tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oxford Circusin metroasema

Oxford Circusin metroasema on keskeinen Lontoon metron Central Linen, Bakerloo Linen ja Victoria Linen asema Westminsterin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema sijaitsee Oxford Circusina tunnetun Oxford Streetin ja Regent Streetin välisen risteyksen kohdalla Lontoon matkakortin maksualueella 1.
Historia.
Asema on avattu alun perin 30. heinäkuuta 1900 osana Central London Railwayta. Alkuperäinen Harry Bell Measuresin suunnittelema asemarakennus on edelleen käytössä. Nykyisin ensimmäisen aseman laiturit ovat Central Linen käytössä. Bakerloo Linen asema avattiin 10. maaliskuuta 1906, ja myös tämän aseman alkuperäinen Leslie Greenin piirtämä asemarakennus on edelleen käytössä. Victoria Linen asema on avattu vuonna 1969. Aseman perusteellinen remontti valmistui vuonna 2008 ja aseman liukuportat uusittiin vuosina 2010–2011.
Magway (alue)

Magway on Myanmarin hallinnollinen alue. Alueen pohjoispuolella on Sagaingin alue, idässä Mandalayn alue, etelässä Bagon alue sekä lännessä Rakhinen ja Chinin osavaltiot. Osavaltion pinta-ala on 44 820 km² ja pääkaupunki Magway.
Vuonna 2014 alueen väkiluku oli 3,9 miljoonaa.
Piirikunnat.
Osavaltio jakautuu viiteen piirikuntaan:
Bago (alue)

Bago on hallinnollinen alue Myanmarin eteläisessä keskisessä osassa. Aluetta rajaa pohjoisessa Magwayn sekä Mandalayn alueet, idässä Kayinin ja Monin osavaltiot sekä Martabaninlahti, etelässä Yangonin alue ja lännessä Ayeyarwadyn alue sekä Rakhinen osavaltio. Osavaltion pinta-ala on 39 404 km² ja pääkaupunki Bago.
Vuonna 2014 alueen väkiluku oli 4,86 miljoonaa.
Piirikunnat.
Osavaltio jakautuu neljään piirikuntaan:
Yangon (alue)

Yangon on hallinnollinen alue Myanmarin eteläisessä keskisessä osassa. Aluetta rajaa pohjoisessa ja idässä Bagon alue, etelässä Martabaninlahti sekä lännessä Ayeyarwadyn alue. Osavaltion pinta-ala on 10 170 km² ja pääkaupunki Yangon. Muita suuria kaupunkeja ovat Thanlyin ja Twante.
Vuonna 2014 Yangonin alueen väkiluku oli 7,36 miljoonaa.
Tanintharyi (alue)

Tanintharyi on hallinnollinen alue eteläisessä Myanmarissa. Aluetta rajaa lännessä Andamaanienmeri, idässä Thaimaa sekä pohjoisessa Monin osavaltio. Osavaltion pinta-ala on 43 328 km² ja pääkaupunki Dawei. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Myeik ja Kawthaung.
Vuonna 2014 alueen väkiluku oli 1,4 miljoonaa.
Tanintharyin alueella vallitsee kuuman vyöhykkeen monsuuni -ilmasto.
Piirikunnat.
Osavaltio jakautuu kolmeen piirikuntaan:
Liposarkooma

Liposarkooma on pehmytkudossarkoomiin lukeutuva rasvasoluista alkunsa saava syöpä. Kyseessä on aikuisten yleisin pehmytkudossarkooma. Kasvain on yleensä kivuton ja hitaasti kasvava, mutta joissain tapauksissa se kasvaa nopeasti ja voi haavautua varhain. Yleensä liposarkooma ei kehity edeltävästä lipoomasta.
Yhdysvalloissa liposarkoomaan sairastuvat henkilöt ovat keskimäärin 50-vuotiaita. Siellä alle 20 % kaikista pehmytkudossarkoomista on liposarkoomia, lapsilla vain alle 5 %. Kansainvälisesti sairauden vuotuinen insidenssi on 2,5 tapausta miljoonaa henkeä kohti. Kasvaimen todennäköisimmät sijainnit ovat torso ja alaraajat. Etäpesäkkeitä kehittyy tavallisimmin keuhkoihin ja maksaan. Liposarkooma hoidetaan muiden pehmytkudossarkoomien tavoin ensisijaisesti kirurgisesti.
Puolet liposarkoomista on hyvin erilaistuneita, ja näissä tapauksissa eloonjäämisennuste on viiden vuoden aikajaksolla 100 % ja 10-vuotisennuste 87 %. Myksoideissa liposarkoomissa vastaavat luvut ovat 88 % ja 76 %, pleomorfisissa 56 % ja 39 %.
HMS Svärdet (1663)

Svärdet oli Ruotsin laivaston noin vuonna 1660 valmistunut 86-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiiin Skeppsholmenista Tukholman telakalta, missä köli laskettiin noin vuonna 1660. Rakennusmestarina oli hollantilainen Jakob de Voss. Alus laskettiin vesille 1662 ja otettiin palvelukseen 1663.
Palvelus.
Alus oli 1676 amiraali Claas Ugglan lippulaivana. Sen sytytti tuleen 1. heinäkuuta 1676 hollantilainen polttolaiva Öölannin eteläkärjen taistelussa, jossa kuoli 600 miestä ja päällikkö Claas Uggla.
Öölannin itäpuolelta on löytynyt hylky, joka todennäköisesti on "Svärdet".
KNM Allart

KNM Allart valmistui Tanskan kuninkaallisen laivaston parannellun Lougen-luokan aluksena 1800-luvun alussa.
Valmistus.
Laivastoarkkitehti Ernst Stiboltin suunnittelema alus tilattiin Nyholmin laivastontelakalta Kööpenhaminasta. Se laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1807.
Palvelus.
Britannian kuninkaallisen laivaston vallatessa 7. syyskuuta 1807 Kööpenhaminan, jolloin se samalla valtasi "Allartin" sekä viisi sen sisaralusta. Vallattu alus saapui 15. joulukuuta Chathamiin, jossa se piti alun perin nimetä 1809 "HMS Cassandraksi". Alus oli Chathamissa varustettavana joulukuusta 1807 aina 16. toukokuuta 1808 saakka, vaikka se otettiin jo helmikuussa 1808 Britannian kuninkaallisen laivaston palvelukseen nimellä "HMS Allart" tai "HMS Alert" ensimmäisenä päällikkönään James Tillard määrättynä Itämerelle.
Alus oli northfleetiläisen Thomas Pitcherillä kunnostettavana tammikuusta helmikuuhun 1809 ennen sen lähtöä Norjan rannikolle. Kahdeksan tanskalaista tykkivenettä valtasi aluksen 10. elokuuta 1809 lähellä Fredriksvaerniä noin tunnin taistelun jälkeen. Taistelussa aluksen miehistöstä sai surmansa yksi ja kolme haavoittui. Alus jatkoi palvelustaan Tanskan laivastossa, kunnes se liitettiin perustettavaan Norjan laivastoon vuonna 1815.
Etelänleinikki

Etelänleinikki ("Ranunculus sardous", syn. "R. philonotis", "R. pseudobulbosus", "R. sardous" ssp. "xatardii") on yksivuotinen, kosteiden kasvupaikkojen leinikkilaji. Etelänleinikki on myrkyllinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen etelänleinikki kasvattaa useita noin 15–30 cm pitkiä varsia. Varret ovat pystyjä, pitkähaaraisia ja tyviosastaan siirottavakarvaisia. Aluslehtiä on 2–5 kappaletta, ja niiden lapa on 2–5 cm pitkä ja kolmisorminen. Lehdykät ovat kolmihalkoisia ja hampaisia, keskilehdykkä on tavallisesti melko pitkäruotinen. Myös varren yläosassa on jonkin verran lehtiä. Niiden lehdykät ovat melko kapea- ja niukkaliuskaisia. Aivan ylimmät lehdet ovat kolmisormisia ja ehytlehdykkäisiä. Kukkaperä on uurteinen ja kukkapohjus on karvainen. Kukkia etelänleinikillä on vähän. Kooltaan ne ovat 15–25 mm leveitä ja niissä on kaksi kehäkiehkuraa. Kukan verhiö on viisilehtinen, verholehdet ovat taakäänteisiä, vaaleita ja valkokarvaisia. Myös terälehtiä on viisi kappaletta. Terälehdet ovat väriltään vaaleankeltaisia, vastapuikeita ja niissä on mesikuoppa. Etelänleinikki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Hedelmistössä on 1,5–2,3 mm:n pituisia pähkylöitä, joissa on lyhyt, käyrä ota. Pähkylän reunaa kiertää rivi nystyjä.
Suomessa tavattavista leinikkikasveista etelänleinikki muistuttaa suuresti mäkileinikkiä ("Ranunculus bulbosus"), joka kuitenkin on monivuotinen ja sen varren tyvi on mukulamainen.
Levinneisyys.
Alkuperäislajina etelänleinikkiä kasvaa Euroopassa Espanjasta ja Ison-Britannian etelä- ja keskiosista Bulgariaan, Romaniaan, Länsi-Ukrainaan, Puolaan ja Tanskaan. Myös Pohjois-Afrikassa Tunisiasta länteen se on alkuperäislaji. Tulokkaana etelänleinikki on levinnyt myös Norjan, Ruotsin ja Suomen keskiosiin, sekä Pohjois-Amerikkaan lähinnä mantereen itä- ja kaakkoisosiin.
Suomessa etelänleinikki on harvinainen tulokas, jota on tavattu muutamin paikoin eri puolella maata muun muassa Pohjanlahden satamakaupungeissa ja Etelä-Suomen sisämaassa.
Elinympäristö.
Etelänleinikin tyypillisiä kasvuympäristöjä ovat lajin alkuperäisellä kasvuseudulla rannikkoseutujen kosteat, suolapitoiset ja hiekkaiset pellot, laitumet, sorakuopat, ojat ja somerikkoiset rannat. Suomessa etelänleinikkiä tavataan tulokkaana myllyillä, satamissa ja kaatopaikoilla. Laji on kalkinsuosija.
Valkeakosken Sitoutumattomat

Valkeakosken Sitoutumattomat on Valkeakosken kunnallispolitiikassa vaikuttava Suomen Sitoutumattomiin kuuluva kansalaisjärjestö. Yhdistys ei asettanut omaa ehdokaslistaansa vuoden 2008 kunnallisvaaleissa.
Historia.
Yhdistys perustettiin vuonna 1980, kun Suomen Kansan Demokraattisen Liiton valtuustoryhmästä erotettiin kaksi jäsentä. Tilanne oli outo, koska toinen erotetuista (Teuvo Nieminen) kuului puolueen enemmistöön ja toinen vähemmistöön. Yleensä tuon ajan puolueriidoissa erotettiin vain jommankumman osapuolen jäseniä.
1980- ja 1990-luvuilla ryhmittymä pysyi valtuuston pienryhmänä 1-2 valtuutetullaan. Vuoden 1996 kunnallisvaaleissa Valkeakosken Sitoutumattomat sai suuren vaalivoiton, kun sosiaalidemokraateista erotettu Pentti Salmi sai yli 800 ääntä ja veti kaikki seitsemän muuta sitoutumattomien ehdokasta mukanaan läpi. Ryhmä onnistui samalla murtamaan sosiaalidemokraattien valta-aseman valtuustossa. Seuraavissa vaaleissa sitoutumattomat saivat kuusi paikkaa, mutta pian vaalien jälkeen eräs ryhmän valtuutetuista loikkasi Vasemmistoliittoon. Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa sitoutumattomat saivat jälleen vaalivoiton, kun he saivat seitsemän paikkaa nousten kolmanneksi suurimmaksi ryhmäksi SDP:n ja kokoomuksen jälkeen. Valkeakosken äänikuningas oli 640 ääntä saanut sitoutumattomien viihde-elektroniikkayrittäjä Risto Rautiainen. Tuolloin myös ehdokaslista oli suurimmillaan, kun sillä oli 18 ehdokasta.
Vuoden 2012 kuntavaaleissa ryhmä asetti ehdokaslistan nimellä "Itsenäinen Valkeakoski" (IV). Ryhmä sai kaksi paikkaa. Läpi menivät Reijo Heinonen (210 ääntä) ja Teuvo Nieminen.
Valkeakosken sitoutumattomilla ei ole selvää ideologiaa, mutta sen kannatus- ja ehdokaspohja tulee lähinnä työläisväestöstä, ja ryhmän tausta on vasemmistossa. Vuonna 2004 ryhmän johtohahmo Teuvo Nieminen, joka tuolloin toimi myös Suomen Sitoutumattomien puheenjohtajana, kertoi, että ryhmän yhteistyö kokoomuksen ja SDP:n kanssa toimii, mutta Vasemmistoliiton kanssa välit hiertävät. Ryhmä on hyväksytty neuvottelupöytiin, mutta ryhmäkurin puuttuminen on herättänyt puolueissa närkästystä.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa ryhmä asettaa ehdokaslistan nimellä "Valkeakosken Sitoutumattomat". Ryhmän aktiivien joukko on monipuolinen. Yhteisenä teemana on tarkempi kaupungin taloudenhoito. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa ryhmä ei asettanut ehdokaslistaa.
Kronan

Kronan tai Stora Kronan oli Ruotsin laivaston linjalaiva ja aikanaan maailman suurimpia laivoja. "Kronan" rakennettiin 1664–1672. Se haaksirikkoutui Skoonen sotaan kuuluvassa Öölannin eteläkärjen taistelussa 1. kesäkuuta 1676 vain muutaman vuoden palveluksen jälkeen ja taisteltuaan vain kaksi taistelua Tanskan ja Hollannin laivastoja vastaan. Haaksirikko johtui siitä, että se kallistui liikaa kääntyessään.
Valmistus.
Alus tilattiin Tukholmasta Skeppsholmenilta, missä köli laskettiin 7. lokakuuta 1665. Se laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1668 ja otettiin palvelukseen 1672.
Palvelus.
Öölannin eteläkärjen taistelussa 1. kesäkuuta 1676 aluksen kallistuessa syttyi aluksen etuosan ruutivarasto, jolloin suurin osa keulan oikeasta puolesta tuhoutui räjähdyksessä. "Kronanin" upotessa hukkui 839 miestä. Alus vei mukanaan yli sata kanuunaa, arvokasta varustusta, yksityisomaisuutta ja suuret summat sotakassassa ollutta rahaa. Laivaa komensi suomalainen amiraali Lorentz Creutz, joka oli saavuttanut Ruotsin kuningas Kaarle XI:n luottamuksen, mutta jolta puuttui meritaistelukokemus. Creutz sai surmansa laivan tuhoutuessa.
Hylky oli vuosisatoja 26 metrin syvyydessä. Se löydettiin 1980. Sieltä nostettiin runsaasti hyvin säilyneitä esineitä, jotka ovat nähtävissä Kalmarin läänin museossa.
KNM Lougen

KNM Lougen valmistui Tanskan kuninkaallisen laivaston Lougen-luokan nimikkoaluksena 1800-luvun alussa. Alus oli Tanskan laivastossa vuoteen 1814, jolloin se siirrettiin Norjan laivastolle. Tanskan laivastossa ollessaan alus osallistui kahteen meritaisteluun. Se palveli Norjassa vuoteen 1825, jolloin se myytiin Saksaan. Alus tuhoutui 1881 lähellä Bremerhavenia.
Valmistus.
Laivastoarkkitehti Ernst Stiboltin suunnittelema alus tilattiin Nyholmin laivastontelakalta Kööpenhaminasta. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1805.
Palvelus.
Britannian kuninkaallisen laivaston hyökätesssä 1807 Kööpenhaminaan estääkseen Tanskan laivaston käytön "Lougen" oli Norjassa. Se oli 1808 ainoa suurempi tanskalainen alus Norjan alueella ja sen päällikkönä oli Peter Fredrik Wulff. Alus kohtasi 14. maaliskuuta 1808 Norjan rannikolla Hitterøn edustalla "HMS Childersin", joka kuitenkin pakeni useita tunteja kestäneen taistelun päätteeksi.
Alus kohtasi 19. kesäkuuta Lindesnesin edustalla Britannian kuninkaallisen laivaston "HMS Seagullin", joka hakeutui taisteluun. "Lougenin" päällikkö Wulff pyrki pitämään alusten etäisyyden pitkänä, jotta hän voisi käyttää aluksensa 18 naulan tykkejä brittialuksen tykkien kantaman ulkopuolelta. Taistelu vei alukset rannikon tuntumaan, jolloin Kristiansandista saapui neljä tykkivenettä, joiden avustamana "Seagull" pakotettiin puoli tuntia myöhemmin antautumaan. Brittialuksella oli saanut surmansa kahdeksan miestä ja haavoittunut 20 mukaan lukien aluksen päällikkö Robert B. Cathcart. Hieman aluksen antautumisen jälkeen "Seagull" upposi, jolloin "Lougenin" lähettämästä valtausmiehistöstä osa sai surmansa. Myöhemmin tanskalaiset nostivat uponneen aluksen ja liittivät sen laivastoonsa.
Alus osallistui vielä 12. toukokuuta kahakkaan fregatti "HMS Tribunen" kanssa.
KNM Lougen.
Norja irtautui Tanskasta Kielin rauhan perusteella, jolloin "KDM Lougen" siirrettiin 1814 Norjan laivastolle. Alus säilytti kuitenkin nimensä. Alus siirrettiin 1825 Scheldelle, jossa se haaksirikkoutui 1881 Bremerhavenin edustalla.
KNM Langeland

KNM Langeland valmistui Tanskan kuninkaallisen laivaston Lougen-luokan aluksena 1800-luvun alussa. Alus oli Tanskan laivastossa, kunnes se siirrettiin 1814 Norjan laivastolle.
Valmistus.
Laivastoarkkitehti Ernst Stiboltin suunnittelema alus tilattiin Dorf Gårdenista Kielistä. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta 1808.
Palvelus.
KDM Langeland.
"Langeland", "KDM Lügum" ja "KDM Kiel" kohtasivat 31. heinäkuuta 1811 Britannian kuninkaallisen laivaston 12-tykkinen priki "HMS Brev Dragerenin" (luutnantti Thomas Barker Devon) ja 10-tykkinen kutteri "HMS Algerinen" (luutnantti John Aitkin Blow) Norjan rannikolla. Alivoimaiset brittialukset nostivat purjeet aloittaen paon, jonka aikana kummankin brittialuksen miehistöstä sai surmansa yksi mies ja lisäksi "Brev Dragenin" miehistöstä haavoittui kolme.
KNM Langeland.
Kielin sopimuksen perusteella Norja irtautui Tanskasta, jolloin "Langeland" siirrettiin 1814 Norjan laivastolle. Alus säilytti kuitenkin nimensä.
KNM Alsen

KNM Alsen valmistui Tanskan kuninkaallisen laivaston Lougen-luokan aluksena 1800-luvun alussa. Alus oli Tanskan laivastossa, kunnes se siirrettiin 1814 Norjan laivastolle.
Valmistus.
Laivastoarkkitehti Ernst Stiboltin suunnittelema alus tilattiin Gammelholmista. Se laskettiin vesille 23. lokakuuta 1808.
Palvelus.
Kielin sopimuksen perusteella Norja irtautui Tanskasta, jolloin "Alsen" siirrettiin 1814 Norjan laivastolle. Alus säilytti kuitenkin nimensä. Alus myytiin 1837.
Musiikin valtionpalkinto

Musiikin valtionpalkinto (; vuoteen 2012 säveltaiteen valtionpalkinto) on Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimivan Taiteen edistämiskeskuksen valtion musiikkitoimikunnan vuosittain myöntämä tunnustus ”kolmen edellisen vuoden aikana valmistuneesta ansiokkaasta työstä tai pitkäaikaisesta ja ansiokkaasta toiminnasta – – taiteenalan hyväksi”. Vuonna 2015 palkinnon suuruus oli 13 500 euroa. Säveltaiteen valtionpalkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972.
 "Luettelo on vaillinainen"
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1907

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailunsa 1907 ainakin Helsingissä ja Vaasassa. SM-kilpailut käytiin kansainvälisten uintikilpailujen yhteydessä ja ruotsalaisten lisäksi vieraina oli muutamia uimareita Englannista ja yksi australialainenkin. Ruotsalaiset ja englantilaiset esittelivät mm. vesipalloa.
Miehet.
100 m vapaauinti.
16. elokuuta Helsingissä.
1 000 m vapaauinti.
18. elokuuta Helsingissä.
200 m rintauinti.
20. elokuuta Vaasassa.
100 m hengenpelastusuinti.
17. elokuuta Helsingissä.
4 x 50 m viesti.
18. elokuuta Helsingissä.
Naiset.
100 m vapaauinti.
20.elokuuta Vaasassa.
Neljännen asteen seksiseikkailut

Neljännen asteen seksiseikkailut () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut musikaalinen komediaelokuva, jonka on ohjannut musiikkivideoista aiemmin tunnettu Julien Temple. Elokuvan pääosia esittävät Geena Davis, Jeff Goldblum, Jim Carrey, Damon Wayans, Julie Brown, Michael McKean, Charles Rocket, Larry Linville, Rick Overton ja Angelyne. 
Elokuvan juoni perustuu lauluun ”Earth Girls Are Easy” Julie Brownin vuonna 1984 julkaisemalta minialbumista "Goddess in Progress". 
Elokuvasta tehtiin näytelmäversio vuonna 2001.
Video-opas vuodelta 1994 antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja kuvasi sitä ”kokonaistunnelmaltaan sekavaksi räiskinnäksi”.
Lähdehetekaali

Lähdehetekaali eli hetekaali ("Montia fontana", syn. "M. lamprosperma", "M. fontana" ssp. "lamprosperma" ja "M. rivularis") on pieni ruohokasvi hetekaalikasvien ("Montiaceae") heimossa, aiemman luokittelun mukaan portulakkakasvien ("Portulacaceae") heimossa. Se on kleitonioiden lähisukulainen. Lähdehetekaali on hentokasvuinen ruoho, joka viihtyy märillä paikoilla tai matalassa vedessä. Lajin päälevinneisyysalue on Euroopassa ja se on maailmanlaajuisesti levinnyt laajalle.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen lähdehetekaali on hentovartinen ja 3–15 senttimetriä korkea, mutta vesikasvina pidempi. Varsi on pysty tai koheneva, kalju, väriltään keltainen tai punainen ja nivelistä usein juurehtiva. Kasvi on haarova ja sen haarat ulottuvat usein päärankaa pitemmälle. Varressa on harvalukuisesti vastakkaisia ja jokseenkin ruodittomia lehtiä, jotka ovat yleensä 7–20 millimetriä pitkiä. Muodoltaan lehdet ovat kapean vastapuikeita tai suikeita, ehytlaitaisia ja möyheitä. Lehdet ovat myös korvakkeellisia, ja korvakkeet ovat kalvomaisia. Kaksineuvoiset kukat ovat pieniä ja valkoisia. Ne ovat noin 2 mm leveitä ja sijaitsevat varren päässä tai lehtihangoissa 1–3 kukan nuokkuvina viuhkoina. Kukkaperät ovat 5–10 mm pitkiä, hedelmävaiheessa jopa 30 mm pitkiä. Aivan kukan alapuolella on kaksi verholehtimäistä ylälehteä. Kukan kehä on teriömäinen, viisilehtinen ja valkoinen. Heteitä on kolme kappaletta, ja emiö on yhdislehtinen. Suomessa lähdehetekaali kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on 1,5–2 mm pitkä, kolmesiemeninen musta kota. Siemenet ovat kiiltävän mustia ja kooltaan 0,9–1,6 mm.
Levinneisyys.
Euroopassa lähdehetekaali on levinnyt Pyreneiden niemimaalta Länsi-Venäjälle, Valko-Venäjälle, Baltiaan, Puolaan, Unkariin sekä Balkanin vuoristoalueiden kautta Bulgariaan. Eteläisimmillään lajia tapaa Etelä-Italiassa; pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian pohjoisosiin aina Kuolan niemimaalle saakka sekä Islantiin. Afrikassa lajia kasvaa Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa. Aasiassa, hyvin kaukana eurooppalaisista esiintymistä, lajia kasvaa muutamin paikoin Keski-Siperiassa sekä Venäjän kaukoidässä ja Pohjois-Japanissa. Lähdehetekaali on levinnyt myös paikoitellen Pohjois-Amerikan rannikkoalueille, erityisesti mantereen koillisosaan sekä edelleen Länsi-Grönlantiin. Lajia tavataan myös Uudessa-Seelannissa. Suomessa lähdehetekaali on melko yleinen alkuperäislaji koko maassa. Runsaimmin sitä esiintyy Etelä- ja Keski-Lapissa ja lounaissaaristossa.
Elinympäristö.
Lähdehetekaali on vaateliaanpuoleinen kasvupaikkansa suhteen. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat monenlaiset märät paikat kuten lähdehetteiköt, rannat, märät niityt, suo-ojat ja lammet. Laji kasvaa pääasiassa märällä maalla, mutta joskus myös vedessä. Lähdehetekaali lienee kärsinyt perinteisen rantalaidunnuksen loputtua. Esimerkiksi Ahvenanmaalla laji on monin paikoin voimakkaasti taantunut.
Carneyn kompleksi

Carneyn kompleksi on autosomissa vallitsevasti periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa 7 % kaikista sydämen myksoomista, aikuisten yleisimmistä sydänkasvaimista. Tavallisiin löydöksiin kompleksissa lukeutuvat myös ihon myksoomat, lentigot, endokrinopatia ja sekä endokriiniset että ei-endokriiniset kasvaimet.
Satunnaisesti ilmeneviä myksoomia esiintyy tavallista useammin keski-ikäisillä naisilla. Carneyn kompleksiin liittyvinä niihin sairastumisen vaara on kuitenkin yhtäläinen molemmilla sukupuolilla. Carneyn kompleksi voi aiheuttaa myksoomia missä iässä tahansa.
Lassi Valtonen

Lassi Valtonen (s. 14. heinäkuuta 1990 Joutseno) on suomalainen laulaja. Hän osallistui Idolsin 5. tuotantokaudelle vuonna 2011 ja selviytyi kisassa semifinaaleihin saakka, mutta jätti kilpailun kesken ennen suorien lähetysten alkua. 
Valtosen julkaisi debyyttialbuminsa "Kukin tyylillään" 26. lokakuuta 2011. Albumi nousi ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan kymmenennelle sijalle ja myi lopulta kultaa. Valtonen julkaisi toisen albuminsa "Kasvottomat päivät" elokuussa 2016. Siltä julkaistiin ennakkoon kaksi singleä.
Ennen laulajanuraansa Valtonen on toiminut rumpalina rockpiireissä. Hän osallistui Idolsin karsintoihin myös vuonna 2006.
Valtonen sairastui vakavaan suolistosairauteen Chronin tautiin ja joutui siksi vähentämään esiintymisiään. Hän opiskelee media-alaa ammattikorkeakoulussa Tampereella, jossa hän myös asuu.
Valtonen on tekemässä äänitettä Tentacle Pillow -bändin kanssa.
Ibrahim Köse

Ibrahim Köse (s. 4. maaliskuuta 1992 Kotka) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti kauteen 2016 päättyneellä pelaajaurallaan Veikkausliigassa FC Lahtea ja Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Kösellä on turkkilaiset sukujuuret.
Köse on Lahden Reippaan kasvatti. Ensimmäistä kertaa hän pelasi aikuisten tasolla 10. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa Turun Palloseuraa vastaan. Veikkausliigassa Köse debytoi FC Lahden joukkueessa 4. kesäkuuta 2010 Tampere Unitedia vastaan. Hän pelasi myös lainalla FC Hämeenlinnan riveissä. Köse siirtyi tammikuussa 2013 Tampereen Ilvekseen kaksivuotisella sopimuksella.
Myös hänen kaksi veljeään Onuray ja Berat ovat jalkapalloilijoita.
José Manuel Imbamba

José Manuel Imbamba (s. 7. tammikuuta 1965) on angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Lwenan hiippakuntaan 29. joulukuuta 1991 ja nimitettiin Dundon hiippakunnan piispaksi 6. lokakuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Filomeno do Nascimento Vieira Dias, jota avustivat Damião António Franklin ja Giovanni Angelo Becciu. Imbamba asetettiin virkaansa 11. tammikuuta 2009.
Imbamba nimitettiin 12. huhtikuuta 2011 ja asetettiin 31. heinäkuuta Saurimon arkkipiispaksi.
Ei asfaltti liiku

Ei asfaltti liiku on Yarin säveltämä ja sanoittama kappale, jonka Se-yhtye levytti 1978 suomalaista uutta aaltoa esitelleelle "Pohjalla"-kokoelmalevylle. Vuonna 1994 Pojat-yhtye levytti kappaleen levylleen "Punk it" . Laulajana toimi tällöinkin Yari. 
Yarin mukaan ”Ei asfaltti liiku” on ”kuva tai hetki, kohtaus”, jonka hän on ”maalannut” lauluksi, ei selkeä tarina. Musiikillisena tehokeinona kappaleen kertosäe ja kitarasoolo ovat eri sävellajissa kuin kappaleen muut säkeistöt.
Se-yhtyeen levytys.
Levytys tehtiin Microvox-studiossa. Musiikki sovituksineen oli jo ennen yhtyeen mukaantuloa selkeänä Yarin päässä. Yhtyeelle jäi tehtäväksi vain toteuttaa Yarin näkemys. Yarin mukaan kappaleen paras versio tuhoutui, kun nauha katkesi yhtyeen sitä kuunnellessa. Kappale oli alkujaan nimeltään ”Eikä asfaltti liiku”, mutta levyn kanteen nimi kirjoitettiin väärin, ja niin kappale sai uuden nimen.
Arvioita.
Vuonna 1998 Rumba-lehdessä oli toimittajien äänestys kaikkien aikojen parhaimmista suomalaisista kappaleista, ja ”Ei asfaltti liiku” sijoittui sijalle 58. Nuorgam-nettijulkaisun Hannu Linkolan mukaan kappale ”kuuluu kiistatta suomalaisen uuden aallon ikonostaasiin”. Linkolan mukaan ”laulun sanat ovat kuin tuo välähdys, nopea ja unohtuva hetki, johon liittyy jotakin hahmottoman katkeraa. Lyriikat tuntuvat kiteyttävän koko jälkipuberteettisen ulkopuolisuuden tunteen. Omakohtainen laajenee yleiseksi, yleinen supistuu omakohtaiseksi”.
Pojat-yhtyeen levytys.
Vuonna 1994 Pojat teki albumillisen vanhoja suomalaisia punk-kappaleita, nimeltään albumi on "Punk it". Kappaleissa laulajina on alkuperäiset laulajat. ”Ei asfaltti liiku” on yksi levyn kappaleista. Tämän version kesto on 3:11.
Fluoripiihappo

Fluoripiihappo eli heksafluoripiihappo (H2SiF6) on kaksiarvoinen vahva happo, joka tunnetaan vain vesiliuoksinaan ja hydraatteinaan. Yhdistettä käytetään muun muassa alumiinin tuotannossa ja veden fluoraukseen.
Ominaisuudet.
Fluoripiihappoa ei tunneta vapaana vedettömänä yhdisteenä vaan ainoastaan sen vesiliuokset tai hydraatit ovat pysyviä. Väkevistä vesiliuoksista yhdiste kiteytyy mono- tai dihydraatteina, joita voidaan pitää myös sen oksoniumsuoloina. Fluoripiihappo on vahva happo ja reagoi emästen kanssa muodostaen suolojaan heksafluorisilikaatteja. Kuumennettaessa tai fluoripiihappoliuoksia tislattaessa se hajoaa vetyfluoridiksi ja piitetrafluoridiksi.
H2SiF6 → 2 HF + SiF4
Valmistus.
Fluoripiihappoa muodostuu suuria määriä fosforihapon valmistuksen yhteydessä käsiteltäessä fluoriapatiittia, joka sisältää usein mukanaan myös piidioksidia, väkevällä rikkihapolla. Fluoripiihappoa voidaan valmistaa myös piidioksidin ja fluorivedyn välisellä reaktiolla, mutta usein piidioksidin tilalla käytetään piitetrafluoridia. Yhdisteen suurin tuottajamaa on Yhdysvallat.
SiO2 + 6 HF → H2SiF6 + 2 H2O
SiF4 + 2 HF → H2SiF6
Käyttö.
Fluoripiihapon tärkein käyttökohde on alumiinin tuotanto, mihin tarkoitukseen siitä valmistetaan alumiinifluoridia ja kryoliittia. Siitä saadaan sen suoloja heksafluorisilikaatteja neutraloimalla emäksen avulla ja näin voidaan valmistaa esimerkiksi natriumheksafluorisilikaattia. Fluoripiihappo on myös yksi veden fluoraukseen käytettävistä kemikaaleista. Yhdisteellä on myös bakteerien ja sienten kasvun estävää vaikutusta, minkä vuoksi sitä on käytetty puunsuoja-aineena. Muita käyttökohteita ovat esimerkiksi metallipintojen puhdistus ja kiillotus.
Liyabé Kpatoumbi

Liyabé Kpatoumbi (s. 25. toukokuuta 1986 Atakpamé, Togo) on togolainen jalkapalloilija, joka edustaa Togon pääsarjassa ASKO Karaa. Pelipaikaltaan Kpatoumbi on hyökkääjä.
Maajoukkueura.
Kpatoumbi on pelannut Togon maajoukkueessa vuodesta 2009 alkaen. Hänen oli määrä pelata myös vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta Togo vetäytyi turnauksesta ennen turnausta sattuneessa ampumaväijytyksessä, jossa joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja kuolivat sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui.
Kälviän rautatieasema

Kälviän rautatieasema () on rautatieliikennepaikka -rataosalla Kälviällä Kokkolassa. Asemalla ei ole henkilö- tai tavaraliikennettä.
Kälviä avattiin muiden radan asemien tavoin 1. marraskuuta 1886, jolloin rataosa valmistui. Asema sijaitsee noin puolen kilometrin päässä Kälviän kirkolta. Aseman seudulla kohtasivat tärkeät Kannuksen, Kokkolan, Ullavan ja Ruotsalon maantiet sekä Kälviänjoki. Alun perin pysäkiksi perustettu liikennepaikka korotettiin asemaksi 1888. Asemarakennus valmistui vuonna 1886, ja se rakennettiin Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan. Asemaa laajennettiin 1904 ja sen yksityiskohtia on muutettu alkuperäisestä hieman, mutta se noudattaa varsin hyvin alkuperäistä asuaan.
Miehitys poistettiin Kälviältä 1985 ja henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Aseman tavaramakasiini tuhoutui tulipalossa vuonna 1999. Asemarakennus siirtyi vuoden 2018 alussa Liikennevirastolta Senaatti-kiinteistöille ja edelleen myyntiin.
Josh Hill

Joshua ”Josh” Hill (s. 9. tammikuuta, 1991 Surrey) on brittiläinen entinen moottoriurheilija. Hän on Formula 1 -sarjan 1996 maailmanmestarin Damon Hillin poika ja kaksinkertaisen maailmanmestarin Graham Hillin pojanpoika.
Hän on kilpaillut muun muassa Formula Ford- ja Toyota Racing Series -sarjoissa. Hän kilpaili vuonna 2011 Englannin Formula Renault -sarjassa ja sijoittui sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2012 Hill ajoi Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen loppupisteissä kolmanneksi. Vuonna 2013 Hill kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa. Myöhemmin kesällä hän ilmoitti lopettavansa kilpauransa.
Suonperän seisake

Suonperän seisake oli Kälviän rautatieaseman alainen rautatieliikennepaikka. Se sijaitsi Kälviällä Suonperän tasoristeyksessä. Laiturirakennus oli Bruno Granholmin suunnittelema niin kutsuttu "Platformskjul III"-tyypin mukainen. Miehitys liikennepaikalta lopetettiin 1953, henkilöliikenne lakkautettiin 1970 ja liikennepaikka lopetettiin seuraavana vuonna. Laiturirakennus on siirretty, Välikylän lähistölle.
Kolpin rautatieasema

Kolpin rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Seinäjoki–Oulu-radalla. Se sijaitsee Pedersören kunnassa Ähtävänjokea ja rannikkoa seuraavien maanteiden risteykseen. Asemarakennus noudattaa hyvin alkuperäistä asuaan. Se on rakennettu Oulun radan tyyppipiirustusten mukaan. Miehitys asemalta lopetettiin 1982 ja henkilöliikenne seuraavana vuonna. Tavaraliikenne jatkui vuoteen 1988.
Jimmy Sundman

Jimmy Sundman (s. 7. maaliskuuta 1989) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sundman pelasi IFK Mariehamnissa kolme Veikkausliigan ottelua, joista yhden kaudella 2009 ja kaksi kaudella 2010. Hänen ensimmäinen liigaottelunsa oli maalittomaan tasatulokseen päättynyt kotiottelu VPS:aa vastaan 5. heinäkuuta 2009.
Kaudella 2016 Sundman pelasi FC Ålandissa 17 Kakkosen ottelua, joissa hän teki viisi maalia.
Sokkotreffit (vuoden 1987 elokuva)

Sokkotreffit (eng. "Blind Date") on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva. Sen pääosia esittävät Kim Basinger, Bruce Willis, John Larroquette, William Daniels, George Coe, Mark Blum, Phil Hartman, Stephanie Faracy ja Alice Hirson. Elokuvan on ohjannut Blake Edwards. 
Elokuvassa Walter Davisin (Willis) veli järjestää hänelle sokkotreffit vaimonsa serkun Nadian (Basinger) kanssa. Tilanne kuitenkin riistäytyy käsistä Nadian juotua vähän liikaa. Elokuva oli taloudellinen menestys ja Willisin ensimmäinen pääroolielokuva.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kuvasi "Sokkotreffejä" ”sujuvaksi kännitörttöilyksi” monine pikkuvitseineen, mutta valitti etteivät Willis ja Basinger ole oikein kotonaan farssigenressä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Donkki

Donkki (&lt; ) on koripalloheitto, jossa pelaaja iskee pallon alaspäin koriin.
Merkitys.
Onnistuneesta donkista joukkue saa kaksi pistettä kuten muistakin lähiheitoista. Donkkia on vaikea torjua, koska donkkaaja nostaa pallon usein puolustajien ulottumattomiin. Donkki on myös vaikuttava peliliike, joka voi parantaa oman joukkueen mielialaa ja heikentää vastustajan mielialaa.
Pelaajan ominaisuudet.
Donkkaajan tärkeimpiä fyysisiä ominaisuuksia ovat riittävä pituus, keveys ja ponnistusvoima. Koska korirengas on 305 senttimetrin korkeudessa, pelaaja tarvitsee noin 320 senttimetrin ulottuvuuden lattiasta sormenpäihin pystyäkseen donkkaamaan.
Osatekijät.
Onnistuneen donkin osatekijöitä ovat:
Tekniikka.
Donkkaaja voi ponnistaa yhdellä tai kahdella jalalla. Yhden jalan donkki soveltuu kevyelle ja nopealle pelaajalle. Sen avulla pelaaja voi hypätä pidemmälle kuin kahdella jalalla ponnistaessaan, ja donkki on vaikeampi torjua. Toisaalta yhden jalan ponnistus vaatii parempaa pallonhallintaa ja rasittaa polvea enemmän kuin kahden jalan ponnistus.
Kahden jalan ponnistus soveltuu vahvoille tai jäykkänivelisille pelaajille. Sillä ponnistukseen saa paljon voimaa. Kahden jalan donkkaus on mahdollista suorittaa paikaltaan ponnistettaessa, ja se rasittaa jalkojen niveliä vähemmän kuin yhden jalan ponnistus. Se vaatii kuitenkin pitempää valmistelua kuin yhden jalan ponnistus sekä yhden ylimääräisen askeleen juostessa.
Donkatessa palloa voi pidellä yhdellä tai kahdella kädellä. Kahden käden donkki vaatii enemmän harjoittelua.
Perusmuotoinen donkki suoritetaan kasvot koriin päin, mutta donkin voi suorittaa myös taaksepäin selkä koria kohti. Muihin tekniikoihin kuuluu 360 asteen pyörähdys ilmassa tai pallon käyttäminen ilmalennon aikana keskivartalon kohdalla, koukistetun jalan alla tai niskan takana.
Vammat.
Donkkaaminen voi aiheuttaa vammoja käsiin, ranteeseen, jalkoihin ja kehoon. Korirengas on kovaa metallia, hypyn aikana voi törmätä toiseen pelaajaan, ponnistaminen rasittaa polvia, ja laskeutuminen voi olla vaarallista nilkoille.
Historia.
NBA-ammattilaissarja järjestää vuosittain aikana , jossa pelaajat esittelevät omia donkkejaan.
NCAA kielsi donkkaamisen vuonna 1967, koska Lew Alcindor (nykyisin Kareem Abdul-Jabbar) sai donkista suuren edun. Myöhemmin kielto peruuttiin.
Useimmat NBA-pelaajat pystyvät donkkaamaan. Esimerkiksi vuosien 1996–2021 aikana 92 prosenttia pelaajista, jotka olivat pelanneet vähintään 1 000 minuuttia, oli donkannut ainakin yhdessä pelissä. Joskus donkkaamattomuus johtuu pelaajan riittämättömästä ulottuvuudesta, joskus hänen pelipaikastaan kaukana korista. Kaudella 2022–2023 donkkien määrä NBA:n runkosarjassa nousi jo 11 664:ään. Nousu johtuu aiempaa pidemmistä ja urheilullisemmista pelaajista sekä kolmen pisteen säännön vaikutuksesta tilaan kentällä.
Lyhin NBA-pelissä donkannut pelaaja on 170-senttinen Spud Webb, jonka ponnistus oli 117 senttimetriä.
Karhia

Karhia on kylä Säkylässä entisen Köyliön kunnan alueella. Se sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä sekä Köyliön entisen kunnan keskustaajamasta Kepolasta että nykyisen kunnan keskustaajamasta Säkylästä. 
Karhian rakennuskanta koostuu pääosin omakoti- ja maataloista. Kylää sivuaa lännessä yhdystie 2131. Siitä risteää Karhian kyläkeskuksen läpi Satakunnan vankilaan kulkeva Vankilantie, joka jatkuu edelleen Vuorenmaalle. Karhiaan pääsee Kankaanpäästä ja Yttilästä myös Karhiantietä pitkin, joka on osa historiallista Pyhän Henrikin tietä.
Serenity (elokuva)

Serenity on vuonna 2005 ilmestynyt, Joss Whedonin käsikirjoittama ja ohjaama tieteiselokuva. Se on jatkoa "Firefly"-televisiosarjalle, jota esitettiin vuonna 2002. "Serenity" kertoo avaruusaluksen kapteenista Malcolm ”Mal” Reynoldsista (Nathan Fillion) ja tämän miehistöstä, jotka joutuvat universumia johtavan Allianssin takaa-ajamiksi otettuaan kyytiinsä karkuri River Tamin (Summer Glau) ja hänen veljensä Simonin (Sean Maher).
Elokuva ilmestyi Yhdysvalloissa 30. syyskuuta 2005 ja tuotti yhteensä 38 miljoonaa dollaria. Elokuvaa kaavailtiin myös Suomen teattereihin, mutta lykkäysten jälkeen se julkaistiin vain DVD:lle Universal Picturesin päätöksestä.
Vastaanotto.
"Ilta-Sanomien" TV-lehdessä Timo Kuismin antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja kirjoitti, etteivät b-luokan näyttelijät onnistu puhaltamaan tähän perushuttutarinaan minkäänlaista henkeä..
José Moreira de Melo

José Moreira de Melo (3. elokuuta 1941 – 25. lokakuuta 2025) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin 27. tammikuuta 1968 papiksi Patos de Minasiin. Hänet nimitettiin Itapevan hiippakunnan piispaksi 17. tammikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Bosco Oliver de Faria, jota avustivat Benedito de Ulhôa Vieira ja José Lambert Filho.
Solvent Yellow 124

Solvent Yellow 124 ("eurokeltainen") on keltainen atsoväri, jota käytetään Euroopan unionin alueella värjäämään matalammin verotettuja polttonesteitä. 
Väriainetta on käytetty vuoden 2002 elokuusta merkintäaineena lämmityspolttoöljyssä. Sitä lisätään 6–7 milligrammaa yhtä kilogrammaa kohden. Sen kaupallinen nimi on Euromarker. Sen muita nimiä ovat SY124, Sudan 455, Somalia Yellow, T10 Yellow LBN ja C.I. 111155.
Ominaisuudet.
Solvent Yellow 124 muistuttaa rakenteeltaan Solvent Yellow 56 -väriä. Se hydrolysoituu helposti hapoilla, jolloin sen asetaaliryhmä irtoaa. Tuloksena on veteen liukeneva muoto. Solvent Yellow 124 muuttuu punaiseksi, kun liuoksen pH laskee. Kun tutkittavaan näytteeseen lisätään suolahappoa, näytteen väri muuttuu ja osoittaa väriaineen läsnäolon. Se voidaan havaita polttoaineesta jopa 0,3 ppm:n pitoisuuksina, mikä tekee sillä värjätyn polttoöljyn olemassaolon havaitsemisen dieselöljystä helpoksi jopa silloin, kun polttoöljyä on vain 2–3 % dieselin seassa.
Solvent Yellow 124 -väriainetta on vaikea poistaa polttoöljystä taloudellisesti kannattavilla menetelmillä. Sitä jää polttoainejärjestelmään ja se on havaittavissa sieltä myös monen myöhemmän laillisen tankkauksen jälkeen. 
Koska polttoöljyyn sekoitetun väriaineen suhde on tunnettu, sen määrän mittaaminen tutkittavasta polttoaineesta tekee mahdolliseksi laskea, kuinka paljon polttoöljyä on sekoitettu lailliseen polttoaineeseen.
Väriaine hajoaa valon vaikutuksesta. Huijarit ovat Britanniassa "pesseet" väriainetta sisältänyttä, niin sanottua punaista dieseliä hapoilla ja kemikaaleilla poistaakseen väriaineen ja sitten myyneet väärennetyn dieselin eteenpäin. Polttoaineeseen jääneet hapot ja muut aineet vahingoittavat kuitenkin polttoainejärjestelmää ja pumppuja.
Egyptin Valioliiga

Egyptin valioliiga () on Egyptin jalkapallosarjojen korkein sarjataso. Siinä pelaa 19 joukkuetta. Jokainen joukkue kohtaa toisensa kahdesti, jolloin otteluita kertyy joukkuetta kohden 36. Kauden päätteeksi sarjan viimeinen joukkue putoaa Egyptin 1. divisioonaan. Historian saatossa menestyksekkäin joukkue on ollut Al-Ahli 36 mestaruudellaan.
Kaudet 2011-12 ja 2012-13 jouduttiin keskeyttämään, ensimmäinen Egyptin jalkapallomellakan ja toinen alueella vallinneen poliittisen tilanteen vuoksi.
KNM Ula (S300)

KNM Ula (runkonumero S300) on Norjan laivaston Ula-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1982 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 29. tammikuuta 1987. Se laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1988 ja valmistui 27. huhtikuuta 1989.
Palvelus.
Harjoitustorpedo vaurioitti alusta koejoissa 1989.
KNM Utsira (S301)

KNM Utsira (runkonumero S301) on Norjan laivaston Ula-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1982 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 15. kesäkuuta 1990. Se laskettiin vesille 21. marraskuuta 1991 ja valmistui 30. huhtikuuta 1992.
KNM Utstein (S302)

KNM Utstein (runkonumero S302) on Norjan laivaston Ula-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1982 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1989. Se laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1991 ja valmistui 14. marraskuuta 1991.
KNM Utvær (S303)

KNM Utvær (runkonumero S303) on Norjan laivaston Ula-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1982 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1988. Se laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1990 ja valmistui 8. marraskuuta 1990.
KNM Uthaug (S304)

KNM Uthaug (runkonumero S304) on Norjan laivaston Ula-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1982 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 15. kesäkuuta 1989. Se laskettiin vesille 18. lokakuuta 1990 ja valmistui 7. toukokuuta 1991.
KNM Uredd (S305)

KNM Uredd (runkonumero S305) on Norjan laivaston Ula-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1982 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 23. kesäkuuta 1988. Se laskettiin vesille 22. syyskuuta 1989 ja valmistui 3. toukokuuta 1990.
Palvelus.
Maaliskuussa 1991 alus oli mukana telakointionnettomuudessa ja sen komentokeskuksessa syttyi tulipalo helmikuussa 1992.
Ludham

Ludham on kylä Englannin itäosassa, Norfolkin kreivikunnassa. Vuonna 2001 kylässä oli 1 300 asukasta. Kylässä on Pyhälle Katariinalle omistettu kirkko 1400-luvulta. Kylän ulkopuolella on luostari, jonka perusti erakko Suneman 800-luvulla.
Toisen maailmansodan aikana kylässä toimi sotilaslentokenttä.
Vuonna 1950 kylän lähellä tehtiin suunniteltua vedenottamoa varten koekairaus paksun savikerroksen läpi. Savikerrostumista löytyi muinaisia siitepölyjä, jotka voitiin yhdistää eri aikakausien kasvillisuuteen. Royal Society rahoitti toisen, 41 metriä syvän rei'än kairaamisen. Siitä löytyi siitepölyn lisäksi simpukankuoria. Kairauksesta analysoitiin kerroksia, joita ei ole löydetty mistään muualta, ja niitä vastaavat ajanjaksot nimettiin Norfolkin kylien ja jokien mukaan. Ne ovat auttaneet Englannin kvartäärikauden tutkimuksessa.
Hevonoja (Myrskylä)

Hevonoja on 192 henkilön asuttama kylä Myrskylässä Lapin­järven rajalla. Siellä sijaitsee Hevonojan kartano, jolle aikoinaan kuului noin 1000 hehtaaria maata, josta 400 hehtaaria peltoa. 
Vuonna 1945 alueelle asutettiin Uuku­niemen Latvasyrjän asukkaat, jotka oli välillä siirretty Laihialle sen jälkeen, kun Latva­syrjä oli jäänyt Neuvosto­liitolle luovutetulle alueelle Moskovan välirauhansopimuksella 19. syyskuuta 1944. Kartanon maat pyrittiin saamaan sarkajakoon 1945, ja lopullisesti maat olivat lohkotut erillisiksi maatiloiksi omistajaperheiden kesken 1951. Rahoitusolojen järjestämiseksi Uukuniemen Latvasyrjän osuuskassan toiminta siirrettiin Myrskylään ja siitä tuli Myrskylän Osuuspankki (nykyisin Orimattilan Osuuspankki), kunnan toinen pankki Myrskylän Säästöpankin jälkeen. Uukuniemen Latvasyrjän Osuuskassa, 17.196, poistettiin kaupparekisteristä vasta 23.3.1962. 
Kylässä on edelleen kohtalainen asutus ja kyläyhdistystoimintaa.
Katharine Lee Bates

Katharine Lee Bates (1859–1929) oli yhdysvaltalainen runoilija ja lauluntekijä. Hänen tunnetuin laulunsa on vuonna 1893 kirjoitettu ”America the Beautiful”, jota pidetään joskus Yhdysvaltojen vaihtoehtoisena kansallislauluna ”Tähtilipun” ohella.
Bates syntyi Falmouthissa, Massachusettsissa ja muutti lapsena perheensä mukana Wellesleyhin. Hän suoritti alemman ja ylemmän korkeakoulututkinnon Wellesley Collegessa ja opiskeli jonkin aikaa myös Oxfordin yliopistossa. Hän toimi vuosina 1880–1925 Wellesley Collegessa englanninkielisen kirjallisuuden opettajana. Hän julkaisi paljon runoja, kirjoja ja näytelmiä.
”America the Beautiful” -runon Bates kirjoitti vuonna 1893. Se julkaistiin ensimmäisen kerran kaksi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä "The Congregationalist" -lehdessä. Yhdysvaltalainen säveltäjä Silas G. Pratt sävelsi sanoihin melodian pian sen ilmestymisen jälkeen, ja laulu alkoi saada nopeasti huomiota. Vuonna 1904 Bates, jolle runon suosio tuli yllätyksenä, muotoili sanoituksen uudelleen. Tämä versio julkaistiin 19. marraskuuta 1904 "The Boston Evening Transcript" -lehdessä. Nykyään laulu tunnetaan parhaiten Samuel A. Wardin säveltämän ”Materna”-kappaleen melodialla laulettuna.
Koko elämänsä naimattomana ja lapsettomana elänyt Bates jäi eläkkeelle opettajan työstä vuonna 1925. Hän kuoli 28. maaliskuuta 1929.
AN-94

AN-94 "Abakan" (5,45-мм автомат Никонова обр. 1994 г. «Абака́н») on Gennadi Nikonovin suunnittelema rynnäkkökivääri.
Nikonov työsti kivääriä Iževskin asetehtaassa 1970-luvun loppupuolelta, ja sen tarkoitus oli korvata AK-47 ja sen seuraajat. Ase valittiin jatkokehitettäväksi vuonna 1981 järjestetyssä "Abakan"-kilpailussa (kts. Abakan), ja lopullinen malli valmistui 1986.
Aseen erikoisuus on kahden laukauksen pursketulimuoto, joka ammutaan erittäin suurella tulinopeudella (1800 rpm). Tarkoitus on lisätä läpäisyä luotiliivejä vastaan. Mekanismi pystyy siirtämään ensimmäisen laukauksen rekyylin toisen laukauksen jälkeiseen aikaan, jolloin tulen tarkkuus pysyy kertalaukauksen tasolla. Vuonna 1991 järjestetyissä kokeissa ase osoittautui huomattavasti AK-74:aa tarkemmaksi pursketulella, ja sitä suositeltiin hyväksyttäväksi. Tämä kuitenkin viivästyi, ja ase otettiin käyttöön 1997 nimellä AN-94. Vaikka vuoden 1980 suunnitelmissa oli koko kaluston uusiminen, Kalašnikovin mallit säilyivät edelleen käytössä uuden aseen monimutkaisuuden ja hinnan vuoksi. Aseen valmistus lopetettiin vuonna 2006.
AN-94:ää tuotettiin Iževskissä vuoteen 2006 asti pienissä erissä.
Tšetšenian sodassa aseen haittapuolet tulivat esiin. Mekanismi sietää huomattavasti huonommin likaa ja huollon puutetta kuin AK-74.
AEK-971

AEK-971 on Sergei Kokšarovin johdolla Kovrovin konetehtaalla suunniteltu, Konstantinovin SA-006-kiväärin mekanismiin perustuva rynnäkkökivääri. Aseen kaliiperi on venäläinen 5,45x39 mm.
Kivääriä alettiin kehittää 1974 Neuvostoliiton puolustusministeriön kilpailua varten, jonka kuitenkin voitti Nikonovin AN-94. Puolustusministeriö piti monia aseen ratkaisuja liian monimutkaisina, joten asetta yksinkertaistettiin. Kilpailijansa tavoin se perustuu aseen rekyyliä sarjatulella vähentävään mekanismiin. Aseessa on tämä vuoksi kaksi kaasukammiota ja -mäntää.
Aseesta on 5,56 mm NATO -kaliiperinen versio AEK-972 ja 7,62×39 mm -kaliiperinen AEK-973.
Asetta valmistettiin 2000-luvulla pieniä sarjoja sisäministeriön joukoille, mutta tuotanto päättyi 2006, jolloin Kovrovin konetehdas hankkiutui eroon sotilastuotannosta. Suunnitelmat ja koneet siirrettiin saman kaupungin ZID-tehtaalle, joka ei ole aloittanut tuotantoa pienien sarjojen kannattamattomuuden vuoksi.
Aseen edelleen kehitetty versio, AEK-545 (kaliiperissa 5,45x39 mm) otettiin Venäjän asevoimien kehitysohjelmaan kenttätestaukseen Izhmašin asetehtaan AK-12:n ohella. AEK-545 kuitenkin hävisi AK-12:lle, merkittävin syy oli AK-12:n halvemmat valmistuskustannukset.
Kahvipöllönen

Kahvipöllönen ("Otus umbra") on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesiassa Simeuluen saarella Sumatran rannikon lähistöllä.
Sen uhkana on metsien hävittämisen aiheuttama elinalueiden väheneminen. Lisätutkimukset saattavat osoittaa sen uhanalaisuuden vakavammaksi. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät, etenkin niiden reunamat rannikolla.
Sillä on kaksi alalajia, "Otus umbra enganensis" (Riley, 1927) ja "Otus umbra umbra" (Richmond, 1903).
Turhuuksien rovio (elokuva)

Turhuuksien rovio ("The Bonfire of the Vanities") on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomedia, joka perustuu Tom Wolfen samannimiseen romaaniin. Brian De Palman ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Tom Hanks, Bruce Willis, Melanie Griffith, Kim Cattrall, Saul Rubinek ja Morgan Freeman. Elokuva tuotti suuren taloudellisen tappion ja sai osakseen kritiikkiä. Elokuva oli ehdolla viiteen Razzie-palkintoon.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano moittii, ettei elokuva aivan tavoita romaanin satiirisia piikkejä, ja sanoo henkilöhahmojen jäävän ohuiksi. Hän antaa "Turhuuksien roviolle" kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Oksøy-luokka

Oksøy-luokka on Norjan laivaston neljän miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka. Aluksista on palveluksessa kolme, kun luokan nimikkoalus on 2005 poistettu palveluksesta. Alukset on valmistettu 1990-1995 ja muistuttavat Alta-luokan miinanraivaajia. Aluksille on asennettu kaksi kauko-ohjattua Pluton Plus -pienoissukellusvenettä.
John H. Kelly

John Hubert Kelly (20. heinäkuuta 1939 Fond Du Lac, Wisconsin, Yhdysvallat – 15. syyskuuta 2011 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen diplomaatti. Kelly toimi diplomaattina 1960-luvulta alkaen eri tehtävissä. Hän toimi muun muassa Libanonin- ja Suomen-suurlähettiläänä.
Ura.
Opiskelu ja työ opettajana.
John Kelly syntyi Fond du Lacissa ja kasvoi Atlantassa. Hän valmistui vuonna 1961 Emory-yliopistosta. Hän toimi jonkin aikaa opettajana Virginian Danvillessä ja Michiganin Nilesissä, kunnes hän aloitti uransa liittovaltion hallinnossa.
Diplomaattinen ura.
Kellyn ura Yhdysvaltain edustajistojen palvelussa alkoi vuonna 1965. Hänen ensimmäiset diplomaattiset tehtävänsä sijoittuivat Turkkiin, Thaimaahan ja Ranskaan. Hän kohosi hiljalleen arvoasteikossa, ja 1980-luvulla hän oli apulaispäällikkönä erilaisissa tehtävissä.
Yhdysvaltain Libanonin-suurlähettiläänä Kelly toimi 1986–1988. Tuona aikana hän joutui median huomioon, kun hän piti epävirallista yhteyttä Ronald Reaganin hallinnon ja paikallisten militanttien välillä. Yhteys johti lopulta Libanonissa pankkivankina pidetyn David Jacobsenin vapauttamiseen. Kelly ohitti kokonaan ulkoministeriön ja sai aiheesta puhuttelun ulkoministeri George P. Shultzilta.
Kelly oli vuosina 1989–1991 Lähi-idän ja Etelä-Aasian asioista vastaavana apulaisulkoministerinä. Persianlahden sota osui juuri hänen kaudelleen. Kellystä tuli vuonna 1991 Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläs.
Diplomaattisen uransa Kelly jätti Helsingin jälkeen ja perusti konsulttitoimiston sekä opetti Georgia Techissa kansainvälistä politiikkaa. Hän oli myös aktiivinen Suomalais-amerikkalaisessa kauppakamarissa.
Yksityiselämä.
Kellyn ensimmäinen vaimo oli Abigail Snowdon. Heidän liittonsa päättyi eroon. Beirutissa Kelly tutustui suomalaissyntyiseen Helena "Maritza" Ajoon. He olivat naimisissa 23 vuotta John Kellyn kuolemaan saakka. Kellyllä oli lapsi ensimmäisestä ja tytär toisesta liitostaan.
Backer Aloenouvo

Backer Aloenouvo (s. 4. heinäkuuta 1990 Masseda, Togo) on togolainen jalkapalloilija, joka edustaa Tunisian pääsarjassa AS Marsaa. Pelipaikaltaan Aloenouvo on hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Aloenouvo aloitti ammattilaisuransa US Massédenassa kaudella 2006–2007. Hän vietti seurassa kaksi kautta, kunnes siirtyi kesällä 2008 Tunisiaan AS Marsaan.