Luojoki

Luojoki on Pirkanmaan Sastamalassa virtaava Kokemäenjoen sivujoki, joka muodostaa 12 kilometriä pitkästä pääuomasta noin 8 kilometriä pitkän alajuoksun osuuden.
Joen kulku.
Luojoki saa alkunsa Kivijärven ja Tyrisevän järvistä laskevien Kivijärvenojan ja Tyrisevänojan yhtyessä Vehkakorven kylässä. Pääuomaan voidaan näistä latvaojista valita kumpi vain, sillä ne ovat valuma-alueiltaan silmiin nähden saman kokoiset. Kummallakin tavalla saadaan pääuoman pituudeksi noin 12 kilometriä. Yhtymäkohdassa on pieni tekolampi, jonka takia jokeen on tehty uomajärjestelyitä. Jokiuoman nimi on alkumatkasta Pahaoja, mutta karttoihin on parin kilometrin jälkeen kirjoitettu Luojoki. Raukonjuuren kulmakunnan kohdalla joki alkaa mutkitella kapeassa jokilaaksossaan ja ominaisuus säilyy joensuuhun asti. Joki alittaa Tampere–Pori-rautatien ja jokiuoma on tämän jälkeen melko kalteva ja siinä onkin monta kivikkoista koskea. Jokeen rakennettu kaksi siltaa yhdystietä 12952 varten ja yksi yhdystieltä Kiikkaan haarautuvalle tielle. Alin silta on Vammalaan vievää seututietä 249 varten, jonka jälkeen joen vapaan kulun katkaisee kivinen pato, joka estää kalan nousemisen jokeen. Luojoki yhtyy Kokemäenjokeen pari kilometriä entisen Äetsän kunnan Pehulan taajaman koillispuolella.
Luontoarvoja.
Luojoki kulkee lähes koko matkan peltojen keskellä, jonka vuoksi siihen kohdistuu voimakas maatalouden hajakuormitus.
Valuma-alueen latvojen purot ovat yleensä vähävetisiä ja alivirtaamakausina voi Luojoen uomakin kuivua. Joessa on elänyt pieni taimenkanta, joka olisi kuollut pois joen kuivuttua. Vuonna 2007 julkaistiin vesistötutkimus, jossa käsiteltiin myös Luojokea. Siinä etsittiin taimenelle kutualueita ja kartoitettiin joen nousuesteitä. Valuma-alueen kosket kartoitettiin ja niiden lukumääräksi saatiin 15. Alajuoksun kosket soveltuisivat taimenien kutualueeksi pienellä kunnostamisella. Yläjuoksulla olevissa koskissa soraikon pinta-ala jäisi pieneksi ja niitä uhkaisi vähävetisenä kautena kuivuminen. Myös Valtojassa on muutama pienialainen koski ja jonkinlainen patorakennelma.
Luojoen valuma-alue.
Luojoen valuma-alue kuuluu Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueella (35.1) Kokemäenjoen yläosan alueeseen (35.12). Valuma-alueen pinta-ala on 25,42 neliökilometriä ja sen järvisyys on 2,91 %. Luojoen asema pääuomana on ala- ja keskijuoksulla kiistaton. Sen sijaan yläjuoksulla Tyrsevänoja ja Kivijärvenoja ovat saman kokoisia. Tässä artikkelissa on Tyrisevänoja valittu pääuomaan vain siksi, että Tyrisevä on suurempi järvi. Sekä Tyrisevään että Kivijärveen laskee lyhyitä metsäojia. Vehkakorvessa yhtyy Pahaojaan lähes pohjoisesta tuleva Vehkaoja ja hieman alempana lännestä tuleva Valtoja, joka alkaa Isosuolta. Muitakin sivuojia esiintyy, mutta niille ei ole kartoissa merkitty nimiä. Valuma-alueella on vain mainitut kaksi järveä ja yksi tekolampi. Luojoki yhtyy Kokemäenjokeen sen oikealta puolelta noin 112 kilometriä merenrannasta.
Historiaa.
Antero Wareliuksen vuonna 1853 julkaisemassa ”Kertomus Tyrvään pitäjästä” käyttää hän Luojoesta nimitystä Raukonoja. Hän kirjoitti, että Raukonoja alkoi Tyriseväjärvestä ja Kivijärvestä. Näitä latvaseutuja kutsuttiin silloin Värähaaraksi.