Aamulehti

Aamulehti (lyh. AL) on suomalainen linjaltaan liberaalikonservatiivinen alueellinen sanomalehti. Aamulehden kotipaikka on Tampereella ja lehti kattaa Pirkanmaan alueen. Aamulehden vastaavana päätoimittajana on toiminut vuodesta 2023 lähtien Sanna Keskinen. Lehti ilmestyy seitsemänä päivänä viikossa ja on Suomen toiseksi suurin päivälehti.
Aamulehti perustettiin vuonna 1881 ja ensimmäinen lehti julkaistiin 3. joulukuuta 1881. Vuosina 1881–1918 lehti oli puoluekannaltaan pääosin vanhasuomalainen ja vuoteen 1905 saakka osin nuorsuomalainen. Vuodesta 1918 lähtien "Aamulehti" oli vuoteen 1992 saakka tiivisti sidoksissa edellisiä seuranneeseen kokoomukseen ja puolueen äänenkannattaja. Lehti on edelleen kallellaan oikeistolaisuuteen. Vuonna 1992 lehti julistautui maakuntalehdistön yleistä suuntausta noudattaen puoluepoliittisesti sitoutumattomaksi.
Aamulehti oli vuosina 1998–2020 osa Alma Mediaa, Suomen toiseksi suurinta mediakonsernia. Sitten markkinajohtaja Sanoma osti sen 14 muun sanomalehden ohella. Samana vuonna Sanoma lopetti Aamulehden yhteistyön Lännen Median, useiden alueellisten sanomalehtien verkoston, kanssa. "Aamulehden" levikki vuonna 2016 oli 98 408.
"Aamulehteä" julkaistiin aiemmin broadsheet-muodossa, mutta se siirtyi tabloidi-kokoon 1. huhtikuuta 2014. "Aamulehden" toimitus sijaitsee Tampereella Keskustorin laidalla Finlaysonin alueella niin sanotussa Siperia-kiinteistössä. Lehden paino toimii kaupungin eteläpuolella Sarankulmassa. Ennen muuttoa vuonna 2001 toimitus sijaitsi Sarankulmassa.
Linja.
"Aamulehti" julisti syyskuussa 2017 pyrkivänsä sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön. Lehti ilmoitti luopuvansa muun muassa nimikkeistä puhemies, lautamies, luottamusmies ja palomies.
Historia.
Aamulehden perustaminen kieli- ja koulukysymysten ympärille.
Aamulehti perustettiin kilpailijaksi konservatiiviselle ja kieliasiassa varovaiselle "Tampereen Sanomille", kun fennomaanit eivät onnistuneet ostamaan sitä. Aamulehteä varten perustettiin oma julkaisuyhtiö. Lehti oli kieli- ja koulukysymyksissä radikaali ja levisi nopeasti Tampereen laajimmaksi lehdeksi. 1880-luvun lopulla lehti myötäili ajoittain myös nuorsuomalaisten näkemyksiä, vaikkakin omistajakunnan linja oli johdonmukaisesti vanhasuomalainen.
1890-luvulla vanha- ja nuorsuomalaiset toimivat johtokunnassa tyydyttävässä yhteisymmärryksessä. Vasta lehden siirtyminen päätoimittaja Viljakaisen kaudella perustulaillisten riveihin sai aikaan suuntataistelu, joka päättyi 1905 vanhasuomalaisten omistusosuuden kasvattamiseen, nuorsuomalaisten lähtöön johtokunnasta ja päätoimittajna eroon. Vastatoimena perustuslailliset suuntasivat ilmoitusboikotin, joka aiheutti hetkellisiä taloudellisia vaikutuksia. Autonomiakauden lopulla Aamulehti oli suomalaisen puolueen linjalla, ja lehtimarkkinoilla kasvatti etumatkaansa muihin Tampereen lehtiin nähden.
Itsenäisyyden alussa kokoomuspuolueen äänenkannattajaksi.
Kesän 1918 hallitusmuotokysymykseen lehti otti kannan vasta joulukuun puoluejaossa jolloin lehti ryhtyi kokoomuspuolueen äänenkannattajaksi. 1930-luvun oikeiston sisäinen menettelytapakriisi aiheutti ristivetoa myös Aamulehden piiirsssä. Johtokunnan lapualaishenkisen osan kritiikki johti 1930 päätoimittajanvaihdokseen. Kuitenkin myös uusi päätoimittaja noudatti maltillista linjaa, vaikka johtokunnan enemmistö tahtoi olla tekemättä selvää eroa IKL:ään.
Sotien jälkeen Aamulehden suhde kannattamaansa puolueeseen oli ongelmattomampi. Toisaalta puolueen sisäisen Toisaalta puolueen sisäiset kiistat olivat vähäisempiä ja toisaalta lehti ei kannattavana ja laajapohjaisesti omistettuna ollut millään tavoin puolueesta riippuvainen. Aamulehti saavutti päälehden aseman Tampereella ja Pohjois-Hämeessä jo 1880-luvulla. Alueellinen ylivoimaisuus vain korostui sotien jälkeisinä vuosikymmeninä johtaen levikkiin, jonka ylittivät vain "Helsingin Sanomat" ja "Ilta-Sanomat".
Lehti on lisännyt markkinasidonnaisuuttaan ja säilytti pitkään kokoomuslaisen tradition, joka arkitasolla näkyi ns. perinteisten arvojen kuten puolustustahdon, kristillisyyden, yritteliäisyyden ja omistusoikeuden esillä pitämisenä. 1970-luvun lopulta lähtien Aamulehti on siirtänyt yhä useampia paikallislehtiä omistukseensa. Aamulehti oli yksi aktiivisimmista ostajista ulottaen ostonsa aina raaheen ja Kemijärvelle saakka.
Pyrkimys monipuoliseen journalistiseen ja tiedolliseen osaamiseen näkyi esimerkiksi Raino Vehmaksen kutsuminen päätoimittajaksi tiedostusopin professorin tehtävästä 1970, Pertti Pesosen kutsuminen hänen seuraajakseen valtio-opin professorin virasta 1979 sekä nimekkään kulttuuritoimituksen saama tiedonjulkistamispalkinto.
Kohu sepitetyistä jutuista.
Aamulehti poisti 551 toimittaja Matti Kuuselan kirjoittamaa juttua sen jälkeen, kun Kuusela oli elämäkerrassaan kertonut käyttäneensä fiktiota joissakin lehdelle kirjoittamissaan jutuissa. Aamulehti valitsi tutkija Maria Lassila-Merisalon selvittämään Kuuselan juttujen toden­peräisyyttä. 
Lassila-Merisalo tutki Aamulehden poistamat, Kuuselan vuosina 2015–2023 kirjoittamat jutut. Lassila-Merisalo kuvaili Kuuselan käyttäneen teksteissään kaunokirjallisia keinoja ja myös puhdasta sepitettä, ja lisäksi laiminlyöneen eräitä journalismin perusperiaatteita, mutta hän ei kuitenkaan löytänyt viitteitä siitä, että Kuusela olisi tarkoituksellisesti johtanut toimitusta tai lukijoita harhaan tai tavoitellut toiminnallaan mitään erityistä etua. Lassila-Merisalon mukaan lehden vakituiset lukijat tunnistivat Kuuselan jutut omaksi lajikseen ja osa heistä myös piti niitä arvossa. 
Kuuselan jutuista noin 30 sisälsi sepitettä ja noin kymmenessä niistä keksitty aineisto oli muodossa, jota lukija ei voinut tunnistaa sepitteeksi. Journalismieettisiä ongelmia oli kaikkiaan noin viidessä prosentissa selvitysaineiston 607 jutusta.
Selvityksen jälkeen Aamulehti palautti Kuuselan jutut lehden verkkosivuille erityismerkinnöin varustettuina.