tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Zəngilan

Zəngilan (; ) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Oxçuçayjoen varrella 385 kilometriä Bakusta lounaaseen.
Paikkakunnasta tuli Zəngilanin piirin keskus vuonna 1930 ja kaupunki vuonna 1967. Neuvostoaikana se oli maatalousalueen keskus, jossa toimi elintarviketeollisuutta. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 7 000 asukasta.
Armenialaiset joukot valtasivat Zəngilanin Vuoristo-Karabahin sodan aikana lokakuussa 1993, jolloin koko azeriväestö pakeni kaupungista. Myöhemmin se kuului "Kovsakan"-nimisenä kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Qašataghin piiriin. Vuonna 2005 siellä oli 370 asukasta.
Azerbaidžan valtasi kaupungin takaisin vuoden 2020 sodassa.
Grobari

Grobari (, ) on serbialaisen Partizan-seuran kannattajaryhmä.
Grobari perustettiin vuonna 1970 ja nykyisin sillä on kolme pääryhmittymää. Serbian nykyinen presidentti Boris Tadić on tunnettu Partizan-kannattaja.
Seuran kannattajien keskuudessa on esiintynyt jalkapallohuliganismia ja esimerkiksi syksyllä 2009 Grobarin jäsenet hakkasivat Toulouse FC:n kannattajan kuoliaaksi Eurooppa-liigan ottelussa. Huliganismin arvellaan juontuvan Jugoslavian nuorisotyöttömyydestä 1990-luvulta. Partizanin suurin kilpailija on Punainen tähti.
Suoramarkkinointi

Suoramarkkinointi on mitä tahansa markkinointiviestintää minkä tahansa median kautta, joka tavoittaa ihmiset suoraan, tai jonka kautta ihmiset voivat vastata suoraan.
Tyypillisiä esimerkkejä suoramarkkinoinnista.
Tärkeimpiä suoramarkkinoinnin ominaisuuksia on kyky testata ja tietää, mikä toimii.
Mariusz Domaradzki

Mariusz Domaradzki (s. 15. syyskuuta 1980 Gdynia, Puola) on puolalainen muusikko, säveltäjä ja kitaristi.
Diskografia.
Yattering
Masachist
Azarath
Arkadiusz Jabłoński

Arkadiusz Jabłoński (s. 25. toukokuuta 1979 Stargard Szczeciński, Puola) on puolalainen muusikko, säveltäjä, laulaja, kitaristi ja sanoittaja.
Diskografia.
Shadows Land
Masachist
46 Hestia

46 Hestia on päävyöhykkeen asteroidi. 46 Hestian löysi Norman Robert Pogson 16. elokuuta 1857.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on P- tai Xc-luokkaa.
Asteroidi nimettiin Hestian, kreikkalaisen mytologian hahmon, mukaan.
Asteroidi on kandidaatti Hestia-ryhmään (ryhmätunnus FIN 503).
Vuonna 1997 julkaistussa artikkelissa sen massaksi arvioitiin .
Vuonna 2000 sen massaksi arvioitiin 3,5×1018.
Khadija Abbouda

Khadija Abbouda (; s. 14. kesäkuuta 1968 Beni Mellal) on marokkolainen jousiampuja. Hän edustaa seuratasolla ranskalaista Les Archers Suresnois -seuraa.
Abbouda osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 2008, jolloin hän oli henkilökohtaisen kilpailun 64. eli viimeinen hävittyään jo ensimmäisellä kierroksella hopeamitalin voittaneelle Park Seong-Hyeonille. Abbouda oli vuonna 2010 Afrikan-mestaruuskisoissa saman lajin kolmastoista ja saavutti myöhemmin kesällä uransa parhaan FITA-rankingin yllettyään 250. sijalle.
Lähteet.
47 Aglaja

47 Aglaja on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Robert Luther 15. syyskuuta 1857. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on C- tai B-luokkaa.
Asteroidi nimettiin kreikkalaisen mytologian khariitti Aglaian mukaan.
49 Pales

49 Pales on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Hermann Mayer Salomon Goldschmidt 19. syyskuuta 1857. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on CG- tai Ch-luokkaa.
Asteroidi nimettiin roomalaisen mytologian laidunmaiden jumalattaren mukaan. Kohdetta ehdotettiin "kaksosena" nimeämisenä asteroidin 48 Dorisin kanssa, koska Goldschmidt löysi molemmat samana yönä, joka oli epätavallista tuolloin.
50 Virginia

50 Virginia on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi James Ferguson 4. lokakuuta 1857. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on X- tai Ch-luokkaa.
Asteroidin nimeämisen tapaa ei tunneta: se saattaa olla nimetty Verginian, roomalaisen mytologian hahmon, mukaan tai Virginian, Yhdysvaltain osavaltion, mukaan.
Kwon Un-Sil

Kwon Un-Sil (s. 17. syyskuuta 1983 Hamhŭng) on pohjoiskorealainen jousiampuja.
Kwon oli Aasian kisoissa 2006 henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes ja ampui myös maansa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi Pekingin olympialaisissa 2008. Kwon voitti Aasian kisoissa 2010 henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia ja oli mukana Pohjois-Korean joukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi.
Lähteet.
William

William on etupäässä englanninkielisissä maissa yleinen miehen etunimi, saksalaisperäisen Vilhelm-nimen vastine.
Nimi on esiintynyt myös muutamalla Englannin kuninkaalla, mutta heistä käytetään Suomessa yleensä nimeä Vilhelm.
Suomessa nimi William on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 6 998 miehelle sekä alle 20 naiselle. Williamin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 6. huhtikuuta, joka on myös Vilhelmin sekä suomen­kielisen kalenterin mukaan Vilhon ja Villen nimi­päivä.
Tunnettuja William-nimisiä.
Englannin ja Ison-Britannian kuninkaat, katso Vilhelm.
Martinus Grov

Bertil Martinius Grov (s. 3. marraskuuta 1974 Førde) on norjalainen entinen jousiampuja. Hän edusti seuratasolla Førde Bueskyttere -seuraa. Grov voitti uransa aikana 14 maansa mestaruutta.
Grov osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1992. Tuolloin hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi. Grov oli samassa lajissa viidestoista Atlantan kisoissa 1996 ja 41. Sydneyssä 2000. Sydneyn kisoissa 2000 hän oli mukana myös maansa kymmenenneksi sijoittuneessa joukkueessa.
Lähteet.
Demokraattisen vasemmiston liitto

Demokraattisen vasemmiston liitto (, lyh. SLD) on puolalainen sosiaalidemokraattinen puolue, joka on Puolan yhdistyneen työväenpuolueen seuraaja. Virallisesti se on perustettu vuonna 1999.
Kommunismin jälkeisessä 1990-luvun Puolassa SLD oli yksi suurista puolueista, ja oli mukana Puolan kansanpuolueen muodostamassa hallituksessa 1993. Tämän jälkeen SLD muodosti hallituksen vuosina 1997–2001, mutta toisella hallituskaudellaan sen suosio kärsi korruptiosyytöksistä ja epäsuositusta talouspolitiikasta. SLD:n kannatus putosi selvästi ja on pysytellyt tämän jälkeen noin vajaassa 10 prosentissa.
Demokraattisen vasemmiston liitto menetti kaikki paikkansa parlamentissa vuoden 2015 vaaleissa. Ensimmäistä kertaa kommunismin jälkeisessä Puolassa maan parlamentissa ei ollut edustettuna yhtään vasemmistopuoluetta.
Stage (televisiosarja)

Stage on suomalainen tositelevisio- ja viihdeohjelma, jonka esittäminen alkoi Nelosella huhtikuussa 2011. Formaatin ohjelmaan on luonut Marco Bjurström, joka toimii myös ohjelman päätuomarina. Toisena vakiotuomarina toimii Antti Vauramo, minkä lisäksi jokaisessa suorassa lähetyksessä on mukana vieraileva tuomari. Ohjelman juontaa Ellen Jokikunnas. Backstage-toimittajana toimii Sami Kuronen.
Ohjelmaidea.
"Stage"-ohjelmassa etsitään Suomen parasta koulumusikaalia. Ohjelmaan on valittu kuusi koulua, jotka harjoittelevat omaa musikaaliaan julkisuudesta tunnetun tähtivalmentajansa johdolla. Joka viikko kukin koulu esittää suorassa lähetyksessä yhden uuden kohtauksen musikaalistaan live-yleisön edessä. Kaksi vähiten yleisöääniä saanutta koulua joutuvat pudotusuhan alle, ja päätuomarina toimiva Marco Bjurström päättää, mikä koulu putoaa kilpailusta. Finaalissa katsojat saavat täyden päätösvallan ja katsojaäänet päättävät kumpi finalistikouluista voittaa. Voittajakoulu pääsee esittämään Marco Bjurströmin tuottamaa ja ohjaamaa musikaalia kahden viikon ajaksi Peacock-teatteriin kesällä 2011.
Iwona Marcinkiewicz

Iwona Dzięcioł-Marcinkiewicz (s. 23. toukokuuta 1975 Varsova) on puolalainen entinen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Drukarsz Warszawaa.
Marcinkiewicz osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1996. Hän oli tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa 33. ja oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa. Marcinkiewicz sai ensimmäisen EM-mitalinsa vuonna 2002, kun hän voitti Oulun kisoissa joukkuekilpailusta hopeaa. Hän voitti vuoden 2004 kisoissa henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa, mutta oli myöhemmin samana vuonna Ateenan olympialaisissa lajissa 20. vasta yhdeksänneksi parhaana eurooppalaisena. Puola sijoittui kisojen joukkuekilpailussa viidenneksitoista eli viimeiseksi. Marcinkiewicz sai EM-kisoista vielä kaksi mitalia, joukkuekilpailusta pronssia vuonna 2006 ja kultaa vuonna 2008. Hän oli Pekingin olympialaisissa 2008 henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulla 26. sijalla ja ampui maansa kuudenneksi sijoittuneessa joukkueessa.
Marcinkiewicz on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Lähteet.
Nuno Pombo

Nuno Miguel Gião Pombo (s. 20. huhtikuuta 1978 Lissabon) on portugalilainen jousiampuja. Hän edustaa kansallisella tasolla Faculdade de Ciência e Tecnologia da Universidade Nova de Lisboaa.
Pombo osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1996. Tuolloin hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 58. Pombo oli samassa lajissa 60. Sydneyn olympialaisissa 2000 ja 50. Pekingissä 2008. Hän oli henkilökohtaisen kilpailun 67. vuoden 2009 MM-kisoissa.
Lähteet.
Kustaa III – Saint-Jean – Saint-Barthélemyn lentoasema

Aéroport Gustaf III – Saint-Barthélemy (tunnettu myös nimillä Saint Barthélemyn lentoasema tai St. Jeanin lentoasema) sijaitsee Karibianmerellä Saint-Barthélemyn saarella. Lentoasema ja Saint Barthélemyn saaren pääkaupunki Gustavia on nimetty Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n mukaan.
Kiitotien lyhyydestä johtuen lentoasema voi palvella ainoastaan pienempiä, enintään noin kahdenkymmenen matkustajan liikennelentokoneita. Kentälle laskeuduttaessa lennetään hyvin jyrkkärinteisen kukkulan ylitse, jonka juurelta kiitotie alkaa. Kiitotie päättyy merenrantaan hietikolle. Näin ollen nousevat lentokoneet lentävät suoraan rannalla oleskelevien ylitse.
Säännöllistä reittiliikennettä Saint-Barthélemyn lentoasemalta on Pointe-à-Pitreen ja Saint-Martiniin.
Onnettomuus.
23. toukokuuta 2009 Piper-merkkinen pienkone ajautui kiitotien päässä olevalle hietikolle kun sen laskeutuminen meni pitkäksi. Koneella oli laskussa liikaa nopeutta ja korkeutta. Kone kosketti kiitotietä vasta kun sitä oli jäljellä hieman yli 200 metriä. Koneen ohjaaja jarrutti voimakkaasti mutta kone liukui kiitotieltä ulos ja pysähtyi hietikolle nokalleen. Kukaan ei loukkaantunut onnettomuudessa. Amatöörikuvaaja onnistui sattumalta tallentamaan onnettomuuden videolle.
Rebel Rebel

Rebel Rebel on brittiläisen muusikon David Bowien vuonna 1974 julkaistu kappale ja single albumilta "Diamond Dogs". Se ylsi brittilistan viidenneksi, ja pääsi top 10:een myös muutamassa Manner-Euroopan valtiossa. ”Rebel Rebel” oli Bowien viimeinen hitti, joka edusti tyyliltään selkeästi glam rockia.&lt;ref name="Buckley/224"&gt;Buckley 2005, s. 224.&lt;/ref&gt;
Singlen B-puolena käytettiin jo vuoden 1971 albumilla "Hunky Dory" ilmestynyttä kappaletta ”Queen Bitch”.
Kappaleen rakenne ja sanoitus.
”Rebel Rebel” oli David Bowien viimeinen selkeää glam rockia edustanut single. Sitä on pidetty yhtenä Bowien harvoista hyvin kaavamaisista pop-lauluista, ja samalla eräänlaisena uutena versiona hänen aiemmasta singlekappaleestaan ”The Jean Genie” (1973).&lt;ref name="Buckley/224"&gt;Buckley 2005, s. 224.&lt;/ref&gt; Sitä on myös verrattu tyylillisesti The Rolling Stones -yhtyeen materiaaliin. Kappaleessa on myös sanottu olevan tarttuva kitarariffi, ja soolokitaristina toimii tavallisuudesta poiketen Bowie itse. Bowie kertoi haastattelussa vuonna 2003, että kappaleessa kuultavaa riffiä käyttivät kaikki nuoret kitaristit testatessaan kitaroita paikallisessa soitinliikkeessä.
Sanoitus kertoo pojasta, joka kapinoi vanhempiaan vastaan käyttämällä meikkiä ja pukeutumalla naisten vaatteisiin. Androgyyninen pukeutuminen oli osa Britanniassa suosittua glam rock -genreä, jota David Bowie itse tuolloin edusti. Sanoituksen onkin sanottu kiteyttävän 1970-luvun alun sukupuolten erojen hämärtymisen.&lt;ref name="Buckley/224"&gt;Buckley 2005, s. 224.&lt;/ref&gt;
"Diamond Dogs" -albumin kiertueella kappale soitettiin kabareeblues-tyylisenä.&lt;ref name="Buckley/237"&gt;Buckley 2005, s.237.&lt;/ref&gt;
Bowie on kertonut kappaleen riffistä myös omasta mielestään huvittavan tarinan. Hän oli aikoinaan lontoolaisessa hotellissa yrittäen nukkua, kunnes myöhään illalla hotellin yläkerrasta alkoi kuulua ”Rebel Rebelin” riffiä huonosti soitettuna. Bowie käveli yläkertaan ja hakkasi huoneen oveen aikeissaan opettaa soittamaan kappale oikein. Kun ovi avautui, paljastui soittajaksi tennislegenda John McEnroe.
Julkaisu ja vastaanotto.
”Rebel Rebel” -single ilmestyi helmikuussa 1974, ja se ylsi Britanniassa sijalle 5 seitsemän listaviikon aikana. Yllättävän alhaiseen sijoitukseen on pidetty syynä sitä, että Bowie ei mainostanut singleä televisiossa.&lt;ref name="Buckley/224"&gt;Buckley 2005, s. 224.&lt;/ref&gt; Korkeimman tunnetun sijoituksen ”Rebel Rebel” saavutti Irlannissa sijan 2 muodossa. Kappale ylsi top 10:een myös Alankomaissa, Norjassa ja Suomessa. Yhdysvalloissa julkaistiin singlenä kolme kuukautta Britannian-julkaisun jälkeen kappaleen vaihtoehtoinen versio, joka ylsi Billboard-listan sijalle 64. Kyseinen harvinainen versio, jossa Bowie soittaa itse kaikki instrumentit, on julkaistu myöhemmin muun muassa "Sound+Vision"-kokoelmalevyllä. 
Kappaleesta ovat myöhemmin tehneet cover-version muun muassa Tegan and Sara, Bay City Rollers, Dead or Alive, Sigue Sigue Sputnik, Def Leppard, Lenny Kravitz, Joan Jett and the Blackhearts sekä Arto Sotavalta.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Ali Ahmed Salem

Ali Ahmed Salem (; s. 30. maaliskuuta 1973) on qatarilainen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA-rankingissa on 130. tila, jonka hän saavutti vuonna 2005.
Salem osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pekingissä 2008 ja oli kisojen henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulla 50. sijalla yhdessä Portugalin Nuno Pombon kanssa. Qatarilaisurheilija hävisi ensimmäisellä kierroksella Etelä-Korean Im Dong-Hyeonille pistein 108–103.
Lähteet.
Adrian Quaife-Hobbs

Adrian Rodney Quaife-Hobbs (s. 3. helmikuuta 1991 Pembury, Britannia) on brittiläinen moottoriurheilija. 
Ura.
Quaife-Hobbs aloitti uransa vuonna 2002 sijoittumalla toiseksi Formula 6 -mestaruussarjassa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Mini Max -luokkaan, jossa jatkoi vuoteen 2004 saakka, ja voitti "Bayford Meadows" -tittelin. 
Vuonna 2005 Hobbs siirtyi T-Cars-sarjaan. Quaife-Hobbsista tuli 14-vuotiaana historian nuorin kuljettaja, joka on voittanut sarjan mestaruuden. Hän voitti samana vuonna myös Autumn Trophy -luokan mestaruuden. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2006 ja voitti kolme kilpailua. Samana vuonna hän sai 15-vuotiaana British Racing Driving Clubin Rising Star -palkinnon, mikä on ennätys nuorimpana palkinnon vastaanottajana. Vuonna 2007 Hobbs siirtyi Formula BMW -sarjaan, jossa sijoittui kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna Motor Sports Associationin British Race Elite -palkinnon historian nuorimpana kuljettajana. Hobbs kilpaili samana vuonna myös Formula Renault -sarjoissa. Vuonna 2008 Hobbs kilpaili Italian ja Eurocup Formula Renault -sarjoissa ja sijoittui niissä sijoille 4 ja 25. Hän jatkoi seuraavana vuonna Formula Renault -sarjoissa ,joissa sijoittui neljänneksi molemmissa sarjoissa. 
Vuonna 2010 Hobbs ajoi neljä kilpailua Formula 3 Euroseries-sarjassa. Hän kilpaili myös GP3 -sarjassa Manor-tallissa. Hän saavutti kauden aikana 10 pistettä ja yhden palkintosijan. Hobbs jatkoi sarjassa kaudella 2011. Hän otti voiton Valencian ensimmäisessä lähdössä. Hän sijoittui sarjan viidenneksi. Palkinnoksi sarjan viidennestä sijasta Quiafe-Hobbs pääsi ajamaan Virginin F1-autoa Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä.
Vuonna 2012 Quaife-Hobbs ajoi Auto GP -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden ylivoimaisesti. Hän varmisti sarjan mestaruuden kauden toiseksi viimeisenä viikonloppuna Curitiban radalla. Vuonna 2013 Quaife-Hobbs ajoi GP2-sarjassa uuden MP Motorsport -tallin kuljettajana. Hän saavutti Monacon sprinttikilpailusta kakkossijan. Quaife-Hobbs siirtyi kesken kauden Hilmer Motorsport -talliin korvaten budjettiongelmista kärsineen Robin Frijnsin. Hän ajoi voittoon Italian sprinttikilpailussa. Hän saavutti kauden aikana kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan 13:nneksi. Vuonna 2014 Quaife-Hobbs jatkoi GP2:ssa siirtyen Rapax-tallin kuljettajaksi. Hän saavutti yhden kakkossijan ja 30 pistettä sijoittuen sarjan 13:nneksi.
Vuonna 2015 Quaife-Hobbs kilpaili Blancpain Endurance Series- ja British GT -sarjoissa.
Alexandru Bodnar

Alexandru Bodnar (s. 28. kesäkuuta 1990 Rădăuţi) on romanialainen jousiampuja.
Bodnar osallistui Leipzigin MM-kisoihin 2007, joissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 29. Hän sijoittui seuraavana vuonna EM-kisoissa kahdenneksitoista ja osallistui olympialaisiin, joissa hän oli 31. hävittyään toisella pudotuskierroksella kuubalaiselle Juan Carlos Stevensille. Bodnar oli Ulsanin MM-kisoissa 2009 60 ja sijoittui 33:nneksi vuoden 2010 EM-kisoissa. Hän ampui EM-kisoissa 2010 myös maansa neljänneksitoista sijoittuneessa joukkueessa.
Lähteet.
Satelliittivaltio

 Satelliittivaltio tarkoittaa kansainvälisen politiikan sanastossa seurailijavaltiota, joka on muodollisesta itsenäisyydestään huolimatta toisen valtion voimakkaassa määräysvallassa ja myötäilee sen politiikkaa. Määräysvalta voi olla taloudellista, poliittista ja sotilaallista.
Natalja Bolotova

Natalja Dugarnimajevna Bolotova (; s. 9. maaliskuuta 1963 Tsagan-Olui) on venäläinen jousiampuja.
Bolotova oli mukana maansa hopeaa voittaneessa joukkueessa Antalyan MM-kisoissa 1993. Hän voitti seuraavana vuonna samasta lajista EM-kultaa. Bolotova sai henkilökohtaisesta kilpailusta hopeaa vuoden 2000 EM-kisoissa ja sijoittui samana vuonna Sydneyn olympialaisissa kuudenneksi. Hän ampui maansa kultaa voittaneessa joukkueessa Oulun EM-kisoissa 2002. Bolotova sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 henkilökohtaisessa kilpailussa 30:nneksi ja oli mukana Venäjän joukkueessa, joka oli kisoissa yhdeksäs.
Catalina Castaño

Catalina Castaño Alvarez (s. 7. heinäkuuta 1979 Pereira) on kolumbialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 35 heinäkuussa 2006 ja nelinpelissä sijalla 71 heinäkuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta nelinpelissä.
WTA-turnauksen kaksinpelin finaaliin Castaño pääsi toistaiseksi ainoan kerran Budapestissa 2005. Finaalissa hän hävisi Anna Smašnovalle. Kolumbian Fed Cup -joukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran vuonna 1996. Ateenan olympialaisissa 2004 hän hävisi avauskierroksella Eléni Daniilídoulle.
Grand Slam -turnauksissa Castaño on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle Australian avoimissa vuosina 2006 ja 2008, Ranskan avoimissa vuosina 2001, 2005, 2006 ja 2007 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2005.
Castaño lopetti uransa vuonna 2014, kun hänellä todettiin rintasyöpä.
Tallipihan bilehileet

Tallipihan bilehileet ("Barnyard"; myös "Barnyard: The Original Party Animals") on vuonna 2006 julkaistu tietokoneanimoitu perhe- ja komediaelokuva. Elokuvan ovat tuottaneet Nickelodeon Movies ja Paramount Pictures. Se sai ensi-iltansa 4. elokuuta 2006. Elokuvan on ohjannut Steve Oedekerk, joka myös käsikirjoitti elokuvan. Elokuvan alkuperäisiä ääninäyttelijöitä ovat Kevin James, Courteney Cox, Sam Elliott, Danny Glover, Andie MacDowell ja Wanda Sykes. 
Elokuva on toinen Nickelodeonin elokuva, joka perustuu televisiosarjaan. Ensimmäinen on Roni Neutroni – neropatti.
HMS Abdiel (1915)

HMS Abdiel (viirinumerot G07, F43 ja H32) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Marksman-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa. 
Valmistus.
Alus tilattiin marraskuussa 1914 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 6. toukokuuta 1915. Alus päätettiin elokuun lopulla muuttaa miinalaivaksi, jolloin se varustettiin mahdollisuudella kuljettaa 66 miinaa. Miinoja kuormattaessa tuli uppouman ja painopisteen tasaamiseksi poistaa aluksen torpedoputket sekä takakannen tykkitornit. Alus laskettiin vesille 12. lokakuuta 1915 ja otettiin palvelukseen 26. maaliskuuta 1916.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Skagerrakin taisteluun laskemalla 66 miinaa Horns Revin alueelle, josta amiraalin Reinhard Scheerin komentaman Saksan keisarikunnan laivaston odotettiin kulkevan.
Alus siirrettiin 24. elokuuta 1920 Noressa reserviin, mistä se siirrettiin 14. syyskuuta 1925 telakalle. Alus palasi 30. syyskuuta 1926 palvelukseen Sheernessissä määrättynä Atlantin laivastoon. Se palautettiin 25. tammikuuta 1927 Noren reserviin, josta se myytiin heinäkuussa 1936 romutettavaksi Reesille Llanellyyn.
Jon Aurtenetxe

 __notoc__
Jon Aurtenetxe Borde (s. 3. tammikuuta 1992 Amorebieta, Biskaja, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai keskuspuolustaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota.
Seurajoukkueura.
Aurtenetxe on Athleticin kasvatti. Hän siirtyi seuraan kaudeksi 2002–2003 kotikuntansa seurasta SD Amorebietasta. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 17-vuotiaana 16. joulukuuta 2009 Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa Werder Bremeniä vastaan. Tuolloin hän kuului vakituisesti vielä seuran A-juniorijoukkueeseen, jonka kanssa hän voitti nuorten Copa del Reyn kaudella 2009–2010.
Kaudeksi 2010–2011 Aurtenetxe rekisteröitiin Athleticin reservijoukkueeseen Athletic B:hen, mutta hän ei pelannut joukkueessa otteluakaan, vaan pääsi suoraan edustusjoukkueen miehistöön. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 28. elokuuta 2010 kauden avauskierroksen ottelussa Hérculesia vastaan. Aurtenetxe syrjäytti Koikilin, Xabi Castillon ja Mikel Balenziagan vasemman laitapuolustajan paikalla, mutta leikkaushoitoa vaatinut olkapäävamma keskeytti lupaavasti alkaneen esikoiskauden joulukuussa 2010. Loukkaantumisesta toivuttuaan Aurtenetxe pelasi kauden 2010–2011 lopulla kolme ottelua Athletic B:ssä.
Aurtenetxe palasi tuolloin Marcelo Bielsan valmentaman Athleticin avauskokoonpanoon kausiksi 2011–2012 ja 2012–2013. Ensimmäisellä kaudella joukkue ylsi sekä Eurooppa-liigan että Copa del Reyn loppuotteluun. Kesällä 2013 nimitetyn uuden päävalmentajan Ernesto Valverden suunnitelmiin Aurtenetxe ei kuitenkaan sopinut, ja kaudeksi 2013–2014 hänet lainattiin Celta Vigoon.
Maajoukkueura.
Aurtenetxe kuului Espanjan alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi viidessä ottelussa. Espanja ylsi turnauksessa välieriin. Sittemmin hän on pelannut alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Silvio Barbato

Silvio Barbato (11. toukokuuta 1959 – 1. kesäkuuta 2009) oli italialaissyntyinen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen perheensä muutti Brasiliaan isän työn perässä vuonna 1970. Barbato opiskeli orkesterinjohtoa Brasiliassa Cláudio Santoron ja sävellystä Italiassa Azio Corghin johdolla. Hän pyrki itse tekemään Santoron musiikkia tunnetummaksi, sillä tämä ei elämänsä aikana saavuttanut laajaa mainetta Brasilian ulkopuolella. Barbatolla oli myös filosofian tohtorin arvo Chicagon yliopistolta. 
Barbato esiintyi Brasiliassa ensi kertaa 25-vuotiaana, jolloin hän johti "Toscan" esityksen. Puccinin lisäksi hän johti muun muassa Berlioz'n, Bellinin, Verdin ja Villa-Lobosin teosten esityksiä. Barbato toimi Brasílian kansallisteatterin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuosina 1989–1992 ja sai uuden nimityksen samaan virkaan vuonna 1999. Luiz Fernando Malheiron erottua vuonna 2002 protestiksi hallituksen rahoituksen leikkauksien takia Barbato seurasi häntä Rio de Janeiron Teatro Municipalin johdossa.
Barbato oli "Villa-Lobos: Uma Vida di Paixão" -elokuvan (2000) musiikillinen ohjaaja. Elokuva sai Cinema Brazil Grand Prizen parhaasta musiikista.
Barbato kuoli lento-onnettomuudessa Air Francen lennolla 447 Rio de Janeirosta Pariisiin. Säveltäjänä Barbaton tuotantoon kuului kaksi esitettyä oopperaa; kolmannen käsikirjoitus katosi lennon mukana.
Ivo Angelov

Ivo Angelov (s. 15. lokakuuta 1984 Pernik) on bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Pääasiassa 60 kilogramman painoluokassa kilpaillut Angelov voitti maailmanmestaruuden Budapestista 2013 ja MM-pronssia Istanbulista 2011. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kultaa 2013 sekä kolme hopeaa ja kaksi pronssia.
HMS Abdiel (N21)

HMS Abdiel (viirinumero N21) oli Britannian kuninkaallisen laivaston miinalaiva, joka oli suunniteltu esikunta- ja miinalaivueen emäalukseksi sekä koululaivaksi. 
Valmistus.
Alus tilattiin kesäkuussa 1965 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 1966. Se laskettiin vesille 22. tammikuuta 1967 ja valmistui 17. lokakuuta 1967.
Palvelus.
Alus modernisoitiin 1978 ja myytiin romutettavaksi 1988.
Vjuhar Rahimov

Vjugar Ragimov (s. 5. helmikuuta 1986 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
55 kilogramman painoluokassa painiva Ragimov on voittanut painiurallaan yhden EM-hopean ja kaksi EM-pronssia.
Beaghmoren kivet

Beaghmoren kivet ovat pronssikautinen muinaisjäännös Pohjois-Irlannin Tyronessa. Muinaisjäännöksen muodostaa seitsemän kivistä tehtyä ympyrää ja kymmenen kiviriviä. Ne löydettiin 1940-luvulla turpeennoston yhteydessä.
Erään teorian mukaan kivet olisi asetettu maahan yrityksenä pitää maa hedelmällisenä ja estää sen soistuminen.
HMS Achilles (1757)

HMS Achilles oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dunkirk-luokan 60-tykkinen neljännen luokan alus.
Valmistus.
Vuoden 1745 hankintojen suunnitelmiin perustuva alus tilattiin marraskuussa 1755 Barnard and Turnerilta Harwichista, missä köli laskettiin vielä saman vuoden joulukuussa. Se laskettiin vesille 6. helmikuuta 1757 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta.
Palvelus.
Alus osallistui 1758 Ranskan laivaston 64-tykkisen linjalaivan "Raisonnablen" valtaukseen. "Achilles" taisteli 4. huhtikuuta 1759 kaksi tuntia kohtaamaansa 60-tykkistä ranskalaista kaapparia "Comte de St. Florentinea" vastaan, jolloin miehistöstä kaatui kaksi ja haavoittui 23 miestä. Vallattu ranskalaisalus liitettiin laivastoon nimettynä "HMS St. Florentineksi".
Vuotta myöhemmin alus oli kontra-amiraali George Rodneyn lippulaivana, kun laivasto lähti 3. heinäkuuta Le Havreen. Osastoon kuului neljä 50-tykkistä alusta, joiden tukena oli viisi fregattia, sluuppi ja kuusi mörssärialusta. Tehtävänä oli tuhota satamaan koottu maihinnousulaivasto. Alus oli vuoden lopun Le Havressa.
Alus oli 28. maaliskuuta 1762 mukana kuljettamassa 10 000 miehen sotajoukkoa Saint Helenalta Belle Îleen, jonne laivasto saapui 7. huhtikuuta. Se ankkuroitui Le Palais'n edustalle. Seuraavana päivänä armeija pyrki nousemaan maihin "Achillesin" tukiessa joukkoja tykkitulella. Ranskalaiset työnsivät joukot takaisin mereen, jolloin 500 miestä sai surmansa, haavoittui tai vangittiin. Maihinnousu onnistui 22. huhtikuuta, minkä jälkeen ranskalaiset piiritettiin Le Palais'heen. Piiritetty kaupunki antautui 7. kesäkuuta.
Aluksesta tehtiin 1763 Portsmouthin vartiolaiva. Se oli mastoton hylky vuodesta 1782 ja myytiin 1. kesäkuuta 1784 Boddy and Baconille romutettavaksi.
HMS Achilles (1863)

HMS Achilles oli panssaroitu täystakiloitu höyryfregatti. Alus tilattiin vuoden 1861 laivasto-ohjelman kolmantena aluksena ja se luokiteltiin panssarifregatiksi. Sen piti alun perin olla parannettu versio "HMS Warriorista".
Valmistus.
Ollen paranneltu "Warrior" perussuunnitelman ja koneiston ollessa sama täydennettynä paremmalle suojalla. Aluksella oli kolmetoista jalkaa korkea vedenpinnan alta alkava panssarivyö, joka kulki perästä keulaan. Sen paksuus tulipattereiden kohdalla oli 2,5 tuumaa. Patterikannen panssari oli 212 jalkaa pitkä ja se oli tuettu 4,5 tuuman vedenpitäviin seiniin. Ruorijärjestelmä oli täysin suojattu aluksen pyöreän perän soveltuessa tarkoitukseen. Aluksen keula oli muotoiltu törmäyksen mahdollistavaksi ja alus pidettiinkin yhtenä parhaista omana aikanaan. Aluksen runko muodosti 106 vesitiivistä tilaa, joista 66 oli laidoilla. Lisäksi aluksessa oli kaksoispohja.
Aluksen höyrykone tuotti 25 psitä, mikä oli kaksikymmentä prosenttia aiempia aluksia enemmän. Se oli kuitenkin varustettu neljällä täysin takiloidulla mastolla, joihin oli mahdollista ripustaa 44 000 neliöjalan purjeet. Siten aluksen purjepinta-ala oli Britannian kuninkaallisen laivaston suurin ja se oli myös ainoa nelimastoinen palveluksessa ollut alus. Purjehdusominaisuuksien parantamiseksi keulamasto poistettiin vuonna 1865. Vuotta myöhemmin päämastoa siirrettiin 25 jalkaa eteenpäin. Näin muutettuna purjepinta-ala oli laskenut 30 133 neliöjalkaan. Takila supistettiin vuonna 1877 parkkitakilaksi.
Aseistuksena oli yläkannella neljä 110 naulan takaaladattavaa kartussilaukauksia ampuvaa tykkiä ja kuusitoista 100 naulan Somerset SB-tykkiä tykkikannen keskimmäisissä porteissa. Taaempiin tykkikannen porteihin asennettiin vuonna 1865 kuusi 68 naulan SB-tykkiä. Aluksen aseistus uudistettiin vuonna 1868, jolloin pääkannelle asennettiin neljä 7 tuuman tykkiä ja loput kahdeksantoista tykkikannelle. Alus aseistettiin uudelleen vuonna 1874 kahdellatoista 9 tuuman MLR tykillä, joita täydensivät yläkannen kaksi 7 tuuman ja kaksi 9 tuuman MLR tykkiä.
Alus oli modernisoitavana vuonna 1889, jolloin aseistusta täydennettiin kahdella 6 tuuman BL-tykillä, kahdeksalla QF 3 naulan Hotchkiss -tykillä ja 16 konekiväärillä. Samalla 7 tuuman MLR-tykit poistettiin.
Palvelus.
"Achilles" palveli pääosan urastaan kotivesillä lukuun ottamatta Välimerellä vietettyä aikaa vuosina 1877–1880, jolloin se muun muassa purjehti Dardanellien läpi vuonna 1878. Sen palvelus päättyi vuonna 1885. Alus nimettiin 1902 "HMS Hiberniaksi" ja edelleen maaliskuussa 1904 "HMS Egmontiksi", kesäkuussa 1916 "HMS Egeremontiksi" ja kesäkuussa 1919 "HMS Pembrokeksi". Alus myytiin 26. tammikuuta 1923 Granton Shipbreaking Companylle ja se romutettiin vuonna 1925.
Energia Kanadassa

Energia Kanadassa käsittelee energiantuotantoa ja -kulututusta Kanadassa. Kanadassa on merkittävästi energiavaroja: vesivoimaa, öljyä, öljyhiekkaa ja maakaasua.
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 315,581 miljoonaa BTU:ta, maailmassa seitsemänneksi suurinta.
Vuonna 2022 loppukäyttäjistä suurin ryhmä oli liikenne (30%), toisena teollisuus (23 %). Kotitalouksien energiankäytön osuus oli 16,7 %.
Germanwatchin mukaan Kanadan osuus maailman vuoden 2008 hiilidioksidipäästöistä oli 1,9 % (jaettu 7-8. sija), energiankulutuksesta 2,3 % ja väestöstä 0,5 %.
Energian tuotanto.
Kanadan energiankulutus vuonna 2022 jakaantui eri lähteiden kesken seuraavasti:
Kanadan kotimainen energiantuotanto vuonna 2023 jakaantui puolestaan eri lähteiden kesken seuraavasti:
Kanadan sähköntuotanto jakautui vuonna 2022 eri lähteiden kesken seuraavasti:
Maaöljy.
Kanada tuotti 4 % (152 Mt) maailman öljystä vuonna 2009 ja oli 6. suurin öljyn tuottaja.
Öljyhiekka.
Kanadan Albertassa sijaitsevalla Athabascan öljyhiekka-alueella toimii useita öljy-yhtiötä jotka hyödyntävät maaperän öljyhiekkaa. Lokakuussa 2010 Shell uutisoi uudesta öljyhiekka kaivoksesta Kanadassa ("Jackpine", 100 000 barrelia päivässä). Ympäristöaktivistit ovat arvostelleet Kanadan öljyhiekan keräystä.
Maakaasu.
Kanadan maakaasun tuotanto oli kolmanneksi mittavin vuonna 2009 yhteensä 5,1 % maailman tuotannosta. Vuoden 2009 Kanadan maakaasun tuotannosta 159 bcm vientiin meni 76 bcm eli 48 %.
Kivihiili.
Kanada on myös kivihiilen nettoviejä.
Vesivoima.
Kanada on maailman kolmanneksi suurin vesivoiman tuottaja. Vuonna 2021 Kanadassa oli 595 vesivoimalaa, joiden asennettu kapasiteetti oli 82 232 megawattia. Kanadassa on monia jokia, jotka virtaavat vuoristoalueilta mereen. Vesivoimaloita on erityisesti Quebecissä. Muita suuria vesivoiman tuotantoalueita ovat British Columbia, Newfoundland ja Labrador, Manitoba ja Ontario.
Sähkö.
Vuonna 2009 Kanadan sähköntuotannosta oli uusiutuvaa energiaa 61 %, fossiilista 25 % ja ydinvoimaa 14 %. 
Kanadassa on 17 toimivaa ydinreaktoria, suurin osa niistä Ontariossa. 5 paikkakunnalla, toimijoina Ontario Power Generation (OPG), Hydro-Quebec, Ontario Hydro, Ontario Power Generation (OPG) ja New Brunswick Power. Kanadalaisessa Chalk River -ydinvoimalassa oli ensimmäinen raportoitu vakava ydinonnettomuus vuonna 1952. Onnettomuuteen liittyi virheiden summa. Samassa reaktorissa oli onnettomuus myös vuonna 1958.
Mihály Deák-Bárdos

Mihály Deák-Bárdos (s. 30. tammikuuta 1975 Miskolc) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari.
Vanhassa 130 kg:n ja nykyisessä 120 kg:n sarjassa painiva Deák-Bárdos on saavuttanut painiurallaan viisi MM-kilpailujen hopeamitalia. EM-kilpailuista hänellä on yksi kultamitali Istanbulista 2001, kaksi hopea- ja kolme pronssimitalia. Kesäolympialaisiin Deák-Bárdos on osallistunut kolmesti: Sydneyssä 2000 hän oli sarjan 130 kg 11:s, Ateenassa 2004 sarjan 120 kg kymmenes ja Pekingissä 2008 sarjan 120 kg kahdeksas.
Ansipin III hallitus

Ansipin III hallitus oli Viron tasavallan, pääministeri Andrus Ansipin johtama oikeistohallitus. Tasavallan presidentti Toomas Hendrik Ilves nimitti hallituksen virkaansa 5. huhtikuuta 2011. Hallituksen muodostivat Ansipin johtama Reformipuolue ja Isänmaan ja Res Publican liitto (IRL) ja se istui yhteensä 1086 päivää.
Hallituksen kokoonpano.
Ansipin kolmanteen hallitukseen nimitettiin yhteensä 13 ministeriä. Hallituksen ainoat naispuoliset ministerit olivat ympäristöministeri Keit Pentus-Rosimannus ja kulttuuriministeri Urve Tiidus.
Hallituksen puolustusministeri, Isänmaan ja Res Publican liiton entinen puheenjohtaja ja maan entinen pääministeri Mart Laar tiedotti eroavansa toukokuussa 2012. Laar oli saanut aivohalvauksen saman vuoden helmikuussa, eikä enää kyennyt hoitamaan tehtäviään täysipainoisesti. Laaria seurasi puolustusministerinä IRL:n puheenjohtaja Urmas Reinsalu.
Oikeusministeri Kristen Michal päätti erota joulukuussa 2012 Reformipuolueen saamien epämääräisten rahaerien nostaman kohun vuoksi. Entisen kansanedustajan mukaan nimettömiä varoja oli kierrätetty Reformipuolueelle sen jäsenten kautta Michalin ehdotuksesta. Tutkimusten jälkeen syytteistä luovuttiin. Oikeusministeriksi nousi Ansipin hallituksen sosiaaliministerinä toiminut Hanno Pevkur.
Kulttuuriministerinä toiminut Rein Lang erosi joulukuussa 2013 Sirp-kulttuurilehden ympärillä syntyneen kuohunnan seurauksena. Kulttuuripiirit syyttivät Langia pyrkimyksistä ottaa Sirp-lehti hallintaansa. Syksyllä 2013 lehdelle oli nimitetty Reformipuoluetta lähellä oleva uusi päätoimittaja Kaur Kender, joka erotti neljä pitkäaikaista toimittajaa ja ilmoitti lehden suunnanmuutoksesta. Kulttuuripiirit protestoivat ja epäilivät välittömästi Langia. Myöhemmin selvisi, että lehden toiminta oli hyväksytetty hänellä. Protestien seurauksena Sirpistä erotetut toimittajat saivat työnsä takaisin ja päätoimittaja Kender sekä ministeri Lang erosivat. Langin tilalle uudeksi kulttuuriministeriksi nimitettiin Urve Tiidus.
Falcon Heavy

Falcon Heavy on yhdysvaltalaisen SpaceX-yhtiön Falcon-rakettiperheeseen kuuluva raskas kantoraketti. Sen kapasiteetti on 64 800 kilogrammaa matalalle Maan kiertoradalle. 
Kaksivaiheisen raketin pääosan kyljellä on kaksi lisärakettia. Se rakentuu vahvasti keskiraskaan Falcon 9:n pohjalle. Keskiraketti on Falcon 9 -raketti hieman muunneltuna, ja sivuraketit ovat saman raketin ensimmäiset vaiheet.
SpaceX kertoo sivuillaan laukaisun hinnaksi 90 miljoonaa dollaria (8 tonnia geostationaariselle siirtoradalle). Esimerkiksi Yhdysvaltain avaruushallinnon Nasan SLS-kantoraketin lennon kulut ovat noin miljardi dollaria, koska siinä ei käytetä raketin vaiheita uudelleen.
Lennot.
Ensilento.
Syyskuun 2016 alussa sattuneen Falcon 9 -raketin räjähdyksen ja vuoden 2017 kireän lentoaikataulun vuoksi SpaceX teki ensimmäisen koelaukaisun 6. helmikuuta 2018 Cape Canaveralista Floridasta. Elon Musk arveli hieman ennen laukaisua ensimmäisen koelaukaisun olevan haastava ja epäonnistumisen todennäköisyys on maininnanarvoinen. Syynä tähän hän kertoo aiempien testien mahdottomuuden maanpinnalta käsin. 
Ensimmäisen Falcon Heavy -raketin lasti ei ollut erityisen arvokas, avaruuteen lähetettiin Muskin oma käytetty keskiyönpunainen Tesla Roadster -sähköauto. Sen kyydissä oli nukke, jonka päälle oli puettu SpaceX:n suunnittelema avaruuspukukonsepti. Yhtiön mahdollisesti tulevilla miehitetyillä avaruuslennoilla tullaan käyttämään samaa pukua. Laukaisu onnistui, ja Tesla lähti ellipsin muotoiselle radalle kiertämään Aurinkoa. Rata vie sen myös lähelle Marsia.
Raketin kaksi sivuilla ollutta lisärakettia laskeutuivat onnistuneesti samanaikaisesti takaisin Cape Canaveraliin. Keskiraketin piti laskeutua autonomiselle lautalle Floridan rannikolle, mutta kaksi kolmesta moottorista ei käynnistynyt lainkaan. Tämän seurauksena raketti laskeutui sadan metrin päähän lautasta, osuen mereen 480 kilometrin tuntivauhdilla ja tuhoutui täysin. Onnettomuuden syyksi SpaceX kertoo rakettimoottorien uudelleensytytykseen käytetyn sytytysaineen TEA-TEB (trietyylialumiini-trietyyliboraani) -yhdistelmän loppuneen kesken.
Myöhemmät lennot.
Falcon Heavy valittiin Nasan vuonna 2024 laukaistuun Europa Clipper -tehtävään. Falcon Heavy valittiin koska Space Launch System ei olisi valmis laukaisuhetkeen mennessä ja koska se tarvitsisi lisärahoitusta havaittujen ongelmien ratkaisemiseen. Falcon Heavy pystyisi suorittamaan tehtävän ilman painovoima-apua Venuksesta, jolloin Clipper-alukseen ei tarvitse lisätä lämpösuojausta.
Epke Zonderland

Epke Jan Zonderland (s. 16. huhtikuuta 1986 Lemmer) on alankomaalainen telinevoimistelija. Hän on olympiavoittaja, kolminkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen Euroopan mestari.
Zonderland voitti rekin olympiakultaa Lontoossa 2012 saatuaan loppukilpailussa 16,533 pistettä, 0,133 enemmän kuin toiseksi sijoittunut Fabian Hambüchen ja 0,167 enemmän kuin kolmanneksi sijoittunut puolustava mestari Zou Kai. Kyseessä oli Alankomaiden ensimmäinen telinevoimistelun olympiakulta 84:ään vuoteen. Pekingin 2008 ja Rio de Janeiron 2016 olympialaisissa hän oli rekillä seitsemäs. 
Zonderland voitti rekin maailmanmestaruuden Antwerpenissa 2013, Nanningissa 2014 ja Dohassa 2018. Hän on saavuttanut rekillä myös kolme MM-hopeaa, Euroopan mestaruuden Berliinissä 2011, Sofiassa 2014 ja Szczecinissä 2019 sekä kaksi EM-hopeaa. Nojapuilla hän on voittanut EM-tasolla yhden hopean ja kaksi pronssia. 
Zonderland valittiin vuonna 2009 Alankomaiden Vuoden miesurheilijaksi.
Pioneeripataljoona 28 (jatkosota)

Pioneeripataljoona 28 eli PionP 28 oli jatkosodan aikainen Keski-Pohjanmaan sotilasläänin Sisä-Suomen suojeluskuntapiirissä perustettu divisioonan pioneeripataljoona, joka kuului 11. divisioonaan.
Perustaminen.
Pataljoona perustettiin Rautalammilla 17.–20. kesäkuuta 1941 Rautalammin, Vesannon ja Konneveden reserviläisistä.
Keskittäminen.
Pataljoona keskitettiin 21.6. jalkamarssina Suonenjoelle ja sieltä junakuljetuksena Liperiin, jonne se saapui 22.6.1941.
Lakkauttaminen.
Pataljoona kotiutettiin 24.11.1944 Rautalammilla.
Miral

Miral on Israelissa kuvattu monikansallinen elokuva vuodelta 2010. Miralin on käsikirjoittanut oman kirjansa pohjalta palestiinalainen Itä-Jerusalemista kotoisin oleva toimittaja Rula Jebreal, joka on itse kasvanut samassa tyttökoulussa kuin elokuvan Miral. Elokuvan on ohjannut amerikanjuutalainen Julian Schnabel, jonka perheen tausta on vahvasti siionistinen. 
Elokuva kertoo Israelin ja palestiinalaisten välisestä syvästä konfliktista sen keskellä elävien ihmisten silmin. Miralin tarina on täynnä vastakkainasettelua yhteisessä maailmassa: hämmentäviä kokemuksia siitä, kun ystävä onkin vihollisen puolella ja kun omilla läheisillä on eri näkemyksiä oikeista keinoista yhteisessä asiassa.
Elokuvassa näyttelee Sheik Shaabahin roolin israelilainen näyttelijä Juliano Mer-Khamis, joka surmattiin 4. huhtikuuta 2011. 
Elokuva esitettiin ensi kertaa Venetsian elokuvajuhlissa syyskuussa 2010. Suomessa esitys tapahtui Artisokka-festivaalilla Helsingissä 10. huhtikuuta 2011.
Israel on paheksunut Schnabelin elokuvan taannoista esittämistä YK:n tiloissa.
Arvioita.
Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 2,3.
Pieni rumpalityttö

Pieni rumpalityttö () on John le Carrén romaani vuodelta 1983. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 1983 Tammen kustantamana ja Eero Mänttärin suomentamana.
"Pieni rumpalityttö" on vakoiluromaani, joka kertoo israelilaisen vakoilijan Martin Kurtzin tavoitteesta tappaa palestiinalainen terroristi, jonka peitenimi on ”Khalil”. Khalil pommittaa juutalaisiin liittyviä kohteita Euroopassa, etenkin Saksassa. Kurtz värvää brittiläisen näyttelijättären Charlien työskentelemään Israelin hyväksi kaksoisagenttina..
Juonenkäänteistä huolimatta joidenkin näkemysten mukaan teos ylittää vakoiluromaanin lajityypin rajat. ”"Pieni rumpalityttö" käsittelee vakoilijoita”, kirjoittaa William F. Buckley "The New York Timesissa," ”samalla tavalla kuin "Rouva Bovary" käsittelee aviorikosta tai "Rikos ja rangaistus" rikosta.” 
Kirjan pohjalta tehtiin vuonna 1984 elokuva "Pieni rumpalityttö", jonka pääosissa ovat Diane Keaton, Yorgo Voyagis ja Klaus Kinski. Myös le Carré esiintyy elokuvan sivuroolissa.
Vuonna 2018 kirjasta tehtiin televisioon minisarja.
Pioneeripataljoona 23 (jatkosota)

Pioneeripataljoona 23 eli PionP 23 oli jatkosodan aikainen Pirkka-Hämeen sotilasläänin Jyväskylän Suojeluskuntapiirissä perustettu divisioonan pioneeripataljoona, joka kuului 18. divisioonaan.
Perustaminen.
Pioneeripataljoona 23 perustettiin Hankasalmella 17. - 20. kesäkuuta 1941 Hankasalmen reserviläisistä. 
Keskittäminen.
Pataljoona keskitettiin junakuljetuksena Hankasalmelta Kallislahteen 20. kesäkuuta 1941 alkaen, mistä matka jatkui autokuljetuksella Pihlajalahteen, jossa pataljoona siirtyi proomukuljetuksella Likastenlahteen.
Lakkauttaminen.
Pioneeripataljoona 23 kotiutettiin 15. marraskuuta 1944 Hankasalmella.
HMS Achilles (F12)

HMS Achilles (viirinumero F12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Glasgow'sta, missä köli laskettiin 1. joulukuuta 1967. Alus laskettiin vesille 21. marraskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 9. heinäkuuta 1970. Luokkansa aluksista poiketen sille ei asennettu Exocet-ohjuksia.
Palvelus.
Alus palveli Kaukoitään sijoitetussa laivasto-osastossa, jossa sen tehtävänä oli suojata suurempia aluksia, kuten lentotukialus "HMS Eagleä". Se siirrettiin 1974 3. fregattilaivueeseen ja edelleen saman vuoden aikana se oli yhdeksän kuukauden komennuksella Kaukoidässä Task Group 317.2:n mukana. Osasto vieraili lukuisissa afrikkalaisissa satamissa matkallaan Intian valtamerelle. Alus palasi osaston mukana kotimaahan kesäkuussa 1975.
Saman vuoden aikana alus kolaroi Doverinsalmessa kreikkalaisen tankkerin "Olympic Alliancen" kanssa, jolloin sen keula vaurioitui pahoin. Alus liitettiin 1976 korjausten jälkeen kalastuksenvalvontalaivueeseen, jonka mukana se osallistui kolmanteen turskasotaan.
Alus liitettiin 1989 Dartmouthin koulutuslaivueeseen, jonka mukana se vieraili muun muassa Saksan liittotasavallassa. Seuraavan vuoden tammikuussa alus poistettiin palveluksesta.
Ministro Zenteno.
Alus myytiin Chilelle, jossa se aloitti palveluksensa 1991 nimellä "Ministro Zenteno". Chilen laivasto poisti aluksen palveluksesta 2006. Alus siirrettiin reserviin, jossa se oli aina vuoteen 2010. 27. helmikuuta 2010 Chilen maanjäristykset ja niiden aiheuttama tsunami siirsi aluksen Talcahuanon laivastotukikohdasta lähelle Dichatoa.
Maaliskuussa Chilen laivasto päätti upottaa aluksen taatakseen esteettömän merenkulun alueella. OPV81 "Pilato Pardon" miehistö upotti aluksen vielä maaliskuun aikana.
Rauskut (heimo)

Rauskut (Rajidae) on rauskukaloihin kuuluva rustokalaheimo, jonka lajit elävät pääosin valtamerissä.
Suvut ja lajit.
Vanhimmat rauskujen heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu myöhäiselle liitukaudelle. Nykyään sukuja heimossa on 26 ja lajimäärä vaihtelee lähteittäin 257-290 lajin välillä. 
Anatomia.
Rauskut ovat litteitä kaloja, joilla on suuret rintaevät ja ruumis on vinoneliön tai sydämen muotoinen. Lajien koko vaihtelee pienestä suureen ja niiden pituus on 20–250 cm ja ruumiin leveys on 12–180 cm. Pyrstö on kapea ja kaksi pientä selkäevää sijaitsevat lähellä pyrstön kärkeä. Suuret ruiskureiät sijaitsevat aivan silmien yläpuolella. Monien lajien iho on piikkinen ja erityisesti koirailla on piikkejä rintaevissä. Suu sijaitsee pään alapuolella ja on vino tai kaareva. Hammasrivejä suussa on kummassakin leuassa 30–70 ja hampaat ovat pienet ja pyöreäkärkiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Rauskujen heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä sekä kylmistä että lämpimistä vesistä. Ne ovat pääasiassa suolaisen veden kaloja, mutta muutamia lajeja tavataan myös murtovedestä. Rauskut viihtyvät mutaisilla ja hiekkaisilla pohjila ja niitä on tavattu aina yli 4 000 metrin syvyydestä. Kalojen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kuten äyriäiset, pääjalkaiset ja simpukat.
Kaikki lajit ovat ovipaarisia eli naaras munii suurikokoisia munakoteloita, joiden pinnalla on piikkejä. Poikaset voivat kuoriutuvat munistaan vasta usean kuukauden kuluttua munimisesta. Fossiilitutkimusten perusteella nykyiset munivat rauskut ovat kehittyneet eläviä poikasia synnyttäneistä rauskuista.
Monet rauskujen heimon lajeista ovat tärkeitä kalastuksen kohteita.
HMS Achilles (1747)

HMS Achilles oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1744 ostama tai vuokraama kahdeksantykkinen kuunari.
Palvelus.
HMS "Achilles" oli palveluksessa Länsi-Intian asemalla. Kaksi Espanjan laivaston alusta valtasi HMS "Achilleksen" 14. marraskuuta 1745 lähellä Jamaikaa.
Albright

Albright on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Deconstruction

Deconstruction on Devin Townsendin kahdestoista studioalbumi sekä kolmas neljästä suunnitellusta The Devin Townsend Project -nimikkeen alla tehdystä studioalbumista. Se julkaistiin 17. kesäkuuta 2011.
Tuoreen KaaosTV:n haastattelun mukaan albumi on konseptialbumi, joka kertoo miehestä joka joutuu Helvettiin ja tapaa paholaisen. Aikanaan paholainen lupaa paljastaa hänelle maailmankaikkeuden salat ja tarjoaa hänelle juustopurilaisen, mutta mies onkin kasvissyöjä eikä voi syödä purilaista, todeten näin matkansa merkityksettömäksi. Albumi on luonteeltaan humoristinen sekä kaoottinen, mikä eroaa Townsendin tuoreesta tuotannosta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Devin Townsend.
Mobiiliporno

Mobiiliporno tai mobiili-aikuisviihde (engl. "mobile porn", "mobile adult content", "mobile erotica" tai "cellphone adult content") on pornografian alalaji, jota jaetaan matkaviestintäverkkojen kautta mobiililaitteiden kulutukseen, kuten matka- ja älypuhelimiin.
Kritiikkiä.
Mobiilipornoa on kritisoitu eritoten siksi, että lapsien on mahdollista altistua sopimattomalle ja aikuisille tarkoitetulle sisällölle. Jotkin verkko-operaattorit ovat ottaneet käyttöön iäntarkastusjärjestelmän, joka vaatii käyttäjältä vahvistuksen täysi-ikäisyydestään. 
PSP-pelikonsolin luoja Sony on ilmoittanut tyytymättömyytensä mobiilipornon kasvuun, mutta myöntää olevansa voimaton sen estämisessä.
Blood on the Dance Floor (yhtye)

Blood on the Dance Floor ("BOTDF") oli yhdysvaltalainen electronica-yhtye, johon kuuluivat Dahvie Vanity ja Jayy Von Monroe.
Yhtye aloitti vuonna 2007 Orlandossa, Floridassa. BOTDF on julkaissut kymmenen albumia, joista uusin julkaistiin kesällä 2014. Von Monroe lähti yhtyeestä vuonna 2016 saadakseen hoitoa HIV:iin. Tämän jälkeen Dahvie ilmoitti aloittaneensa uuden projektin Sinners Are Winners (syntiset ovat voittajia). Myöhemmin yhtye palasi kokoonpanolla jossa Von Monroen korvasi Fallon Vandetta. 
Yhtye hajosi lopullisesti vuonna 2018. Dahviella on nykyään kaksi eri projektia, Kawaii Monster ja The most vivid nightmares.