Longtanin luola

Longtanin luola () eli Longtandong eli Hexianianin asuinpaikka sijaitsee Kiinassa Anhuin maakunnassa, Ma’anshanin prefektuurissa, Hexianissa (tai Hen piirikunnassa). Luola sijaitsee Jangtsen jokilaaksossa ja sen tutkimuksissa löydettiin pekinginihmisen fossiileja ("Homo erectus pekinensis"). Fossiilien ja muiden löytöjen iäksi on määritetty 410 000–150 000 vuotta. Löytyneen pääkallon lakikappaletta kutsutaan "Hexianin apinamieheksi" ( ).
Ympäristö.
Luola on Wangjian (tai Jiangjia) kukkulan juurella sen pohjoisrinteellä 23 metriä merenpinnan yläpuolella. Kukkulan kallio koostuu kambrisesta kalkkikivestä, johon luola on syntynyt. Kukkula sijaitsee noin 30 kilometriä Jangtsen joen lounaispuolella Taodianin maalaiskunnassa.
Tutkimushistoria.
Luola löydettiin vuonna 1973. Kukkulan viereen kaivettiin silloin kanavaa, ja kun maata räjäytettiin aukesi tuntematon luola. Uteliaat ihmiset löysivät luolasta fossiileja, jotka lähetettiin paleontologiselle laitokselle tutkittavaksi (Institue of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology (IVPP)). Vuonna 1979 Huang Wanpo johti tutkimuksia, joiden aikana kerättiin lisää fossiileja. Samalla löydettiin luu, jota ihminen oli työstänyt. Löydön vuoksi kaivauksia jatkettiin seuraavan vuoden alusta alkaen, ja kesäkuussa 1980 löydettiin ensimmäinen ihmisen jäännös, joka oli irronnut ylähammas. Syksyllä löytyi pääkallon lakiluu kappaleina sekä muita ihmisen luupalasia. Myöhemmin seuraavana vuonna kaivaukset tuottivat vielä ihmisen hampaita ja lisää pääkallon kappaleita.
Löytöaineisto.
Tärkein löytö on Homo erectuksen pääkallon päälaen luut (eli calvaria), joista muodostuu kallon kopan yläosa. Myös leukaluun vasemmalta puolelta löytyi kappale sekä kallon etuosa ja päälaen osa. Vaikka pääkallon päälaki löytyi kappaleina, kappaleista voitiin koota ehjä rekonstruktio, ja sen avulla määritettiin kyseisen yksilön aivojen tilavuudeksi 1025 cm³. Tärkeitä ovat myös löydetyt hampaat, sillä niitä voidaan käyttää ajoittamiseen ja ihmisen vertailevaan kehityshistorialliseen tutkimukseen. On arveltu, että Hexianin ihminen on ollut kehitysopillisesti lähempänä jaavanihmistä kuin Zhoukoudianista löydettyjä ihmisiä.
Löytöaineisto koostuu usean aikakauden jäänteistä, joita on ajoitettu muutaman kerran. Vuonna 1984 tehtiin happi-18/16 isotooppimittaus, joka antoi iäksi 280 000–240 000 vuotta, ja vuonna 1987 tehtiin maanäytteiden uraanin isotooppien hajoamista. Tutkimus ajoitti kohteen keskimäärin 150 000–190 000 vuotta vanhaksi, mutta samalla korostettiin, että maanäyte saattoi olla jopa 270 000 vuotta vanha. Samansuuntaiseen tulokseen päädyttiin vuonna 1989, kun maanäyte ajoitettiin termoluminenssillä. Menetelmä antoi iäksi 195 000 ± 16 000 vuotta. Vuonna 1998 tutkittiin kahta eläimen hammasta, ja sen ajoitus antoi (keskiarvona) 412 000 ± 25 000 vuotta. Kaikkia tämän ikäisiä ajoituksia, jotka ovat liittyvät suoraan tai epäsuoraan Homo erectukseen, pidetään nuorina. Epäilläänkin, että Homo sapiens eli Itä-Kiinassa Homo erectuksen kanssa yhtä aikaa.
Luolasta löytyi myös eläinten jäänteitä, jotka kuuluivat 47 eri nisäkkäälle. Lajeista 17 on jo kuollut sukupuuttoon, ja osa niistä voidaan lukea kylmän alueen lajeihin ja osa subtrooppisiin lajeihin.
Luolasta ei tehty esinelötöjä.