tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pystykattara

Pystykattara ("Bromopsis erecta", syn. "Bromus erectus") on rönsykattaroihin ("Bromopsis") kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja korkeakasvuinen heinäkasvi, joka voi kasvaa noin metrin korkuiseksi asti. Pystykattara kasvaa melko tiiviinä mättäinä ja sillä ei ole rönsyjä. Sen lehdet ovat vaaleanvihreät, harvakarvaiset ja noin 5 mm leveät. Lehtitupet ovat pitkäkarvaisia tai joskus yläosastaan kaljuja. Kieleke on lyhyt.
Pystykattaran kukinto on noin 10 cm pitkä, melko tiivis röyhy. Tähkylät ovat suuria, noin 3 cm pitkiä, ja niissä on neljästä yhdeksään kukkaa. Ulkokale on yksisuoninen ja sisäkale kolmisuoninen. Ulkohelpeissä on pitkä vihne, joka on kuitenkin ulkohelvettä lyhyempi. Pystykattara kukkii kesä–heinäkuussa.
Pystykattaran voi erottaa muista kattaroista suuren kokonsa, kohtuullisen tiiviin röyhynsä sekä pitkien, mutta ulkohelpeitä lyhyempien vihneittensä perusteella. Pystykattara on harvinainen, mutta kasvupaikoillaan se voi esiintyä hyvinkin runsaana. Pystykattara on keskieurooppalainen laji, ja siitä on Suomesta vain muutamia tuoreita havaintoja eteläisestä Suomesta. Yli 50 vuotta vanhoja havaintoja on useampia, lähinnä rannikkoseuduilta ja paikoitellen sisämaasta.
Digital Game Museum

Digital Game Museum on Yhdysvalloissa Kaliforniassa sijaitseva videopelien museo. Museon tavoitteena on säilöä, esittää ja tutkia digitaalisten pelien kehitystä ja historiaa sekä tutkia vaikutusta yksilöihin ja yhteiskuntaan.
Museon toiminta kattaa digitaaliset ja elektroniset pelit.
HMAS Barwon

HMS Barwon (viirinumero K406) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1945 palvelukseenotettu River-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 16. elokuuta 1941 Cockatoo Docks and Engineering Companyltä Sydneystä ja sen köli laskettiin 31. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 3. elokuuta 1944 kumminaan kauppa- ja maatalousministeri Scullyn puoliso ja se otettiin palvelukseen 10. joulukuuta 1945 ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni Algernon G. Rose..
Palvelus.
Miehistön koulutuksen päätyttyä alus lähti Sydneystä 14. helmikuuta 1946 palvelukseen Australian pohjoispuoliselle merialueelle. Vierailtuaan Darwinissa alus jatkoi matkaansa Filippiineille, mistä se palasi Darwiniin. Aluksella oli erilaisia tehtäviä kuten käytöstä poistettujen ammusten hävittäminen ja rannikkoalueen loistojen tarkistaminen. Alus myös kuljetti sotarikostuomioistuimen jäseniä Koepangiin Timorille sekä takaisin Darwiniin.
Alus siirrettiin 1. heinäkuuta Sydneyssä telakalle, mistä se vapautui 29. elokuuta. Palvelukseen palattuaan alus siirtyi Uuteen-Guineaan, missä se tarkasti ja kunnosti merenkulun loistoja sekä tarkasti alueen pommi, miina ja ammusvarastoja. Alus palasi 20. tammikuuta 1947 Melbourneen, mikä samalla päätti sen avomeripalveluksen.
Alus siirrettiin 31. maaliskuuta reserviin ja se myytiin romutettavaksi H. C. Sleighille Mitsubishi Australia Pty Limitedille. Alus myytiin edelleen japanilaiselle Amakasu Sangyo Kisen Company Limitedille.
Khendjer

Userkare Khendjer oli muinaisen egyptin 13. dynastian aikainen hallitsija Egyptin toisen välikauden aikana. Khendjer hallitsi Memfisistä käsin neljän vuoden, kolmen kuukauden ja viiden päivän ajan vuodesta 1764 BC vuoteen 1759 BC asti tai vuodesta 1718 eaa. vuoteen 1712 eaa. asti. Khendjerille on rakennettu pieni pyramidi Saqqaraan. Khendjerin edeltäjänä pidetään Wegafia tai Khaankhre Sobekhotepiä. Khendjerin seuraaja oli Imiramesha.
Brittiläinen Itä-Afrikka

 
Brittiläinen Itä-Afrikka (), virallisesti Itä-Afrikan protektoraatti (), kuului 1895–1920 brittiläiseen imperiumiin. Sen pinta-ala oli noin 696 400 neliökilometriä ja väkiluku noin neljä miljoonaa. Protektoraatti oli osa Sansibarin sulttaanikunnan dominioita, mutta silti Britannian hallitsema. Brittiläinen Itä-Afrikka muuttui 1920 protektoraatista Kenian siirtomaaksi, jonka 16 kilometrin levyisestä rannikkokaistaleesta tuli Kenian protektoraatti.
Salibandyn Suomen Cup (naiset)

Kouvolan Lakritsi Suomen Cup on cup-järjestelmänä pelattava valtakunnallinen salibandykilpailu, johon voivat osallistua suomalaiset salibandyjoukkueet sarjatasosta riippumatta. Naisten Cupin finaalin voittajajoukkue saa palkinnoksi 10 000 € ja häviäjä 5 000 €.
Sarjajärjestelmä.
Kaudella 2024-2025 Kouvolan Lakritsi Suomen Cupissa pelataan 4 kierrosta, jonka jälkeen pelataan finaalit. Ensimmäiset kaksi kierrosta pelataan turnausmuotoisesti.
Kierrokset 1.-2.
Naisten Suomen Cupin 1. kierros pelataan mahdollisimman alueellisena 3-4 joukkueen lohkoissa.
Cupin 1. kierrokselta aloittavat 1.-4. divisioonan ja Suomisarjan joukkueet.
Naisten Suomen Cupin 2. kierros pelataan valtakunnallisena ja turnausmuotoisena 4 joukkueen lohkoissa.
Lohkot muodostuvat kaavion mukaan 1. kierrokselta jatkavista joukkueista.
Kierrokset 3.-4.
Naisten Suomen Cupin 3. kierroksella kohtaavat 2. kierrokselta jatkavat 4 joukkuetta sekä 3. kierrokselta aloittavat 12 F-liigan joukkuetta.
Nämä 16 joukkuetta jaetaan alueellisiin koreihin, joista suoritetaan otteluparien arvonta yksittäisiin otteluihin.
Alemman sarjatason joukkueella on ottelupareissa kotietu. Mikäli joukkueet ovat samalta sarjatasolta, määrittelee kotiedun arpa.
3. kierroksesta eteenpäin pelataan 3x20 min tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 20 min jatkoaika ja tarvittaessa 5
laukojan rl-kilpailu. Pääsarjojen tuplapanosotteluissa noudatetaan pääsarjamääräyksiä.
Finaalit
5. kierroksen otteluparien (välierien) voittajat kohtaavat Suomen Cupin finaalissa. Lisäksi pisimmälle edenneet I -IV -divisioonien joukkueet kohtaavat pikkufinaalissa (voittosumma 1000 €). Finaalit pelataan samana Viikonlopun aikana samalla paikkakunnalla miesten finaalien kanssa.
Suomen Cupissa jaetaan seuraavat rahapalkinnot:
NK Olimpija Ljubljana (2005)

Nogometni Klub Olimpija Ljubljana on jalkapalloseura Ljubljanan kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Slovenian jalkapalloliigassa. Maansa mestaruuden se on voittanut kahdesti, kausina 2015–2016, 2017-2018, 2022-23 ja 2024-25. Cupin se on voittanut kolmesti. Seura on perustettu vuonna 2005 nimellä NK Bežigrad.
HMAS Burdekin

HMS Burdekin (viirinumero K376) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.
Valmistus.
Alus tilattiin 16. elokuuta 1941 Walkers Limitediltä ja sen köli laskettiin 17. tammikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta 1943 kumminaan sisäasiainministeri Collinsin tytär ja se otettiin palvelukseen 17. tammikuuta 1944 ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni Thomas S. Marchington.
Palvelus.
Koeajojen ja miehistön koulutusjakson jälkeen alus siirrettiin lokakuun puolivälissä Uuden-Guinean alueelle, missä se suojasi saattueita, torjui sukellusveneiden aiheuttamaa uhkaa ja kaiken kaikkiaan mahdollisti liittoutuneiden etenemisen edellyttämät kuljetukset sotatoimialueelle.
Alus tulitti 19. marraskuuta Halmaherasin pohjoiskärkeä ja se osallistui toistuvasti saattueiden suojaamiseen Uuden-Guinean ja Filippiinien välillä Yhdysvaltain joukkojen noustua maihin Filippiineillä. Toukokuussa 1945 alus tuki Australian joukkojen maihinnousua Tarakaniin Borneolla ja valvoi Borneon ja Celebesin merialueita. Oltuaan saattuetehtävissä Morotailla alus palasi Sydneyyn huollettavaksi.
Sotatoimien päätyttyä elokuussa alus oli eräs Ambonin japanilaisjoukkoihin yhteyttä luomassa olleita aluksia. Australian 7. divisioonan komentaja kenraalimajuri E. J. Milford vastaanotti Alankomaiden Borneon japanilaisjoukkojen komentajan vara-amiraali Mitchishi Kamadan antautumisen 8. syyskuuta "Burdekin" kannella. Seremonian päätyttyä alus nosti ankkurin ja se lähti Balikpapaniin "HMAS Gascoynen" kanssa.
Alukset tukivat Borneon ja Macassirin maihinnousuja sekä vapautettujen sotavankien kuljetuksia. "Burdekin" palasi 5. tammikuuta 1946 Sydneyyn, mistä se jatkoi matkaansa Melbourneen 20. maaliskuuta. Alus saapui kaksi päivää myöhemmin Melbourneen, missä se siirrettiin reserviin 18. huhtikuuta. Alus makasi ankkurissa Cono Bayssä Geelongilla, kunnes se hinattiin vuonna 1956 Sydneyyn. 
Alus sijoitettiin 9. marraskuuta 1960 poistolistalle ja se myytiin 21. syyskuuta 1961 Tolo Mining and Smelting Companylle Hong Kongiin yhdessä kolmen muun aluksen kanssa. Alusten kokonaishinta oli 54 000 puntaa. Mitsubishi rahoitti alusten oston käyttäen australialaista agenttiaan H. C. Sleighiä. Alus lähti hinattuna joulukuussa 1961 kohti Japania.
Washukanni

Washukanni tai Waŝŝukanni oli Hurrien pääkaupunki noin vuodesta 1500 eaa. 1300 eaa. vuosisadalle saakka. Sen tarkkaa sijaintia ei tiedetä.
Heetit ryöstivät kaupungin Suppiluima ensimmäisen ensimmäisenä hallintavuotena. Myös assyrialaiset ryöstivät kaupungin Adad-Nirari ensimmäisen hallitessa 1290 eaa. tienoilla.
Of Sacrifice, Loss and Reward

Of Sacrifice, Loss and Reward on metalliyhtye Kiukaan single, joka julkaistiin vuonna 2008. Kappale ilmestyi myöhemmin yhtyeen kolmannella studioalbumilla "The New Dark Age".
Triallaatti

Triallaatti (C10H16SNCl3O) on tiokarbamaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Ainetta voidaan käyttää maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet.
Triallaatti on puhtaana väritöntä kiteistä ainetta. Epäpuhtauksien vuoksi teknillinen triallaatti on usein ruskeaa nestettä. Aine on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, asetonitriiliin ja ksyleeniin. Triallaatin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää kasvien tarvitsemien rasvahappojen biosynteesiä. Yhdiste ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Valmistus ja käyttö.
Triallaatin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa di-isopropyyliamiini reagoi fosgeenin kanssa muodostaen di-isopropyylikarbamoyylikloridia, joka muodostaa triallaattia reaktiolla 1,1-dikloori-2-kloori-3-merkapto-1-propeenin kanssa. Triallaattia voidaan käyttää rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, palkokasvi-, juurikas-, apila- ja auringonkukkaviljelmillä. Yhdiste levitetään maaperään rakeina tai emulsiona. Triallaatti on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin alueella.
Aleksandr Kulkov

Aleksandr Sergejevitš Kulkov () on kilpauransa päättänyt, Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Kulkov voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa Euroopan mestaruuden Italiassa 1969. Seurajoukkueurallaan hän voitti kolme Euroopan Mestarien cupia ja useita Neuvostoliiton mestaruuksia.
Ektodermaalinen dysplasia

Ektodermaalinen dysplasia on harvinainen perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa hampaiden, hiusten ja muiden karvojen sekä hikirauhasten vajaakehitystä. Oireyhtymän aiheuttaman geenivirheen löysi vuonna 1996 professori Juha Kereen tutkimusryhmä. Virheen aiheuttavan geenin tehtäviä alkoi selvittää akateemikko Irma Thesleff, ja syy on selvinnyt hänen työnsä perusteella. Hoitoa on toistaiseksi testattu koe-eläimillä, ja se näyttää tehoavan. Yhdysvalloissa on meneillään tutkimus siitä, tehoaako hoito myös ihmisiin.
Geenin tehtävä on tuottaa ektodysplasiinia. Jos sitä muodostuu liikaa, koe-eläiminä käytetyille hiirille muodostui ylimääräisiä hampaita, karvoja ja rauhasia, jos taas liian vähän, hiirillä oli hampaita ja karvoitusta liian vähän tai ei ollenkaan. Tutkimuksia jatketaan edelleen Helsingin yliopiston Biotekniikan instituutissa. 
Yhdysvaltalainen malli Melanie Gaydos on edennyt uralla poikkeuksellisen ulkonäkönsä ansiosta.
Vitali Zastuhov

Vitali Sergejevitš Zastuhov (, 1947–2004) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Zastuhov voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa MM-pronssia Jugoslaviassa 1970 ja Euroopan mestaruuden Italiassa 1969.
Intel P6

P6 (usein myös i686) on Intelin kehittämä kuudennen sukupolven X86-mikroarkkitehtuuri. Arkkitehtuuri oli ensimmäistä kertaa Pentium Pro -suorittimissa, jotka julkaistiin marraskuussa 1995. Arkkitehtuurin seuraaja oli NetBurst-arkkitehtuuri vuonna 2000. P6-mikroarkkitehtuuria käytettiin muokattuna myös Pentium M -suorittimissa. Pentium M -suorittimien seuraaja oli Core-arkkitehtuuri, jonka aikana P6-mikroarkkitehtuuri jäi historiaan.
Ominaisuuksia.
Käskykannan liukuhihna: kun käskyjä suoritetaan liukuhihnalla, useampia käskyjä voidaan suorittaa peräkkäin tarvitsematta odottaa edellisen valmistumista.
Suorittimessa on tukea mikro-ohjelman päivittämiseen.
FCV Farul Constanța

FCV Farul Constanța on jalkapalloseura Ovidiun kaupungista Romaniasta. Seura pelaa Romanian korkeimmalla sarjatasolla Liga I:ssa. Seura voitti historiansa ensimmäisen Romanian mestaruuden kaudella 2016–2017. Seura perustettiin kaudeksi 2021–2022.
Since I Left You

Since I Left You on australialaisen yhtye The Avalanchesin esikoisalbumi, jonka julkaisi Modular 14. marraskuuta 2000. Albumi tunnetaan parhaiten luovasta sämpläyksestä. Albumi koostuu pelkästään sampleista, joita jäsenten arvioiden mukaan on noin 3500.
Albumin saama suosio tuli julkaisuaikana pienelle yhtyeelle yllätyksenä, albumi nousi mm. Ison-Britannian virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle. Albumia pidetään nykyään "modernina klassikkona", nettilehti Resident Advisor nimesi sen yhdeksi parhaimmista 2000-luvun elektronisen musiikin albumeista.
Tatsuya Fukuhara

Tatsuya Fukuhara(s 8. toukokuuta 1989 Kumamoto, Japani) on japanilainen korsisarjan nyrkkeilijä. Urallaan Fukuhara on pitänyt hallussaan WBO-liiton mestaruusvyötä. 
Ammattinyrkkeilyura.
Fukuhara aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2008. Ensimmäisen tappionsa Fukuhara kärsi vuonna 2009 Takuya Mitamuraa vastaan käydyssä ottelussa. Toisen tappion Fukuhara kärsi vuonna 2012 Hiroyuki Otsukalle. Vuonna 2013 Fukuhara hävisi kahdesti. Vuonna 2017 Fukuhara kohosi WBO-liiton mestariksi voittamalla Moises Callerosin hajaäänituomiolla. Fukuhara menetti mestaruusvyön ensimmäisessä puolustusottelussaan häviämällä Ryuya Yamanakalle kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi.
Piiskaheinät

Piiskaheinät ("Hainardia") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku, johon luetaan kuuluvaksi vain yksi laji: piiskaheinä ("Hainardia cylindrica") eli nykyisin piiskakyyntähkä ("Parapholis cylindrica"). Aiemmin se on sijoitettu useampiin muihin sukuihin, mutta nykyisin se edustaa yksin omaa piiskaheinien sukuaan.
Japanin keisarikunta

Japanin keisarikunta (, ”Suur-Japanin keisarikunta”) oli japanilainen kansallisvaltio ja suurvalta, joka oli olemassa vuoden 1868 Meiji-restauraatiosta vuoden 1947 perustuslain hyväksymiseen saakka. 
Japani kävi voittoisan sodan Kiinaa vastaan vuosina 1894–1895 ja Venäjää vastaan vuosina 1904–1905. Myös toisessa Kiinan–Japanin sodassa (1937–1945) Japani saavutti useita merkittäviä voittoja ja valloitti suuren osan Itä- ja Kaakkois-Aasiasta, mutta joutui lopulta antautumaan Neuvostoliiton julistettua sille sodan ja Yhdysvaltojen pudotettua kaksi atomipommia Hiroshiman ja Nagasakin kaupunkeihin.
Historia.
Varhaishistoria.
Japani oli vuosisatoja suljettu yhteiskunta, kunnes se joutui Yhdysvaltojen painostamana avaamaan ovensa maailmalle 1800-luvun puolivälissä. Japanin keisarikunnan perustamispäivämääränä pidetään 3. tammikuuta 1868, kun Meiji-restauraatiossa keisari Meijin kannattajat syöksivät vallasta Tokugawa-shōgunaatin viimeisen shōgunin Tokugawa Yoshinobun. Meiji-restauraation jälkeen maa alkoi noudattaa laajentumishakuista politiikkaa. Vuonna 1872 Japani liitti Riukiusaaret itseensä, ja saaret ovat maan hallussa edelleen. Vuonna 1895 Japani hyökkäsi Taiwaniin ja miehitti sen ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan seurauksena. Kymmenen vuotta myöhemmin käytiin Venäjän–Japanin sota, jonka Japani voitti. Sodan seurauksena Japani miehitti Korean niemimaan ja Mantšurian, sekä vei Venäjältä Sahalinin eteläosan. 
Ensimmäinen maailmansota.
Ensimmäisessä maailmansodassa Japani oli sodassa ympärysvaltojen puolella keskusvaltoja vastaan ja sai Saksalta sodan jälkeen Kansainliiton mandaattialueina hallintaansa Marshallinsaaret, Mikronesian, Palaun ja Pohjois-Mariaanit. 1930-luvulla Japani miehitti suuria alueita Kiinasta. 1940-luvun alkuun mennessä Japani oli jo miehittänyt Indokiinan, Thaimaan, Burman, Singaporen, Malakan niemimaan, Indonesian ja Filippiinit.
Toinen maailmansota.
7. joulukuuta 1941 Japani hyökkäsi Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivaston päätukikohtaan Pearl Harboriin, minkä jälkeen se liittyi toiseen maailmansotaan akselivaltojen puolelle. Sodan aikana Japani teki iskuja muun muassa Australiaan. Japani joutui sodan seurauksena vähitellen perääntymään, ja lopullisen niitin toi Yhdysvaltojen suorittamat ydinaseiskut Hiroshimaan ja Nagasakiin, jonka jälkeen maa joutui antautumaan ehdoitta ja vetäytymään kaikilta miehittämiltään alueilta. Japani menetti myös Marshallinsaaret, Mikronesian, Palaun ja Pohjois-Mariaanit Yhdysvalloille. Japani itse oli miehitetty aina vuoteen 1952 asti.
Kia Stonic

Kia Stonic on Kia Motorsin vuodesta 2017 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Kia Rioon. Se kilpailee samassa kokoluokassa muun muassa Nissan Juken kanssa. Kiinassa mallia myydään nimellä Kia KX1.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Stonic sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Bensiinimoottorit ovat turboahdettu 1,0-litrainen (118 hv) ja vapaasti hengittävä 1,4-litrainen (98 hv). Lisäksi saatavana on 1,6-litrainen (108 hv) dieselmoottori. 
Syksyllä 2020 muun muassa Stonicin ajovaloihin tehtiin pieniä muutoksia. Sisällä auto sai suuremman kahdeksantuumaisen näytön.
Dieu et mon droit

Dieu et mon droit (ransk. , ’Jumala ja oikeuteni’) on Yhdistyneen kuningaskunnan monarkian tunnuslause Skotlannin ulkopuolella. Tunnuslause esiintyy Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunan alapuolella. Rikhard I Leijonamielen (1157–1199) kerrotaan käyttäneen tunnuslausetta ensimmäisen kerran ja Henrik V (1386–1422) omaksui tunnuslauseen Englannin kuningaskunnan kuninkaalliseksi tunnuslauseeksi.
Vainolaista vastaan

Vainolaista vastaan on suomalaisen taiteilija Pekka Halosen vuonna 1896 maalaama öljyvärimaalaus. Se esittää muinaisajan suomalaisia miehiä, jotka ovat matkalla sotaan. Maalauksen etualalla on ryhmä keihäin aseistautuneita miehiä, taustalla suomalainen järvimaisema ja metsä, jossa palavat vainovalkeat. Teoksen innoituksena on usein pidetty kirjailija Juhani Ahon historiallista teosta "Panu".
Halonen teki "Vainolaista vastaan" -maalauksen ensimmäiset luonnokset Ristijärvellä Sortavalassa. Varsinaisen maalauksen Halonen maalasi kuitenkin Iittalan Kalvolassa, jossa hän oli kesällä 1896 professori Eliel Aspelin-Haapkylän vieraana.
Nykyään maalaus on Kemira oyj:n kokoelmissa.
Pihlaja (maalaus)

Pihlaja on suomalaisen taiteilija Pekka Halosen maalaus, joka valmistui elokuussa 1894. Maalaus esittää punamarjaista pihlajaa, joka kasvaa kivikkoisessa maassa. Pihlaja toimii Halosen hyvin symbolistisessa teoksessa vertauskuvana suomalaiselle elämänvoimalle.
"Pihlaja" kuuluu nykyään yksityiseen kokoelmaan.
Raymond A. Spruance

Raymond Ames Spruance (3. heinäkuuta 1886 Baltimore, Maryland – 13. joulukuuta 1969 Pebble Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Spruance valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1906 ja erikoistui sähkötekniikkaan. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi sähköinsinöörinä merivoimien laivatelakoilla ja lopuksi lyhyen aikaa joukkojenkuljetusaluksen kapteenina. Hän oli vuosina 1938–1940 taistelulaiva "USS Mississippin" kapteeni ja sai joulukuussa 1939 ylennyksen kontra-amiraaliksi. Vuonna 1940 Spruance nimitettiin 10. laivastopiirin komentajaksi Karibianmerelle. Sodan puhjetessa hän oli risteilijädivisioonan komentajana Tyynellämerellä. Vuoden 1942 alussa Spruance tuki amiraali William F. Halseyn kostoiskuja Japania vastaan. Vaikean ihosairauden vuoksi Halsey joutui luovuttamaan tilapäisesti taisteluryhmänsä komennon Spruancelle, joka näin käytännössä johti amerikkalaisia joukkoja kesäkuun 1942 voitokkaassa Midwayn taistelussa, vaikkakin nimellisesti kontra-amiraali Frank Jack Fletcherin alaisuudessa. Tyynenmeren sodan käännekohtana pidetyssä taistelussa Japani menetti ylivoimastaan huolimatta neljä lentotukialusta ja Yhdysvallat vain yhden.
Pian Midwayn taistelun jälkeen Spruance siirrettiin Tyynenmeren laivaston komentajana toimineen amiraali Chester W. Nimitzin esikuntapäälliköksi, missä tehtävässä hän osallistui useiden Tyynenmeren sodan operaatioiden suunnitteluun. Toukokuussa 1943 Spruance ylennettiin vara-amiraaliksi. Syyskuussa 1943 hänestä tuli Yhdysvaltain 5. laivaston komentaja keskiselle Tyynellemerelle. Gilbert- ja Marshallinsaarten operaation yhteydessä Spruance johti maihinnousua Gilbertsaarille marraskuussa 1943 ja Marshallinsaarille tammikuussa 1944. Hänet ylennettiin helmikuussa 1944 amiraaliksi. Kesällä 1944 Spruance johti hyökkäystä Mariaaneille ja saavutti suuren voiton japanilaisista Filippiinienmeren taistelussa, jossa hänen laivastonsa lentokoneet upottivat muun muassa lentotukialus "Hiyōn". Elokuusta 1944 tammikuuhun 1945 Spruance oli jälleen operaatioiden suunnittelijana Tyynenmeren laivaston päämajassa. Hän oli mukana suunnittelemassa Iwo Jiman ja Okinawan valtausoperaatiota, joiden yhteydessä hän palasi johtamaan 5. laivastoa, sekä sodan loppuvaiheessa toteutumatta jäänyttä maihinnousua Japanin pääsaarille.
Sodan päätyttyä Spruance tuli marraskuussa 1945 Nimitzin seuraajaksi Tyynenmeren laivaston komentajana, mistä hän siirtyi helmikuussa 1946 laivaston esikuntaopiston (Naval War College) johtajaksi. Spruance jäi eläkkeelle laivastosta vuonna 1948. Hän oli vuosina 1952–1955 Yhdysvaltain suurlähettiläänä Filippiineillä. Kuoltuaan vuonna 1969 Spruance haudattiin sanfranciscolaiselle hautausmaalle amiraali Nimitzin ja amiraali Turnerin viereen. Spruancen mukaan nimettiin muutamaa vuotta myöhemmin Yhdysvaltain laivaston hävittäjien Spruance-luokka.
Casimir Lindholm

Lars Casimir Lindholm (s. 1971) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toimi Cargotecin toimitusjohtajana vuosina 2023–2025. Lindholm toimi Eltelin toimitusjohtajana vuosina 2018-2022. Sitä ennen hän työskenteli Lemminkäisen toimitusjohtajana 1. helmikuuta 2018 asti, jolloin Lemminkäinen sulautui YIT:hen. Lindholm siirtyi Eltel Networksin Ruotsin toimitusjohtajan paikalta Lemminkäisen Suomen talonrakentaminen -liiketoimintasegmentin johtajaksi 1. tammikuuta 2013 alkaen. Casimir toimi Lemminkäisen toimitusjohtajana vuosien 2014-2018 aikana ja Cargotec Oyj:n tomitusjohtajana vuosina 2023-2025.
Lindholm aloitti Meyer Turun toimitusjohtajana toukokuussa 2025.
Lindholm on toiminut Hiabin hallituksen varapuheenjohtajana vuodesta 2025.
Koulutukseltaan Lindholm on kauppatieteiden maisteri ja MBA. Hän valmistui Svenska handelshögskolanista vuonna 1995 ja Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1998.
Lindholm on YIT:n hallituksen jäsen.
FIFA 18

FIFA 18 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema "FIFA"-pelisarjan jalkapalloaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu 29. syyskuuta 2017 Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle, Xbox 360:lle ja Nintendo Switchille. PlayStation 3 ja Xbox 360 versiot julkaistiin nimellä "FIFA 18: Legacy Edition". Pelin kansikuvassa esiintyy Cristiano Ronaldo.
NHL 18

NHL 18 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli, joka on NHL-pelisarjan 27:s osa. NHL 18 julkaistiin maailmanlaajuisesti 15. syyskuuta 2017.
Pelin kansikuvassa esiintyy Edmonton Oilersin kapteeni Connor McDavid.
Täysin uutena joukkueena esiintyy NHL:ssä Vegas Golden Knights.
Pelattavuus.
NHL Threes.
Pelattavuudeltaan NHL 18 on saanut täysin uuden pelitilan "NHL Threes Mode", jossa on vastakkain kaksi kolmen hengen joukkuetta. Ominaisuuksia pelimuodossa on mm. Pienempi kaukalo, voimakkaammat taklaukset, pelissä nopeampi tempo, areenat ovat värikkäämpiä ja sisältävät enemmän erikoistehosteita, voi pelata myös maskoteilla, maaleja voi saada kerralla enemmän tai maaleja menettää vastustajan tehdessä maalin, ei jäähyjä, mutta jos pelaaja kamppaa, koukkaa tai sukeltaa tulee rangaistuslaukaus.
Puolustuksen Skill Stick.
Skill Stick antaa pelaajalle mahdollisuuden hallita mailaa ja tähdätä kiekonriistoja paremmin esim. pitää maila ojennettuna hyökkääjää vastaan pelikuvion häiritsemiseksi sekä peittää puolustettavan alueen heiluttamalla mailaa edestakaisin.
Uusi tekoäly.
Tekoäly pystyy nyt harhauttamaan paremmin, syöttää laidan kautta, käyttää puolustuksen Skill Stickiä sekä sijoittumaan paremmin.
Harjoitusleiri.
Voi harjoitella esim. harhautuksia sekä laukomista Kanadan maajoukkueella
Vahvistetut liigat.
Joulukuussa 2017 päivityksen myötä myös Spengler Cup -turnaus lisättiin peliin.
Sierra Leone (Commonwealth realm)

 
Sierra Leonen Commonwealth realm, joka tunnettiin virallisesti nimellä Sierra Leone, oli nykyisen Sierra Leonen tasavallan edeltäjä. Valtio oli olemassa 27. huhtikuuta 1961 – 19. huhtikuuta 1971 välisenä aikana.
Kun Britannian valta alueella päättyi vuonna 1961, myönnettiin Britannian Sierra Leonen kruununsiirtomaalle itsenäisyys Commonwealth realmina Independence Act 1961:n mukaisesti. Sierra Leonen ollessa Commonwealth realmina Britannian monarkki Elisabet II pysyi maan valtionpäämiehenä ja toimi maassa kenraalikuvernöörin edustamana. Elisabet II vieraili Sierra Leonessa marraskuusta joulukuuhun 1961 pian maan itsenäistymisen jälkeen, ollen Sierra Leonen kuningattarena.
Sierra Leonen kenraalikuvernöörit.
Seuraavat henkilöt toimivat kenraalikuvernöörinä Sierra Leonessa: 
Sierra Leonen pääministerit sekä hallituksen päämiehet.
Seuraavat henkilöt toimivat Sierra Leonen pääministerinä sekä hallituksen päämiehenä:
Sierra Leonen siirtyminen tasavallaksi.
Sidokset Britannian monarkiaan päättyivät Sierra Leonen vuoden 1971 perustuslain promulgaation aikana, ja maan pääministeristä Siaka Stevensistä tuli Sierra Leonen ensimmäinen presidentti. Tämän jälkeen Sierra Leonesta tuli yksi Kansainyhteisön tasavalloista.
Sylvie Goulard

 
Sylvie Goulard (s. 6. joulukuuta 1964 Marseille, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän oli puolustusministerinä Édouard Philippen hallituksessa vajaan kuukauden, toukokuusta kesäkuuhun. Hän jätti eroilmoituksen sen jälkeen, kun Ranskan syyttäjänvirasto aloitti tutkinnan hänen puolueensa rahoituksesta. Ranskalainen lehti "Le Canard enchaîné" julkaisi väitteitä, joiden mukaan Goulardin puolue olisi käyttänyt Euroopan parlamentin varoja avustajien palkkaamiseen Ranskassa.
Goulard oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vuosina 2009–2017. Hän oli Ranskan presidentti Emmanuel Macronin esitys Euroopan komission sisämarkkinakomissaariksi Von der Leyenin komissioon syksyllä 2019. Avustajan palkkaukseen liittyneen skandaalin vuoksi Goulard oli teollisuus- ja sisämarkkinoista vastaavan valiokunnan kuultavana kahteen otteeseen, mutta ei saanut luottamusta komissaarina toimimiseen.
Chatma

Chatma on malilaisen Tamikrest-yhtyeen albumi, joka julkaistiin vuonna 2013.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Ousmane Ag Mossa.
Frank J. Fletcher

Frank Jack Fletcher (29. huhtikuuta 1885 Marshalltown, Iowa – 25. huhtikuuta 1973 Bethesda, Maryland) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Fletcher valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1906. Hän osallistui vuoden 1914 Veracruzin miehitykseen Meksikossa ja sai kongressin kunniamitalin pelastettuaan suuren määrän pakolaisia laivaansa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli muun muassa hävittäjän kapteenina ja sai Navy Cross -kunniamerkin laivasaattueiden suojelusta vaarallisilla vesillä. Vuosina 1933–1936 Fletcher toimi laivastoministeri Claude Swansonin adjutanttina. Oltuaan välillä vuoden ajan taistelulaiva "USS New Mexicon" kapteenina Fletcher palasi laivaston päämajaan Washingtoniin. Syksystä 1939 alkaen hän oli risteilijädivisioonan komentaja. Pearl Harborin hyökkäyksen aikana hän oli turvassa merellä lippulaivallaan "USS Minneapolisilla" ja sai heti sodan alussa ylennyksen kontra-amiraaliksi. Fletcher komensi toista kahdesta taisteluosastosta, jotka osallistuivat keväällä 1942 iskuihin Marshallin- ja Gilbertsaarille, ja oli mukana taistelemassa japanilaisten hyökkäystä vastaan Salamauan–Laen alueella Uudessa-Guineassa.
Fletcher komensi amerikkalaisia joukkoja kahdessa tunnetussa voitokkaassa meritaistelussa, toukokuun 1942 Korallimeren taistelussa ja kesäkuun 1942 Midwayn taistelussa. Midwayssa hän tosin joutui luovuttamaan kesken taistelun tosiasiallisen johdon kontra-amiraali Raymond A. Spruancelle kun hänen lippulaivansa "USS Yorktown" sai torpedo-osuman. Fletcher ylennettiin pian Midwayn voiton jälkeen vara-amiraaliksi. Hän johti myös amerikkalaisten hyökkäystä Guadalcanalille elokuussa 1942 yhdessä kontra-amiraali Richmond K. Turnerin kanssa, jolloin he ajautuivat erimielisyyksiin. Fletcheriä moitittiin myöhemmin päätöksestään vetää lentotukialuksensa pois japanilaisten lähestyessä, koska tämä asetti maihinnousujoukkojen huollon alttiiksi hyökkäyksille. Fletcher oli johdossa myös myöhemmin samassa kuussa käydyssä Itäisten Salomonsaarten taistelussa, jossa hän haavoittui itse lievästi lippulaivansa "USS Saratogan" saatua osuman. Tämän jälkeen hänet siirrettiin lomalle.
Marraskuusta 1942 alkaen Fletcher oli Seattlessa luoteisen rannikkopuolustuksen ja huhtikuusta 1944 alkaen sen tilalle perustetun Alaskan rannikkopuolustuksen johtajana. Vuodesta 1943 sodan loppuun asti hän oli myös koko pohjoisen Tyynenmeren alueen komentaja. Japanin antauduttua hänen joukkonsa miehittivät maan pohjoisosan. Hän jäi eläkkeelle 1947 ja sai samalla ylennyksen amiraaliksi. Kuoltuaan vuonna 1973 Fletcher haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin.
Audi Sport TT Cup

Audi Sport TT Cup oli vuosina 2015–2017 toiminut kansainvälinen kilpa-autoilusarja, jota ajettiin Saksan vakioautojen DTM-sarjan yhteydessä. Sarja korvasi vuosina 2004–2014 toimineen Volkswagen Scirocco R-Cup -sarjan.
Berg-sur-Moselle

Berg-sur-Moselle on kunta Koillis-Ranskassa Mosellen departementissa Grand Estin alueella. Vuonna 2016 siellä asui 430 asukasta.
Nähtävyyksiä.
Kunnan alueella sijaitsee linna "Château de Berg", joka on Ranskan historiallisten monumenttien listalla. Linna oli Echternachin luostarin apottien residenssi. Ensimmäinen linna rakennettiin vuonna 1258. Se kuitenkin tuhoutui 1300-luvulla Rodemackin aatelisherrojen ja Metzin piispan välisissä taisteluissa. Nykyisen muotonsa linna sai 1600-luvulla.
Pekka Saukko

Pekka Juhani Saukko (s. ) on suomalainen Turun yliopiston oikeuslääketieteen emeritusprofessori.
Saukko kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta vuonna 1965. Hän valmistui lääkäriksi (Dr univ med) Wienin yliopistosta vuonna 1975. Oulun yliopistosta Saukko valmistui oikeuslääketieteen erikoislääkäriksi vuonna 1981 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1983. Hänen äkillisten sydänperäisten kuolemien diagnostiikkaa käsitelleen englanninkielisen väitöskirjansa otsikkona oli "Evaluation of diagnostic methods for early myocardial injury in sudden cardial deaths". Oulun yliopiston oikeuslääketieteen dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1986 ja Lapin yliopiston dosentti hän on ollut vuodesta 1990. 
Hän työskenteli Oulun yliopiston oikeuslääketieteen assistenttina ja apulaisopettajana vuosina 1976–1982, Oulun lääninhallituksen lääninoikeuslääkärinä vuosina 1982–1989, sekä oikeuslääketieteen professorina Tampereen ja Kuopion yliopistoissa 1989–1991. Turun yliopiston oikeuslääketieteen professorina hän oli vuodesta 1992 eläkkeelle (emeritusprofessoriksi) siirtymiseensä saakka. 
Saukko kutsuttiin Saksan kansallisen tiedeakatemian Leopoldinan jäseneksi vuonna 1995. Hän on myös Unkarin Budapestin Semmelweis-yliopiston kunniatohtori (2001), sekä Unkarin oikeuslääketieteellisen seuran, Belgian kuninkaallisen oikeuslääketieteen seuran ja Saksan oikeuslääketieteen seuran kunniajäsen.
Saukko on julkaissut runsaasti oikeuslääketieteellisiä artikkeleja sekä ollut kirjoittamassa alan kotimaisia ja kansainvälisiä oppi- ja käsikirjoja. Teoksista mainittakoon esimerkiksi:
Juureskaali

Juureskaali ("Brassica napus") on kaalien eli hyötykaalien sukuun kuuluva ristikukkaiskasvilaji. Juureskaali on tunnettu viljelykasvina. Sillä on kaksi kasvutavaltaan toisistaan poikkeavaa alalajia, juureksena viljelty lanttu ja öljykasvina viljelty rapsi.
Satokaali

Satokaali ("Brassica rapa") on kaalien eli hyötykaalien sukuun kuuluva ristikukkaiskasvilaji. Se on tavallisesti yksi- tai kaksivuotinen ruoho. Laji on tunnettu viljelykasvina.
Lajikeryhmiä.
Satokaalin vihanneksena viljeltyjen lajikkeiden ryhmiä ovat:
Lexus LS

Lexus LS on Toyotan tytäryhtiö Lexuksen lippulaivamalli. Japanissa LS:ää myytiin Toyota Celsior -nimellä kunnes Lexus-merkki tuli markkinoille siellä vuonna 2006. Kun neljännen sukupolven LS esiteltiin, Celsior-nimestä luovuttiin.
Ensimmäisen sukupolven LS esiteltiin mallivuodeksi 1990.
Toisen sukupolven LS esiteltiin mallivuodeksi 1995.
Kolmannen sukupolven LS esiteltiin mallivuodeksi 2001.
Neljännen sukupolven LS esiteltiin mallivuodeksi 2007.
Viidennen sukupolven LS esiteltiin mallivuodeksi 2017.
St Patrick’s Athletic FC

St Patrick’s Athletic Football Club () on jalkapalloseura Dublinista. Seura pelaa Irlannin korkeimmalla sarjatasolla League of Ireland Premier Divisionissa. Irlannin mestaruuden seura on voittanut kahdeksan kertaa, joista ensimmäinen tapahtui kaudella 1951–52 ja viimeisin vuonna 2013. FAI Cupin St Patrick’s Athletic on voittanut kolmesti: 1958–59, 1960–61, 2014, 2021, 2023.
Infokondria

Infokondria (engl. "infochondria)" on ilmiö, jossa henkilö haluaisi omaksua enemmän tietoa kuin mihin kokee pystyvänsä. Toisin sanoen hän kokee aivojensa ylikuormittuneen. Tämä haittaa uuden oppimista ja omaksumista. Paras hoitokeino tilaan on hyväksyä, että kaikkea ei voi osata tai oppia ja lakata harmittelemasta kaikkea sitä tietoa ja taitoa, jota emme ole ehtineet oppimaan.
Infokondria täytyy myös erottaa informaatioähkystä, joka on ahdistusta suuresta tietomäärästä. Toisin kuin infoähkyssä, infokondriassa oma rajallisuus nähdään ongelmana - ei tiedon suuri määrä. Infokondriaa potiessaan henkilö tunnistaa oman rajallisuutensa, mutta haluaisi kyetä omaksumaan enemmän. Informaatioähkyssä henkilökohtainen omaksumisen raja on tullut vastaan.
Infokondrian kokemisen riskiä lisäävät esimerkiksi huonolaatuinen uni, elämäntilanne ja työhön tai rahaan liittyvät huolet.
Tanskalainen kirjailija Carsten Graff käytti infokondria-termiä ensimmäisen kerran vuonna 1999.
Language of the Lost

Language of the Lost on punk rock -yhtye I Walk the Linen neljäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2010 levymerkillä Fullsteam Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 30.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja kuvaili yhtyeen kykenevän antamaan tiukkuuden vastapainoksi myös hengittäviä melodioita, mikä antaa kokonaisuudelle myös popahtavia elementtejä. Imperiumin Mika Penttinen ylisti kitaristi Pekka Lainetta oikeanlaisen ja ajattoman äänimaailman löytämisestä albumia varten, ja piti rumpu- ja bassotyöskentelyä vapautuneena ja luovana. Soundin Jari Jokirinne antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja piti albumia yhtenäisenä sekä suositteli sitä myös punk rock -musiikkiin perhehtymättömille.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ville Rönkkö, ellei toisin mainittu.
Hapoel Ironi Kiryat Shmona FC

Hapoel Ironi Kiryat Shmona Football Club () on jalkapalloseura Kirjat Shmonan kaupungista, Pohjois-Israelista. Seura pelaa Israelin korkeimmalla sarjatasolla Ligat ha’Alissa. Ironi Kiryat Shmona on voittanut maansa mestaruuden kertaalleen, mikä tapahtui kaudella 2011–2012.
Ironi Kiryat Shmona perustettiin vuonna 2000, kun liikemies Izzy Sheratzky yhdisti Hapoel Kiryat Shmona FC:n ja Maccabi Kiryat Shmona FC:n. Israelin pääsarjaan seura pääsi kaudeksi 2007–08. Saman kauden päätteeksi joukkue lunasti paikan seuraavan kauden UEFA Cupiin. Kaudella 2011–12 Ironi Kiryat Shmona voitti maansa mestaruuden, joka takasi paikan seuraavan kauden Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle. Se eteni lopulta Mestarien liigassa play-off-kierrokselle, jolloin FK BATE voitti israelilaisseuran.
Mun elämä

Mun elämä on Maija Vilkkumaan kappale, joka on julkaistu vuonna 2003 toinena singlenä hänen kolmannelta studioalbumiltaan "Ei".
Kappale ylsi Suomen virallisen singlelistan viidennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa. Lisäksi se saavutti Rumban 50 hittiä -listan ensimmäisen sijan.
Kappaleet.
Lisäksi
Beitar Jerusalem FC

Beitar Jerusalem Football Club () on jalkapalloseura Jerusalemin kaupungista. Seura pelaa Israelin pääsarjassa Ligat ha’Alissa. Seura on perustettu vuonna 1936. Maan mestaruuden Beitar on voittanut kuudesti. Ensimmäinen kerta tapahtui kaudella 1986–1987 ja viimeisin kaudella 2007–2008. Vuonna 2018 ilmoitettiin seuran nimettävän Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin mukaan.
Beitar Jerusalemin juuret ovat revisionistisionistisessa Betar- eli Beitar-liikkeessä. Monet seuran perustajista olivat Irgun-järjestön jäseniä. Seuran kannattajilla on läheiset välit oikeistolaiseen Likud-puolueeseen, ja monet ovat ilmaisseet arabivastaisia näkemyksiä. Beitar on ainoa israelilainen jalkapalloseura, jonka riveissä ei ole koskaan pelannut arabipelaajaa.
Kallen kiipeilypuu

Kallen kiipeilypuu () on ruotsalainen lasten animaatiosarja vuodelta 1975. Se esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1976 Yle TV2:n alkuillan ohjelmistossa ja myöhempinä vuosina uusintoina "Pikku Kakkosessa". Sarjan ”funkahtava” tunnusmusiikki on Blood, Sweat &amp; Tears -yhtyeessäkin soittaneen Jojje Wadeniuksen säveltämä. Suomeksi sen esitti Mikko Alatalo. Alkuperäinen kertoja oli Toivo Pawlo, ja suomeksi tarinat kertoi Lasse Pöysti.
Sarjassa on kaksitoista noin kahdeksan minuutin pituista jaksoa, joissa Kalle lepäilee pihapuun latvassa ja unelmoi ja pohtii asioita. Puun juurella istuu Kallen lihava vaari lukemassa sanomalehteä. Lehdessä olevista uutisista Kalle saa ideoita pohdinnoilleen, jotka koskevat esimerkiksi lentämistä, syntymäpäivien viettoa ja koulun alkua. Kalle unelmoi myös Emma-nimisestä tytöstä, jota ei ole oikeasti olemassa.
Harold R. Stark

Harold Rainsford Stark (12. marraskuuta 1880 Wilkes Barre, Pennsylvania – 20. elokuuta 1972 Washington DC) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi Yhdysvaltain laivasto-operaatioiden komentajana elokuusta 1939 maaliskuuhun 1942.
Stark valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1903. Ensimmäiseen maailmansodan aikana hän oli vuonna 1917 jonkin aikaa torpedovenelippueen komentajana Välimerellä ja sen jälkeen amiraali William Simsin esikunnassa Lontoossa. 1930-luvun alussa Stark toimi laivastoministerien Charles F. Adamsin ja Claude A. Swansonin sotilasadjutanttina. Vuonna 1934 Stark nimitettiin laivaston varustelutoimiston johtajaksi ja hänet ylennettiin samalla kontra-amiraaliksi. Vuosina 1937–1939 hän oli risteilijätaisteluosaston komentajana Tyynellämerellä, mistä hän siirtyi 1. elokuuta 1939 laivasto-operaatioiden komentajaksi eläkkeelle jääneen William D. Leahyn tilalle. Toisen maailmansodan puhjettua Euroopassa Stark pyrki parantamaan laivaston valmiutta sotaan. Hän oli yksi kongressin heinäkuussa 1940 hyväksymän Naval Expansion Act -lain näkyviä puolestapuhujia; laki määräsi rakentamaan kokonaisen laivaston verran uusia sotalaivoja. Stark valmisteli myös yhteistyötä Britannian laivaston kanssa Yhdysvaltain sotaan liittymisen varalta. Hän piti Saksaa suurempana uhkana kuin Japania. Marraskuussa 1940 laatimassaan niin kutsutussa ”Plan Dog” (suunnitelma D) -muistiossa hän suositteli kahden rintaman sodan syttyessä voimien keskittämistä Saksan lyömiseen ja offensiivista toimintaa vain Atlantilla.
Strategiansa mukaisesti Stark pyrki välttämään vihollisuuksien puhkeamista Tyynellämerellä ja vastusti presidentti Franklin D. Rooseveltin päätöstä asettaa Japanin öljytoimitukset kauppasaartoon. Hän piti myös Yhdysvaltain Tyynenmeren-laivaston keskittämistä Havaijin Pearl Harboriin huonona ideana, mutta arveli lopulta Japanin tekevän ensi-iskun todennäköisemmin jossain muualla. Japanin hyökkäys Pearl Harboriin tuli siten hänelle yhtä suurena yllätyksenä kuin muillekin. Myöhemmissä virallisissa tutkinnoissa Starkia ei pidetty varsinaisesti syyllisenä Pearl Harborin katastrofiin, mutta häntä moitittiin siitä, ettei hän ollut tarpeeksi selvästi varoittanut Tyynenmeren laivaston komentajaa, amiraali Husband E. Kimmeliä. Maaliskuussa 1942 Stark syrjäytettiin laivaston johdosta ja korvattiin amiraali Ernest J. Kingillä. Stark oli huhtikuusta 1942 aina maailmansodan loppuun saakka Yhdysvaltain Euroopan alueen laivaston komentajana asemapaikkanaan Englanti. Tehtävä oli lähinnä hallinnollinen. Lokakuusta 1943 alkaen Stark oli samalla myös Yhdysvaltain 12. laivaston komentaja ja johti joukkojen kouluttamista Normandian maihinnousua varten. Hän hoiti myös Yhdysvaltain yhteyksiä Charles de Gaullen johtamaan Vapaan Ranskan hallitukseen. Kenraali Dwight D. Eisenhower ei kuitenkaan ottanut Starkia päämajaansa.
Stark jäi eläkkeelle vuonna 1946. Kuoltuaan vuonna 1972 hänet haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin.
Star Trek (kolikkopeli)

Star Trek: Strategic Operations Simulator on Segan ja Gremlin Industriesin yhdistymisen jälkeen vuonna julkaistu kolikkopeli, joka perustuu alkuperäiseen Star Trek -televisiosarjaan. Peli käyttää vektorigrafiikkaa ja syntetisoitua puhetta.
Pelistä on julkaistu useita käännöksiä eri alustoille.
Pelaaminen.
Peli on lajityypiltään toimintapeli, jossa pelaajan on puolustettava tukikohtia Klingonien hyökkäyksiltä. Pelaajalla on käytössään:
Pelaajalla on useita näkymiä pelitilanteeseen, joka oli aikanaan harvinaista. Näyttö on jaettu kolmeen osaan, jossa yksi näyttää resurssit (suojien, torpedoiden ja poimuajon määrä), toinen on skannerinäkymä ja kolmas on ensimmäisen persoonan näkökulmasta vektorigrafiikkaa esittävä näkymä eteenpäin aluksesta.
Matti Torvinen

Matti Juhani Torvinen (s. 30. tammikuuta 1957 Rovaniemi) on suomalainen varatuomari, poliitikko ja sinisten entinen kansanedustaja sekä toimittaja ja entinen puoluesihteeri. Hän nousi eduskuntaan varasijalta kansanedustaja Hanna Mäntylän erottua kesäkuussa 2017.
Torvinen on toiminut Rovaniemen kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2013. Hänet valittiin valtuustoon kuntavaaleissa 2012 ja uudelleen kuntavaaleissa 2017. Ennen kansanedustajuuttaan Torvinen toimi perussuomalaisten Lapin piirin puheenjohtajana.
Eduskuntavaaleissa 2015 Torvinen sijoittui Lapin vaalipiirissä perussuomalaisten ensimmäiselle varasijalle Hanna Mäntylän tullessa valituksi. Kun Mäntylä jätti eronpyynnönsä kansanedustajan toimesta kesäkuussa 2017, Torvinen nousi hänen tilalleen. Torvinen erosi kesäkuussa 2017 perussuomalaisista ja liittyi Uusi vaihtoehto -eduskuntaryhmään. Joulukuussa 2017 Torvinen valittiin sinisten puoluesihteeriksi.
Torvinen toimi ennen perustamaansa lakiasiaintoimistoon siirtymistä Yleisradion toimittajana.
Torvinen oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. 
Vuoden 2021 keväällä Torvinen loikkasi sinisistä kokoomukseen.
Thomas C. Kinkaid

Thomas Cassin Kinkaid (3. huhtikuuta 1888 Hanover, New Hampshire – 17. marraskuuta 1972 Washington) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Kinkaid valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1908. Hän palveli ensimmäisen maailmansodan aikana taistelulaivan upseerina ja yhteysupseerina Britannian amiraliteetissa. Myöhemmin hän oli muun muassa teknisenä asiantuntijana Geneven aseidenriisuntakonferenssissa 1931–1932, ristelijä "USS Indianapolisin" kapteenina 1937–1938 sekä laivastoattaseana Yhdysvaltain suurlähetystöissä Roomassa ja Belgradissa vuosina 1938–1941. Yhdysvaltain liittyessä toiseen maailmansotaan Kinkaid oli hävittäjälaivueen komentajana. Vuoden 1942 alussa hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi ja nimitettiin risteilijädivisioonan komentajaksi. Hän sai suorittaa iskuja Gilbertsaarille ja osallistui voitokkaisiin Korallimeren ja Midwayn taisteluihin, joissa hänen risteilijänsä suojelivat lentotukialuksia. Sen jälkeen Kinkaid sai komentoonsa lentotukialus "USS Enterprisen" ympärille kootun taisteluosaston, joka osallistui Salomonsaarten taisteluihin. Lokakuussa 1942 käydyssä Santa Cruz -saarten taistelussa Kinkaid komensi kahta yhdistettyä taisteluosastoa. Hän menetti lentotukialus "USS Hornetin" ja myös "Enterprise" vaurioitui, mutta japanilaisten tappiot olivat vielä suuremmat.
Tammikuussa 1943 Kinkaid nimitettiin Pohjois-Tyynenmeren ryhmän komentajaksi. Hän suunnitteli ja toteutti Aleuttien takaisinvaltauksen, joka huipentui Attun taisteluun toukokuussa 1943. Kinkaid sai kesäkuussa 1943 ylennyksen vara-amiraaliksi. Marraskuussa 1943 hän siirtyi takaisin eteläiselle Tyynellemerelle Yhdysvaltain 7. laivaston komentajaksi, missä asemassa hän oli koko lopun sodan ajan. Kinkaidin laivasto tuki Filippiinien valtausta ja sodan loppuvaiheessa Borneon valtausta. Se pelasti tilanteen Leytenlahden taistelussa lokakuussa 1944, kun amiraali William F. Halseyn 3. laivasto jätti San Bernardinon salmen suojattomaksi. Kinkaid ylennettiin amiraaliksi huhtikuussa 1945. Sodan päätyttyä hänen laivastonsa tuki vielä operaatioita Kiinan ja Korean rannikoilla. Vuosina 1946–1950 Kinkaid oli Yhdysvaltain itäisen rannikkopuolustuksen komentajana. Eläkevuosinaan hän oli aktiivinen kansallisista turvallisuusharjoituksista ja sotamuistomerkeistä vastanneissa komissioissa.
Thomas Kinkaidin mukaan nimettiin vuonna 1976 käyttöön otettu hävittäjä "USS Kinkaid".
Kinkaid oli amiraali Husband E. Kimmelin lanko.
Cosmogramma

Cosmogramma on yhdysvaltalaisen Flying Lotuksen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 3. toukokuuta 2010. Albumin nimi tuli siitä, kun hän kuunteli ashram-opetusta ja kuuli sanat "cosmic drama" väärin.
Flying Lotuksen äiti kuoli diabetekseen ja hän päätti tehdä tämän albumin hänen muistokseen.
Bis(trimetyylisilyyli)urea

Bis(trimetyylisilyyli)urea eli BSU (C7H20Si2N2O) on orgaanisiin piiyhdisteisiin kuuluva ureajohdannainen. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa silyloivana reagenssina yhdisteiden suojaukseen.
Ominaisuudet, käyttö ja valmistus.
Bis(trimetyylisilyyli)urea on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi muun muassa alkoholien, amiinien, aldehydien, ketonien ja karboksyylihappojen kanssa. Tuotteena muodostuu näin trimetyylisilyyliryhmän sisältäviä johdannaisia. Veden kanssa bis(trimetyylisilyyli)urea reagoi hydrolysoituen. 
Bis(trimetyylisilyyli)ureaa käytetään silyloivana reagenssina kemianteollisuudessa erityisesti suuren mittakaavan prosesseissa. Sillä on käyttöä muun muassa väriaineiden, voiteluaineiden, hartsien ja lääkkeiden valmistuksessa. Erityisesti sitä käytetään valmistettaessa synteettisiä polysakkarideja ja penisilliini- ja kefalosporiiniantibiootteja. Bis(trimetyylisilyyli)ureaa valmistetaan urean ja heksametyylidisilatsaanin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä tässä reaktiossa voidaan käyttää ammoniumsuoloja tai sulfonamideja.
Jasse Hast

Jasse Hast (s. 1974) on suomalainen muusikko, tuottaja ja valokuvaaja, joka tunnetaan parhaiten raahelaisen goottimetalli-yhtye Charonin soolokitaristina. Hast soittaa myös hänen itsensä ja Charonin rumpalina tunnetun Antti Karihtalan vuonna 2009 perustamassa Tomb of Finland-yhtyeessä, joka soittaa pääasiassa doom- ja death metallia. Lisäksi hän on soittanut yhtyeissä Auroral ja Wolfheart.
Itä-Afrikan rupia

Itä-Afrikan rupia oli Britannian Itä-Afrikan siirtomaiden valuutta vuosina 1906–1920. Se jaettiin sataan centiin. 
Itä-Afrikan rupia tuli Intian rupian tilalle, joka oli ollut käytössä aiemmin. Valuutta oli merkillepantava siinä mielessä, että se sisälsi maailman ensimmäisen alumiinikolikon, vuoden 1907 yhden centin kolikon.
Antti Karihtala

Antti Karihtala (s. 7. marraskuuta 1977 Raahe) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten raahelaisen metalliyhtye Charonin sekä venäjänkielistä metallia soittavan Kypckin rumpalina.
Cent

Cent (symboli c tai ¢) on useissa eri maissa käytetty valuutta. Etymologisesti sana "cent" tulee latinankielisestä sanasta "centum", ’sata’. "Cent" myös viittaa kolikkoon, jonka arvo on yksi cent.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa yhden centin kolikko on yleisesti tunnettu lempinimeltään "penny".