Wolfgang Borchert

Wolfgang Borchert (20. toukokuuta 1921 Hampuri, Saksa – 20. marraskuuta 1947) oli saksalainen kirjailija. Hänen tuotantoonsa vaikutti merkittävästi palvelu toisen maailmansodan aikana Wehrmachtissa. Hänen tärkein teoksensa on näytelmä "Ovien ulkopuolella". Borchert on suosituimpia Saksan toisen maailmansodan jälkeisiä kirjailijoita, ja häntä luetaan kouluissa edelleen.
Elämä.
Wolfgang Borchertin vanhemmat olivat opettaja Fritz Borchert, joka työskenteli myös dadaistisessa julkaisussa Die Rote Erde, ja kirjailija Hertha Borchert, joka toimi Hampurin radiossa ja kirjoitti dialektisia runoja.
Borchert oli 12-vuotias, kun natsit nousivat valtaan 1933. Hän oli 18-vuotias, kun toinen maailmansota alkoi 1939 ja 24-vuotias, kun hänestä tuli kirjailija.
Gestapo pidätti Borchertin 1940, mutta hänet vapautettiin pian. Hän opiskeli teatterialaa ja toimi kiertävässä teatterissa, mutta joutui 20-vuotiaana kesäkuussa 1941 armeijaan ja itärintamalle, jossa hän joutui kohtaamaan sodan kauhuja. Hän menetti sodassa sormensa. Borchertin väitettiin vahingoittanen itseään päästäkseen pois palveluksesta, minkä takia pidätettiin ja pantiin vankilaan. Oikeudenkäynnissä hänet vapautettiin, mutta hänet pidätettiin pian uudestaan valtion vastaisista lausunnoista. Borchert joutui uudestaan itärintamalle, sai siellä paleltumia sekä keltataudin eli maksatulehduksen ja lähetettiin sairauslomalle. Hän sai siirron armeijan teatteriin ja määräyksen Koblenzin siirtoleirille. Makuusalissa hän esitti Joseph Goebbelsia matkivia parodioita. Niistä hän sai vankeustuomion, joka kuitenkin lykättiin sodan jälkeiseen aikaan. Borchertin komppania antautui maaliskuussa 1945, mutta siirrettäessä sotavankileirille hän ja muutama muu hyppäsivät kuorma-autosta pakoon. Borchert käveli kotiin Hampuriin 550 kilometrin matkan. Perillä hän antautui briteille.
Borchert palasi sodasta fyysisesti ja psyykkisesti sairaana miehenä. Hänellä oli hepatiitti, joka aiheutti kouristus- ja kuumekohtauksia. Hänelle jäi vajaat kaksi vuotta elinaikaa kirjoittamiseen, joka usein tapahtui kuumeisena ja vuoteenomana. Borchert kuoli 26-vuotiaana maksan vajaatoimintaan sveitsiläisessä parantolassa – vain päivää ennen "Ovien ulkopuolelle" -näytelmän ensiesitystä.
Kirjallinen tuotanto.
Joulukuussa 1946 Borchert julkaisi runokokoelman "Laterne, Nacht und Sterne". Hän kirjoitti runsaasti novelleja. Lisäksi valmistui näytelmä "Draußen vor der Tür" (suom. Ovien ulkopuolella). Jo ennen varsinaista julkaisua se esitettiin 1947 radiossa. Borchert kirjoitti myös sodanvastaisen manifestin "Dann gibt es nur eins!" vähän ennen kuolemaansa. Borchertin kootut teokset sisältävät runsaat 300 sivua. Novellien, näytelmän ja runojen lisäksi mukana on esseitä ja arvosteluja. 
Jälkimaine.
Ennen Borchertia saksalainen kirjallisuus oli lamassa sodan takia. Borchertin jälkeen tuli Heinrich Böll, Borchertin kesympi kirjallinen versio. Borchert joutui sodan jälkeen aloittamaan ja keksimään saksalaisen kirjallisuuden uudelleen. 
Puberteettiajan naiiveista runoista Borchert kasvoi sodan loppuvaiheen paljastavien novellien kirjoittajaksi ja edelleen järisyttävän draaman "Draussen vor der Tür" kirjoittajaksi. Näytelmä on säälimätön kuvaus Saksan sodanjälkeisestä toivottomuudesta nuoren ihmisen silmin nähtynä.