tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jim Yong Kim

Jim Yong Kim (s. 8. joulukuuta 1959 Soul, Etelä-Korea) on amerikankorealainen lääkäri, antropologi sekä yksityisen Dartmouth Collegen entinen rehtori. Ennen Dartmouthia Kim on toiminut muun muassa Maailman terveysjärjestössä. Hän johti osastoa, jonka vastuulla on taistelu HIViä ja AIDSia vastaan.
Kim on ensimmäinen amerikanaasialainen rehtori Ivy Leaguen instituutioissa. Kim syntyi Etelä-Koreassa 1959 ja muutti vanhempiensa mukana Yhdysvaltoihin viisivuotiaana. Hän opiskeli Harvardin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi. Hän on myös väitellyt antropologiasta tohtoriksi Harvardissa.
Maaliskuussa 2012 presidentti Barack Obama asetti Kimin ehdolle Maailmanpankkiryhmän uudeksi pääjohtajaksi Robert Zoellickin seuraajaksi Maailmanpankin johtokunta varmisti Kimin valinnan pääjohtajaksi. Kimin viisivuotiskausi alkoi heinäkuun alussa 2012. Hän erosi yllättäen tammikuussa 2019, minkä jälkeen Maailmanpankin toimitusjohtaja Kristalina Georgieva otti pääjohtajan tehtävät väliaikaisesti.
The Happy Song

The Happy Song on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana yhtyeen vuoden 2012 albumilla "Temple of Thought". Se esiintyy myös "Alan Wake's American Nightmare" -videopelissä.
Matkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutti

Matkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutti (MTI) on Lapin yliopiston matkailututkimuksen oppiaineen, Lapin ammattikorkeakoulun matkailu-, ravitsemus- ja talousalan ja Lapin matkailuopiston muodostama matkailualan asiantuntijayhteisö. MTI on perustettu vuonna 2009. Instituutin johtajana toimii Antti Honkanen.
MTI:n tehtävänä on kehittää matkailualan koulutusta ja tutkimusta yhteistyössä elinkeinoelämän, kansainvälisen tiedeyhteisön, koulutusorganisaatioiden ja viranomaisten kanssa vastaamaan alan tarpeita. Instituutti tarjoaa opiskelijoille mahdollisuuksia kehittää osaamistaan matkailualalla yhdistelemällä eri koulutusasteiden tarjoamia tietosisältöjä siten, että ne tukevat opiskelijan tavoitteita alan teoreettisen tiedon ja käytännön taitojen hallinnassa. 
MTI kokoaa yhteen: 
Matkailun turvallisuutta on kehitetty useissa verkostoissa ja vuonna 2013 MTI julkisti matkailun turvallisuussuunnitelmat 10 Lapin matkailualueelle. MTI:n kolmen eri taustaorganisaation - Lapin yliopiston, Lapin AMK:n ja Lapin matkailuopiston - tekemä moniulotteinen yhteistyö koulutuksessa, tutkimuksessa ja palveluissa on ainutlaatuista jopa kansainvälisesti.
Pedro Botelho

Pedro Roberto Silva Botelho (s. 14. joulukuuta 1989 Salvador, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilialaista Atlético Paranaensea ja on luontaiselta pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan myös keskikentällä.
Seurajoukkueura.
Botelho siirtyi kotimaastaan Brasiliasta kesällä 2007 englantilaisen Arsenalin omistukseen. Hän pelasi kauden 2007–2008 lainasopimuksella espanjalaisessa Salamancassa, koska hänellä ei ollut vielä työlupaa Englannissa. Kesällä 2008 Botelho palasi Arsenaliin, mutta tuli lainatuksi uudelleen Salamancaan kaudeksi 2008–2009.
23. heinäkuuta 2009 hän siirtyi Celta Vigoon, jälleen kerran lainasopimuksella. Tämän jälkeen hän on pelannut vielä lainalla Cartagenassa, Rayo Vallecanossa ja Levantessa.
Jo van Gastel

Johannes Jacobus "Jo" van Gastel Jr. (5. tammikuuta 1887 Tilburg – 5. maaliskuuta 1969 Tilburg) oli alankomaalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla tilburgilaista Nooit Volleerdia. Van Gastel voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 kultaa 28 metrin etäisyydeltä ammutusta joukkuekilpailusta.
Myös Jon isä Johannes oli olympiatason jousiampuja.
For Ever

For Ever on Adamantran EP-levy, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2006. Yhtyeen piti alun perin mennä studioon nauhoittamaan ensimmäistä promodemoaan, mutta kesken äänitysessioiden suunnitelmat muuttuivat, kun se kiinnitettiin Tunerail Recordsille. Levyn on miksannut Jarno Hänninen D-studiolla ja masteroinut Torsti Spoof Studio Audiossa kesäkuussa 2006. For Ever -EP julkaistiin Suomessa lokakuussa 2006.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Tuomas Nieminen.
Mikael Salo

Mikael Salo (s. 8. elokuuta 1971 Jokioinen) on suomalainen prikaatikenraali. Hän on toiminut koulutuspäällikkönä sotilasliitto Naton Joint Force Command Norfolk -operaatiokeskuksessa Yhdysvalloissa vuodesta 2025.
Aikaisemmin Salo on toiminut muun muassa Reserviupseerikoulun johtajana 2022–2024, suomalaisen kriisinhallintajoukon komentajana Irakissa 2022 ja Puolustusvoimain komentajan erityisavustajana 2019–2021.
Salo on myös Maanpuolustuskorkeakoulun dosentti. Hän on koulutukseltaan yleisesikuntaupseeri, valtiotieteiden tohtori, filosofian tohtori ja kasvatustieteen lisensiaatti.
In Triumph

In Triumph on Adamantra-yhtyeen kappale vuodelta 2009. Se oli Revival -albumista irroitettu ensimmäinen single. Kappale sai jonkin verran radiosoittoa esim. Radio Rockissa ja YLEX:llä.
Kappaleet.
Kappaleen sanat kirjoitti Tuomas Nieminen.
Robert Fuest

Robert Fuest (30. syyskuuta 1927 Lontoo, Britannia – 21. maaliskuuta 2012) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän teki lähinnä kauhu-, fantasia- ja jännityselokuvia. 
Fuestin kiitetyimpiä ja suosituimpia elokuvia, joissa on vahvoja mustan komedian sävyjä, olivat kestävä kulttisuosikit "Vampyyrin kosto" (1971), "Vampyyri nousee haudastaan" (1972) ja "Supersankari" (1973). Muita hänen elokuviaan ovat "Ennen hämärää" (1970), todellinen jännityselokuva, jota kriitikot kiittivät mutta jonka katsojamäärät ovat jääneet vähäisiksi, ja "The Devil's Rain" (1975), Yhdysvalloissa kuvattu kauhuelokuva, joka sai kriitikoilta niin tylyn vastaanoton että se saattoi olla syynä hänen lupaavan uransa päättymiseen, sillä heti sen jälkeen hän siirtyi ohjaamaan tuntemattomia televisiotöitä. Ainoa myöhempi teatterielokuva oli Kreikassa kuvattu pehmopornoa edustava "Afrodite" (1982), jonka pääosassa näytteli uransa ehtoopuolelle siirtynyt Horst Buchholz.
Fuestin televisio-ohjauksia oli muun muassa "Stepford-raportti".
Meghan Ory

Meghan Ory (s. 20. elokuuta 1982 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka on useimmiten esiintynyt draama- ja komediasarjoissa, kuten "Äärirajoilla", "Dark Angel", "Rakkaudella, Molly" ja "Smallville".
Ura.
Oryn ensimmäinen päärooli oli vuonna 2000 esitetyssä televisiosarjassa "Higher Ground". Myöhemmin hän sai toisen pääroolin draamasarjasta "Vampire High", jota esitettiin vuosina 2001–2002. Ory esiintyi myös vuonna 2006 lyhytkestoisessa draamasarjassa "South Beach" yhdessä Adrianne Palickin kanssa. Ory teki sarjan jälkeen yhden vierasesiintymisen "Ritari Ässä" -sarjassa, kunnes sai uuden pääroolin "True Justice" -rikossarjassa, jossa hän esiintyi muun muassa Steven Seagalin kanssa. Vuosina 2011–2016 Ory on esiintynyt myös draama- ja fantasiasarjassa "Olipa kerran".
George Healis

George Albert Healis (3. kesäkuuta 1906 Philadelphia, Pennsylvania – 6. joulukuuta 1990 Fort Lauderdale, Florida) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa perämiehettömässä nelikossa. Hän saavutti elantonsa arkkitehtina.
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1989–1990

Jääkiekon I-divisioona 1989–1990 oli järjestyksessään 16. pelattu I-divisioonakausi. Sarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen runkosarja, jonka jälkeen kaksi parasta joukkuetta, Ässät ja Hockey-Reipas, jatkoivat SM-liigan karsintoihin. Viimeiseksi sijoittunut Hokki-Salo putosi suoraan II-divisioonaan, toiseksi viimeiseksi sijoittunut KooVee joutui I-divisioonan karsintasarjaan.
Sarja oli alusta alkaen Porin Ässien hallintaa. Joukkue pelasi 25 ensimmäistä otteluaan tappiotta, häviten ensimmäisen kerran vasta tammikuun alussa Forssan Palloseuralle. Ässät ja Hockey-Reipas nousivat karsintojen jälkeen SM-liigaan, josta I-divisioonaan putosivat KooKoo ja Joensuun Kiekkopojat. Tampereen KooVee puolestaan putosi I-divisioonan karsintasarjan jälkeen II-divisioonaan. II-divisioonasta nousivat Vantaa HT ja IFK Grankulla.
Runkosarja.
Ässät ja H-Reipas SM-liigakarsintaan. KooVee I-divisioonan karsintasarjaan. Hokki-Salo putosi II-divisioonaan.
 4.3. KooKoo – Hockey-Reipas 4–1 
 8.3. Hockey-Reipas – KooKoo 8–2 
 11.3. KooKoo – Hockey-Reipas 6–7 
 14.3. Hockey-Reipas – KooKoo 6–1 
 4.3. Ässät – JoKP 3–2 
 8.3. JoKP – Ässät 4–5 
 11.3. Ässät – JoKP 9–4 
I-divisioonan karsintasarja.
Vantaa HT ja GrIFK nousivat I-divisioonaan.
Lauri Kosonen

Lauri Ilmari Kosonen (s. 22. tammikuuta 1948 Turku) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt muun muassa Karjala-lehden päätoimittajana 1991–2003. Kososen aikana lehdessä keskusteltiin voimakkaasti Karjalasta ja muista Neuvostoliitolle luovutetuista alueista, sekä niiden mahdollisesta palauttamisesta Suomelle. Keskustelu sai alkunsa heti Kososen päätoimittajakauden ensimmäisinä päivinä, kun Neuvostoliitossa käynnistyi epäonnistunut vallankaappausyritys 19. elokuuta 1991.
Kosonen on työskennellyt Suomen Yleisradion palveluksessa vuonna 1967–1974 toimittajana ja 1981–1988 Yleisradion Kaakkois-Suomen -aluetoimituksen esimiehenä ja aluepäällikön varamiehenä Lappeenrannassa. 
Aiemmin Kosonen on toiminut Suomen Punaisen Ristin Kymen piirin toiminnanjohtajana 1974–1981, välillä myös kansainvälisen Punaisen Ristin asiantuntijana Tansanian Punaisen Ristin kehitysprojektissa 1977–1978 ja Kamputsean pakolaisten avustusoperaatiossa Thaimaassa 1979–1980. Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun (nyk. Lappeenrannan teknillisen yliopiston) tiedotussihteerinä Kosonen toimi 1988–1991. Koulutukseltaan Kosonen on yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen Yliopistosta 1970. Sotilasarvoltaan Kosonen on kapteeni.
Kosonen toimi vuosina 1989–2007 Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Karjalan -rahaston asiamiehenä. Kososen harrastuksia ovat viulun soitto ja kuorolaulu, Evakkolapset ry:n puheenjohtajatehtävät (vuodesta 2006 alkaen) ja mm. kolumnien kirjoittaminen lehtiin.
Lauri Kososen lapsia ovat Kalle Ollila (s. 1969, o.s. Kosonen), Tatu Kosonen (1978–2022), Jussi Kosonen (s. 1981) ja Taina Perttilä, o.s. Kosonen (s. 1985).
Porin metsä

Porin metsä on Porissa sijaitseva noin 320 hehtaarin (n.3,2 km²) laajuinen ulkoilu- ja virkistysalue. Se sijaitsee vajaan kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta Porin urheilukeskuksen tuntumassa. Porin metsä rajoittuu pohjoisessa urheilukeskukseen, idässä Porin lentoasemaan, etelässä Lattomeren ja Pinomäen laajoihin peltoaukeisiin sekä lännessä Valtatie 8:aan. 
1800-luvulla Porin metsä oli kaupunkilaisten karjan laidunmaana ja 1900-luvun alkupuolella talousmetsänä. Jatkosodan aikana viereistä lentokenttää tukikohtanaan pitäneet saksalaiset rakensivat alueelle rullausteitä ja lentokonesuojia. Rakennelmat on nykyään rauhoitettu muinaismuistolain nojalla. Varsinainen virkistyskäyttö alueella alkoi 1950-luvun lopulla, jolloin Isomäen urheilukeskusta alettiin rakentaa. Porin metsän puusto vaihtelee kuivasta kankaasta lehtomaiseen sekametsään. Alueella pesii myös erittäin runsas linnusto.
Porin metsässä on useita eri pituisia valaistuja kuntopolkuja, pisimpänä 7,5 kilometrin mittainen rata. Nämä lähtevät pääosin maauimalan ja jäähallin läheisyydestä. Alueen halki johtaa Katinkurun ampumaradalle vievä 3,5 kilometrin pituinen valaistu reitti. Näiden lisäksi on useita valaisemattomia kaupungin ylläpitämiä reittejä sekä omat ratsastuspolut hevosille. Talvisin metsässä kulkee hiihtolatuja. 
Porin metsän välittömässä läheisyydessä sijaitsee useita muita liikuntapaikkoja. Urheilukeskuksessa ovat muun muassa maauimala, jäähalli, jalkapallo- ja tennishallit sekä stadion. Jäähallin ja maauimalan vieressä sijaitsee Isomäen leirintäalue, joka on avoinna Pori Jazzin ja muiden suurtapahtumien aikana. Eri puolilla alueen reunamilta löytyy myös ratsastustalli, ampumarata sekä jousiampumarata. Myös Suomen Ilmailuopisto sijaitsee Porin metsän tuntumassa. Vuonna 2002 Porin metsä liitettiin mukaan Porin kansalliseen kaupunkipuistoon.
Porin maauimala

Porin maauimala sijaitsee Isomäen kaupunginosassa Porin urheilukeskuksessa. Arkkitehti Yrjö Lindegrenin suunnittelemä funkistyylinen maauimala on avattu vuonna 1957. Se on osa Porin kansallista kaupunkipuistoa ja maauimala on myös Museoviraston suojelema.
Vuosina 2002–2005 Porin maauimalassa suoritettiin suuri peruskorjaus, joka maksoi noin 4,3 miljoonaa euroa. Maauimala on syyskuun lopussa päättyvän kesäkauden lisäksi avoinna myös talvisin, jolloin uiminen on mahdollista avantouinnin tavoin 3–5-asteisessa vedessä. Kävijöitä on vuosittain noin 80 000. Maauimalassa on sauna- ja pukuhuonetilojen lisäksi kolme erikokoista allasta, hyppytorni sekä vesiliukumäki.
Sulantornipöllö

Sulantornipöllö ("Tyto nigrobrunnea") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesian Malukun Sulasaarilla.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät. Laji tunnetaan yhdestä näytteestä, aikuisesta naaraasta, joka on vuodelta 1938. Se on nähty 1991saariryhmän suurimmalla saarella, ja sen arvioidaan olevan hyvin harvinainen.
Se on kooltaan noin 31–32 cm.
Sergei Kiškin

Sergei Timofejevitš Kiškin (; 17. (30.) toukokuuta 1906 Lugansk – 3. toukokuuta 2002) oli venäläis-neuvostoliittolainen fyysikko ja akateemikko. Hän oli erikoistunut metallifysiikkaan. Hän tutki erityisesti metallien lujuuskestävyyttä. Hän valmistui Moskoven Teknillisestä korkeakoulusta 1931. Sittemmin hän keskittyi hyökkäysvaunujen ja lentomateriaalien tutkimiseen. Hänet nimitettiin Moskovan ilmailuakatemian professoriksi 1943. Hän osallistui muun muassa Iljushin Il-2:n suihkuturbiinin kehittämiseen. Hänelle myönnettiin lukuisia korkeita arvomerkkejä kuten Leninin kunniamerkki vuonna 1984.
Tuomas Tepora

Tuomas Tepora (s. 1978) on suomalainen historiantutkija, oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hänen tutkimusalaansa ovat sodan- ja tunteiden kulttuurihistoria, nationalismi ja ryhmäsymbolit.
Tepora on Helsingin yliopiston dosentti ja työskentelee tutkijana Tampereen yliopistossa.
Teporan teos "Sinun puolestas elää ja kuolla" perustuu hänen väitöskirjaansa "Lippu, uhri, kansakunta: ryhmäkokemukset ja -rajat Suomessa 1917–1945" (2011). Teos palkittiin vuoden 2011 tiedekirjana. Hänen talvisodan hengen muodostumista ja purkautumista tarkastellut teoksensa "Sodan henki" (2015) sai Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan vuonna 2016.
Preeriatyyli

Preeriatyyli oli arkkitehtuurin tyylisuunta, joka vaikutti Yhdysvalloissa etenkin asuinrakennusten suunnittelussa 1800-luvun lopulta ensimmäisen maailmansodan alkuun. Tyyliin kuuluvat pitkät, matalat linjat ja tasakatot. Koristeita käytetään niukasti, mutta paikallisten luonnonmateriaalien käyttö on runsasta. Tyylisuunta kehittyi Chicagossa ja levisi sieltä erityisesti Yhdysvaltojen Keskilänteen. Sen tunnetuimpia edustajia ovat Louis Sullivan ja hänen oppilaansa Frank Lloyd Wright.
Puhdastyylinen esimerkki preeriatyylistä on Robie House Chicagossa.
Preeriatyylin taloissa on usein kookas takka keskeisellä paikalla. Arkkitehtuuri on avointa sekä sisällä että ulkona; sisäosat muodostuvat suurista yhtenäisistä tiloista.
Sinun puolestas elää ja kuolla

Sinun puolestas elää ja kuolla. Suomen liput, nationalismi ja veriuhri 1917–1945 on Tuomas Teporan teos Suomen lipusta. Sen aiheena on Suomen historia itsenäistymisestä sotien päättymiseen Suomen lipun kautta. Teoksessa kerrotaan lippujen asemasta Suomen historiassa kansallisina symboleina ja aatteen kuvaajina.
Teos perustuu Teporan väitöskirjaan "Lippu, uhri, kansakunta: ryhmäkokemukset ja -rajat Suomessa 1917–1945" (2011). Se palkittiin vuoden 2011 tiedekirjana. Palkintoraadin arvion mukaan "Tepora onnistuu - - esittämään havainnollisesti kuinka lippuihin liittyvät tunnekokemukset rakentuvat."
Teos kuvaa siniristilipun vähittäistä nousua kansalliseksi symboliksi. Siinä analysoidaan nuoren kansallisvaltion ja uhrautumisen suhdetta itsenäistymisestä aina sotien päättymiseen 1945.
Tepora käsittelee teoksessa talvisotaa tarkastelemalla lippuja joukkoliikkeiden ja kansakunnan sosiaalisina symboleina sekä nationalistista uhriajattelua. Kriitikon mukaan Tepora edustaa 2000-luvulla vahvistunutta "uutta sotahistoriaa". Suuntauksen edustajien näkökulma sotaan ei ole vain kenraalien ja poliitikkojen strateginen toiminta, vaan sotaa tutkitaan laajemmin, myös sosiaalisena ja kulttuurisena ilmiönä. Menetelmä hyödyntää sosiologiaa, psykologiasta, antropologiaa ja kirjallisuudentutkimusta. Suuntauksen taustalla on Carolyn Marvinin ja David W. Inglen teoria, jonka mukaan kansallisvaltiota voidaan pitää primitiivisenä heimouskontona, jossa sodassa kuolleet nähdään lipun vaatimina pyhinä uhreina. 
Kriitikko katsoo Teporan soveltavan teoriaa onnistuneesti suomalaiseen nationalismiin. Hän pitää kuitenkin teoksen tyyliä raskaslukuisena ja paikoin koukeroisena, niin että lukija joutuu asiaan päästäkseen mielessään editoimaan tekstiä. Siitä huolimatta sisällön syvyys ja älyllinen haastavuus sivuuttavat tyylin ongelmat, ja lukija pääsee ansiokkaan teoksen avulla syventymään ihmisenä olemisen vaikeisiin kysymyksiin.
Toys

Toys on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Barry Levinson. Elokuvan pääosia esittävät Robin Williams, Michael Gambon, Joan Cusack, Robin Wright, LL Cool J, Donald O’Connor, Arthur Malet, Jamie Foxx, Jack Warden ja Debi Mazar. 
Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Juoni.
Elokuvassa suuren lelutehtaan johtajan poika Leslie saa tehtaan omakseen isänsä Kennethin kuoleman jälkeen. Kennethin veli Leland alkaa rakentaa tehtaassa oikeita aseistettuja sotaleluja armeijan käyttöön. Tilanteesta aiheutuu myöhemmin kaksinkamppailu Leslien ja Lelandin välille. 
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa epävireisellä otteella ohjatuksi sekoiluksi, vaikka lavasteisiin ja leluihin onkin panostettu. Häneltä "Toys" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Werner von Essen

Emil Werner von Essen (4. syyskuuta 1875 Heinolan maalaiskunta – 26. syyskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, opettaja ja taiteilija.
Von Essenin vanhemmat olivat majuri Alexander von Essen ja Elisabeth Wendela Constance von Sticht. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Turun ruotsalaisesta reaalilyseosta, valmistui arkkitehdiksi 1901 polyteknillisestä opistosta ja meni 1903 naimisiin arkkitehti Blenda Augusta Nybergin kanssa. Werner von Essen toimi itsenäisenä arkkitehtinä vuodesta 1903 ja oli Von Essen–Kallio–Ikäläisen arkkitehtitoimiston osakas vuosina 1903–1913. Hän teki opintomatkoja Skandinaviaan, Italiaan, Ranskaan ja Tanskaan.
Vuosina 1904–1913 arkkitehti von Essen suunnitteli muun muassa Helsingin Katajanokalle, Eiraan, Punavuoreen, Kaartinkaupunkiin ja Töölöön jugend-rakennuksia osoitteisiin Luotsikatu 10 (1904), Kauppiaankatu 4 (1904), Kauppiaankatu 6 (1906), Kauppiaankatu 12 (1906), Merimiehenkatu 18 (1907), Erottajankatu 11 (1909), Engelinaukio 10 (1911), Engelinaukio 10 – Armfeltintie 6 (1911), Topeliuksenkatu 9 (1912) ja Mannerheimintie 72 (1912) sekä joukon muita jugend-rakennuksia. Lisäksi arkkitehtitoimisto suunnitteli 1906 valmistuneen talon liikemies Juho Aholalle Lahteen Rautatienkadun ja Harjukadun kulmaan. Von Essen oli syntynyt Heinolan maalaiskunnassa kuten Aholakin, ja he tunsivat toisensa, joten suunnittelijavalinta oli luonnollinen.
Von Essen on muun muassa suunnitellut RKL:n liiton virallisen merkin ikivanhojen ammattikuntaesikuvien mukaan. Merkki hyväksyttiin RKL:n viralliseksi merkiksi liiton perustamisvuonna 1905. Merkin harppi kuvaa mittausvälineenä sitä tarkkuutta, jolla rakentajan on työnsä suoritettava ja kolmio sitä täsmällisyyttä ja suoraviivaisuutta, joka on rakentajan työn edellytyksenä. Merkin aihe muodostaa perusaiheen kaikille järjestön merkeille.
Von Essen toimi Ateneumissa Taideteollisuuskeskuskoulun opettajana vuodesta 1906 ja rehtorina vuosina 1915–1943. Vuonna 1943 von Essen siirtyi eläkkeelle ja Rafael Blomstedt tuli oppilaitoksen rehtoriksi. Von Essen oli lisäksi opettajana Teknillisessä korkeakoulussa 1915-1929 ja Suomen Taideyhdistyksen koulun opettajana vuodesta 1920.
Von Essen oli ammattikasvatuskomitean ja -neuvoston jäsenenä sekä Suomen Taideteollisuusyhdistyksen hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsenenä vuodesta 1915. Von Essen laati etupäässä vuokra- ja huvilarakennusten piirustuksia sekä julkaisi kirjan "Taideteollisuusyhdistys ja sen keskikoulu".
Vuonna 2007 "Helsingin Sanomien" "Mikä on Helsingin kaunein jugend-talo" -äänestyksessä Arkkitehtitoimisto von Essen, Kallio &amp; Ikäläisen suunnittelema Norman talo Katajanokalle Luotsikatu 10:een selvisi yleisöäänestyksessä top 10 -listalle. Vuonna 2010 "Ilta-Sanomien" ja Oikotie.fi:n Suomen halutuimmat talot -top 100 -listauksessa Arkkitehtitoimisto von Essen, Kallio &amp; Ikäläisen suunnittelema talo Töölöön Topeliuksenkatu 9:een selvisi yleisöäänestyksessä Top60-listalle.
Jodi Picoult

Jodi Lynn Picoult (s. 19. toukokuuta 1966) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän opiskeli Princetonin yliopistossa, josta valmistui vuonna 1987. Hän on myös suorittanut maisteritutkinnon Harvardin yliopistossa.
Picoult aloitti kirjailijan uransa kirjoittamalla novelleja Seventeen-lehteen. Myöhemmin hän on kirjoittanut DC Comicsin Ihmenainen-sarjaa. Hänen teoksensa "Yhdeksäntoista minuuttia" kertoo kouluammuskelusta pienessä kaupungissa ja oli hänen ensimmäinen kirjansa, joka sai ensimmäisen sijan New York Timesin bestseller-listalla. Picoult on naimisissa Timothy Warren Van Leerin kanssa, jonka tapasi opiskeluaikanaan, ja heillä on kolme lasta.
Yhdeksäntoista minuuttia

Yhdeksäntoista minuuttia () on Jodi Picoultin vuonna 2007 julkaistu romaani. Se oli ensimmäinen Piccoultin teos, joka pääsi ensimmäiselle sijalle The New York Timesin bestseller-listalla. Kirja käsittelee fiktiivistä koulusurmaa ja keskittyy siihen johtaviin tapahtumiin.
Juoni.
Tarina alkaa pienessä Sterlingin kaupungissa ja seuraa paikallisten arkipäivää. Kirjan päähenkilöinä ovat muun muassa Josie Cromier, hänen tuomariäitinsä Alex, etsivä Patrick Ducharme, Matt Royston ja Peter Houghton.
Paikallisessa koulussa kuuluu yhtäkkiä kova räjähdys. Kun oppilaat ovat hämmentyneessä tilassa, kuuluu aseen laukauksia. Kaupungin poliisivoimien ainoa etsivä Patrick saapuu kouluun ja löytää ampujan, Peter Houghtonin, pukuhuoneesta Josie Cormierin ja kuolleen Matt Roystoniin kanssa. Josie on šokissa eikä muista mitä on tapahtunut. Ammuskelussa on kuollut kymmenen ihmistä ja haavoittunut yli 19 muuta.
Kirjassa on paljon takaumia, joissa kerrotaan muun muassa Peterin ja Josien olleen hyviä ystäviä. Peteriä kiusattiin usein koulussa ja Josie puolusti häntä. Ystävät kuitenkin erkaantuivat toisistaan ajan kuluessa, kun Josie liittyi suosittujen tyttöjen joukkoon eikä voinut näyttäytyä Peterin seurassa. Toisena vuonnaan lukiossa Josie seurustelee Mattin kanssa, joka oli Peterin kiusaaja. 
Kuukautta ennen ampumista Peter ymmärtää, että hänellä on tunteita Josieta kohtaan, ja lähettää tälle sähköpostin, jossa kertoo tunteistaan. Sähköposti joutuu kuitenkin väärin käsiin ja koko koulu saa tietää siitä. Tämä nöyryytys saa Peterin ajattelemaan kostoa.
Ampumisen jälkeen Peter lähetetään vankilaan, samalla kun oikeudenkäynti jatkuu. Silminnäkijöiden kuuleminen viivästyy, koska Peter on myöntänyt tekonsa. Peterin puolustusasianajaja Jordan yrittää vakuuttaa, että Peterin teot johtuivat pahasta kiusaamisesta ja posttraumaattisesta stressistä. Oikeudenkäynnin viimeisessä vaiheessa Josie paljastaa, ettei Mattia tappanut Peter vaan hän. Peter lupasi, ettei hän kerro kenellekään tapahtuneesta, iloisena siitä, että Josie oli puhunut hänelle.
Peter julistetaan syylliseksi kahdeksaan ensimmäisen asteen murhaan ja kahteen toisen asteen murhaan, ja hän saa elinikäisen tuomion. Kuukauden päästä hän tekee vankilassa itsemurhan. Kirjan lopussa, vuoden päästä ammuskelusta, Josie on saanut viiden vuoden tuomion vankilassa avustamisesta. Kirjan aikana Josie ei ole kertaakaan myöntänyt totuutta, vaan hän on toistanut, ettei muista mitään.
Vastaanotto.
Kirja sai myönteisen vastaanoton kriitikoilta. Esimerkiksi The New York Times ylisti Piccoultin kirjoittamistyyliä kuvaten sitä selkeäksi ja tarkaksi. The Washington Postin arviossa puolestaan kuvailtiin, ettei kirja ole vain trilleri vaan myös vakavaa pohdintaa aikuisten ja lasten suhteista.
Electronic Entertainment Expo 2009

Electronic Entertainment Expo 2009 (lyhyesti E3 2009) oli Electronic Entertainment Expon järjestämä tapahtuma 2. – 4. kesäkuuta 2009. Tapahtuma järjestettiin Los Angelesissä ja se oli järjestyksessään viidestoista pidetty E3-tapahtuma. Tapahtuman kohokohdiksi muodostuivat Microsoftin Project Natal ja Sonyn PlayStation Move.
Näyttelyjako.
Näyttelyalueet jaettiin E3 2009 -tapahtumassa kolmeen eri osaan, ensimmäiseen kerrokseen, West Halliin ja South Halliin.
Näyttelyalueista West Hallissa kuuluisista videopeliyhtiöistä näyttelynsä suoritti Nintendo ja Sony Computer Entertainment, niiden rinnalla näyttelynsä suoritti siellä Activision, Bethesda, Capcom, THQ ja Atlus. Siellä sijaitsi myös GameSpotin mediatilat. South Hallissa oli eniten näyttelijöitä, porukan suurimman yhtiön Microsoftin lisäksi siellä näyttelivät osansa Square Enix, Koei, Ubisoft, Namco Bandai, Warner Bros., Disney, Eidos, MTV Games, EA, Sega ja Konami. Siellä myös G4:n media kuvasi suuren osan asioistaan. Ensimmäisessä kerroksessa näyteltiin pääosin muutamien yhtiöiden ennakkonäyttelyjä, mutta siellä kuitenkin LucasArts ja Majesco pitivät myös omat näyttelynsä.
Näytetyt pelit.
Xbox 360
Wii
Nintendo DS
Windows
PlayStation 3
PlayStation Portable
Capcom
Electronic Arts
Konami
MTV Games
Square Enix
THQ
Näyttelijät.
Tässä näkyy lueteltuna kaikki yhtiöt jotka näyttelivät jotakin tapahtuman aikana, Atari ei ollut mukana, koska sen piti alun perin näytellä, mutta se vetäytyikin pois tapahtumasta viime minuuteilla.
Palkinnot.
Tässä näkyy lista niistä peleistä jotka saivat palkinnon Parhaasta näyttelystä.
Kill the Noise

Kill The Noise tai Ewun (oik. Jakob ”Jake” Stanczak, s. 27. tammikuuta 1980 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ.
Kill The Noisen tuotannon musiikkilajeja ovat pääosin dubstep ja electro house. Hän on työskennellyt monen tunnetun artistin kanssa, mukaan lukien Feed Me, Evol Intent, 12th Planet, The Upbeats, Dieselboy, Skrillex ja Korn. Hän on myös esiintynyt monilla heidän albumeillaan. Vuonna 2011 hän esiintyi Kornin kappaleissa ”Narcissistic Cannibal” (mukana myös Skrillex) ja ”Fuels the Comedy”. ”Narcissistic Cannibal” julkaistiin singlenä 18. lokakuuta 2011. Molemmat kappaleet julkaistiin Kornin studioalbumilla "The Path of Totality" 6. joulukuuta 2011. Perjantaina 3. helmikuuta 2012 Stanczak esiintyi Kornin kanssa Jimmy Kimmel Live ohjelmassa. Hän on myös tuntenut tunnetun house- &amp; dubstep-tuottaja Feed Men 8-vuotiaasta asti.
Marussia MR01

Marussia MR01 on venäläisen Formula 1 -tiimi Marussian käyttämä auto kaudella 2012. Autoa kuljettavat saksalainen Timo Glock ja ranskalainen tulokaskuljettaja Charles Pic. Tallin testikuljettajana toimi Max Chilton joka pääsi ajamaan Abu Dhabin GP:n ensimmäisissä harjoituksissa. MR01 on McLarenin ohella ainoa auto kaudella 2012, jossa on yhtenäinen keularakenne.
Tallilla oli vaikeuksia saada autoaan läpi kolaritesteistä, minkä seurauksena autolla ei saatu ajettua ainoatakaan testikierrosta kautta edeltäneissä talvitesteissä. Talli sai kokeiltua uutta autoa radalla ensimmäistä kertaa 5. maaliskuuta, jolloin talli ajoi mainoskuvauksia varten sallitun testisession Silverstonen radalla. Auto läpäisi kolaritestit seuraavana päivänä 6. maaliskuuta.
MR01 käyttää Cosworthin valmistamaa 2,4 litran V8-moottoria.
Yhteenveto.
Auton ensimmäinen varsinainen testi tapahtui kauden avauskilpailun ensimmäisessä harjoitusjaksossa. Talli pystyi ajattamaan harjoituksessa molempia kuljettajia. Toisessa sessiossa Timo Glock onnistui ajamaan 12. parhaan ajan. Lauantain aika-ajossa kävi kuitenkin selväksi, ettei Marussian vauhti riitä edes keskikastiin. Tallin kuljettajat miehittivät lähtöruudut 21 ja 22, mutta Sergio Pérezin rangaistuksen myötä he pääsivät lähtemään kilpailuun yhtä ruutua korkeammilta sijoilta. Itse kilpailussa talli ajoi tasaisesti letkan loppupäässä onnistuen nousemaan sijoille 14 ja 15 muiden keskeytysten ja varikkopysähdysten ansiosta. Muutamaa kierrosta ennen maalia Pic joutui keskeyttämään kilpailun, mutta sai sijoituksen ajettuaan 90 prosenttia kilpailusta.
William Press

William John Press (29. tammikuuta 1881 – ?) oli brittiläinen vapaapainija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä hopeaa 54 kg -sarjassa.
Karl Wallin

Karl Wallin (1858–1922) oli ruotsalainen professori. Hän kuului sähkötekniikan käyttöönoton ja myös sen opetuksen tienraivaajiin Ruotsissa. Wallin johti Tukholman sähkövalo -osakeyhtiötä ja toimi vuosina 1889–1909 fysiikan yliopettajana Tukholman teknisessä koulussa ja vuodesta 1902 sähkötekniikan professorina Tukholman teknisessä korkeakoulussa.
Vuonna 1899 Ruotsissa ilmestynyt Wallinin sähkötekniikan oppikirja suomennettiin välittömästi, ja sen julkaisi samana vuonna tamperelainen kustantamo nimellä "Sähkö ja sen käyttäminen valaistukseen ja työvoiman siirtämiseen". Kirja on tiettävästi ensimmäinen suomeksi julkaistu sähköalan oppikirja.
FC Kemi

FC Kemi on Kemissä toimiva jalkapallo- ja futsalseura. Se perustettiin vuonna 1920 Karjalahden kaupunginosassa nimellä Karjalahden Ihme ja vuosina 1988-2011 seura tunnettiin nimellä FC-88. Nykyään FC Kemi tunnetaan futsalin edustusjoukkueestaan, joka pelaa miesten Futsal-liigassa.
Historia.
Jalkapallossa miesten tasolla ensimmäinen virallinen ottelu pelattiin 14. joulukuuta 1971. Omaksi seurakseen jalkapallojaosto erkaantui vuonna 1988. Kaudella 2012 FC-88:n edustusjoukkue pelasi Kolmosta, ja parhaimmillaan joukkue pelasi Kakkosessa kaudella 2001. Seuran kasvatteja ovat muun muassa Keijo Huusko, Juha Pasoja, Anssi Jaakkola ja Jaakko Isteri.
Legend of the Black Shawarma

Legend of the Black Shawarma on Infected Mushroomin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 2009.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 172.
Intelligent Life

Intelligent Life on joka toinen kuukausi ilmestyvä brittiläisen "The Economistin" julkaisema elämäntapalehti. Se alkoi ilmestyä 2007 neljännesvuosittain ja oli sitä ennen ilmestynyt kerran vuodessa kesällä. Sen aihepiiriin kuuluu ”taiteet, tyyli, ruoka, viini, autot, matkailu ja kaikki auringon alla, kunhan se on kiinnostavaa”.
"The Economistin" toimittajien lisäksi Intelligent Lifeen kirjoittavat artikkeleita kirjoittajat kaikkialta maailmasta ja kuvat ovat lehden kuhunkin numeroon tilaamia. Sen päätoimittaja on Tim de Lisle.
Vuonna 2012 lehti herätti keskustelua, kun sen kannessa julkaistiin nykyisin poikkeuksellisesti käsittelemätön kuva. Kuva esitti näyttelijä Cate Blanchettia.
E. A. Tunkelo

Eemil Aukusti Tunkelo (vuoteen 1901 Ekman; 27. huhtikuuta 1870 Längelmäki – 28. maaliskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän perehtyi suomen kieleen sekä sen sukulaiskieliin ja tuli tunnetuksi kielenhuoltajana.
Tausta.
Tunkelon vanhemmat olivat längelmäkeläinen tilanomistaja Elias August Tunkelo sekä emäntä Amanda Fredrika Yrjölä. Elias August Ekman oli vuodesta 1880 lähtien Hämeen läänin edustajana talonpoikaissäädyssä kolmilla säätyvaltiopäivillä. E. A. Tunkelon veli oli pappi ja lastensuojelun kehittäjä Juho Heikki Tunkelo.
Opinnot ja ura.
Tunkelo kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta vuonna 1889, valmistui filosofian kandidaatiksi 1895 ja lisensiaatiksi 1908. Samana vuonna hän myös väitteli tohtoriksi aiheesta "Alkusuomen genetiivin funktioista" ja sai suomen kielen dosentin viran Helsingin yliopistosta. Tunkelo oli Suomen kielen ja kirjallisuuden vt. professorina 1920–1924 sekä 1925–1930, suomalaisen filologian apulaisena 1923–1933 ja suomen kielen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1933–1938. Paitsi yliopiston opettajana Tunkelo toimi lisäksi suomenkielen opettajana Suomen Lähetysopistossa, Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa ja Helsingin Maanviljelyslyseossa. 
Tunkelo aloitti jo opiskeluvuosinaan murresanaston, kansanperinteen ja kielitieteellisen aineiston keruumatkat, joita teki ensin kotiseudulleen, sitten Kainuuseen ja myöhemmin muun muassa Pihkovan lääniin, vuonna 1900 setukaisalueelle ja Viroon. Vielä 1942 ja 1943 hän kävi Suomen valtaamassa Äänislinnassa (Petroskoi) keruumatkalla. Tunkelon pääteos, lähes tuhatsivuinen "Vepsän kielen äännehistoria" ilmestyi vasta 1946. Se on yhä eräs laajimmista suomalais-ugrilaisista kielistä kirjoitetuista monografioista.
Tunkelo oli 1897 perustamassa Kotikielen Seuran "Virittäjä"-lehteä. Hän toimi sen päätoimittajana 1897–1899 ja uudestaan 1910–1926. Hän julkaisi lehdessä vuosikymmenten aikana satoja kielenhuoltoa käsitteleviä kirjoituksia ja kantoi huolta varsinkin siitä, että vierassanojen kirjoitus- ja ääntämisasu vastaisivat toisiaan suomen kielessä. Tunkelo oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjaston ja arkiston hoitaja 1902–1910, johtokunnan jäsen 1902–1936 sekä sihteeri 1910–1926. Toimiessaan seuran kielitieteellisen valiokunnan sihteerinä vuosina 1899–1916 hän johti aineiston keräyttämistä kansankielen sanakirjaa varten, minkä työn pohjalta syntyi vuosikymmeniä myöhemmin Suomen murteiden sanakirja. Hän oli myös Kotikielen Seuran sihteeri 1893–1896 ja esimies 1916–1919, Suomalais-Ugrilaisen Seuran kirjastonhoitaja 1897–1912 ja arkistonhoitaja 1897–1935, Ylioppilastutkintolautakunnan jäsen 1917–1928, Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1920 sekä Nykysuomen sanakirjan neuvottelukunnan puheenjohtaja 1929–1938 ja Sanakirjasäätiön hallituksen puheenjohtaja 1931–1934.
Tunkelon mukaan on nimetty vuonna 1959 perustettu Tunkelon säätiö.
Mikko Herranen

Mikko Herranen (s. 9. huhtikuuta 1976 Mikkeli) on suomalainen laulaja, lauluntekijä, muusikko, äänittäjä ja tuottaja. Yli 20 vuoden aikana Herranen on vaikuttanut muun muassa Velcra-yhtyeen rumpalina sekä laulajana Rust-yhtyeessä ja Iron Maiden -covereita esittävässä Mauron Maidenissa. Herranen kilpaili Voice of Finlandissa Michael Monroen joukkueessa 2012. Herrasen tuore thrash metal -yhtye Misterer on kotoisin Helsingistä ja julkaisi Backrage-debyyttisinglensä maaliskuussa 2018.
Ura.
Herranen aloitti soololevynsä äänitykset vuonna 2010 ja valmisteli soololevyään muiden töiden, tuotantojen ja miksausten välissä. Ensimmäinen soolojulkaisu, "Häviäjät"-single, julkaistiin 30. huhtikuuta 2012. Herrasen sooloalbumi "Kylmä Maailma" ilmestyi 20. kesäkuuta 2012 Johanna Kustannukselta. Herranen soitti levyn kaikki instrumentit selloa ja viulua lukuun ottamatta. Hän myös äänitti ja miksasi albuminsa itse.
Herranen tuottaa, äänittää ja miksaa musiikkia omassa Noise Floor -studiossaan. Aiemmin hän työskenteli muun muassa Sonic Pump Studios Oy:llä sekä 5by5 Studiolla. Näkövammastaan huolimatta Herranen kykenee lukemaan ja käyttämään tietokoneita sekä äänityslaitteita normaalisti.
Herranen on vuodesta 2012 toiminut Kilt.-yhtyeen rumpalina ja taustalaulajana. Ennen sitä hän on vastannut yhtyeen Everything / Nothing-albumin äänityksestä ja miksauksesta ja lisäksi toiminut yhtyeessä laulajana.
Herraselta ilmestyi syksyllä 2014 toinen sooloalbumi "Pahan ajan apokalypsi". Albumilta julkaistiin single "Kuolemantanssi". Hän osallistui vuoden 2016 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella "Evil tone".
Misterer-yhtyeessä Mikko toimii laulajana ja rumpalina. 
Herranen asuu Helsingissä yhdessä laulunopettajana ja laulajana työskentelevän kihlattunsa Mari Multasen kanssa.
Mikolta ilmestyi uutta soolotuotantoa vuonna 2023 jota kuullaan muun muassa Tilaa taiteilijuuteen-hankkeen konsertissa. Varjot-albumi ilmestyi kesällä 2023 suoratoistopalveluihin ja syksyllä siitä olisi aikomus julkaista fyysinen versio bonusbiiseillä varustettuna 
Diskografia.
Tekijänä.
Mikko Herranen
Sisareni puolesta

Sisareni puolesta (My Sister's Keeper) on Jodi Picoultin vuonna 2004 julkaistu kirja. Kirjasta on myös tehty samanniminen elokuvaa, jossa näyttelevät muun muassa Abigail Breslin, Alec Baldwin ja Cameron Diaz. 
Juoni.
Anna Fitzergaldille sairaalat ja verensiirrot ovat arkipäivää. Anna ei kuitenkaan ole sairas. mutta hänen sisarellaan Katella on vaikea leukemia, ja geneettisesti samanlainen Anna on eräänlainen kudos- ja solupankki siskolleen.
Anna haluaa yleensä tehdä kaikkensa siskonsa eteen, mutta kun hän täyttää 13, häntä pyydetään luovuttamaan toinen munuaisensa siskolleen. Leikkauksen onnistumisesta ei ole takeita, Kate saattaa kuolla kaikesta huolimatta. Anna kyseenalaistaa leikkauksen ja pyytää apua asianajaja Alexander Campbelliltä, jotta voisi halutessaan kieltäytyä leikkauksesta.
Annan äiti, Sara, vastustaa tyttärensä päätöstä, koska pitää Katen auttamista itsestäänselvyytenä, joten asia viedään oikeuteen. Oikeudenkäynnin aikana selviää, ettei Kate halua munuaissiirtoa, koska uskoo kuolevansa joka tapauksessa ja oikeudenkäynti päättyy Annan hyväksi. Kuitenkin, Campbellin ajaessa Annaa kotiin he joutuvat auto-onnettomuuteen. Pahoin vahingoittunut Anna ja Campbell kiidätetään sairaalaan ja tilanne muuttuu ratkaisevasti. .
Alianza PAIS

Movimiento Alianza PAIS on ecuadorilainen lähinnä alkuperäisväestöä edustava puolue. Se perustettiin vuonna 2006. PAIS pääsi ensimmäistä kertaa hallitusvastuuseen sen kannattaman Rafael Correan voitettua presidentinvaalit 2006. Correa voitti marraskuun 2006 presidentinvaalit Alianza PAISin (Patria Altiva i Soberana) ja Partido Socialista Ecuatorianon tuella. Hän aloitti virkakautensa 15. tammikuuta 2007.
Radikaalia vasemmistolaista politiikkaa harjoittanut Rafael Correa toimi Ecuadorin presidenttinä vuodet 2007–2017. Peräkkäisiä presidenttikausia koskevan perustuslaillisen rajoituksen takia hän ei voinut asettua ehdolle enää vuoden 2017 presidentinvaaleissa, joissa valituksi tuli Alianza PAIS -puolueen ehdokas ja entinen Correan varapresidentti Lenin Moreno. Hänestä tuli myös Correan jälkeen Alianza PAIS:n uusi puoluejohtaja. Morenon kaudella Alianza PAIS -puolueen linja on muuttunut huomattavasti oikeistolaisemmaksi kuin Correan aikana. Tammikuussa 2018 Rafael Correa erosi aikaisemmin johtamastaan puolueesta ja perusti uuden vasemmistolaisen puolueen. Ecuadorin presidentti Lenin Moreno on jatkanut keskustalaiseksi muuttuneen Alianza PAIS -puolueen johdossa.
Eeva Feuth

Eeva Maija Feuth (o.s. Sajanti, s. 17. joulukuuta 1987 Janakkala) on suomalainen yleisurheilija. Feuth on kilpaillut laaja-alaisesti eri juoksumatkoilla aina 200 metrin juoksusta maratoniin. Seuratasolla hän on edustanut Nurmon Urheilijoita vuoteen 2009 asti, vuosina 2010–2013 Seinäjoen Seudun Urheilijoita ja vuodesta 2014 lähtien Turun Urheiluliittoa. Aikuisten SM-kisoissa Feuth on saavuttanut hopeaa 4×800 metrin viestissä ja pronssia 3 000 metrin estejuoksussa. Hän on myös ollut edustamassa Suomea maaotteluissa 800 metrillä, 1 500 metrillä, 3 000 metrin estejuoksussa ja 8 kilometrin maastojuoksussa. 
Feuthin valmentajana toimii hänen isänsä Juha Sajanti ja hänellä on kaksoissisko Sara Väyrynen.
Lähde: Tilastopaja
3D-elokuva

3D-elokuva on elokuva, joka tehostaa syvyysnäön illuusiota, kun sitä katsotaan erikoislaseilla. 3D-tekniikka simuloi normaalia näköaistimusta. Ihminen aistii syvyyttä ja etäisyyksiä binokulaarisen näköaistinsa avulla. Silmät näkevät kuvan kahdesta eri kulmasta, ja aivot yhdistävät aistimukset kolmiulotteiseksi kuvaksi. 3D-elokuva katsotaan erikoislaseilla, jotka erottelevat kummallekin silmälle oman kuvan kahdesta päällekkäin heijastetusta ruudusta. Syvyysvaikutelma syntyy kuvien jälleen yhdistyessä katsojan aivoissa.
Ensimmäinen suomalainen 3D-elokuva oli "Muumi ja punainen pyrstötähti" vuodelta 2010.
Toulousen metro

Toulousen metro () on metrojärjestelmä Toulousessa Ranskassa. Järjestelmä perustuu Véhicule Automatique Léger (VAL) -tekniikkaan, metrojunat kulkevat kumipyörillä ilman kuljettajaa. Järjestelmä koostuu kahdesta metrolinjasta ja 37 metroasemasta, verkoston yhteispituus on 27,5 kilometriä. 
Verkosto.
Linja A kulkee lounaasta koilliseen, linja B etelästä pohjoiseen. Linja B kulkee kokonaan maan alla, Linja A nousee kahdessa kohdassa maan pinnalle. A-linjan ensimmäinen osa avattiin vuonna 1993. Toinen linja avattiin vuonna 2007.
Koruton totuus

Koruton totuus on Jodi Picoultin vuonna 2000 ilmestynyt kirja. Sen pohjalta on myös tehty samanniminen elokuva. 
Juoni.
Kirja on jaettu kahteen osaan. Ensimmäisessä osassa Pennsylvainan amish-yhteisössä löydetään kuollut vauva maatalon navetasta. Tapaus järkyttää koko Lacasterin piirikuntaa mutta poliisitutkinnassa paljastuu, että lapsi on tapettu ja tappajaksi epäillään lapsen äitiä, naimatonta amishtyttöä Katie Fisheriä.
Amishyhteisönsä hylänneen ja yhteisön ulossulkeman Ledan sukulainen, juristi Ellie Hathaway, ryhtyy Katien puolustusasianajajaksi ja muuttaa amishyhteisöön asumaan. Tapauksen ratkaiseminen on vaikeaa, sillä amish-yhteisön oikeudenkäytäntö poikkeaa muusta piirikunnasta. Lisäksi, asiasta ei mielellään puhuta tai haluta ulkopuolisen apua. Toinen osa keskittyy oikeudenkäyntiin. .
Lahıc

Lahıc () on taajama Azerbaidžanin İsmayıllın piirissä. Se sijaitsee Kaukasuksen pääjonon etelärinteellä virtaavan Girdimanjoen varrella 25 kilometriä İsmayıllısta koilliseen. Asukkaita on 900 henkeä (vuonna 2012).
Lahıcin ja sen lähikylien asukkaat ovat tateja. Keskiajalta lähtien se oli kuuluisa kupariastioiden ja aseiden tuotannon keskus. 1800-luvun lopussa kylässä oli 6914 asukasta. Vuonna 1935 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Nykyään Lahıc on historiallinen suojelukohde ja suosittu matkailunähtävyys. Kivettyjen katujen varrella sijaitsevat talot on rakennettu puulla vahvistetuista kivistä. Taajamassa on vanhoja moskeijoita ja saunoja, käsityöläisten työpajoja sekä kotiseutumuseo. Sen erikoisuuksiin kuuluu yli tuhat vuotta vanha vesijohto- ja viemärijärjestelmä.
Niels Larsen

Niels Hansen Ditlev Larsen (21. marraskuuta 1889 Horsens – 15. marraskuuta 1969 Otterup) oli tanskalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän voitti vuosina 1912–1924 yhteensä viisi olympiamitalia, joista yksi oli kultainen, yksi hopeinen ja kolme pronssisia. Tukholman olympialaisissa 1912 hän voitti vapaakiväärin kokonaiskilpailussa pronssia tuloksella 962.
Myös Larsenin appiukko Hans Schultz ja poika Uffe Schultz Larsen olivat molemmat ampujia.
AC Kirkkonummi

AC Kirkkonummi (ACK) oli kirkkonummelainen tyttö- ja naisjalkapalloon erikoistunut entinen urheiluseura. Se perustettiin vuoden 2002 loppupuolella, kun Kirkkonummen Urheilijoiden ja FC Kirkkonummen tyttö- ja naisjalkapalloilijat yhdistyivät yhden seuran alaisuuteen. Seura lakkautettiin vuoden 2018 lopussa, kun ACK sekä Kyrkslätt IF:n ja Masalan Kisan jalkapallojaostot yhdistyivät uudeksi FC Kirkkonummeksi. ACK:n edustusjoukkue pelasi korkeimmillaan Naisten Kakkosessa.
Salih Saidašev

Salih Zamaletdinovitš Saidašev (, ";" 3. joulukuuta 1900, Kazan - 16. joulukuuta 1954, Moskova) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja. Häntä pidetään yhtenä tataarien taidemusiikin alullepanijoista.
Elämä ja tuotanto.
Saidašev (Säydäşev) jäi varhain orvoksi ja kasvoi siskonsa perheessä. Tämän aviomies Šigab Ahmerov tuki pojan musiikkiharrastusta. Viisitoistavuotiaana Saidašev alkoi soittaa Saijar-teatteriryhmän orkesterissa. Vuosina 1919–1921 hän palveli puna-armeijassa.
Vuodesta 1922 lähtien Saidašev työskenteli pianistina, orkesterinjohtajana, säveltäjänä ja Tatarstanin draamateatterin musiikkiosaston johtajana. Vuosina 1934–1937 hän opiskeli Moskovan konservatoriossa. Erityisen hedelmällistä oli hänen yhteistyönsä näytelmäkirjailijoiden ja teatteriohjaajien kanssa. Säveltäjänä Saidašev tunnetaan parhaiten musiikkinäytelmistä ja lauluista. Oopperaa, balettia, kuoro- ja soitinmusiikkia yhdistelevistä musiikkinäytelmistä parhaita ovat "Najomštšik" (”Vuokralainen”) ja "Zäŋgär šäl" (”Sininen šaali”). Laulumusiikin alalla Saidašev loi ajankohtaisia joukkolauluja ja lyyrisiä kappaleita. Aikanaan koko maassa tunnettiin hänen säveltämänsä ”Neuvostoarmeijan marssi”.
Saidaševin musiikki on sävyltään runollista ja muodoltaan kansallista, mutta samalla innovatiivista ja vailla pyrkimystä kansatieteellisyyteen. Hänen maineensa tataarien taidemusiikin perustanlaskijana perustuu kansanperinteen sekä venäläisen ja eurooppalaisen musiikkikulttuurin luovaan yhdistämiseen.
Vuonna 1939 Saidaševille myönnettiin Tataarien ASNT:n ansioituneen taiteilijan- ja vuonna 1950 kansantaiteilijan arvonimi.
Max Wolf (voimistelija)

Max Wolf oli yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Wolf kilpaili St. Louisin olympialaisissa 1904, jossa hän sai joukkuekilpailun hopeaa seuransa New York Turnvereinin jäsenenä. Henkilökohtaisissa lajeissa hän osallistui kolmiotteluun (lajeina 100 jaardin juoksu, pituushyppy ja kuulantyöntö), kuusiotteluun ja yhdeksänotteluun. Kolmiottelussa hän sijoittui 63:nneksi, kuusiottelussa 34:nneksi ja yhdeksänottelussa 33:nneksi.
Jaroslav Paška

Jaroslav Paška (20. kesäkuuta 1954 Banská Štiavnica – 15. heinäkuuta 2021) oli slovakialainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen. Hän edusti Slovakian kansallispuoluetta ja oli jäsenenä Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -ryhmittymässä.
Paška oli naimisissa Juliana Paškován kanssa ja heillä oli kaksi lasta.
Georges van der Poele

Georges van der Poele (23. maaliskuuta 1868 – 1944) oli belgialainen esteratsastaja ja olympiamitalisti. Van der Poele kilpaili Pariisin olympialaisissa vuonna 1900, ja voitti hyppyjen kilpailusta hopeaa sekä korkeushypystä pronssia tuloksellaan 170 cm.
Fərit Yarullin

Fərit Zahidulla ulı Yarullin (, ; 1. tammikuuta 1914 Kazanin läänin Malyje Sunin kylä – 17. lokakuuta 1943) oli tataarilaissyntyinen neuvostoliittolainen säveltäjä. Hänen teoksiin kuuluu tataarien ensimmäinen kansallinen baletti "Şürəle." 
Elämäkerta.
Yarullin syntyi muusikon perheeseen. Hän opiskeli sellon ja pianon soittoa Kazanin musiikkiopistossa vuodesta 1930 ja säveltämistä Boris Šehterin johdolla Moskovan konservatoriossa vuosina 1933–1934. Vuosina 1934–1939 hän oli Tatarstanin oopperastudiossa ja vuosina 1939–1940 opiskeli säveltämistä Genrih Litinskin johdolla Moskovan konservatoriossa.
Yarullin on säveltänyt muun muassa keskeneräisen sinfonian, kamariorkesteri-, viulu- ja pianokappaleita, sonaatteja, romansseja ja lauluja sekä laatinut kansanlaulujen sovituksia. Hänen päätyönsä on tataarien ensimmäinen kansallinen baletti "Şürəle", jonka libreton on kirjoittanut näytelmäkirjailija Ahmet Faizi. Toisen maailmansodan aikana neuvostoarmeijaan kutsuttu säveltäjä kaatui taistelussa Kurskin luona.
"Şürəletä" pidetään yhtenä neuvostoajan parhaista baleteista. Sen aiheena on tataarien kansanperinteeseen perustuva Ğabdulla Tuqayn samanniminen runoelma. Paha metsänhaltija Şüräle varastaa linnusta ihmiseksi muuttuneen Söyembikə-neidon siivet. Metsästäjä Ali-Batyr löytää Söyembikən ja menee tämän kanssa naimisiin. Şürəle palauttaa siivet korppien välityksellä ja nämä ajavat Söyembikən metsänhaltijan luolaan. Ali-Batyr pelastaa Söyembikən ja tappaa Şürəlen. Baletin musiikki pohjautuu tataarien laulu- ja tanssisävelmiin.
Säveltäjä Fabi Vitatšekin soitintama baletti esitettiin ensimmäisen kerran Kazanissa vuonna 1945 Leonid Žukovin ja Gai Tagirovin ohjaamana. Myöhemmin säveltäjät Vladimir Vlasov ja Vladimir Fere laativat siitä uuden version, joka esitettiin Leonid Jakobsonin ohjaamana nimellä "Ali-Batyr" Leningradissa vuonna 1950. Tänä versiona "Şürəle" tunnetaan entisessä Neuvostoliitossa ja Euroopan maissa.
Yarullinille myönnettiin postuumisti Tatarian ASNT:n valtionpalkinto vuonna 1958.
Polle (kunta)

Polle on kunta Holzmindenin piirikunnassa, Ala-Saksissa, Saksassa. Kunta sijaitsee Weserjoen varrella. Siellä on arviolta 1 193 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 21,2 neliökilometriä.
Carl Abrahamsson

Karl Gustaf Emanuel "Calle Aber" Abrahamsson (1. toukokuuta 1896 Södertälje – 25. joulukuuta 1948 Södertälje) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, jääpalloilija ja olympiamitalisti. Hän pelasi puolustajana.
Abrahamsson aloitti urheilu-uransa jääpalloilijana ja kilpaili kesällä yleisurheilussa, jossa hän pääsi moniottelijana kansainväliselle tasolle asti. Hän aloitti jääkiekon vasta vanhemmalla iällä ja pelasi Södertälje SK:ssa koko seurauransa vuosina 1924–1934. Abrahamsson voitti seuran riveissä Ruotsin-mestaruuden vuosina 1925 ja 1931. Hän oli voittamassa hopeaa vuoden 1928 olympialaisista, joissa hän pelasi neljä ottelua. Abrahamsson oli maajoukkueen mukana myös MM-kisoissa 1931 sekä vuoden 1932 EM-kilpailuissa, joissa Ruotsi sai kultaa.
Myös Carlin veli Erik oli urheilija; hän menestyi yleisurheilussa.