan Tottenham Hotspur -stadionilla Lontoossa. He kohtasivat uusintaottelussa 20. elokuuta 2022 Saudi-Arabian Jeddassa, koska Ukrainassa ei voitu otella Ukrainan sodan vuoksi. Joshua hävisi myös uusintaottelun.
Joshua kohtasi suomalaisen Robert Heleniuksen 12. elokuuta 2023 Lontoossa voittaen ottelun. Joshuan piti alunperin otella Dillian Whytea vastaan, mutta Whyte jäi kiinni dopingista juuri ennen ottelua. Heleniuskin jäi kiinni dopingista
Joshua hävisi 21. syyskuuta Daniel Dubois'lle Lontoon Wembleyllä käydyssä IBF-liiton titteliottelussa tyrmäyksellä viidennessä erässä. Ottelua seurasi sodan jälkeisen ajan Britannian ennätysyleisö nyrkkeilyssä, 96 000 katsojaa.
Standardivalaisin

Standardivalaisin on teoreettinen valonlähde, jolle on määritelty ominaisuudet, kuten valon tehospektrijakauma ja värilämpötila. CIE on julkaissut monia standardeja valaisimia, jotka se on jaotellut A, B, C, D, E, ja F -luokkiin. Standardivalaisimia tarvitaan, jotta värejä voidaan vertailla, vaikka valaisuolosuhteet olisivat olleet erilaiset.
Hehkulamppuvalaisimet tai Tungsten valaisimet.
A-valaisin on CIE:n ainoa valaisin, joka vastaa suurin piirtein hehkulampun valaistusta ja mustan kappaleen 2856 K absoluuttista värilämpötilaa.
Päivänvaloa vastaavat valaisinsarjat.
CIE on kehittänyt useita päivänvaloa simuloivia valaisimia eri vuorokauden ajoille.
C-valaisin on johdettu A-valaisimesta ja se vastaa keskimääräistä päivänvaloa värilämpötilalla 6774 K. Myös D-valaisinsarja vastaa luonnollista päivänvaloa ja siihen kuuluu D50, D55, D65 ja D75. Numeroarvo kirjaintunnuksen perässä tarkoittaa värilämpötilaa eli esimerkiksi D50 värilämpötila on 5000 K. 
D50 esittää matalalta säteilevää päivänvaloa eli auringon nousun ja laskun aikaista valoa. D55 esittää aamu- ja iltapäivän valaistusta. D65 esittää keskipäivän valaistusta ja on yleisimmin käytetty valaisin ja sen värilämpötila on 6504 K. D75 esittää pilvisen päivän valaistusta.
Tasatehoinen valaisin.
E-valaisin on vertailukäyttöön tarkoitettu valaisin, jonka tehospektrijakauma on tasainen kaikilla aallonpituuksilla. Se ei ole musta kappale eikä sillä siten ole värilämpötilaa.
Loisteputkivalaisimet.
CIE F-valaisinsarjaan kuuluu 12 eri valaisinta ja ne simuloivat loisteputkivalaisimen tehospektriä.