tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lauri Puranen

Lauri Tapio Puranen (s. 22. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen kenraalimajuri evp., ilmavoimien entinen komentaja ja puolustusministeriön strategisten hankkeiden koordinaattori. Hän valmistelee Hornetien korvaamista HX-hävittäjähankkeen ohjelmajohtajana.
Puranen suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi 2008. Hän työskenteli heinäkuusta 2011 helmikuuhun 2012 Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä. Puranen ylennettiin kenraalimajuriksi 1. maaliskuuta 2012, kun hän aloitti tehtävänsä ilmavoimien komentajana 1. maaliskuuta 2012 – 31. maaliskuuta 2014.
Ura.
Puranen valmistui Kadettikoulusta 1983. Hän on palvellut muun muassa seuraavissa tehtävissä: 
Yksityiselämä.
Puranen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hänen puolisonsa isä on urheilutoimittaja Anssi Kukkonen.
Isohierakka

Isohierakka ("Rumex hydrolapathum") on monivuotinen hyvin kookkaaksi kasvava hierakoiden sukuun kuuluva tatarkasvi.
Ulkonäkö.
Isohierakka kasvaa 1–2,5 metriä korkeaksi. Sen tyvilehdet ovat pitkiä ja suikeita, pituudeltaan 30–100 senttimetriä. Laji voi risteytyä tylppöhierakan ("Rumex obtusifolius") kanssa. Isohierakka muistuttaa Suomessa laajalti esiintyvää vesihierakkaa ("Rumex aquaticus").
Levinneisyys.
Isohierakkaa esiintyy lähes koko Euroopassa, pois lukien Islanti ja Portugali. Euroopan lisäksi se esiintyy Turkissa ja Kaukasiassa.
Isohierakka Suomessa.
Isohierakka kasvaa Suomessa harvinaisena maan eteläisimmässä osassa, runsaimpana Satakunnassa.
Tylppöhierakka

Tylppöhierakka eli tylppälehtihierakka ("Rumex obtusifolius") on hierakoiden sukuun kuuluva monivuotinen, nimensä mukaan tylppälehtinen tatarkasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Tylppöhierakka kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Sen ruusukelehtien lapa on 8–25 cm pitkä, 4–12 cm leveä, melkein sileä, herttatyvinen ja tylppäkärkinen. Pohjoismaissa tavataan kolme eri tylppöhierakan alalajia, jotka eroavat toisistaan hedelmäverhiön muodon ja karvaisuuden mukaan.
Nokia 808 PureView

Nokia 808 PureView on matkapuhelinvalmistaja Nokian Nokia Belle -käyttöjärjestelmällä toimiva älypuhelin, jonka Nokia esitteli helmikuussa 2012 Mobile World Conference -tapahtumassa Barcelonassa. Puhelimessa on 41 megapikselin kamera, jossa on Carl Zeiss -optiikka. Puhelimella voi ottaa maksimissaan 38 megapikselin kuvia ja täyden tarkkuuden teräväpiirtovideota.
Mukana on myös PureView -tekniikka, jonka avulla suuria kuvia voidaan kutistaa pienemmiksi, näppärämmin jaettaviksi kuviksi. Tällaisessa tilanteessa useita pikseleitä voidaan yhdistää yhdeksi. Sama tekniikka yhdistettynä 1/1,2-tuumaiseen CMOS-kennoon mahdollistaa myös häviöttömän digitaalisen zoomauksen 4x asti täysresoluutiolla. Jos kuvakokoa pienennetään, kasvaa myös häviöttömän zoomin ulottuvuus. Isoa kennoa hyödynnetään myös videokuvauksessa videonvakaimen toiminnassa, sekä hämärämmässä valaistuksessa kuvatessa.
Nokia 808 tuli virallisesti myyntiin Suomessa kesäkuun alussa 2012 ja sen veroton suositushinta oli 450 euroa. Malli poistui myynnistä kesällä 2013.
Herttapiippuruoho

Herttapiippuruoho eli piippuruoho ("Aristolochia clematitis") on piippukukkiin eli piippuköynnöksiin kuuluva monivuotinen ruoho, joka kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa. Se on keskiaikainen rohdoskasvi.
Saksassa 1950-luvulla myyntiin tullut Frauengold juoma sisälsi piippuruohouutetta ja se kiellettiin 1981.
Ulkonäkö ja koko.
Herttapiippuruohon maavarsi on suikertava ja puutunut. Sen pysty, polveilevasti mutkainen varsi kasvaa 30–110 senttimetriä korkeaksi. Pitkäruotiset, muodoltaan tylpän herttamaiset lehdet ovat kooltaan 5–10 cm. Herttapiippuruohon kukat kasvavat lehtihangoissa 2–8 kukan ryhminä. Kukkien vaaleankeltainen teriö on 2–3 cm pitkä, torvimainen ja käyrä. Hedelmä on monisiemeninen kota. Pohjoismaissa laji tekee siemeniä harvoin.
Myrkyllisyys.
Herttapiippuruoho sisältää aristolokkiahappoa, joka aiheuttaa virtsateiden syöpää.
Loreen

Lorine Zineb Nora Talhaoui, taiteilijanimeltään Loreen, (s. 16. lokakuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja musiikkituottaja. Hän on voittanut Eurovision laulukilpailun vuosina 2012 ja 2023 ja on ainoa nainen, joka on voittanut kilpailun kahdesti.
Ura.
Loreen oli mukana Ruotsin "Idol 2004" -kykykilpailussa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Hän on pyrkinyt Ruotsin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun neljä kertaa. Melodifestivalenissa 2011 hän jäi semifinaalivaiheeseen kappaleella ”My Heart Is Refusing Me”. Kappale ylsi Sverigetopplistanin 9. sijalle. Melodifestivalenissa 2012 Loreen pääsi suoraan loppukilpailuun Växjön semifinaalista ja voitti koko kilpailun 10. maaliskuuta 2012. Voittoa todisti Ruotsissa 4,1 miljoonaa televisiokatsojaa. Kappaleellaan ”Euphoria” hän edusti Ruotsia voittoisasti vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa.
”Euphoria” julkaistiin singlenä 26. helmikuuta, Melodifestivalenin viimeistä semifinaalia seuranneena päivänä. Se oli tuolloin ladattavissa iTunes- ja Spotify-verkkopalveluista. 18 tuntia julkaisusta ”Euphoria” oli iTunesin top 100 -listan kärjessä Ruotsissa. Myös Loreenin aikaisemmat singlet ”My Heart Is Refusing Me” ja ”Sober” palasivat iTunes-myyntilistan kärkisijoille. 
Loreen voitti Euroviisut ”Euphoria”-kappaleella 26. toukokuuta 2012 järjestetyssä loppukilpailussa. Kappale sai loppukilpailussa 372 pistettä, jääden 15 pisteen päähän Alexander Rybakin vuonna 2009 tekemästä 387 pisteen piste-ennätyksestä. Kilpailun aikana Loreen herätti huomiota myös tapaamalla azerbaidžanilaisia ihmisoikeusaktivisteja. 
Loreen osallistui Melodifestivaleniin kolmatta kertaa vuonna 2017 kappaleella ”Statements”, joka pääsi kilpailussa toiseen mahdollisuuteen, mutta putosi siellä loppukilpailusta. Vuonna 2023 Loreen osallistui jälleen Melodifestivaleniin ja voitti kilpailun.
Vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Loreen edusti Ruotsi kappaleellaan ”Tattoo”. Hän voitti kilpailun 13. toukokuuta 2023 järjestetyssä loppukilpailussa 583 pisteellä. Toiseksi sijoittunut Suomen edustaja Käärijä sai kappaleellaan ”Cha cha cha” 526 pistettä. Loreenista tuli toinen esiintyjä ja ensimmäinen nainen, joka on voittanut Euroviisut kahdesti. Ainoastaan Johnny Logan on voittanut Euroviisut useammin, kolmesti. 
Yksityiselämä.
Loreenin vanhemmat ovat syntyneet Marokossa, ja Loreen syntyi hieman sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat muuttaneet Ruotsiin. Etniseltä taustaltaan hän on Marokon berberi.
Koulunsa Loreen kävi Västeråsissa, mihin hänen perheensä muutti Loreenin lähestyessä kouluikää. Teini-ikäisenä Loreen asui Grytan kaupunginosassa ja kävi Wenströmskan lukiota. 
Euroviisujen yhteydessä uutisoitiin Loreenin elämäntavoista ja kerrottiin, ettei hän alastaan huolimatta ole järin innokas median käyttäjä. Hän ei esimerkiksi omista televisiota eikä Facebook-tiliä, ja tietokonettakin hän käyttää vain sähköpostin lähettämiseen. Suomessa lehdet ovat yhdistäneet Loreenin romanttisesti rapartisti Elastiseen, mutta Loreen on kiistänyt suhdehuhut ja kertonut muusikoiden olevan vain ystäviä. Vuoden 2017 tammikuussa Loreen kertoi olevansa biseksuaali.
Pyörösiipi

Pyörösiipi ("Thumatha senex") on vaatimattoman näköinen, kosteiden paikkojen yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Yleensä värikkäiden siilikkäiden joukossa pyörösiipi on hyvin vaatimaton ilmestys. Se on pieni perhonen, jonka etusiivet ovat pituuteensa nähden leveät ja hyvin pyöreäkärkiset. Koiraan siipien väri on kellanruskea, naaraan harmaanruskea. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat huonosti, mutta niiden kohdalla siipisuonilla on tummat täplät. Etusiivessä on tumma, pyöreä keskitäplä, jonka kohdalla siiven poikki saattaa erottua harmahtava keskivarjo. Takasiivet ovat vaaleammat ja niissä on pienempi tumma keskitäplä. Molempien siipiparien reunaripset ovat siipisuonten kohdalta tummat, muuten vaaleat. Siipisuomut ovat harvassa, joten siivet ovat kauttaaltaan läpikuultavat. Lepäävä perhonen pitää siipiä kattolaskuisesti ruumiin sivuilla. Naaraan takaruumis levenee voimakkaasti kärkeä kohti. Siipiväli koiraalla 15–18 mm ja naaraalla 15–22 mm.
Hieman samannäköinen laji on kalvosiipi ("Nudaria mundana").
Levinneisyys ja lentoaika.
Pyörösiipeä tavataan Britteinsaarilta Keski-Eurooppaan ja Balkanin kautta Turkkiin, Kaukasukselle ja Uralille. Laji puuttuu Iberian niemimaalta ja suuresta osasta Välimeren rannikkoa. Suomessa sitä tavataan Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Pyörösiipeä tavataan kosteilla niityillä, soilla ja kosteikoissa. Perhoset aloittavat lentonsa hämärän laskeuduttua ja jatkavat yön pimenemiseen. Lämpiminä öinä lento voi jatkua keskiyöhön. Naaraat lepäävät kasveilla ja houkuttelevat matalalla lenteleviä koiraita luokseen. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta sinne tulee naaraita jonkin verran vähemmän. Imukärsä on surkastunut, eikä perhonen nauti ravintoa.
Naaras munii varsin pienen määrän munia, jotka se asettelee pieniksi ryhmiksi alustalle käyttäen takaraajojaan apunaan. Kuhunkin munaan tarttuu suojaavia karvoja naaraan takaruumiin kärkiosan tupsusta. Munat kuoriutuvat elo-syyskuussa ja toukat siirtyvät lyhyen ruokailukauden jälkeen talvilevolle. Toukat ovat aktiivisia enimmäkseen öisin ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaiheessa. Kotelo sijaitsee löyhässä kotelokopassa kiven alla tai oksan alapinnalla. Kotelovaihe kestää noin neljä viikkoa.
Ravintokasvi.
Toukkien ravintoa luonnossa ei tunneta tarkoin, mutta ilmeisesti ne elävät syöden jäkäliä ja sammalia, erityisesti huopanahkajäkälää ("Peltigera canina").
Fabian Rießle

Fabian Rießle (s. 18. joulukuuta 1990 Freiburg im Breisgau) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla SZ Breitnauta.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Rießle sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 24:nneksi Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti suurmäen kilpailussa pronssia, joukkuekilpailussa hopeaa ja oli normaalimäen kilpailussa kahdeksas. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa sekä sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 12:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän voitti joukkuekultaa sekä oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa neljäs ja suurmäessä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa, hopeaa suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa ja oli seitsemäs normaalimäen Gundersen-kilpailussa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa parisprintissä ja hopeaa joukkuekilpailussa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa 17:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Rießle saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui Gundersen-kilpailuissa suurmäessä viidenneksi ja normaalimäessä kuudenneksi. Parisprintissä hän saavutti pronssia. 
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän on voittanut kolme mitalia: vuonna 2009 pronssia sekä sprintistä että viestistä ja vuonna 2010 kultaa viestistä. 
Rießle osallistui maailmancupiin ensimmäistä kertaa kaudella 2008–2009. Hän on voittanut urallaan yhdeksän osakilpailua: Lillehammerin ensimmäisen kilpailun joulukuussa 2015, Chaux-Neuven toisen kilpailun tammikuussa 2016 ja 2017, Lahden jälkimmäisen kilpailun helmikuussa 2016 ja tammikuussa 2017, Ramsaun jälkimmäisen kilpailun joulukuussa 2017 sekä Trondheimin jälkimmäisen ja Klingenthalin molemmat kilpailut maaliskuussa 2018. Lisäksi hän on sijoittunut neljätoista kertaa toiseksi ja 30 kertaa kolmanneksi. Rießle on sijoittunut henkilökohtaisissa kilpailuissa urallaan kolmen parhaan joukkoon 53 kertaa, mikä on yhdenneksitoista eniten kaikkien aikojen tilastossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kausilla 2015–2016 ja 2017–2018, neljäs kaudella 2014–2015, 2016–2017 ja 2020–2021, viides kaudella 2019–2020 sekä kahdeksas kaudella 2018–2019.
Kalvosiipi

Kalvosiipi ("Nudaria mundana") on vaatimattoman näköinen, pieni siilikäslaji. Kalvosiipi on taantunut ja se luokitellaan Suomessa silmälläpidettäväksi.
Koko ja ulkonäkö.
Pieni, vaalea perhonen, jonka siipiväli on koiraalla 7–20 mm ja naaraalla 18–23 mm. Siivet ovat hyvin läpikuultavat, lähes läpinäkyvät ja hieman helmiäishohtoiset. Siipien väri vaihtelee harmahtavanvalkoisesta vaaleanharmaaseen ja etusiiven poikki kulkee kaksi sumeaa, harmaata poikkijuovaa. Juovien väliin jää sumea, tummanharmaa täplä. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja kuviottomat. Ruumis on vaaleanharmaa, naaraalla hieman koirasta rotevampi.
Levinneisyys ja lentoaika.
Kalvosiipi on eurooppalainen laji, jonka elinalue ulottuu Iberian niemimaalta, Britteinsaarilta ja Välimeren pohjoisrannikolta Keski-Euroopan kautta Etelä-Venäjälle ja Mustallemerelle. Suomessa sitä on tavattu harvakseltaan jopa Kemin korkeudelle saakka, mutta pääasiassa havainnot painottuvat etelään. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopusta heinäkuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Perhonen on lämpimien ja aurinkoisten lehtimetsien sekä pensasmaiden laji. Elinympäristöä on erityisesti kulttuuriympäristöt, kuten vanhat puistot tai hautausmaat, joissa on kiviaitoja, kellareita tai muita kivipintoja, joilla kasvavaa jäkälää toukat syövät. Laji lentää muutamien metrien korkeudella maanpinnasta. Perhoset aloittavat lennon iltahämärässä ja jatkavat keskiyöhön. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta naaraita saapujista on vain pieni osa.
Naaras munii pienen määrän munia, jotka se laskee pieninä ryhminä kiville tai kuorenrakoihin. Munat kuoriutuvat noin 10 päivän kuluttua ja toukat kasvavat hitaasti, kunnes siirtyvät talvilevolle. Keväällä toukat syövät sekä päivällä että yöllä ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa. Koteloituminen tapahtuu miltei läpinäkyvän kotelokopan sisään. Toukkanahan pitkät karvat sojottavat kotelokopan läpi. Kotelovaihe estää 2–3 viikkoa.
Ravintokasvi.
Toukka syö puiden oksilla kasvavia viherleviä sekä kivillä kasvavia jäkäliä, esimerkiksi karpeita ("Parmelia").
Sitruunasavikka

Sitruunasavikka ("Dysphania ambrosioides") on tuoksusavikoiden sukuun kuuluva yksivuotinen, tuoksuva kasvilaji. Se kasvaa alkuperäisenä trooppisessa Amerikassa. Pohjoismaissa se on hyvin harvinainen, satunnainen tulokaskasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Sitruunasavikka kasvaa 25–60 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on tahmea ja nystyinen mutta ei jauhoinen. Lehdet ovat vihreät, soikean–suikean muotoiset ja laidaltaan ehyet tai isohampaiset. Sitruunasavikan kukat ovat hyvin pieniä ja vihertäviä muiden savikoiden tapaan ja ne sijaitsevat tiheästi varren kukintohaaroissa, jotka ovat lehtien mittaiset.
Marcel Mathis

Marcel Mathis (s. 24. joulukuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SV Hohenems-Vorarlbergiä.
Mathis kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Itävallan joukkueeseen Schladmingissa 2013. Lisäksi hän oli kolmastoista suurpujottelussa.
Mathis teki debyyttinsä maailmancupissa kevättalvella 2010, ja sai ensimmäiset pisteensä kaudella 2011–2012, jolloin hän myös sai uransa ensimmäiset palkintopallisijoituksensa, kolmannet tilat Banskon ja Schladmingin suurpujotteluista. Hän on voittanut kaksi osakilpailua Euroopan cupissa, johon hän osallistui ensimmäistä kertaa vuonna 2009.
Viherrevonhäntä

Viherrevonhäntä ("Amaranthus retroflexus") on Pohjois-Amerikasta lähtöisin oleva revonhäntälaji, joka on levinnyt tulokkaana laajalti ympäri maapallon, myös Eurooppaan.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen viherrevonhäntä kasvaa 10–150 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty, vankka ja haaraton tai lyhythaarainen. Varren yläosa on tiheästi villakarvainen. Lehdet ovat 6–12 cm pitkiä, ehyitä, ehytlaitaisia ja ovat varressa kierteisesti. Ne ovat otakärkisiä, lyhytsuippuisia, ainakin aivan kärjestä tylppiä ja vaihtelevat muodoltaan puikeista vinoneliömäisiin. Väriltään ne ovat vaaleanvihreitä, päältä karvattomia ja alta lehtisuonista karvaisia.
Viherrevonhännän yksineuvoiset, 2–3 millimetriä pitkät, säteittäiset kukat sijaitsevat pitkässä, lehdettömässä latvakukinnossa. Kukinto on lyhyt, vankkahaarainen ja väriltään valkoisenvihreä tai joskus hieman punertava. Osakukinnot ovat tavallisesti enintään 5 senttimetriä pitkiä, tukevia, suoria, pystyjä tai yläviistoisia sekä kauttaaltaan myös emikukkaisia. Kukkien esilehdet ovat 1–2 kertaa emikukkien kehälehtien pituisia ja lähes pystyjä. Esilehtien kalvolaita on vähitellen kapeneva ja lähes otamaiseen kärkeen ulottuva. Emikukkien kehälehtiä on viisi kappaletta. Kehälehdet vaihtelevat nauhamaisista lusikkamaisiin ja ne ovat pyöreä- tai tylppäkärkisiä, lyhytotaisia ja sijaitsevat vain hieman limittäin. Suomessa viherrevonhäntä kukkii heinä-syyskuussa. Hedelmänä on pähkylämäinen, kansiluomainen kota.
Levinneisyys.
Viherrevonhäntä on lähtöisin Pohjois-Amerikasta, jossa sitä kasvaa mantereen keski- ja itäosissa Pohjois-Meksikosta Etelä-Kanadaan. Mantereen kaakkois-, pohjois- ja länsiosissa laji on satunnainen tai puuttuu kokonaan. Viherrevonhäntä on levinnyt ihmisen mukana hyvin laajalle. Euroopassa laji on levinnyt koko mantereelle lukuun ottamatta Britteinsaaria, Islantia ja mantereen pohjoisosia. Aasian puolella levinneisyysalue jatkuu Etelä- ja Keski-Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Lisäksi sitä tavataan paikoitellen muun muassa Turkissa, Israelissa, Iranissa, Kiinassa, Venäjän Kaukoidässä ja Japanissa. Afrikassa viherrevonhäntää kasvaa Välimeren rannikolla Marokosta Libyaan sekä paikoitellen Keski- ja Etelä-Afrikassa. Laji on levinnyt myös Etelä-Amerikkaan ja Oseaniaan. Suomessa viherrevonhäntä on satunnainen uustulokas, jota on tavattu Etelä-Lappia myöten. Eniten havaintoja lajista on Etelä- ja Keski-Suomesta.
Elinympäristö.
Suomessa viherrevonhäntää voi tavata lastaus- ja kaatopaikoilla, ratapihoilla, joutomailla ja lintujenruokintapaikoilla. Laji leviää nykyisin varsinkin lintujen ruokintaan tarkoitettujen auringonkukansiementen mukana.
Käyttö.
Viherrevonhäntää käytetään myös ihmisravinnoksi.
Katja Požun

Katja Požun (s. 7. huhtikuuta 1993 Trbovlje) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on SK Zagorje-Ytong.
Požun on voittanut Continental Cupissa yhden osakilpailun ja sijoittunut kerran kolmanneksi. Hän on päässyt maailmancupissa palkintopallille kaksi kertaa, sijoituttuaan kolmanneksi Hinzenbachin osakilpailussa helmikuussa 2012 ja toiseksi Holmenkollenilla maaliskuussa 2014. Požun saavutti nuorten MM-kilpailuista pronssia henkilökohtaisesta kisasta vuonna 2008 ja joukkuemäestä vuoden 2012 kisoissa. Vuonna 2013 hän sai kultaa joukkuemäessä ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Predazzon Universiadeissa 2013 hän voitti henkilökohtaisen kilpailun ja sai pronssia sekajoukkuekilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 11:s.
Hanhentatar

Hanhentatar ("Persicaria maculosa") on kosteikkotattarien eli ukontattarien sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Hanhentatar kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon ukontatarta. Kasvin lehdet ovat suikeat ja niiden keskellä on usein musta täplä. Hanhentattaren kukintona on tiheä tähkä. Kukkien kehä on yleensä punainen, harvoin valkoinen.
Hanhentatar Suomessa.
Suomessa hanhentatar on harvinainen tai melko harvinainen. Sitä on tavattu Oulun korkeudelle asti sekä vielä Inarin Lapista. Aivan Etelä-Suomessa laji on muinaistulokas, muuten uustulokas. Hanhentatar kasvaa esimerkiksi ojissa, lätäköissä ja rannoilla.
Seljat

Seljat ("Sambucus") on suku tesmayrttikasvien heimossa. Sukuun kuuluu 22 lajia.
Kuvaus.
Seljat ovat kesävihantia, yksikotisia ja piikittömiä pensaita. Lehdet kasvavat vastakkain ja lehtilapa on parilehdykkäinen ja päätöparinen. Lehdykät ovat pitkäsuippuisia ja sahalaitaisia. Kukinto on huiskilo ja pienet kukat kaksineuvoisia. Teriö on valkoinen tai vihertävänvalkoinen, ratasmainen ja viisiliuskainen. Hedelmä on 3–5-siemeninen marja.
Käyttö.
Siemenet ovat myrkyllisiä. Jos kuitenkin siemenet poistetaan, mustaseljan marjoista voidaan tehdä mehua.
Nallikari Beach Soccer

Nallikari Beach Soccer (NBS) on beachfutis-turnaus, joka pelataan seuraavan kerran 29.-30.6.2018 Oulun Nallikarissa. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kesällä 2010. Tapahtuma on tuonut järjestettäessään yhteen vuosittain noin 500 pelaajaa ja 2500 katsojaa Nallikarin hiekoille kasvaen tasaisesti vuosittain. Ottelut pelataan naisten, miesten (kilpa &amp; harraste) ja firmasarjassa. Tapahtuma-alueelle on vapaa pääsy.
Turnausta järjestää 2018 vuonna Tervarit Juniorit ry. Ensimmäisten turnausten takana oli Kajaanin Intotalon yrittäjätiimi. Tämän jälkeen turnaus siirtyi oululaisen jalkapallojoukkue JS Herculesin alle.
NBS-säännöt.
- Kentällä maalivahti ja neljä kenttäpelaajaa, 1+4
-Joukkueessa max. 11 pelaajaa
-Kentän koko 30m x 20m (Nallikarin kiinteä kenttä hieman isompi)
-Peliaika 2 x 12min
-Varsinaisen peliajan jälkeen tasatilanteessa pudotuspelit siirtyvät suoraan rangaistuspotkukilpailuun
-Pelaaja saa edustaa vain yhtä joukkuetta turnauksessa
Sarjat.
-Miesten kilpasarja 
-Miesten harrastesarja
-Naisten sarja
-Firmasarja (naiset ja miehet)
Nallikari Beach Soccer historiaa.
-2010
-2011
-2012
-2014
-2015
-2016
Vuonna 2013 turnaus jouduttiin perumaan Nallikarin rannan kunnostustöiden vuoksi.
Vuonna 2017 turnaus jouduttiin perumaan järjestäjien aikataulujen vuoksi.
Peking-Daxingin kansainvälinen lentoasema

Peking-Daxingin kansainvälinen lentoasema () on lentoasema Kiinan pääkaupungissa Pekingissä. Kaupungin kolmas lentoasema on rakennettu Daxingin alueelle noin 50 kilometrin päähän Tiananmenin aukiosta, kaupungin poliittisesta keskuksesta. Kentällä on alussa neljä kiitotietä.
Lentoasema avattiin 25. syyskuuta 2019. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 2014, ja työt maksoivat yhteensä 11,5 miljardia dollaria. Parhaimmillaan asemaa oli rakentamassa yli 40 000 työntekijää. Tavoitteena on, että asemaa käyttäisi vuonna 2025 noin 72 miljoonaa matkustajaa ja sen kautta kuljetettaisiin 2 miljoonaa tonnia rahtia.
Terminaalirakennuksen on suunnitellut arkkitehti Zaha Hadid. Rakennuksessa on nähtävissä monia Hadidille ominaisia piirteitä, kuten pyöreitä muotoja ja parabolisia kaaria. Kiinalaisessa mediassa rakennus ristittiin nopeasti ”meritähdeksi” sen viiden sakaran takia. Hadid itse kuvaili suunnitelmaansa kiinalaiseksi myyttiseksi linnuksi, fenghuangiksi.
Schmallenberg-virus

Schmallenberg-virus (SBV) on epävirallinen nimitys eräälle Shamonda-virukselle sukua olevalle, orthobunyaviruksiin kuuluvalle taudinaiheuttajalle. Virus aiheuttaa naudalle, lampaalle ja vuohelle synnynnäisiä epämuodostumia ja keskenmenoja.
Virus vaikuttaa leviävän Culicoides-suvun hyönteisten välityksellä.
Virus on nimetty Nordrhein-Westfalenissa, Saksassa sijaitsevan Schmallenbergin kaupungin mukaan – sieltä löydettiin ensimmäinen varmistettu tautitapaus. Virusta on esiintynyt Saksassa myös Ala-Saksissa sekä lisäksi Alankomaissa, Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Italiassa, Luxemburgissa, Ranskassa ja Suomessa.
EU ja Friedrich-Loeffler-Institut (Saksassa toimiva eläinlääkintäinstituutti) ovat luokitelleet viruksen. Viruksen ei toistaiseksi uskota olevan vaarallinen ihmiselle, koska muut vastaavat virukset eivät ole kyenneet tarttumaan ihmiseen.
Oireet.
Schmallenberg-virus ilmenee kahdella tavalla:
Diagnoosi.
Eläimestä, jolla ilmenee tyypillisiä oireita, otetaan verinäyte. Kuolleista ja abortoituneista sikiöistä, joilla epäillään virusta, otetaan näytteeksi pala aivoista tai pernasta. Näytteet tutkitaan Friedrich-Loeffler Instituten kehittämällä menetelmällä.
Frank Sanders

Franklyn Bonn "Frank" Sanders Jr. (8. maaliskuuta 1949 Saint Paul, Minnesota – 17. helmikuuta 2012 Woodbury, Minnesota) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti.
Sanders kuului Yhdysvaltain olympiahopeaa Sapporossa 1972 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi olympiaturnauksessa kuudessa ottelussa, joissa teki yhteensä kolme maalia ja antoi yhden maaliin johtaneen syötön.
Jääkiekkoilijanuransa jälkeen pastorina työskennellyt Sanders kuoli haimasyöpään 62-vuotiaana 17. helmikuuta 2012.
H. P. Maya

Heinz Peter Maya (21. elokuuta 1944 Villach, Kärnten – 22. helmikuuta 2012) oli itävaltalainen taiteilija.
Heinz Peter Maya opiskeli Graz Bundesgewerbeschulessa ja Rudolf Szyszkowitzin maalauksen mestariluokassa. Hän kävi opintomatkalla Roomassa ja Münchenissä. Maya matkusteli lisäksi Euroopassa, Afrikassa (Sahara) ja Yhdysvalloissa.
Maya toimi vuosia Kärntenin taideyhdistyksessä. Vuodesta 1986 hän toimi 24 vuotta Ingeborg-Bachmann-Preisin näyttämösuunnittelijana.
Hänen teoksiaan on useissa museoissa ja taidekokoelmissa, esimerkiksi Albertina, Wolfgang-Gurlitt-Museumisa Linzissä, Kärntner Landesgaleriessa ja Museum Bochum.
Mustapoppeli

Mustapoppeli ("Populus nigra") on isokokoinen, pitkäikäinen lehtipuu. Se voi elää 250- tai jopa 300-vuotiaaksi. Puu voi kasvaa 35 metriä korkeaksi, ja sen lehvästö voi olla 20 m leveä. Mustapoppelista on kolme alalajia, jotka eroavat toisistaan lähinnä karvaisuudeltaan.
Lajikkeita.
Mustapoppelin tunnettuja lajikkeita ovat:
Tuholaiset.
Mustapoppelin kasvinsyöjiä ovat ainakin seuraavat: puuntuhooja ("Cossus cossus"), raitakärsäkäs ("Cryptorhynchus lapathi"), "Paranthrene dollii", pallokalvaja ("Plagiodera versicolora") ja runkohaapsanen ("Saperda carcharias").
Meksikon avoin tennisturnaus

Meksikon avoin tennisturnaus () on vuosittain pelattava tenniksen ammattilaisturnaus, joka järjestetään Acapulcossa, Meksikossa. Turnaus kuuluu miesten ATP World Tour 500 -turnauksiin ja naisten WTA-kiertueen , ja se pelataan kovilla kentillä Fairmont Acapulco Princess -hotellin alueella. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1993 Méxicossa, jolloin järjestettiin ainoastaan miesten turnaus. México isännöi turnausta vuoteen 2000 asti, tosin vuonna 1999 turnausta ei järjestetty. Vuonna 2001 turnaus muutti nykyiseen isäntäkaupunkiinsa Acapulcoon, ja mukaan tuli naisten turnaus. Turnauksen menestyneimmät miespelaajat ovat Itävallan Thomas Muster ja Espanjan David Ferrer neljällä mestaruudellaan. Naispelaajista menestyneimmät ovat Italian Flavia Pennetta ja Sara Errani, Etelä-Afrikan Amanda Coetzer, Yhdysvaltain Venus Williams ja Ukrainan Lesja Tsurenko, joista kukin on voittanut kaksi mestaruutta. Pennetta on kuitenkin ollut myös viidesti finaalissa häviävänä osapuolena.
Turnauksen nykyinen nimi on Abierto Mexicano Telcel, nimikkosponsorinsa Telcelin mukaan. Turnauksen toinen pääsponsori on HSBC.
Sage (ohjelmisto)

Sage on useille alustoille saatava matemaattinen ohjelmisto. Se soveltuu sekä symboliseen että numeeriseen laskentaan. Sage kattaa laajasti eri matematiikan osa-alueita, muun muassa algebraa, kombinatoriikkaa, analyysia ja lukuteoriaa.
Sagen ensimmäinen versio julkaistiin 25. helmikuuta 2005. Ohjelmiston kehitys ja jakelu perustuu avoimen lähdekoodin periaatteelle GPL-lisenssin alaisena. Sagen kehitysideologiana on käyttää itsenäisesti kehitettyjä avoimen lähdekoodin sovelluksia aina, kun se on mahdollista. Komentokielenä Sage käyttää Python-ohjelmointikieltä, joka tukee proseduraalista ja funktionaalista ohjelmointia sekä olio-ohjelmointia. Sage-projektin luonut yhdysvaltalainen matemaatikko William Stein jatkaa edelleen ohjelmiston pääkehittäjänä.
Käyttötapoja.
Sagea voidaan käyttää useilla eri tavoilla:
Opetuskäyttö.
Sage soveltuu tutkimustoiminnan lisäksi opetuskäyttöön. Opetuskäytössä sen tärkeimpiä ominaisuuksia ovat ilmaisuus, helppokäyttöisyys, interaktiiviset ja graafiset toiminnot, dokumenttien muotoilutyökalut sekä verkkoympäristön edut, kuten käyttöjärjestelmäriippumattomuus ja ryhmätyömahdollisuudet. Sagen komentokielenä toimivaa Pythonia pidetään helppona oppia sen yksinkertaisen syntaksin ja korkean tason tietorakenteiden takia. Sagen peruskäyttö, kuten lausekkeiden symbolinen käsitteleminen, yhtälöiden ratkaiseminen ja funktion integroiminen, ei kuitenkaan edellytä ohjelmointitaitoa.
Opetuskäytön kannalta hyödyllinen Sagen ominaisuus on mahdollisuus ohjelmoida vuorovaikutteisia sovelluksia. Tällaisten ohjelmien parametreja voidaan manipuloida ajon aikana erilaisilla säätimillä, kytkimillä ja valikoilla. Sagen avulla voidaan havainnollistaa matematiikan opetusta muun muassa käyttämällä erilaisia kaksi- ja kolmiulotteisten kuvaajien ja animaatioiden laadintaan liittyviä ohjelmafunktioita.
Sagen sisältämiä ohjelmistopaketteja.
Sage käyttää useita itsenäisesti kehitettyjä avoimen lähdekoodin kirjastoja. Yhteensä Sagessa on lähes 100 ohjelmistopakettia.
Märkää

"Märkää" on suomalaisen rap-artisti Petri Nygårdin ensimmäinen single hänen kuudennelta studioalbumiltaan "Mun mielestä". Singlestä julkaistiin musiikkivideo 26. helmikuuta 2012 ja se on kuvattu Las Vegasissa, Yhdysvalloissa. Kappaleen tuotannosta vastaa MMEN. YouTubessa julkaistiin 7. toukokuuta 2012 Nygårdin jääkiekkoaiheinen kappale "Leijonalätkää". Kappaleella käytetään "Märkää" -kappaleen biittiä, ja sen kertosäekin on osittain sama. Muuten sanat on korvattu jääkiekkoaiheisilla sanoilla ja sen musiikkivideoon on liitetty pätkiä Suomen MM-peleistä.
Oiva Polari

Oiva Olavi Nikolai Polari (alun perin "Pollari"; 23. lokakuuta 1912 Seinäjoki – 24. maaliskuuta 1996 Seinäjoki) oli eteläpohjalainen taidemaalari ja kuvataiteilija.
Perhe ja lapsuus.
Polarin vanhemmat olivat amerikansiirtolaisia, jotka palasivat Suomeen vuonna 1910. He siirrättivät Ylistarosta kodikseen kaksikerroksisen pohjalaistalon, joka tunnettiin Pollarin talona Seinäjoen Keskus- ja Koulukadun kulmassa. Vanhemmat alkoivat pitää talossa matkustajakotia. Sen lisäksi isä-Pollarilla oli piharakennuksessa pieni limonaditehdas. Oiva oli perheen viidestä lapsesta toiseksi vanhin. Taloudellisten vaikeuksien edessä perheen isä lähti ajalle tyypilliseen tapaan ansiotöihin Kanadaan vuonna 1928 palaamatta takaisin. Liiketoimintaa Seinäjoella jatkoi perheen äiti.
Taiteilijaura.
Polari aloitti 1933 opiskelun Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä opettajinaan Uuno Alanko ja Werner Åström. Perheen heikko taloustilanne pakotti hänet kuitenkin keskeyttämään opintonsa jo vuoden jälkeen, palaamaan Seinäjoelle ja keskittymään itseopiskeluun.
Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Oiva Polari piti 1937 Seinäjoella. Näyttelyssä oli esillä 13 työtä: asetelmia, mystisiä ja symbolistisia fantasiamaalauksia, hiilipiirroksia ja lakeusmaisemia.
Sotien jälkeen Polari pyrki realismiin. Hän teki maalausmatkoja Lappiin yhdessä Nándor Mikolan ja Kaarlo Lamminheimon kanssa. Vähitellen hänen ilmaisunsa pelkistyi sekä sommittelultaan että värinkäytöltään. Taiteilijan itsensä nimeämä ruskea ja harmaa kausi väistyi, ja töihin alkoi ilmestyä puhtaita perusvärejä, erityisesti sinistä. Maalauksiin tuli myös kubistisia piirteitä paksuine kulmikkaine ääriviivoineen.
Polari kokeili myös abstraktia maalausta ja kuvanveistoa ja teki kunkin ajan yhteiskunnalliseen tilanteeseen kantaa ottavia ja elämänkatsomuksellisia teoksia, mutta varsinaiseksi tavaramerkiksi hänelle muodostuivat etenkin myöhäiskaudella raikkaan sinisävyiset, pelkistetyin vedoin tyylitellyt eteläpohjalaiset lakeusmaisemat.
Puhuja, kirjoittaja ja opettaja.
Taiteilijan työn ohella Oiva Polari toimi kuvaamataidon opettajana Seinäjoen lyseossa 1949–1950 ja 1952–1953 ja Seinäjoen seudun yhteiskoulussa 1956 sekä pisimpään Ilmajoen yhteiskoulussa ja lukiossa 1947–1975.
Polari tunnettiin myös inspiroivana puhujana ja keskustelijana sekä taitavana sanomalehtikirjoittajana. 1980-luvun eläkepäivinä hän kirjoitti omaa Merkintöjä-kolumnia "Vaasa"-lehteen, sitten vuodesta 1985 lähtien Näin sanoen -palstaa "Ilkkaan". Kolumneihin liittyi yleensä myös Polarin tekemä piirros.
Kymmenen vuoden urakka Polarilta oli eteläpohjalaista kansantaidetta tutkivan kuvateoksen kokoaminen ja julkaiseminen omakustanteena vuonna 1975.
Oiva Polari perusti Seinäjoen taiteilijaseuran vuonna 1961 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuoteen 1983 saakka, jonka jälkeen hänet kutsuttiin yhdistyksen kunniajäseneksi ja myöhemmin kunniapuheenjohtajaksi. Kunnianosoituksena Polarille Seinäjoen lasten taidekoulu on nimetty taidekoulu Oivaksi.
Oiva Polarin vuonna 1943 syntynyt tytär on kuvataiteilija Tarja Polari.
Mikroliikunta

Mikroliikunta on pienimuotoista, yleensä paikallaan tapahtuvaa liikehdintää. Tyypillistä mikroliikuntaa on esimerkiksi jalan heilutteleminen istuessa, tuolilla vääntelehtiminen, sormien naputtaminen pöytää vasten tai jonkin esineen näprääminen.
Liikehdintä voi johtua hermostuneisuudesta, ikävystymisestä tai ärsyyntymisestä. Se voi johtua osin geneettisestä taipumuksesta, ja se on usein tiedostamatonta. Joskus se voi olla jonkin hermostollisen tai psykologisen häiriön oire. Mikroliikuntaa voi kutsua pejoratiivisesti myös "sätkimiseksi", tai "nykimiseksi", ja sitä pidetään usein huonona tapana etenkin koulussa.
Mikroliikunnalla kulutetut kalorit voivat kuitenkin olla merkittävä apu painonhallinnassa. Ahkeralla mikroliikunnalla ihminen voi kuluttaa päivittäin jopa 800 kilokaloria (3350 kJ).
Mikroliikunta voi parantaa koululaisen oppimistuloksia. Oppilaat, joiden annettiin elehtiä käsillään oppimisen aikana saattavat oppia tehokkaammin kuin liikkumattomat oppilaat.
Mikroliikunta on eri asia kuin hyötyliikunta, sillä mikroliikunnassa harvoin tehdään mitään hyödyllistä.
Alfatar

Alfatar () on kaupunki Silistran alueella Bulgarian koillisosassa. Kaupungissa oli 1 264 asukasta vuonna 2021.
Ivailovgrad

Ivailovgrad () on kaupunki Haskovon alueella Kaakkois-Bulgariassa. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 3 233 asukasta.
Burtassit

Burtassit olivat kasaarien ja bulgaarien alueiden välissä asunut kansa. Heidän taustansa ei ole täysin selvä, mutta heidät on ennen yritetty yhdistää muun muassa mordvalaisiin, mišääreihin ja unkarilaisiin. Nykyisin suuri osa pitää heitä suomalaisugrilaisten ja turkkilaisten kansojen sekoituksena, joiden lisäksi heihin oli mahdollisesti sekoittunut myös iranilaisia kansoja.
Aikalaislähteissä.
Burtasseista löytyy mainintoja islamilaisista ja venäläisistä lähteistä. Islamilaisten aikalaislähteiden mukaan heidän alueensa olivat Volgan varrella bulgaarien ja kasaarien maiden välissä. He maksoivat veroja kasaareille ja pystyivät nostamaan tarvittaessa 10 000:n ratsumiehen armeijan. He sotivat bulgaareja vastaan pohjoisessa ja petsenegejä vastaan idässä saavuttaen kohtalaista menestystä. Ibn Rustan kirjoitusten mukaan burtassit olivat jakaantuneet kahteen luokkaan, joita erotti hautatavat. Toiset polttivat kuolleiden ruumiit toisten haudatessa ne. Toinen ryhmä oli ilmeisesti myös keskittynyt metsiin ja toinen arolle.
Muyjmal at-Tavarikh kirjoitti burtasseilla olleen kuninkaita, joita kutsuttiin nimellä "T-rw". Ei ole selvää milloin heitä hallitsivat kuninkaat. Heidän hallintojärjestelmänsä tiedetään muuten olleen löyhä. Heidän alueensa jakaantuivat pienempiin alueisiin, joita johtivat yksi tai kaksi vanhinta. Al Mas'ūdī kuvaili burtasseja suureksi turkkilaiseksi kansaksi ja korostaa turkiskaupan merkitystä heille. Venäläisissä lähteissä heidät luokitellaan taas miltei poikkeuksetta yhteen suomalaisugrilaisten kansojen kanssa. Burtassit katosivat islamilaisista lähteistä 900−luvulla. Viimeisin maininta heistä on venäläisessä Ustiugin kronikassa, jossa heidät mainitaan vuonna 1360 osana tataarien johtamaa armeijaa.
Pikku-Matti maailmalla

Pikku-Matti maailmalla on Edvin Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1947.
Lapsitähti Veli-Matti esittää kaupunkiin karkuteille lähtevää poikaa, joka tutustuu veitsenteroittajaksi ryhtyneeseen taiteilijaan. Äiti löytyy tällä matkalla, kun avuksi tulee kasvattitätiään paennut itkevä tyttö.
Elokuvaa on luonnehdittu paatokselliseksi alkoholin kiroista varoittelevaksi saarnaksi. Sitä rahoitti ja sen hyväksyi Oy Alkoholiliike Ab:n elokuvatoimikunta.
Elena (Bulgaria)

Elena () on kaupunki Veliko Tărnovon alueella Balkanvuorilla Keski-Bulgariassa. Elenan kunnan alueella asuu 9 635 asukasta (2011). Elena oli kansallisromanttisen Bulgarian renessanssin keskus 1700–1800 luvuilla. Kunnan seutu on tunnettu elenski but -nimisestä perinneruuasta.
Tuomo Lönnmark

Tuomo Lönnmark (s. 14. syyskuuta 1981 Veteli) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti vuosina 2003–2017 Superpesiksessä pelannutta Vimpelin Vetoa ja lopetti uransa kertaalleen kauden 2017 jälkeen. 
Lönnmark teki paluun pelikentille kesken kauden 2018, jolloin hän teki sopimuksen Alajärven Ankkureiden kanssa. Loppukaudeksi 2018 Lönnmark siirtyi jälleen Vimpelin Vedon kokoonpanoon, palaten kesällä 2019 Alajärven Ankkureihin. Nykyisin Lönnmark pelaa Vimpelin kakkosjoukkueessa Suomisarjaa. Lönnmarkin kasvattajaseura on Vetelin Urheilijat.
Ura.
Ulkopelissä siepparina ja sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana toimiva Lönnmark pelasi Superpesistasolla vuodesta 2004 saakka, Vimpelin joukkueen noustua edellisellä kaudella Ykköspesiksestä.
Lönnmark kuuluu vuoden 2012 Pesäpallon maailmancupiin lähtevään Suomen joukkueeseen, yhdessä kahdeksan muun Superpesispelaajan kanssa. Turnaus järjestetään Australian Gold Coastilla 8.-12. lokakuuta 2012.
Rainer Bollström

Rainer Bollström (s. 1963 Mikkeli) on suomalainen iskelmälaulaja. Vuonna 1991 uransa aloittanut Bollström esiintyy nykyään oman Graniitti-yhtyeensä kanssa suomalaisissa tanssipaikoissa ja suomalaisten suosimissa lomakohteissa ulkomailla.
Bollström on julkaissut yhteensä yhdeksän albumia. Vuonna 2010 ilmestyi hänen 20-vuotisjuhlalevynsä "Paras mies". Rainer Bollström on raviohjastaja Henri Bollströmin isä.
Zavet

Zavet () on kylä ja kunta Razgradin alueella Koillis-Bulgariassa. Kunnan pinta-ala on 274 neliökilometriä. Vuoden 2018 arvion mukaan kunnassa oli 9 327 asukasta ja Zavetin kylässä 2 709 asukasta.
Biker Mice from Mars (albumi)

Biker Mice from Mars on vuoden 1993 "Prätkähiiret-"televisiosarjan albumi. MCA/Gasoline Alley julkaisi levyn vuonna 1993. Musiikin sävellyksestä vastasi Will Anderson ja laulusta Jeff Scott Soto. Myös sarjaa käsikirjoittaneet Rick Ungar ja Tom Tataranowicz osallistuivat sanoituksien tekemiseen.
Generation Å

Generation Å on Allekirjoittanut -yhtyeen vuonna 1995 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää muun muassa kappaleet "Leikkikalujäppinen" ja "Ei pysty joraan".
Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla viisi viikkoa, parhaimmillaan sijalla 32.
Vapiano

Vapiano on saksalainen ravintolaketju, joka tarjoaa italialaista ruokaa. Konsepti on ”pizzaa ja pastaa” -baari, jossa ruoka valmistetaan tilauksesta. Vapiano valmistaa tilauksesta myös salaatteja ja jälkiruokia. Ketjulla on yli 170 ravintolaa ympäri maailmaa. Ensimmäinen Vapiano avattiin Hampurissa vuonna 2002.
Jokainen asiakas saa käyttöönsä RFID-sirukortin, johon hän lataa laskuaan. Kun asiakas on lopettanut ruokailun, hän maksaa laskunsa tiskille antamalla sirukorttinsa myyjälle. Kaikkien ostosten rekisteröiminen yhdelle kortille nopeuttaa maksutapahtumaa.
Vapiano Suomessa.
Suomen ensimmäinen Vapiano-ravintola avattiin Helsingin keskustaan osoitteeseen Mikonkatu 15 kesäkuussa 2011. Toinen Vapiano-ravintola avattiin marraskuussa 2018 kauppakeskus Itikseen. Suomessa Vapiano-ravintoloita operoi virolainen Apollo Group, jolla on Vapiano-ravintoloita myös Baltiassa.
Paysafecard

Paysafecard on sähköinen maksujenvälityspalvelu, jota käytetään pääasiassa verkkokaupassa. Se perustuu etukäteismaksuun, eli ostettaviin PIN-numeroihin ja niiden syöttämiseen verkkokauppaan. Koodissa on tietty saldo, jonka ostaja on itse valinnut sitä ostaessa. Samaa koodia voi käyttää useamman kerran ja kerralla voi ostaa useamman koodin.
Paysafecard toimii Wienistä käsin ja on perustettu vuonna 2000. Järjestelmä toimii monissa maissa.
Paysafecard on myös yleisesti käytetty maksutapa mm. Postin nimissä lähetetyissä huijausviesteissä.
Osallistuva budjetointi

Osallistuva budjetointi on demokraattisen keskustelun ja päätöksenteon prosessi. Taustalla on ajatus osallistuvasta demokratiasta, jossa tavalliset ihmiset päättävät, miten kunnan tai valtion käytössä olevia julkisia varoja jaetaan ja käytetään. Osallistuva budjetointi antaa ihmisille mahdollisuuden määritellä, keskustella ja priorisoida julkisia kulutuskohteita. Samalla se antaa ihmisille valtaa tehdä todellisia päätöksiä ja päättää, kuinka rahaa käytetään.
Ensimmäistä kertaa osallistuvaa budjetointia, jossa asukkailla oli suoraa budjettivaltaa, käytettiin Porto Alegren kaupungissa Brasiliassa vuonna 1989. Sen jälkeen osallistuvan budjetoinnin menetelmiä on käytetty ja edelleen kehitetty sadoissa kaupungeissa muun muassa Venezuelassa, Kanadassa, Espanjassa, Ranskassa, Chilessä ja Isossa-Britanniassa.
Osallistuva budjetointi Suomessa.
Keväällä 2012 Sitra kokeili osallistuvan budjetoinnin menetelmiä demokratiahankkeiden kiihdyttämiseen tarkoitetun rahoituksen jakamisessa. Kokeilun jatkona Helsingin kaupunginkirjasto järjesti loppuvuonna 2012 kolmen työpajan sarjan, jossa kirjaston asiakkaat pääsivät päättämään 100 000 euron kohdentamisesta tulevan keskustakirjaston toiminnan suunnittelua ennakoivista pilottihankkeista.
Helsingin kaupunki laati keväällä 2012 selvitystä osallistuvan budjetoinnin toteutusmahdollisuuksista Helsingissä. Selvityksen pohjalta valmisteltiin esitys osallistuvan budjetoinnin kokeilusta. Esityksen perusteella Helsingin Nuorisoasiankeskus Ruuti on toteuttanut Osallistuvan budjetoinnin hankkeen vuonna 2013.
Myös Tampereen Tesomassa on kokeiltu osallistavaa budjetointia.
Osallistuva budjetointi maailmalla.
Yksi suurimmista osallistuvan budjetoinnin projekteista toteutettiin New Yorkissa lokakuun 2011 ja huhtikuun 2012 aikana. Noin 6000 ihmistä osallistui äänestykseen yhteisöllisesti tuotetuista alueiden kehittämisehdotuksista.
Cat Fanciers of Finland

Cat Fanciers of Finland ry (CFF) on maailman suurimman rotukissarekisterin, yhdysvaltalaisen Cat Fanciers’ Associationin (CFA), suomalainen jäsenjärjestö.
Historia.
Cat Fanciers of Finland ry perustettiin keväällä 2006 ja yhdistysrekisteriin se merkittiin vuonna 2008. Yhdistyksen tavoitteena on kaikkien kissojen hyvinvoinnin edistäminen, rotukissojen kasvattaminen Cat Fanciers’ Associationin hyväksymien standardien mukaisesti, kissanäyttelyiden ja -näytöksien sponsoroiminen sekä urheiluhengen ja ystävyyssuhteiden edistäminen kissaharrastajien keskuudessa. 
Cat Fanciers of Finland ry hyväksyttiin CFA:n täysivaltaiseksi jäseneksi kesällä 2006 ja alueellisesti se kuuluu CFA:n Region 9 - Europaan.
Cat Fanciers of Finland ry:n logon on suunnitellut AD Hanna Säynäjäkangas.
Näyttelytoiminta.
Cat Fanciers of Finlandin näkyvintä toimintaa on näyttelyiden järjestäminen. Yhdistys järjestää Suomessa vuosittain seitsemän näyttelyä: maaliskuun toisena viikonloppuna, elokuun kolmantena viikonloppuna ja marraskuun toisena viikonloppuna. Nämä viikonloput on hyväksytty Cat Fanciers of Finlandin perinteisiksi näyttelyviikonlopuiksi. Tilanteen mukaan yhdistys voi myös järjestää muita näyttelyitä.
Ensimmäinen CFA-näyttely Suomessa järjestettiin Heinolassa toukokuun alussa 2008. Näyttely oli perinteinen CFA:n kehänäyttely, jossa arvostelemassa oli kuusi kaikkien rotujen tuomaria viikonlopun aikana. Vuoden 2014 loppuun mennessä Cat Fanciers of Finland oli järjestänyt Suomessa 20 kansainvälistä näyttelyä.
Muu toiminta.
Cat Fanciers tarjoaa rekisteröintiapua jäsenistölleen.
Cat Fanciers of Finland tukee eläinsuojelutyötä Suomessa. Yhdistys on järjestänyt ja antanut lahjoituksia paikallisille eläinsuojeluyhdistyksille, muun muassa Helsingin Eläinsuojeluyhdistykselle, Pirkanmaan Eläinsuojeluyhdistykselle ja riihimäkeläiselle Onnentassut Eläinsuojeluyhdistykselle.
Steve Eminger

Steve Eminger (s. 31. lokakuuta 1983 Woodbridge, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän on voittanut junioreiden MM-hopeaa Kanadan paidassa 2003.
Pelaajaura.
Fyysisestä pelistään tunnettu Eminger aloitti jääkiekkouransa OHL-joukkue Kitchener Rangersissa vuonna 1999. Hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella numerolla 12 Washington Capitalsiin . Hän teki Capitalsin kanssa heti sopimuksen. Hän pelasi NHL-dybyyttinsä heti kauden ensimmäisessä ottelussa. Hän pelasi Capitalsissa 17 ottelua, mutta hänet tiputettiin sen jälkeen takaisin alas Kitcheneriin pelaamaan. Tässä tapauksessa oli myös onni onnettomuudessa, sillä Eminger voitti Kitchenerissä Memorial Cupin.
Jätettyään juniorijääkiekon pelaamisen Eminger jatkoi Capitalsissa ja sen AHL-kumppani Portland Piratesissa. Vaikka Emingerin uran ennusteet olivat korkealla, hän osoittautui niitä huonommaksi. Kausi 2007–2008 oli hänen sopimuksensa viimeinen. Hän pelasi kauden aikana vain 20 runkosarjaottelua. Pudotuspeleissä Capitals oli kuitenkin tuhoutumassa vammoihin ja Eminger pantiin suureen rooliin kokoonpanossa. Näissä pudotuspeleissä Eminger löysi paikkansa ja näytti olevansa vankka puolustaja. Capitals kauppasi Emingerin ja 84. varauksensa Philadelphia Flyersille. Tilalle Philadelphia antoi ensimmäisen kierroksen varauksensa.
Kaudella 2008–2009 Eminger pelasi Flyersin lisäksi Tampa Bay Lightningissa ja Florida Panthersissa. Kauden 2009–2010 hän edusti Anaheim Ducksia. Seuraavat kolme kautta Eminger vietti New York Rangersin riveissä. Kaudella 2013–2014 hän aloitti KHL:ssä TsSKA Moskovassa, jossa hänen sopimuksensa purettiin 24. tammikuuta 2014. Tämän jälkeen Eminger siirtyi Norfolk Admiralsin AHL-joukkueeseen.
5. syyskuuta 2014 Boston Bruins antoi Emingerille vuoden sopimuksen AHL:ssä pelaavassa farmijoukkueessaan Providence Bruinsissa.
Yksityiselämä.
Eminger on naimisissa Lindsay Emingerin kanssa.
Voitto Raatikainen

Voitto Olavi Raatikainen (30. maaliskuuta 1930 Paltamo – 14. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja. Urheilutoimittajan uran lisäksi hän kirjoitti useita kirjoja.
Raatikainen aloitti työuransa sotien jälkeen "Työkansan Sanomissa" ja "TUL-lehdessä". Hän toimi vuosina 1961–1968 Urheilun Kuva-Aitassa toimitussihteerinä. Vuosina 1970–1971 hän työskenteli yleisurheilun Helsingin EM-kisojen lehdistösihteerinä ja sen jälkeen YLE:n radiourheilun toimituspäällikkönä eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1993. Voitto ”Vode” Raatikaisen mieluisimpia selostuslajeja olivat pikaluistelu, hiihto ja yleisurheilu. 
Urheilutoimittajan uran rinnalla Voitto Raatikainen teki seitsemän urheiluaiheista teosta, joista ”"Meidän Kaikkien Stadion"” palkittiin vuoden urheilukirjana 1994. Suomen Urheilumuseosäätiö palkitsi Voitto Raatikaisen kunniakirjallaan työstä urheilukirjallisuuden parissa vuonna 2004. Vuonna 2005 Voitto Raatikainen sai Pro Urheilu-mitalin työstään suomalaisen urheilun hyväksi.
Professori Kimmo Raatikainen (1955–2008) oli Voitto Raatikaisen ja tämän puolison Hely Vahteran poika.
Josh Bowman

Joshua Tobias ”Josh” Bowman (s. 4. maaliskuuta 1988 Berkshire, Englanti) on englantilainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Bowman on ollut aiemmin parisuhteissa Amy Winehousen ja Miley Cyrusin kanssa. Vuodesta 2011 Bowman on seurustellut "Kosto" -sarjan vastanäyttelijänsä Emily VanCampin kanssa, ja he menivät naimisiin vuonna 2018 Bowman ja VanCamp asuvat Los Angelesissa.
Gunnar Isosaari

Gunnar "Gunu" Isosaari (s. 23. maaliskuuta 1949) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti. 
Isosaari edusti suurimman osan urastaan Kokkolan Palloveikkoja, pelaten seurassa 18 peräkkäistä kautta, joista 17 kautta Mestaruussarjassa ja kaikkiaan 271 pääsarjaottelua. Kaudella 1969 hän oli mukana voittamassa joukkueen toistaiseksi ainoata Suomen mestaruutta. KPV:n lisäksi Isosaari edusti myös Kokkolan Palloseuraa. Aktiiviuransa jälkeen Isosaari on toiminut muutamia kausia KPV:n maalivalmentajana ja myös juniorivalmennuksen parissa.
Louhikalat

Louhikalat (Trachinidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan itäiseltä Atlantilta, Välimerestä ja Mustastamerestä.
Lajit ja anatomia.
Louhikalojen heimoon kuuluu yksi laji, pikkulouhikala suvussa "Echiicthys" ja viisi lajia suvussa "Trachinus", muun muassa louhikala ("Trachinus draco"). Louhikalat ovat ruumiinmuodoltaan pitkulaisia ja kooltaan keskikokoisia kaloja. Suurimmat lajit louhikala ja täplälouhikala ("Trachinus araneus") voivat kasvaa 45 cm pitkiksi. Louhikalalajien silmät sijaitsevat ruumiin yläosassa ja ovat kookkaat. Suu on suuri ja ylöspäin vino. Selkäeviä kaloilla on kaksi, joista ensimmäinen on lyhyempi ja piikikäs. Piikit ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen, myös kiduskannessa on myrkkypiikki. Taaempi selkäevistä on matalampi ja pidempi ja myös peräevä on pitkä. Vatsaevät sijaitsevat lajeilla ennen rintaeviä. Pohjaväriltään louhikalalajit ovat vaaleanrusehtavia ja ruumiissa on tummempia juovia ja pilkkuja.
Elintavat.
Louhikaloja tavataan Atlantin itäosista, Välimerestä ja Mustastamerestä. Ne viettävät paljon aikaa kaivautuneena hiekkapohjaan, josta ne vaanivat saaliitaan kaloja ja rapuja sekä muita äyriäisiä. Kalat ovat aktiivisimillaan öisin. Louhikalat käyttävät myrkkypiikkejään puolustautumiseen ja niiden sisältämä myrkky on 5-hydroksitryptamiinia. Heimon lajit kutevat kesäisin ja mäti kelluu meressä vapaasti.
Paikoin heimon lajeja, erityisesti louhikalaa, käytetään ruokakalana,