tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suomen Windhoekin-suurlähetystö

Suomen Windhoekin-suurlähetystö edustaa Suomea Namibiassa. Suurlähetystö perustettiin maahan Namibian itsenäistyttyä vuonna 1990. Suurlähetystössä ei ollut moneen vuoteen varsinaista suurlähettilästä, vaan asiainhoitaja, ja suurlähettiläs oli akkreditoitu Pretoriasta Etelä-Afrikasta. Oma suurlähettiläs on ollut Windhoekissa vuosina 1990–2000 ja jälleen vuodesta 2014.
Suomen suurlähetystö toimii vuonna 1928 rakennetussa rakennuksessa, jonka on rakentanut Schmidtin suku. Rakennus oli suvun omistuksessa aina vuoteen 1990 asti. Sen jälkeen rakennus siirtyi C. J. Hinricksenin omistukseen, joka vuokrasi sen Hollannin suurlähetystölle. Hollannin edustus Namibiassa loppui vuonna 2006, jolloin Suomi muutti kyseiseen rakennukseen. Lisäksi Suomella on kaupungissa asiainhoitajan virka-asunto.
Kapanen

Kapanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Vladimir Bill-Belotserkovski

Vladimir Naumovitš Bill-Belotserkovski (, 9. tammikuuta 1885 Ukrainan Aleksandrija – 1. maaliskuuta 1970 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Vladimir Bill-Belotserkovski syntyi köyhään juutalaisperheeseen. Hän työskenteli merimiehenä ja asui seitsemän vuotta Yhdysvalloissa. Vuonna 1917 hän palasi Venäjälle, liittyi bolševikkipuolueeseen ja osallistui Venäjän kansalaissotaan.
Bill-Belotserkovski aloitti kirjailijanuransa proletkultin ja Kuznitsa-ryhmän jäsenenä. Hän kirjoitti etupäässä yksinkertaisia propagandanäytelmiä, joista tunnetuin on Venäjän kansalaissotaa kuvaava "Štorm" (”Myrsky”, 1925). 1940-luvun lopulla Bill-Belotserkovski osallistui teoksillaan Neuvostoliiton Yhdysvaltain vastaiseen kampanjaan. Hänet tunnetaan myös osallisuudestaan kirjailija Mihail Bulgakovin vainoon 1920-luvun lopulla.
Pjotr Boborykin

Pjotr Dmitrijevitš Boborykin (, 27. elokuuta 1836 Nižni Novgorod – 12. elokuuta 1921 Lugano, Sveitsi) oli venäläinen kirjailija.
Pjotr Boborykin syntyi tilanomistajan perheeseen. Hän opiskeli Kazanin ja Tarton yliopistoissa. Boborykin aloitti näytelmäkirjailijana vuonna 1860 ja julkaisi vuosina 1862–1864 omaelämänkerrallisen romaanin "V put-dorogu" (”Matkalle lähtiessä”). Vuosina 1863–1865 hän toimitti ja julkaisi "Biblioteka dlja tštenija" -kirjallisuuslehteä ja toimi myöhemmin "Otetšestvennyje zapiskin" kirjeenvaihtajana sekä muun muassa "Vestnik Jevropyn" ja "Severnyi vestnikin" avustajana. 1890-luvun alusta lähtien hän asui ulkomailla.
Boborykin on kirjoittanut yli sata romaania, pitkää kertomusta, näytelmää ja kirjallisuustieteellistä teosta. Hän kuvaa niissä 1800-luvun lopun Venäjän yhteiskuntaa kriittisesti naturalismin hengessä. Kestävää arvoa on muistelmateoksella "Za polveka" (”Puolen vuosisadan aikana”). Boborykin tunnetaan myös siitä, että hän toi venäjän kieleen sanan "intelligentsia" sen nykyisessä merkityksessä.
Laulu Martinille

Laulu Martinille ("En sång för Martin") on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut tanskalaisen Bille Augustin ohjaama elokuva.
Juoni.
Viulisti Barbara tapaa säveltäjä Martinin. He rakastuvat ja muuttavat yhteen, ja Barbara auttaa Martinia viimeistelemään suurta oopperaansa. Martin alkaa unohdella asioita ja lääkäri toteaa hänen sairastavan Alzheimerin tautia. Barbara pitää Martinista huolta, mutta Martin sulkeutuu vähitellen omaan maailmaansa.
Fuck the Rules

Fuck the Rules ("The Rules of Attraction") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Roger Avaryn ohjaama elokuva, joka perustuu Bret Easton Ellisin romaaniin "Vetovoiman lait".
Juoni.
Elokuvassa Sean, Lauren ja Paul opiskelevat Camden Collegessa. Elokuva alkaa keskeltä tarinaa, suurista "The end of the world" -juhlista. Siitä siirrytään ajassa taaksepäin, ja vähitellen tarinasta paljastuu uusia näkökulmia, huumeita, seksiä ja väkivaltaa.
Suomessa käytetty esitysnimi.
"Fuck the Rules" on vain Suomen markkinoilla käytetty nimi elokuvasta, jonka nimessä ei muissa kielissä esiinny alatyyliä.
Casablancan katupojat

Casablancan katupojat ("Ali Zaoua, prince de la rue") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Nabil Ayouchin ohjaama elokuva.
Juoni.
Kwita, Omar, Boubker ja Ali Zaoua ovat Marokon Casablancan kodittomia kadun asukkeja. Pojat kuuluvat Dibin johtamaan jengiin, mutta aloittavat Alin johdolla kapinan. Ali ottaa pestin messipojaksi laivaan, jossa eräs jengin jäsen tappaa hänet. Muut pojat päättävät antaa hänelle kunnialliset hautajaiset.
Brad Keselowski

Bradley Aaron "Brad" Keselowski (s. 12. helmikuuta 1984 Rochester, Michigan) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajaa tällä hetkellä Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa Penske Racing -tallin riveissä kilpailunumerolla kaksi (kauden aikana hän otti Pensken moottoriurheiluhistorian 500. kilpailuvoiton). Keselowski omistaa myös pienemmissä luokissa kilpailevan Brad Keselowski Racingin.
Keselowski voitti kaudella 2012 ensimmäistä kertaa urallaan NASCAR:in pääluokan Sprint Cupin mestaruuden.
Jeff Petry

Jeff Petry (s. 9. joulukuuta 1987 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka pelaa Florida Panthersissa. Ennen ammattilaisuraansa Petry pelasi yliopistokiekkoa Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Petry on edustanut NHL:ssä myös Edmonton Oilersia, Montreal Canadiensia, Pittsburgh Penguinsiaja Detroit Red Wingsiä. 
Petry teki syyskuussa 2020 nelivuotisen jatkosopimuksen, joka astui voimaan kun hänen edellinen sopimuksensa päättyi kauden 2020-2021 jälkeen. 
Heinäkuussa 2022 Canadiens kauppasi Petryn ja Ryan Poehlingin Penguinsiin vaihdossa Mike Mathesoniin ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa. 
Elokuussa 2023 Petry palasi Canadiensiin Penguinsin kaupattua hänet sinne Casey DeSmithin ja Nathan Légarén lisäksi vaihdossa Mike Hoffmaniin ja Rem Pitlickiin. Elokuussa 2023 Canadiens kauppasi Petryn Detroit Red Wingsiin vaihdossa Gustav Lindströmiin ja ehdolliseen neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2025 Petry teki vapaana pelaajana Florida Panthersin kanssa vuoden mittaisen ja 775 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Petryn isä, Dan Petry pelasi 13 kauden ajan ammattilaisena baseballin pääsarjassa MLB:ssä. Hänen pelipaikkansa oli syöttäjä.
Losartaani

Losartaani (C22H23N6ClO) on korkean verenpaineen hoitoon käytettävä lääkeaine. Aine kuuluu angiotensiinireseptorien salpaajiin.
Ominaisuudet ja käyttö.
Losartaanin vaikutus perustuu angiotensiini II -reseptorien eli AT-reseptorien toiminnan estämiseen. AT-reseptorit supistavat verisuonia, joten niiden salpaaminen laajentaa verisuonia ja siten alentaa verenpainetta. Losartaani tuli markkinoille vuosina 1994–1995 ja oli ensimmäinen tähän luokkaan kuuluva lääkeaine. Losartaani metaboloituu maksassa karboksyylihappojohdannaiseksi, joka on aktiivinen metaboliitti ja jonka vaikutusaika on pidempi kuin itse losartaanin. Markkinoilla olevat valmisteet sisältävät vaikuttavaa ainetta 12,5, 50 tai 100 mg tablettia kohden. Losartaania voidaan käyttää myös yhdistelmälääkkeenä hydroklooritiatsidin kanssa.
Sivuvaikutukset.
Losartaani on yleisesti hyvin siedetty lääkeaine. Sen aiheuttamia sivuvaikutuksia voivat olla pääkipu, väsymys, huimaus, vatsakipu, ripuli ja lihaskrampit. Toisin kuin angiokonvertaasientsyymin estäjät, losartaani ei aiheuta yskää. Munuaisten heikosta toiminnasta kärsivillä potilailla voi esiintyä hyperkalemiaa losartaanin käytön vuoksi. Vuonna 2010 julkaistun meta-analyysin mukaan losartaani voi hieman nostaa potilaan riskiä sairastua keuhkosyöpään.
Synteesi.
Losartaanisynteesin kaksi keskeistä välituottetta ovat 2-butyyli-4-kloori-5-hydroksimetyyli-imidatsoli ja aromaattinen 2-halonitriili, usein 2-brominitriili. Nämä välituoteet reagoivat keskenään, ja viimeisessä vaiheessa nitriiliryhmä reagoi natriumatsidin kanssa muodostaen tetratsolirenkaan.
HMS Fury (1911)

HMS Fury oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acorn-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin A. &amp; J. Inglisiltä Pointhousesta, missä köli laskettiin 3. maaliskuuta 1910. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1911 ja valmistui helmikuussa 1912.
Palvelus.
Alus myytiin 4. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
Topi Törmä

Toivo ”Topi” Törmä (11. toukokuuta 1916 Turku – 5. marraskuuta 1996 Espoo) oli suomalainen mainosalan vaikuttaja, Markkinointi Topitörmä Oy:n toimitusjohtaja, joka sai pääkonsulin arvonimen vuonna 1974.
Elämäkerta.
Törmän vanhemmat olivat tarkastaja Yrjö Ilmari Törmä (sukunimi vuoteen 1906 Laurell) ja Alina Lovisa Reinikka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939 ja maisteriksi 1940. Törmä suoritti mainoshoitajan tutkinnon 1941 ja hänestä tuli hyväksytty tavarantarkastaja (mausteet) 1969 ja levikintarkastaja 1977.
Törmä toimi Mainostoimisto Ponsi Oy:n stilistinä 1939–1944, Markkinointi-instituutin opettajana ja vararehtorina 1945–1950, Erva-Latvala Oy:n apulaisjohtajana 1949–1951, Oy Mainos Taucher Reklam Ab:n johtajana 1951–1952, Oy Gustav Paulig Ab:n myynninedistämisen johtajana 1952–1962 sekä Raision Tehtaat Oy:n johtajana 1962–1963. Törmä oli lisäksi päätoimittajana "Turun Ylioppilaslehdessä" 1938–1940, "Mitä nyt" -lehdessä 1945, "Mainostaja"-lehdessä 1954–1966, "Koilliskulma"-lehdessä 1963–1971 ja "Reserviläinen"-lehdessä 1969–1978.
Törmä perusti 1963 oman mainostoimistonsa Markkinointi Topitörmä Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän oli vuoteen 1977 ja lisäksi johtokunnan puheenjohtajana 1972–1980. Hän myi yhtiön 1980-luvulla Yrjö Turkaman Advisor-konsernille. Vuonna 1993 ranskalainen Publicis osti toimiston liiketoiminnan ja perusti uuden yhtiön samalla nimellä. Eläkepäivillään Törmä kirjoitti useita kirjoja suomalaisen mainonnan historiasta.
Törmä oli muun muassa Suomen myynti- ja mainosjärjestöjen valtuuskunnan puheenjohtaja 1957–1970, Mainoshoitajien yhdistyksen puheenjohtaja 1946–1948 ja 1951–1953, Mainostoimistojen liiton varapuheenjohtaja 1970–1971 ja puheenjohtaja vuodesta 1975, Suomen gastronomien seuran puheenjohtaja 1972–1975 sekä Lesothon kuningaskunnan kunniapääkonsuli 1976.
Colten Teubert

Colten Teubert (s. 8. maaliskuuta 1990 White Rock, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tällä hetkellä saksalaisseura Iserlohn Roostersia. Hän siirtyi DEL-liigassa pelaavaan Roostersiin vuonna 2013.
Puolustavaksi puolustajaksi profiloitunut Teubert pelasi ennen ammattilaisuraansa viisi kautta WHL-seura Regina Patsissa. Hän myös kuului kultaa voittaneisiin Kanadan joukkueisiin alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2008 sekä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2009. 
Ammattilaisura.
Teubert oli Los Angeles Kingsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden . Hänet myytiin 28. helmikuuta 2011 Edmonton Oilersiin osana kauppaa, jossa Dustin Penner siirtyi Los Angelesin riveihin. Teubert pelasi myöhemmin ensimmäisen NHL-ottelunsa Oilersin paidassa juuri Kingsiä vastaan.
HMS Hope (1910)

HMS Hope oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acorn-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 9. joulukuuta 1909. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1910 ja valmistui maaliskuussa 1911.
Palvelus.
Alus myytiin helmikuussa 1920 romutettavaksi.
Suomen Tukholman-suurlähetystö

Suomen Tukholman-suurlähetystö edustaa Suomea Ruotsissa. Kyseessä on Suomen vanhin suurlähetystö.
Historiaa.
Suomi asetti Tukholmaan vuonna 1917 kauppa-asiamiehen, joka edusti kaikkia Skandinavian maita. Hänen toimistonsa sijaitsi Östermalmilla. Näissä tiloissa avattiin 12. joulukuuta 1917 epävirallinen "Suomen asiain neuvottelukunta Tukholmassa". Asiainhoitajana toimi tällöin Alexis Gripenberg. Hän kokosi tilapäisen lähetystön henkilökunnan paikallisista suomalaisista. Lähetystö toimi vuoden 1918 sodan etappitukikohtana perustettaessa Vaasan senaatin edustustoja.
Posti-, kuriiri- ja passiliikenteen määrällä mitaten Tukholman lähetystö oli Suomen vilkkain. Passitoimisto sijaitsi aluksi tilojen ahtauden vuoksi eri tiloissa muun lähetystön kanssa, mutta nämä yhdistettiin elokuun alussa vuonna 1919. Vuonna 1933–1934 oli niin sanottu Snellman-selkkaus, jolloin Suomen suurlähettiläästä julkaistiin herjauskirjoitus ruotsalaisessa äärioikeistolaisessa lehdessä. Resurssipula oli arkipäivää 1920–1930-luvuilla.
Toisen maailmansodan aikaan Tukholman lähetystön merkitys oli keskeinen. Se toimi etappiyhteytenä ja sillä oli lukuisia taloudellisia, sosiaalisia ja poliittisia velvollisuuksia. Eniten panostettiin tiedotustoimintaan sekä huoltotilanteen kannalta tärkeisiin maksu- ja kauppakysymyksiin. Vuonna 1942 lähetystö osti oman kiinteistön. Rakennus vihittiin käyttöön itsenäisyyspäivänä vuonna 1942. Toisen maailmansodan jälkeen lähetystön merkitys pieneni suorien viranomaiskontaktien lisääntymisen myötä. Lähetystön henkilömäärä pieneni sotavuosista.
Lähetystörakennus.
Suomen suurlähetystö toimi aiemmin vuokratiloissa; omien tilojen rakentamisesta päätettiin elokuussa 1992. Tontti sijaitsi Gärdetin kaupunginosan diplomaattialueella ja toimi aiemmin Ruotsin radion ja television pysäköintialueena. Rakennustyöt aloitettiin 20. maaliskuuta 2000 ja tiloihin muutettiin syyskuun alussa vuonna 2001. Talon suunnitteli arkkitehtitoimisto Gullichsen Vormala Arkkitehdit.
Suurlähettilään virka-asunto.
Suurlähettilään virka-asunto sijaitsee Norrmalmin kaupunginosassa Västra Trädgårdsgatanin ja Kocksgrändin kulmassa. Rakennus on kolmikerroksinen ja valmistunut vuosina 1772–1774. Rakennus on alun perin kuulunut De Geerin suvulle, joilta Suomen valtio osti rakennuksen vuonna 1941. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jean Eric Rehn. Se oli alkujaan lisärakennus viereisellä tontilla sijainneeseen taloon. Tämä alkuperäinen 1600-luvulla rakennettu De Geerin palatsi purettiin 1920-luvulla Ivar Kreugerin pääkonttorin eli niin sanotun Tulitikkupalatsin ("Tändstickspalatset") tieltä. Arkkitehti Ragnar Hjorth suunnitteli jäljelle jääneen talon muutostyöt Suomen lähettilään virka-asunnoksi 1942.
HMS Larne (1910)

HMS Larne oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1911 palvelukseenotettu Acorn-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista ja sen köli laskettiin 8. joulukuuta 1909. Alus laskettiin vesille 23. elokuuta 1910 ja se valmistui helmikuussa 1911.
Palvelus.
Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 romutettavaksi.
SM UC-57

SM UC-57 oli Saksan keisarikunnan laivaston tyypin UC II sukellusvene ensimmäisessä maailmansodassa. Viimeisenä päätökseen saattamanaan tehtävänään alus laski maihin 17. marraskuuta 1917 Loviisan edustalle kahdeksan Suomen sisällissotaan valmistautunutta jääkäriä sekä räjähdysaineista, aseista ja kahdesta radioasemasta koostuneen neljän tonnin lastin.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. tammikuuta 1916 työnumerolla 39 Kaiserliche Werftiltä Danzigista, missä köli laskettiin 14. maaliskuuta. Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 22. tammikuuta 1917 ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti Friedrich Wißmann.
Alus oli 50,52 metriä pitkä. Sen uppouma sukelluksissa oli 498 tonnia, nopeus pinnalla 11,6 solmua ja sukelluksissa 7,3 solmua. Veneen voimanlähteenä oli kaksi 6-sylinteristä 250 hevosvoiman dieselmoottoria. Vene saattoi sukeltaa 50 metrin syvyyteen.
Aluksen keulaosassa oli kuusi vinossa asennossa olevaa miinaputkea, joihin voitiin sijoittaa yhteensä 18 merimiinaa. Miinojen lisäksi aluksella oli normaali torpedoaseistus. Mukana kuljetettavat seitsemän torpedoa voitiin laukaista kahdesta keulassa ja yhdestä perässä olevasta torpedoputkesta. Lisäksi etukannella oli 88 mm:n tykki.
Palvelus.
Alus liitettiin 6. toukokuuta 1917 Saksan Itämeren laivastoon. Alus teki seitsemän partioretkeä, joiden aikana se upotti torpedoilla tai laskemillaan miinoilla viisi alusta. 9. kesäkuuta upotettiin ruotsalainen purjealus "Ludwig" ja 26. kesäkuuta suomalaiset kaljaasi "Georg" ja hinaaja "Martinniemi". Lisäksi alus otti sotasaaliiksi kaksi brittiläistä laivaa.
Viimeiselle matkalleen "SM UC-57" lähti Danzigista 12. marraskuuta 1917. Loviisasta noin 25 kilometriä etelään sijaitsevan pienen Hamnskärin ulkosaaren rantaan se saapui 17. marraskuuta. Mukana olleet kahdeksan jääkäriä sekä lastitavarat siirrettiin siellä odottaneisiin moottoriveneisiin, minkä jälkeen sukellusvene laskeutui yön ajaksi meren pohjaan. Sen oli tarkoitus lähteä seuraavana aamuna paluumatkalle Saksaan.
Veneen mukana tulivat jääkärit Woldemar Hägglund (joukon johtaja), Viljo Hämäläinen, Weikko Läheniemi, Sulo-Veikko Pekkola, Väinö Strömberg, Einar Wichman (myöh. Vihma), sekä radioasemista vastanneet Leo Ekberg ja Yrjö Tenhunen.
Mukana olleilla räjähteillä oli tarkoitus katkaista Viipurin ja Pietarin välinen rautatieyhteys siltoja räjäyttämällä. Toinen mukana tuoduista radioasemista päätyi erääseen Kulosaaren huvilaan, josta se toimi punaisten hallitsemassa Helsingissä koko sisällissodan.
Paluumatkalla Hamnskäristä alus katosi jäljettömiin. Todennäköisesti se tuhoutui 18. marraskuuta Suursaaren itäpuolella. Tapahtumista on esitetty kaksi eri tulkintaa: joko alus ajoi venäläisten laskemaan miinaan tai se itse yritti laskea miinoja, jolloin tapahtui onnettomuus. Omien miinojen laskuun viittaa se, että alus ei suunnannut Hamnskärin jälkeen kohti kotisatamaansa vaan itään.
Aluksen mukana hukkuneille 28 miehelle on 1934 pystytetty viisi metriä korkea kivipaasi Hamnskäriin. Aluksen matkasta Suomeen on W. E. Tuompo kirjoittanut kirjan "Sukellusveneellä UC 57 Vapaussotaan".
Darwin (yksikkö)

darwin (formula_1) mittaa lajin evolutiivista ominaisuuden muutosta ajan kuluessa.
Historia.
J.B.S. Haldane ehdotti vuonna 1949, että lajien evolutiivista muutosta mitattaisiin yksiköllä 'darwin'. Yksi darwin on määritelty seuraavasti: e-kertainen (noin 2,718) muutos ominaisuudessa miljoonan vuoden aikana. Haldane nimesi yksikkönsä luonnontieteilijä Charles Darwinin mukaan.
Kaava.
Evolutiivinen muutos darwineissa (formula_1) voidaan esittää seuraavassa muodossa:
formula_3
Jossa formula_4 ja formula_5 ovat fenotyypin alkuarvot ja formula_6 muutos miljoonassa vuodossa. Vaihtoehtoinen muoto kaavalle on:
formula_7
Ero luonnosten logaritmien välillä on dimensionoton suhde, voidaan fenotyyppiä mitata missä tahansa yksikössä. Tästä syystä darwin on mega-annumin (formula_8) erikoistapaus.
Sovellutukset.
Yksikkö on käyttökelpoinen paleontologiassa, jossa makroskooppiset evolutiiviset muutokset fossiileissa ovat mitattavissa ja vertailtavissa. On huomattava, että tämä sovellutustapa nojaa fenotyyppiin ennemmin kuin genotyypin dataan. Yksilöllinen vaihtelu on otettava huomioon ja useita mittauksia onkin suoritettava luotettavan datan saamiseksi. Darwin mittaa vain yksittäisen ominaisuuden evoluutiota eikä Kehityslinjan, eri ominaisuudet saattavat muuttua eri nopeuksilla kehityslinjassa.
Aasian talvikisat

Aasian talvikisat, joita kutsutaan myös talviasiadeiksi, on Aasiassa järjestettävä monilajinen urheilukilpailu, talvinen versio Aasian kisoista. Talviasiadit järjestetään joka neljäs vuosi. Kisoja hallinnoi Aasian olympiakomitea (OCA) Kansainvälisen olympiakomitean valvonnassa. Ensimmäiset talvikisat järjestettiin vuonna 1982 Japanin olympiakomitean ehdotuksesta. Japanilaisten ponnistukset palkittiin, kun he lopulta saivat ensimmäisten, vuoden 1986 talvikisojen isännyyden. Kisat myönnettiin pidettäviksi Sapporossa, koska kaupungilla oli niiden järjestämiseen valmiina infrastruktuuri ja asiantuntemus vuoden 1972 talviolympialaisten jäljiltä.
Ensimmäisiin talvikisoihin osallistui vain seitsemän Aasian olympiakomitean jäsenvaltiota. Sen jälkeen on osanottajamaiden määrä jatkuvasti kasvanut. 45 jäsenmaasta 27 lähetti Changchunissa järjestettyihin vuoden 1986 kisoihin useampia kilpailijoita kuin koskaan aiemmin. Samoihin kisoihin lähettivät ensimmäisen kerran talviasiadien historiassa samanaikaisesti edustajansa kaikki 45 jäsenmaata.
Vuonna 2009 Libanonissa järjestettäviksi kaavaillut kisat jouduttiin peruuttamaan.
Kallionakkeli

Kallionakkeli ("Sitta neumayer") on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Kallionakkeli on 14–15,5 senttimetriä pitkä. Se muistuttaa väritykseltään pähkinänakkelia, mutta on selkäpuolelta vaaleamman siniharmaa. Kupeet, vatsa ja alaperä ovat punertavan beigensävyisiä. Rinta on valkoisempi kuin pähkinänakkelilla. Kallionakkelilla on musta silmäjuova, joka itäisillä linnuilla kapenee silmän takana, mutta joka läntisillä yksilöillä on leveämpi.
Kallionakkelin laulu on venytetty sarja kirkkaita vihellyksiä, joiden nopeus ja sointi vaihtelevat. Laulu on äänekästä ja molemmat sukupuolet laulavat.
Levinneisyys.
Kallionakkeleita pesii Kaakkois-Euroopassa ja Lähi-idässä.
Euroopan kallionakkelikanta on arviolta 6–18,3 miljoonaa yksilöä. Euroopan kanta muodostaa 75–94 prosenttia koko maailman kannasta, joten varovainen arvio koko maailman kannasta on 6,38–24,4 miljoonaa yksilöä.
Elinympäristö.
Kallionakkeli pesii kallioisilla alueilla, joilla kasvaa harvaa pensaikkoa ja puustoa, 2500 metrin korkeuteen asti.
Lisääntyminen.
Kallionakkeli tekee pesän kallionhalkeamaan ja muuraa pesän suuaukon savella pienemmäksi.
Panostaja (yritys)

Panostaja Oyj on vuonna 1984 perustettu sijoitusyhtiö, joka kehittää aktiivisena omistajana suomalaisia palvelu- ja ohjelmistoalojen yrityksiä. Panostajan osake listattiin meklarilistalla vuosina 1989–1998, Helsingin pörssissä I-listalla vuosina 1998–2006 ja Nasdaq Helsingissä vuodesta 2006. Panostajan pääkonttori sijaitsee Tampereella.
Liiketoiminta.
Panostaja on määritellyt toimintansa ytimeksi suomalaisen yrittäjyyden ja yritystoiminnan kehittämisen. Sijoitusyhtiöiden arvoa kasvatetaan aktiivisen omistajuuden keinoin tuomalla yritykseen sitoutunut johto sekä liiketaloudellista ja strategista osaamista. Myös yhtiön sisäiseen viestintään kiinnitetään erityistä huomiota. Panostajan liiketoimintastrategiana on nostaa omistusyritys alansa vahvaksi tekijäksi 5–10 vuodessa, minkä jälkeen se jatkaa toimintaansa itsenäisenä yrityksenä. Panostajan liikevaihto vuonna 2024 oli 134,0 miljoonaa euroa.
Hallinto ja henkilöstö.
Panostaja-konsernissa työskentelee noin 1 100 henkilöä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tampereella. 
Toimitusjohtajana toimii Tapio Tommila, joka aloitti Panostajan toimitusjohtajana 1. tammikuuta 2019. Panostajan johtoryhmään kuuluvat toimitusjohtaja Tapio Tommila, sijoitusjohtaja Niko Skyttä, talous- ja rahoitusjohtaja Heikki Korelin ja kehitysjohtaja Heikki Tukiainen.
Panostajan suurimmat omistajat ovat Koskenkorvan suku, Fennia sekä Ilmarinen.
Kolgujevin öljyterminaali

Kolgujevin öljyterminaali eli Kolgujevin saaren öljyterminaali (, RU KYI) on Venäjän Nenetsian autonomisen piirikunnan Zapoljarnyin piirin Kolgyjevin saaren maalaiskunnassa sijaitseva, öljyn ja öljytuotteiden vientiin keskittynyt pieni vientiterminaali.
Kolgujevin saaren ensimmäinen öljykenttä löydettiin koeporauksissa vuonna 1982. Nykyisin tuotanto-oikeudet ja vientiterminaali kuuluvat Lukoil-öljykonserniin. Saaren öljykentillä tuottettu öljy jalostetaan osittain paikan päällä saarella. Vientiterminaalin varastosäiliöt sijaitsevat saarella ja terminaalin lastauspiste (putken pää) muutamia kilometrejä saaren koillispuolella Barentsinmerellä, noin 15 kilometriä öljykentästä pohjoiseen. 
Öljyntuotanto ja öljytuotteiden vienti Kolgujevin saarelta on pienimuotoista. Satamaa lähempi öljykenttä on tuottanut 15 tuotantovuoden aikana kaikkiaan noin 2 miljoonaa tonnia öljyä. Viime vuosina tuotantantomäärät ovat olleet joitain kymmeniä tuhansia tonneja vuodessa.
Keronen

Keronen on vanha, selvästi itäsuomalainen sukunimi. Nimi Keronen (tai varhemmin muodossa Keroinen) oli aikoinaan käytössä varsinkin Karjalassa nykyisellä luovutetulla alueella, mistä 1500-luvulla levisi melkein jokaiseen Savon pitäjään. "Kero"-alkuosa nimessä ehkä perustuu ortodoksiseen ristimänimeen "Gerasim".
Capricciosa

Capricciosa on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Reza Bagherin ohjaama ruotsalainen elokuva.
Elokuva kertoo 17-vuotiaasta Henrikistä, jonka äiti kuolee syöpään ja isä sortuu sen takia taas viinaan. Henrik jää yksin pikkuveljensä Oliverin ja pikkusisarensa Johannan kanssa ja yrittää pitää perhettä yhdessä isän häipyessä aina omille teilleen. Rahat loppuvat, ja lasten pitää muuttaa kasvattivanhempien luo.
Vastaanotto.
MTV3:n Tuuve Aro pitää elokuvaa onnistuneena ja sympaattisena, mutta hieman siirappisena ja ennalta-arvattavana perhefilminä. Film-o-holicin Jussi Kaisjoen mielestä tärkeiden teemojen pohdinta jää hieman vaisuksi.
Huisi hai

Huisi hai ("Shark Bait"; ) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Howard E. John Bakerin ja John Foxin ohjaama korealais-yhdysvaltalainen animaatioelokuva.
Grease Helmet

Grease Helmet on vuonna 2009 Helsingissä perustettu viisihenkinen hard rock -yhtye. Alun perin yhtyeen nimi oli Standard ja sen perustivat Niclas Etelävuori, Jere Garcia, Ben Varon ja Jan Rechberger. Andy McCoy liittyi myöhemmin mukaan, ja yhtye nimettiin hänen ehdotuksestaan Grease Helmetiksi. 
Yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi ilmestyi vuonna 2012.
Käärmeen merkki

Käärmeen merkki ("Le Serpent") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Eric Barbier’n ohjaama ranskalainen jännityselokuva, jossa esiintyy suomalainen Minna Haapkylä. Tarinassa muotivalokuvaaja Vincent Mandel joutuu vanhan luokkatoverinsa Joseph Plenderin kostonhimon kohteeksi.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotiestä "Käärmeen merkki" on kokemattoman ohjaajan kovin tavanomainen kostotrilleri, joka olisi tuskin tullut Suomessa teatterilevitykseen ilman Minna Haapkylän roolia siinä. Elokuva ei hänestä tuo juuri uutta kaluttuun tarinalajiin, ei edes yleisempää yhteiskunnallista ulottuvuutta.
Osama

Osama on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Siddiq Barmakin ohjaama afganistanilainen draamaelokuva, jossa tyttö tekeytyy Osama-nimiseksi pojaksi välttääkseen talibanien naisiin kohdistaman sorron.
Elokuva on ensimmäinen Afganistanissa tehty elokuva talibanien 1996 langettaman elokuvakiellon jälkeen. Se toteutettiin monen maan yhteistuotantona.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mukaan pääosin amatöörivoimin näytelty "Osama" tuo julki naisia kiduttaneen hirmuhallinnon julman koneiston ja varoittaa hysteeristä vihaa kylvävästä fasistisesta ideologiasta. ”Vähäeleisessä "Osamassa" on niukasti dialogia, sillä kuvat kärsimyksestä ja sorrosta puhuvat omaa selkeää kieltään. Silti ohjaaja ei missään vaiheessa kerjää henkilöhahmoilleen sääliä eikä paisuttele heidän tunteitaan vaan pitäytyy viileän toteavassa realismissa.”
Bel Ami (vuoden 2012 elokuva)

Bel Ami on Declan Donnellanin ja Nick Ormerodin ohjaama brittiläis-italialainen draamaelokuva vuodelta 2012. "Bel Amin" pääosissa ovat Robert Pattinson, Uma Thurman, Kristin Scott Thomas, Christina Ricci ja Colm Meaney. "Bel Ami" perustuu Guy de Maupassantin samannimiseen romaaniin "Bel Ami" (1885). Elokuva sijoittuu 1890-luvun Pariisiin.
"Bel Amin" on käsikirjoittanut Rachel Bennette ja tuottajana toimi Uberto Pasolini. "Bel Ami" julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 7. elokuuta 2012. 
"Bel Ami" kuvattiin Lontoossa ja Budapestissa. Se sai kielteistä palautetta kriitikoilta. "Bel Amilla" on Rotten Tomatoes -sivustolla 28 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 86 arviointiin.
Juoni.
Georges Duroy (Robert Pattinson) vapautuu palveluksesta oltuaan sotilaana Algeriassa ja aloittaa puhtaalta pöydältä Pariisista, missä hän työskentelee ovivahtina. Duroy tapaa sotilaskaverinsa Charles Forestierin (Philip Glenister), joka työskentelee toimittajana. Hän auttaa Duroy'ta saamaan töitä sanomalehdestä avustajana. Samalla Duroy tapaa Charlesin Madeleine-vaimon (Uma Thurman) ja hänen kaksi ystävätärtään, Virginie Waltersin (Kristin Scott Thomas) ja Clotilde de Marellan (Christina Ricci). Duroy'n kirjoitustaidoissa ei ole paljon kehumista, ja muiden taitojen puuttuessa hän alkaa hyödyntää ainoaa apuaan – ulkonäköään. Ulkonäkönsä ja hellän olemuksensa avulla hän onnistuu "kaatamaan naiset sänkyyn" ja edesauttaa omia tavoitteitaan. Pian hänelle ei tunnu riittävän mikään.
Kuoropojat

Kuoropojat ("Les Choristes") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Christophe Barratier’n ohjaama ranskalainen elokuva. Se kertoo ankaraan poikien sisäoppilaitokseen saapuvasta lempeästä ja oikeamielisestä opettajasta, joka yrittää voittaa poikien luottamuksen musiikin ja laulun avulla. Elokuva on uudelleenfilmatisointi 1940-luvun puolivälissä Jean Drévillen ohjaamasta elokuvasta "La cage aux rossignols". Elokuva oli ilmestymisvuonnaan 2004 Ranskassa erittäin suosittu ja vaikutti jopa kuoroharrastuksen elpymiseen.
Vastaanotto.
Turun Sanomien Päivi Valotie kritisoi elokuvaa kovin kaavamaisesta juonesta ja kliseisistä henkilöhahmoista, mutta on kuitenkin valmis katsomaan elokuvan heikkouksia sormiensa läpi sen humaanin perusvireen ja lapsen oikeuksia puolustavan sanoman takia. Helsingin Sanomat kiittää opettajaa esittävän Gérard Jugnot’n ilmeikkyyttä ja sanoo lahjakkainta laulajapoikaa esittävän Jean-Baptiste Maunierin kuin syntyneen filmitähdeksi. Maunier onkin sittemmin esiintynyt monissa elokuvissa.
Huippunäkymät

Huippunäkymät ("View from the Top") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut brasilialaisen Bruno Barreton ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva. Sen pääosia esittävät Gwyneth Paltrow, Mark Ruffalo, Candice Bergen, Kelly Preston, Christina Applegate, Rob Lowe ja Mike Myers. Tarina kertoo lentoemännäksi ryhtyvästä nuoresta naisesta.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Huippunäkymät" on likilaskuinen romanttinen hattara, joka ei lähde missään vaiheessa kunnolla lentoon ja jonka idea jää kaikkiaan hämäräksi. ”Jos komedian tarkoitus on kannustaa tyttöjä oman elämänsä itsenäisiksi toimijoiksi, jää ajatus täysin puolitiehen, kun sankaritar laitetaan lopulta kuitenkin valitsemaan työn ja aviomiehen välillä.”
Kirjallisuutta.
Koomikko Richard Ayoade on kirjoittanut kirjan "Ayoade on Top" (2019)"," jossa hän analysoi elokuvan jokaisen kohtauksen ja pyrkii korottamaan teoksen ansaitulle paikalleen kulttuurin kaanonissa.
Herrat ovat herkkäuskoisia

Herrat ovat herkkäuskoisia on Helmer Adlerin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1939. Se perustuu Serpin huvinäytelmään vuodelta 1937.
"Herrat ovat herkkäuskoisia" on Helmer Adlerin (1908–1940) ensimmäinen ja ainoa elokuvaohjaus. Hän kuoli oman käden kautta seuraavana vuonna. Elokuva oli 15-vuotiaan Toini Vartiaisen ensimmäinen. Lullan Helo näytteli tässä elokuvassa ainoan kerran valkokankaalla.
Juoni.
Tarinassa öisellä maantiellä sattuu onnettomuus: vuokra-auto joutuu väistämään kahta kovaa vauhtia vastaantulevaa autoa, suistuu tieltä ja vierii sillankorvasta jokeen. Samana aamuna professori Karpalaisen perheessä valmistaudutaan isän 60-vuotispäivän viettoon. Keittäjätär Loviisa on saanut avukseen uuden sisäkön, Sanelman, ja opettaa tätä talon tavoille, kun Laura-tytär hiipii sisään rähjääntyneen näköisenä selittäen olleensa tanssimassa: Loviisa lupaa pysyä vaiti tytön myöhäisestä kotiintulosta ja vakuuttaa samaa, kun perheen poika Risto, maisteri ja elokuvaohjaaja, ilmestyy kotiin yhtä hämäräperäisen oloiselta retkeltä. Pian myös professori itse palaa ulkoa väsyneenä ja takki märkänä sanoen olleensa aamukävelyllä; helpottuneena hän kuulee Loviisalta, että rouva ei ole vielä herännyt. Aamun valjettua asunnon edustalle kokoontunut sekakuoro tervehtii laulullaan päivänsankaria ja myös lapset esittävät onnittelunsa professorille, joka käyttäytyy hajamielisesti, koska on huolissaan monen vuoden työn vaatineen käsikirjoituksensa katoamisesta. Perheen murrosikäinen tytär Raikku lukee sanomalehdestä uutisen auto-onnettomuudesta, jonka yksityiskohdista sekä professori että Risto näyttävät olevan hyvin perillä. Lauralla on omat välienselvittelynsä Kai Ottersonin kanssa: he ovat olleet yhdessä ajelulla ja osallisia onnettomuuteen, samoin kuin Risto oman seuralaisensa rouva Jorvaksen kanssa; lisäksi Ottersonilla on ollut suhde rouva Jorvakseen ja Laura vaatii miestä tekemään ratkaisunsa.
Sanelma saa potkut talosta jätettyään kermakakun tuolille. Neiti Urpu Paju, professorin kanssa kirjeitä vaihtanut nainen, saapuu taloon uudeksi sisäköksi, ja professori kauhistuu hänet nähdessään. Tästä alkaa kommellusten ja väärinkäsitysten hullunmylly, kun professorin onnettomuuspaikalle unohtama käsikirjoitussalkku sisältöineen joutuu vääriin käsiin.
Vastaanotto.
Serp-komedia ei erityisesti ihastuttanut mutta ei myöskään vihastuttanut arvostelijoita. Ensikertalaisen Adlerin ohjausta kiiteltiin: ”Hänen on täytynyt muutta huvinäytelmä farssiksi ennen kuin on saanut pidetyksi siinä tarpeellisen pirteyden ja vauhdikkuuden.” Toisaalta filmiä kritisoitiin nopeatempoiseksi: ”Filmi mennä kohisee yleisön naurun säestämänä eteenpäin ilman, että sillä tai katselijalla olisi aikaa jäädä yksityiskohtia muistelemaan.” Näyttelijöistä nähtiin parhaina Hertta Jack-Leistén, Emmi Jurkka ja Arvi Tuomi. Erään arvostelijan mukaan ”Leistén ja Jurkka muodostavat näyttelijäkaartin ykkösparin. He pitävät farssityylinkin kohtuuden rajoissa, mitä ei voi kaikista esiintyjistä sanoa.”
HMS Brazen (1896)

HMS Brazen oli Britannian kuninkaallisen laivaston Brazen-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista, missä köli laskettiin 18. lokakuuta 1895 telakkanumerolla 288. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1896 ja valmistui heinäkuussa 1900.
Palvelus.
Alus myytiin 4. marraskuuta 1919 romutettavaksi.
Seitsentahokas

Seitsentahokas on CMX:n neljästoista albumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2013. Siitä julkaistiin myös erikoisversio yhdessä "Soundi"-lehden kanssa, joka oli saatavilla tilaajille jo helmikuun 18. päivä. Paketti sisälsi "Seitsentahokas"-albumin sekä "Soundi"-lehden 68-sivuisen CMX-erikoisnumeron. Albumin rumpuosuudet soitti Olli-Matti Wahlström yhtyeen päätettyä yhteistyönsä kokoonpanossa vuosina 1997–2012 rumpuja soittaneen Tuomas Peipon kanssa. Levyn ilmestymisen jälkeen Wahlströmistä tuli yhtyeen virallinen jäsen.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut A. W. Yrjänä ja sovittanut CMX ja Rake.
HMS Electra (1896)

HMS Electra oli Britannian kuninkaallisen laivaston Brazen-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista, missä köli laskettiin 18. lokakuuta 1895 telakkanumerolla 289. Alus laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1896 ja valmistui heinäkuussa 1900.
Palvelus.
Alus myytiin 29. huhtikuuta 1920 romutettavaksi.
HMS Recruit (1896)

HMS Recruit oli Britannian kuninkaallisen laivaston Brazen-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1895–1896 laivasto-ohjelmaa J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista, missä köli laskettiin 18. lokakuuta 1895 telakkanumerolla 290. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1896 ja valmistui lokakuussa 1900.
Palvelus.
Alus upposi 1. toukokuuta 1915 Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM UB-6":n torpedoimana.
HMS Vulture (1898)

HMS Vulture oli Britannian kuninkaallisen laivaston Brazen-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista, missä köli laskettiin 26. marraskuuta 1895 telakkanumerolla 291. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1898 ja valmistui toukokuussa 1900.
Palvelus.
Alus myytiin 27. toukokuuta 1919 romutettavaksi.
HMS Kestrel (1898)

HMS Kestrel oli Britannian kuninkaallisen laivaston Brazen-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1896–1897 laivasto-ohjelmaa J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista, missä köli laskettiin 2. syyskuuta 1896 telakkanumerolla 298. Alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1898 ja valmistui huhtikuussa 1900.
Palvelus.
Alus myytiin 17. maaliskuuta 1921 romutettavaksi.
Elämäni rakkaat ihmiset

Elämäni rakkaat ihmiset ("Les enfants du marais") on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Jean Beckerin ohjaama elokuva.
Juoni.
Elokuva sijoittuu Marais’hin Loire-joen varrelle 1918. Ritonin kohtaloksi ovat koituneet pahansisuinen vaimo ja kolme kuritonta lasta. Garris asuu yksin, muistellen ensimmäisen maailmansodan juoksuhautoja. Heidän päivänsä koostuvat maatalon töistä ja ystävien vierailuista. Näihin kuuluvat rautatiekonduktööri Tane ja klassikkoromaanien innokas lukija Amédée.
Kaikki isästäni

Kaikki isästäni ("Alt om min far") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut norjalaisen Even Benestadin ohjaama dokumenttielokuva. Se kertoo Benestadin omasta isästä, tunnetusta seksologista ja transvestiitista Esben Esther Pirelli Benestadista.
Elokuva oli toinen Norjan ehdokkaista Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon saajaksi. Palkinnon sai Aki Kaurismäen "Mies vailla menneisyyttä".
Dieumerci Mbokani

Dieudonne "Dieumerci" Mbokani Bezua (s. 22. marraskuuta 1985 Kinshasa, Zaire) on kinshasankongolainen jalkapalloilija. Hän on pelannut seuratasolla muun muassa Belgiassa, Englannissa, Ukrainassa, Kuwaitissa ja Armeniassa on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Mbokani siirtyi kaudeksi 2006–2007 belgialaiseen Anderlechtiin lainasopimuksella Mazembestä. 7. toukokuuta 2007 pelatussa ottelussa Beverenia vastaan hän teki hattutempun. Hän pelasi kauden aikana yhteensä yhdeksän (9) ottelua ja teki niissä neljä (4) maalia. Kesällä 2007 Mbokani teki sopimuksen toisen belgialaisseura Standard Liègen kanssa, jota hän edusti seuraavat kolme kautta.
9. elokuuta 2011 Mbokani palasi takaisin Anderlechtiin ja hänestä maksettiin 3 miljoonan euron siirtokorvaus. Hänen paluunsa vanhaan seuraansa ei sujunut kuitenkaan odotetulla tavalla, sillä hän ehti loukkaantua jo ensimmäisissä harjoituksissaan, mikä tiesi kahden kuukauden sairauslomaa. Noin viikkoa myöhemmin hänen viisikuukautinen poikansa kuoli sydänhalvaukseen tämän nukkuessa.
Maajoukkueura.
Mbokani on pelannut Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkueessa 41 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. Hän on maajoukkueensa kaikkien aikojen paras maalintekijä.
Brazen-luokka

Brazen-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston viiden aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Alukset valmisti J. &amp; G. Thomson Clydebankista. Yhtiön nimi vaihtui John Brown and Companyksi ennen alusten valmistumista. Luokan alukset liitettiin lokakuussa 1913 kolmisavuhormisista yli 30 solmun nopeuden omaavista muodostettuun C-luokkaan.
Alukset.
Neljä ensimmäistä alusta kuuluivat vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaan ja viides "HMS Kestrel" vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaan
Naiskohtalo

Naiskohtalo ("Inc’Allah dimanche") on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut ranskalais-algerialainen Yamina Benguiguiin ohjaama elokuva.
Juoni.
Zouinan aviomies Ahmed lähti Algeriasta töihin Ranskaan 1970-luvulla. Ranskan hallituksen perheiden yhdistämiseen tähtäävän ohjelman myötä Zouina saa luvan muuttaa miehensä luo Ranskaan. Mies kohdistaa häneen fyysistä väkivaltaa, anoppi henkistä, mutta hän ystävystyy muutamien ranskalaisten kanssa jotka auttavat häntä sopeutumaan uuteen kulttuuriin.
Palatsinraitin silta

Palatsinraitin silta on jalankulun ja pyöräilyn silta Tampereella. Silta ylittää Tammerkosken yhdistäen Finlaysonin ja Tampellan kaupunginosat. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2009 ja teräsbetonisilta avattiin käyttöön vuonna 2012. 
Palatsinraitin silta rakennettiin Tammerkosken yläjuoksulle samanaikaisesti uudelleenrakennetun padon kanssa. Silta on rakennettu patorakennelmien päälle. Finlaysonin puolella sillan alkupää on Wilhelm von Nottbeckin puistossa. Silta ylittää ensin Finlaysonin entisen puutarhakanavan alun ja sen jälkeen kaksi Finlaysonin vesivoimalaitoksen kanavaporttia, jotka aukeavat sillan alle. Tämän jälkeen sillan keskiosassa on kolme tulvauoman porttia, joilla säädetään Näsijärven pintaa, ettei se pääse nousemaan yli tulvarajan. Tampellan puolella ennen Aleksandra Siltasen puistoa on vielä kaksi Tampellan vesivoimalaitoksen kanavaporttia, jotka ovat samanlaisia kuin Finlaysonin puolella. Normaalitilanteessa voimalaitosten portit ovat auki ja tulvaportit kiinni.
Tiikeri ja lumi

Tiikeri ja lumi ("La tigre e la neve") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Roberto Benigniin ohjaama elokuva.
Tämä romanttinen komedia sijoittuu Roomaan ja miehitettyyn Bagdadiin Irakin sodan aikoina. Tarina saa innoituksensa Prinsessa Ruusunen -sadusta. Laulaja-lauluntekijä Tom Waits esiintyy itsenään monissa unijaksoissa ja lopun yllätyksessä. Ohjaaja Benigni esittää itse pääosaa, kirjallisuuden professoria ja kahden tyttärensä äidistä eronnutta isää.
Ihmisen tahra

Ihmisen tahra ("The Human Stain") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Robert Bentonin ohjaama draamaelokuva, joka perustuu Philip Rothin samannimiseen romaaniin.
Juoni.
1990-luvun lopulla kirjailija Nathan Zuckerman (Gary Sinise) on asettunut Uuden Englannin järvenrantamökkiin erottuaan toistamiseen ja toivuttuaan eturauhassyövästä. Hänen hiljaiselonsa keskeyttää Coleman Silk (Anthony Hopkins), paikallisen Athena Collegen entinen dekaani, joka pakotettiin eroamaan hänen lauottuaan rasistisia huomautuksia luokassa. Pian tämän jälkeen Silkin vaimo kuoli, ja nyt hän haluaa kostaa kirjoittamalla tapahtumista kirjan. Tähän hän pyytää Zuckermanin apua, ja tämä suostuu.
Kirjaprojekti laitetaan kuitenkin hautumaan, ja Silk ryhtyy suhteeseen paljon itseään nuoremman Faunia Farleyn (Nicole Kidman) kanssa, joka toimii alempiarvoisissa tehtävissä collegessa. Farleyn ex-aviomies (Ed Harris), mieleltään järkkynyt Vietnam-veteraani alkaa vainota heitä, koska syyttää Fauniaa lastensa kuolemasta. Takaumat Silkin elämään paljastavat katsojalle hänen salaisuutensa: Silk on afroamerikkalainen, joka on onnistunut näyttelemään valkoihoista juutalaista valtaosan elämästään.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula piti Bentonin ohjausta jahnailevana ja tarinaa epäuskottavana mutta hyvää tarkoittavana yrityksenä käsitellä länsimaisen humanismin kysymyksiä niin syvällisesti kuin Hollywoodin muovisessa unelmatehtaassa kyetään.
Nenetsian luonnonpuisto

Nenetsian luonnonpuisto tai Nenetsian kansallinen luonnonpuisto () on useasta osasta koostuva luonnonpuisto Pohjois-Venäjällä Nenetsian autonomisen piirikunnan Zapoljarnyin piirin alueella ja sen edustalla Barentsinmeren kaakkoisrannalla.
Luonnonsuojelualueen hallinto sijaitsee Iskatelein kaupunkimaisessa taajamassa.
Alue.
Luonnonpuisto on perustettu vuonna 1997 ja kattaa 3 134,0 neliökilometrin alueen, joka pitää sisällään 1 819,0 neliökilometriä merta. Alue koostuu yhteensä 12 eri osasta, jotka muodostavat neljä erillistä aluetta: Petšoran suisto, Zaharinin ranta (Захарьин берег), Neruta (Нерута) ja saaristo. Luonnonpuiston suojavyöhyke kattaa 2 692,0 neliökilometrin alueen, joka on enimmäkseen merta. 
Kolme osaa Nenetsian luonnonpuistosta kuuluu kansainvälisesti merkittävänä pidettyihin Ramsarin sopimuksen määrittelemiin kosteikkoihin.
Eläimistö.
Luonnonpuiston ydinosa sijaitsee Petšoran suistossa ja on tunnettu erityisesti linnustostaan. Alueen keskeisiin lintulajeihin kuuluvat pikkujoutsen, valkoposkihanhi, kiljuhanhi ja jääkuikka. Lintujen suurin muuttovirta saapuu toukokuun lopussa. Petšoran deltalla viihtyy kesäisin esimerkiksi noin 13 000–15 000 pikkujoutsenta. 
Venäjän suojelulajiston punaisessa kirjassa lueteltu, kansainvälisesti puutteellisesti tunnettu atlantinmursu esiintyy alueella. Myös jääkarhuja tavataan vuosittain saarilla. Merialueella tavataan suurista nisäkkäistä myös norppia, partahylkeitä, halleja, maitovalaita ja miekkavalaita. Kaikkiaan alueella tavataan säännöllisesti 27 nisäkäslajia, 125 lintulajia, 42 kalalajia, yksi sammakkoeläinlaji, 111 hämähäkkilajia ja 105 muuta hyönteislajia.
Sarjatähdikki

Sarjatähdikki ("Ornithogalum angustifolium", syn. "O. umbellatum") on monivuotinen, valkokukkainen sipulikasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Sarjatähdikki kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Tyviruusukkeena kasvavat lehdet ovat pystyjä. Lehtilapa on tasasoukka, 3–6 mm leveä, kouruinen ja pitkin keskisuonta vaalea. Kukinto on huiskilo, jossa kukkaperät ovat tukilehtiä pitempiä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja säteittäisiä. Kukan kehä on lähes erilehtinen. Kehälehdet ovat 15–22 mm pitkiä, ulkopinnaltaan vihreitä, sisäpinnaltaan vaaleampia ja laidoiltaan valkoisia. Suomessa sarjatähdikki kukkii touko-kesäkuussa. Hedelmä on kuusisärmäinen kota. Laji on myrkyllinen.
Levinneisyys.
Sarjatähdikki on alkujaan kotoisin Euroopasta ja Etu-Aasiasta. Sitä tavataan Pyreneiden niemimaalta Kreikkaan, Bulgariaan ja Romaniaan sekä paikoitellen Ukrainassa ja Kaukasuksen alueella. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Britteinsaarien pohjoisosiin, Tanskaan, Etelä-Norjaan ja -Ruotsiin, Keski-Baltiaan ja Puolaan. Aasian puolella lajia tavataan paikoin Turkissa, Iranin pohjoisosissa, Syyriassa, Libanonissa, Jordaniassa ja Israelissa. Pohjois-Afrikassa se on levinnyt Marokosta Tunisiaan. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös Pohjois-Amerikan itäosiin. Suomessa sarjatähdikkiä tavataan luonnossa toisinaan viljelyjäänteenä maan eteläisimmistä osista.
Elinympäristö.
Luonnonvaraisena sarjatähdikki kasvaa muun muassa tienvarsissa, ojien liepeillä, metsänlaidoissa ja joskus myös niityillä.
Käyttö.
Sarjatähdikkiä on viljelty jo kauan puutarhojen koristekasvina.
Näkymätön (elokuva)

Näkymätön ("Den osynlige") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Joel &amp; Bergvallin ohjaama ruotsalainen jännityselokuva, joka perustuu Mats Wahlin samannimiseen nuortenromaaniin. Elokuvan pääosissa näyttelevät Gustaf Skarsgård ja Tuva Novotny.
Elokuvasta tehtiin myös amerikkalainen versio, "The Invisible", vuonna 2007. Siinä Justin Chatwin näytteli Skarsgårdin roolin.
Juoni.
Lukiolaispoika Niklas (Gustaf Skarsgård) on viisas ja unelmoi suuria. Hänen ylisuojeleva äitinsä (Li Bråhde) on kuitenkin jo suunnitellut pojalle tulevaisuuden. Eräänä päivänä Niklas joutuu koulussa riitaan pikkurikollisen häirikköoppilas Annelien (Tuva Novotny) kanssa, ja joutuu syytetyksi kantelemisesta. Annelie pahoinpitelee Niklaksen. Niklas herää ja huomaa muuttuneensa näkymättömäksi.
La Zaïroise

La Zaïroise (suom. 'Zairelainen') oli Joseph Lutumban kirjoittama ja Simon-Pierre Boka Di Mpasi Londin säveltämä Zairen kansallislaulu vuosina 1971–1997. Nykyinen Kongon demokraattisen tasavallan kansallislaulu on "Debout Congolais".
Zaïrois dans la paix retrouvée,
Peuple uni, nous sommes Zaïrois
En avant fier et plein de dignité
Peuple grand, peuple libre à jamais
Tricolore, enflamme nous du feu sacré
Pour bâtir notre pays toujours plus beau
Autour d'un fleuve Majesté (2×)
Tricolore au vent, ravive l'idéal
Qui nous relie aux aïeux, à nos enfants
Paix, justice et travail. (2×)
Fa D’ambu

Fa D’ambu tai Fá d’Ambô (”"Ano Bomin kieli"”) on pääasiassa Päiväntasaajan Guineaan kuuluvalla pienellä Annobónin () saarella puhuttava kieli. Fa D’ambu on kreolikieli, joka pohjautuu portugalin kieleen.
"Ethnologuen" mukaan kielellä oli vuonna 1999 yhteensä 3 100 puhujaa, joista 2 000 oli Annobónilla ja 500 pääkaupungissa Malabossa ja Biokon saarella. Muutamia puhujia on myös Päiväntasaajan Guinean mantereen puoleisella alueella ja Espanjassa. Kieltä käytetään niin Annobónilla kuin Malabossakin, vaikka espanja onkin maan hallinnon ja koulutuksen kieli. Annobónilla puhuttava Fa D’ambu eroaa hieman pääkaupungissa Malabossa puhutusta.
Piirteet.
Fa D’ambulla on yhteiset juuret läheisillä São Tomén ja Príncipen saarilla puhuttavien portugaliin pohjautuvien kreolien, angolarin, príncipen kreolin (myös "lung’iye") ja sãotomén kreolin (myös "forro", "santome"), kanssa. Fa D’ambulla on esimerkiksi sãotomén kreolin kanssa 62,5-prosenttisesti yhteinen sanasto. Fa D’ambun sanastosta kymmenen prosenttia tulee espanjan kielestä ja lisäksi kieli on saanut vaikutteita Biokolla puhuttavasta englantiin pohjautuvasta Fernando Pon kreolista. Afrikkalaiskielten fonologiset säännöt ovat muokanneet Fa D’ambua voimakkaasti ja kielessä on huomattava määrä sanoja, joiden alkuperä on Afrikan mantereella puhuttavissa kielissä. Fa D’ambussa näkyy selvästi Nigerian kielten vaikutus.
Shh!

Shh! eli Heinäsirkat on suomalaisen elektronisen musiikin yhtyeen Spermin ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1970. Albumi julkaistiin uudelleen CD:nä vuonna 1998 sekä vinyylinä vuonna 2008. Albumin nimi on sen etukannessa "Shh!", mutta takakannessa ja levyn etiketeissä "Heinäsirkat". Levy on julkaistu uudelleen myös Vinyl-on-demandin "Works 1968–1976" ja Svart Recordsin "50th Erection. Collected Works 1968–1971" kokoelmajulkaisuilla. Näillä julkaisuilla "Korvapoliklinikka Hesperia" ja "Jazz jazz" -kappaleiden paikkaa on vaihdettu.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
CD:n bonuskappale
Kokoonpano.
Kokoonpano siten kuin se on listattu Svart Recordsin julkaisussa "50th Erection. Collected Works 1968–1971".
Ji

Ji tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Ji on seuraavien henkilöiden nimi:
Se ainoa oikea (vuoden 1999 elokuva)

Se ainoa oikea ("Den Eneste ene") on vuonna 1999 julkaistu Susanne Bierin ohjaama komediaelokuva.
Juoni.
Tarinan henkilöihin kuuluu kaksi pariskuntaa ja näiden sinkkuystäviä: itsenäinen tanskalaistyttö, italialaishurmuri, pehmomies, vauvakuumeinen nainen, iloluontoinen blondi ja oikeamielinen työläismies. Joku haluaa ehdottomasti lapsen, joku taas ei missään nimessä ja joku vasta etsii vakiokumppania. Lopulta kaikille löytyy se ainoa oikea vaihtoehto onneen.