Pamela Mandart

Pamela Mandart (s. 22. syyskuuta 1952) on suomeksi julkaiseva kirjailija. Hän aloitti taiteilijauransa näyttelijänä ja toimi näyttelijänä kymmenen vuoden ajan. Pamela Mandart vaikutti elokuva- ja tv-tuottajana 23 vuoden ajan, josta 20 vuotta myös yrittäjänä elokuvatuotantoyhtiössä. Elonetin mukaan hän on työskennellyt 64 elokuvassa tai dokumentissa vuosina 1987–2010. Pamela Mandart on julkaissut kaunokirjallisuutta ja tietokirjallisuutta vuodesta 1983. Hän sai Suomen Kirjailijaliiton jäsenyyden vuonna 1985.
Mandart on keskittynyt pitkän tuottajauransa jälkeen jatkamaan työtään kirjailijana.
Tausta.
Pamela Mandart syntyi Tukholmassa 22. syyskuuta 1952 tanskalais-suomalaiseen perheeseen. Mandart vietti osan lapsuudestaan Tanskassa, Jyllannissa sekä Bornholmin saarella. Mandart aloitti koulunkäynnin Tanskassa, mutta muutti Suomeen 1960 pian koulun aloittamisen jälkeen. Mandart oppi nopeasti suomen kielen innokkaan lukuharrastuksen myötä. Mittavan kirjailijanuransa ohella Mandart toimi elokuvatuotantoyhtiönsä toimitusjohtajana ja elokuvatuottajana sekä käsikirjoittajana 1987–2010. Hän on lisäksi kirjoittanut kolumnistina 2000–2003 Visio-lehdelle sekä 2004 Kymen Sanomat -sanomalehdelle.
Pamela Mandart toimi ammattinäyttelijänä 1975–1986 itseoppineena, ja hän sai alusta lähtien Suomen Näyttelijäliiton jäsenyyden, jolloin Mandart näytteli Kokkolan Kaupunginteatterissa.
Esikoiskirjansa "Elämä ilman paluulippua" Pamela Mandart julkaisi 1983 ja hänet hyväksyttiin Suomen Kirjailijaliiton jäseneksi 1985. Hänen tuottamansa elokuvat ovat saaneet lukuisia palkintoja Suomessa ja ulkomailla, kuten muun muassa Yhdysvalloissa, Tanskassa, Ruotsissa, Ranskassa sekä Puolassa.
Arvosteluja.
Arvosteluja – Kaunokirjallisuus.
”Pitkä tauko ei ole mullistanut Mandartin tyyliä, vaikka ”Piinkovaa ja sametinpehmeää” ilmentääkin hienoista siirtymistä ikään kuin pysäytetyn tuokiokuvan suuntaan.” (Antti Majander, Helsingin Sanomat 3.9.1997)
"Pamela Mandartin novellit ovat lyhyitä. Lyhyt novelli on vaikea laji. Mandartin novellit ovat psykologisia kehitelmiä, joissa arkitodellisuuden tilalla on tajunnanfantasian ja symbolien maailma. Mandart ei siis ole normaali turvenuija- ja tiskipöytärealisti. Hän on myös rohkea käyttämään epäsovinnaisia asetelmia. Pamela Mandart on kiinnostava kirjailija. Punatulkkunaisen novelleissa kiinnostaa epäsovinnaisuus ja yllättävä sovinnaisuus.” (Vesa Karonen, Helsingin Sanomat 1.12.1985)
"Tuntuu oudolta, että Mandart jättää näin lupaavan henkilökuvan kesken. Hänelle Meten pinnallisuudessa ja vasta kirjan lopussa pehmentyvässä suvaitsemattomuudessa ei ole mitään lapsellista ja naurettavaa - ne kuuluvat nykyihmisen psyyken pulmiin, joihin on suhtauduttava vakavasti.” (Suvi Ahola, Helsingin Sanomat 23.9.1984)
"Syksyn kiinnostaviin esikoisiin kuuluu Pamela Mandartin lyhytproosakokoelma "Elämä ilman paluulippua", jonka tiiviit tarinat ja kohtaukset hiertävät uuden tyyppistä voimaa kirjallisuutemme valtavirtausten lavean epookin ja maalaisnovellien rinnalle. Pamela Mandart on avannut reilusti uuden oven nykypäivän kadulle ja baareihin ja luopunut surutta proosamme kuivanpuikeasta perinteestä. "Elämä ilman paluulippua" on myönteisessä mielessä karkeaa ja suoraa.” (Paula Paavolainen, Ylioppilaslehti 13.10.1983)
"Henkilökohtaisin paljastus koskee toista saman polven taiteilijaa, toista sielunkumppania, näyttelijä Matti Pellonpäätä. Mandart kirjoittaa Pellonpäästä lämpimästi. Kirjan mukaan he olivat kuin kaksoset, jotka arvostivat samoja asioita. 'Halusimme tähdiksi ja eturiviin teatteri- ja elokuvataiteilijoiden joukkoon.'"
"Mandartin ajatusmaailma saattaa kirjassa olla paikoin erikoinen, hän kertoo muun muassa aistimistaan valoilmiöistä, mutta ihmisten havainnoijana hän on intiimi. Hän osaa kirjoittaa."
"Yleä Mandart suomii kovalla kädellä. Kirjana Vaarallinen elämä on kertomus jatkuvasta elämänkamppailusta; milloin etsitään onnea tai syliä, milloin toimeentuloa tai asemaa." 
"Balladi merestä on viiltävän kaunis ja veijarimainen kertomus Kotkan saaristosta. Sota-ajan ihmisten ja heidän mantereelle muuttavan jälkipolvensa inhimillisyys ja kohtalonhetket maalataan vahvoin vedoin, eloisasti. Teos on ajankohtainen meidän aikanamme, jolloin maapallon valtiot tasapainottelevat kauhun ja kohtuuttomien vaatimusten ristipaineissa. Merentuoksuinen romaani vangitsee olennaisen naisista ja miehistä sodassa, rakkaudessa ja kuolemassa. Sodan hinta on kansakunnan mielenterveyden pirstaloituminen." (Karla Löfgren, kriitikko)
Arvosteluja - Tietokirjat.
”Kirja paljastaa turkulaisesta naisellisemman puolen. Leidin, joka vastaanottaa tunkeilijan kotiovellaan ase kädessä ja musta babydoll-yöpaita päällään. Toki kirja kertoo niistä sadoista eläinrääkkäystapauksista, jotka nostavat lukijan raivon pintaan, mutta mukaan mahtuu myös hauskoja sattumuksia.”
”Hämäläisen ja Leinosen tiet on johdattanut yhteen ennen kaikkea luontoelokuvistaan tunnettu tuottaja Pamela Mandart, joka on jälleen kerran tuottanut elämyksellisen luontoteoksen suomalaisesta luonnosta.” (Matti Tieaho, Kymen Sanomat 24.1.2002)
Arvosteluja - Lastenkirjallisuus.
”Mandart pelkistää kansanperinnettä selkeästi. Kylähulluista viisain eli tarinahahmona uusi Hemmo Hölmöläinen on tietysti vähän erilainen, nuorekas ja kaikin tavoin nenäkäs.” (Teppo Kulmala, Keskisuomalainen 22.12.2008)
”Pamela Mandartin kirjoittama ja Cara-Maria Knuutisen kuvittama Piilolaakson Talvi on herttaisen vanhanaikainen hyvän mielen joulusatu lumikinoksineen ja talvitouhuineen.” (Kaksplus 12/2008)
”Piilolaakso on ennen kaikkea katselukirja, jonka muinaiset pehmoeläinhahmot varmasti valloittavat monta pientä katsojaa.” (Opettaja 46/2007)
"Pamela Mandartin ratkaisu tuoda kirjoissaan hölmöläisten edesottamukset lähemmäs nykypäivää saattaa hyvinkin olla yksi keino pitää tarinaperinnettä hengissä. Hölmöläistarinoiden selkeys sopii hiljattain lukemaan oppineelle lapselle, koskat tarinat itsessään testaavat samalla tarinan loogisen etenemisen ja luetun ymmärtämisen taitoja. Hemmo Hölmöläinen digimaailmassa ottaa jo nimellään suoremmin kantaa nykyajan hölmöyksiin: esimerkiksi sosiaalisen median koukuttavuuteen, kierrätyksen koukeroihin ja älyttömiin puhelimiin." (FT Päivi Heikkilä-Halttunen, Onnimanni-lehden päätoimittaja, lasten- ja nuortenkirjallisuuden asiantuntija ja kriitikko)
Oikeudenkäynnit.
Pamela Mandart sai vankeustuomion törkeästä petoksesta ja törkeästä velallisen epärehellisyydestä, jotka liittyivät hänen elokuvayhtiöittensä konkurssiin vuonna 2007. Hovioikeuden tuomio vuoden 2012 marraskuulta oli kahden vuoden ja kolmen kuukauden ehdoton vankeusrangaistus, joka tuli lainvoimaiseksi huhtikuussa 2014.