tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sauna-à-go-go

Sauna-à-go-go on suomalaisen Jaakko Salon orkesterin studioalbumi vuodelta 1972.
Albumin kappaleet ovat perinteisiä suomalaisia iskelmiä ja kansanlauluja, jotka Jaakko Salo on sovittanut minuutin parin mittaisiksi poptyylisiksi instrumentaaliesityksiksi.
Levykannen kuvassa paljasrintainen nainen istuu saunan lauteilla. Takakannessa kuvan käyttöluvasta kiitetään Instrumentariumin tuolloin omistamaa Metos-kiuastehdasta ja kerrotaan suomalaisesta saunasta englanniksi, ruotsiksi ja saksaksi.
Kansitaiteen ja sovitusten samankaltaisuuden perusteella albumi on jatkoa Jaakko Salon vuonna 1970 Scandialle levyttämälle albumille "Koskis-à-go-go". Sarja jatkui pari vuotta myöhemmin Olli Heikkilän instrumentaalialbumilla "Sisu-à-go-go" (Scandia 1974).
Sisu-à-go-go

Sisu-à-go-go on suomalaisen Olli Heikkilän orkesterin studioalbumi vuodelta 1974. Se ilmestyi Scandia-levymerkillä (SLP 611). Albumin kappaleet ovat perinteisiä suomalaisia iskelmiä ja kansanlauluja, jotka Olli Heikkilä on sovittanut minuutin parin mittaisiksi poptyylisiksi instrumentaaliesityksiksi.
Kansitaiteen ja sovitusten samankaltaisuuden perusteella albumi on ilmeisesti jatkoa Jaakko Salon Scandialle levyttämille instrumentaalialbumeille "Koskis-à-go-go" (1970) ja "Sauna-à-go-go" (1972). Levynkannen kuvassa on järvimaisemaa halkova tie, jolla tiukkoihin shortseihin pukeutunut tyttö liftaa Sisu-merkkiseen rekka-autoon. Takakannen alalaidassa on teksti "Sisu trucks are of Finnish first-rate quality". Takakannessa on myös Tim Andrewsin allekirjoittama englanninkielinen kansiteksti, jossa selvitetään suomalaista sisu-käsitettä. Siinäkin viitataan Sisu-kuorma-autoihin.
Sarjan muiden albumien tapaan tämänkään kansitiedoissa ei mainita levyllä esiintyviä muusikoita.
Power Balance

Power Balance oli yhdysvaltalainen urheilurannekkeita valmistanut yhtiö. Sen perustivat veljekset Josh Rodarmel ja Troy Rodarmel vuonna 2007. Tuote koostui muovirannekkeesta, johon oli kiinnitetty tinasta valmistettu hologrammi. Yhtiö väitti rannekkeen tuottavan käyttäjälleen enemmän voimaa, joustavuutta ja tasapainoa. Sitä mainostivat kansainväliset urheilutähdet kuten Rubens Barrichello ja Shaquille O'Neal sekä suomalainen jääkiekkotähti Teemu Selänne. Urheilukanava ESPN:n mukaan yhtiö myi ranneketta arvionsa mukaan yli sadan miljoonan euron arvosta vuonna 2010.
Skepsis ry myönsi vuoden 2010 Huuhaa-palkinnon ranneketta maahan tuovalle Pryme Sports Oy:lle ja erikoismaininnan S-ryhmälle tuotteen markkinoinnista asiakaslehdessään ja Internet-sivuillaan. Yhdistyksen mukaan rannekkeeseen sijoitettu tinapaperi on vaaraton, mutta koko tuote on hyödytön ja sitä markkinoidaan valheellisilla väittämillä. Samaten kritisoidaan tieteelle täysin tuntemattomia käsitteitä kuten ”sähkömagneettinen taajuus”, jonka väitetään tallentuvan rannekkeen hologrammiin. Lisäksi yhdistys pitää väitettä tasapainon lisääntymisestä outona, sillä ihmisen tasapainoaistielimet sijaitsevat korvassa. 
Power Balance -yhtiö myönsi Australiassa, etteivät väitteet rannekkeen väitetyistä tasapaino-ominaisuuksista pidä paikkaansa. Yhtiö lupasi australialaisille asiakkailleen rahansa takaisin, mikäli kokevat tulleensa huijatuiksi.
Yhtiö meni konkurssiin syksyllä 2011.
HMS Affleck

HMS Affleck (viirinumero K462) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Captain-luokan fregatti toisessa maailmansodassa. Alus oli Lend-Lease-sopimuksen nojalla Yhdysvalloista saatu Buckley-luokan saattuehävittäjä "USS Oswald", joka luokiteltiin Kuninkaallisessa laivastossa fregatiksi. Se nimettiin Yhdysvaltain vapaussodan vuoden 1780 kuutamotaistelussa 74-tykin linjalaivaa "HMS Bedfordia" komentaneen Sir Edmund Affleckin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin 10. tammikuuta 1942 Bethlehem-Hingham Shipyard Inc.:ltä Hinghamista Massachusettsista Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 5. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille paria kuukautta myöhemmin 30. kesäkuuta ja valmistui vielä samana vuonna 17. syyskuuta.
Palvelus.
"Affleck" oli 1. saattajaryhmän johtoaluksena ja oli Pohjois-Atlantilla, Normandian maihinnousussa sekä Englannin kanaalissa. Pohjois-Atlantilla alus upotti 25. helmikuuta "HMS Goren" ja "HMS Gouldin" kanssa Saksan laivaston sukellusvene "U-91:n", joka pakotettiin pintaan syvyyspommein ja upotettiin tykkitulella (). Sama osasto vahvennettuna "HMS Garliesilla" havaitsivat 29. helmikuuta Azorien koillispuolella sukellusvene "U-358:n". Osasto seurasi sukellusvenettä 29 tunnin aikana yli sata mailia, jonka jälkeen "Garlies" ja "Gore" palasivat Gibraltarille. "Affleck" ja "Gould" jatkoivat seuraamista vielä yhdeksän tuntia, kun sukellusveneen laukaisema akustinen torpedo upotti "Gouldin". Sukellusvene nousi pintaan, jolloin "Affleck" upotti sen tykkitulella ja syvyyspommein (). Sukellusveneen takaa-ajo oli toisen maailmansodan pisin.
Gibraltarinsalmessa alus upotti 16. maaliskuuta syvyyspommein sukellusvene "U-392:n" () "HMS Vanocin" ja kolmen Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien VP-63-laivueen Catalina-lentoveneen kanssa. Aluksen miehistö pelasti 27. huhtikuuta 1944 "HMS Bentleyn" kanssa 54 eloonjäänyttä panamalaisesta rahtialuksesta "Colinista", jonka sukellusvene "U-859" oli edellisenä päivänä torpedoinut Pohjois-Atlantilla ().
Sukellusvene "U-486" laukaisi 26. joulukuuta Cherbourgin edustalla kolme akustista torpedoa (GNAT) kohden 1. saattajaryhmän aluksia. Sukellusveneen miehistö havaitsi kolme räjähdystä, mutta ainoastaan "Affleckiin" ja "HMS Calpeen" osui torpedo. "Affleck" hinattiin satamaan, jossa se todettiin korjauskelvottomaksi. Alus poistettiin laivastoluettelosta heinäkuuhun 1945 mennessä ja palautettiin Yhdysvaltain laivastolle Britteinsaarilla.
Alus myytiin 24. tammikuuta 1947 Portugalin kauppalaivastolle proomuna "Nostra Senora de la Luz". Se romutettiin 1970.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Mountain Records

Mountain Records oli skotlantilaisen Derek Nicolsin perustama englantilainen levy-yhtiö, joka toimi vuosina 1975-1982. Sille levyttivät mm. Nicolsin manageroimat Nazareth ja Sensational Alex Harvey Band. Muita artisteja olivat mm. Krazy Kat ja Baker Gurvitz Army.
Aiheesta muualla.
Mountain Recordsin katalogi
Gumbosavi

Gumbosavi ( tai "gumbo clay") on geologiassa ja geotekniikassa käytetty nimitys kerrostuneelle Mississippin laakson savelle. Gumbosavi on tahmeaa ja sen väri vaihtelee mustasta harmaaseen ja vihertävään. Sitä on yleisesti Yhdysvaltain eteläosissa. Monien kasvien kasvattaminen tällaisessa maaperässä on mahdotonta ilman eloperäisen aineksen lisäämistä, sillä gumbosavi estää veden ja hapen kulun maassa. Öljynporauksessa gumbosavi on tahmeiden, paisuvien savien yleisnimitys.
Gumbo on afrikkalaisperäisten amerikkalaisten käyttämä englanninkielinen murresana, joka pohjautuu Angolassa käytettyyn sanaan "kingombo". Gumbo on puhekielinen nimitys okra-kasville ("Abelmoschus esculentus"), jonka palkoja käytetään ruoanvalmistuksessa. Gumbokeitto ( tai "gumbo") on okran paloilla suurustettu keitto. Keittokirjan "American cooks" mukaan gumbo ei nykyisin tarkoita okra-vihannesta vaan keittoa, joka sisältää okraa. Okrassa on paljon kasvilimaa, joka paksuntaa keiton hyytelömäiseksi. Keitto jakaa ihmisten mielipiteet, siitä joko pidetään tai sitä vihataan. Gumbosavi lienee saanut nimensä keitosta, sillä molemmat ovat tahmeita, paisuvia aineita.
RJAN

RJAN tai RJaN eli Raketno-Jadernoje Napadenije (ven.: РЯН — акроним, обозначающий Ракетно-Ядерное Нападение) oli Neuvostoliiton tiedustelujärjestelmä, jonka avulla tarkkailtiin Yhdysvaltojen aikeita.
Operaation tarkoitus oli selvittää, oliko Ronald Reaganin hallinnolla suunnitelmia ensi-iskuista ydinaseella Neuvostoliittoon. Sen käynnisti toukokuussa 1981 KGB:n silloinen johtaja Juri Andropov. Rjanin merkitys vahvistui, kun tuli tieto suunnitelmista sijoittaa Länsi-Saksaan Pershing-W50-ydinkärkiä. Ohjukset oli suunniteltu siten, että ne voitiin laukaista liikkuvista kulkuneuvoista, jolloin niiden paikantaminen olisi vaikeaa. Lentoaika Länsi-Saksasta Euroopan-puoleiseen Neuvostoliittoon oli vain neljästä kuuteen minuuttia (keskimääräinen lentoaika Länsi-Saksasta Moskovaan oli kuudesta kahdeksaan minuuttia), eikä neuvostoliittolaisilla siten olisi ollut juuri ollenkaan aikaa valmistautua.
Ronald Reagan ilmoitti julkisesti SDI-ohjelman kehittämisestä 23. maaliskuuta 1983. Neuvostojohdon tulkinnan mukaan SDI-ohjelmalla oli tarkoitus tehdä Yhdysvallat haavoittumattomaksi neuvostohyökkäyksen suhteen, joten Yhdysvallat voisi laukaista ohjukset Neuvostoliittoon tarvitsematta pelätä vastaiskua. Tästä yllätyshyökkäyksen pelosta johtui Rjan-ohjelman äkillinen laajentuminen. 
Pelko saavutti huippunsa, kun Neuvostoliitto ampui alas korealaisen matkustajakoneen Moneronin saaren lähistöllä 1. syyskuuta 1983, sekä Nato-harjoituksen Able Archer 83 aikana. Neuvostoliitossa uskottiin, että Yhdysvaltojen ensi-isku oli lähellä.
Operaatiota supistettiin 1984 projektin vetäjien Juri Andropovin ja puolustusministeri Dmitri Ustinovin kuoltua.
KV Kortrijk

Koninklijke Voetbalclub Kortrijk (usein pelkästään KV Kortrijk tai KVK) on belgialainen jalkapalloseura Kortrijkista. Se pelaa Belgian pääsarjassa, Jupiler Pro Leaguessa, jonne se nousi kaudeksi 2008–2009. KV Kortrijkin kotikenttä on Guldensporenstadion.
Historia.
KV Kortrijk perustettiin 1971, mutta seuran juuret ovat vuonna 1901 perustetussa SC Courtraisienissa. Seura yhdistyi FC Courtraisienin kanssa 1918 ja muutti nimensä Koninklijke Kortrijk Sportiksi 1951. Nykyinen seura syntyi, kun Koninklijke Kortrijk Sport ja vuonna 1923 perustettu Stade Kortrijk päättivät yhdistyä 1971.
Kortrijk pelasi 1900-luvun alussa muutamia kausia pääsarjatasolla, mutta palasi sinne vasta 1976. Kahta kautta lukuun ottamatta se pelasi pääsarjatasolla vuoteen 1992 asti. Kaudeksi 1998–1999 Kortrijk nousi liigaan, mutta putosi heti. Seura meni konkurssiin 2001, minkä seurauksena se pudotettiin kolmannelle sarjaportaalle. Kortrijk nousi 2. divisioonaan 2004 ja pääsarjatasolle 2008.
Quod licet Iovi, non licet bovi

Quod licet Iovi, non licet bovi on latinankielinen fraasi, joka kirjaimellisesti käännettynä tarkoittaa ”"Mikä sopii Juppiterille, ei sovi härälle."” Fraasin loi roomalainen näytelmäkirjailija Terentius, ja sillä viitataan kaksinaismoralismiin, joka sallii teon sopivan sosiaalisen aseman omaavalle ja siten etuoikeutetulle henkilölle samalla kieltäen sen muilta.
Fraasin tausta on myytissä, jossa Zeus sieppaa Europen rakastajattarekseen härän hahmossa; teko, joka ei olisi ollut sallittua tavalliselle härälle.
Ensi-isku

Ensi-isku on sodankäyntiin ja erityisesti ydinasesotaan liittyvä termi, jolla tarkoitetaan vihollisen voimien tuhoamista ennen kuin se ehtii hyökätä. 
Sekä Yhdysvaltojen että Venäjän sotilaalliseen strategiaan kuuluu ydinasein tehtävä ensi-isku. Se sisältyy myös Naton oppeihin. Lisäksi Yhdysvaltojen oppiin kuuluu "ennaltaehkäisevä" isku ("pre-emptive strike").
Paini kesäolympialaisissa 1952 – vapaapainin 79 kg

Vapaapainin sarjaan 79 kg osallistui 17 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailut käytiin 20.–23. heinäkuuta.
1.kierros.
Belgian Everaerts jätti leikin kesken 1.kierroksen jälkeen.
Pahtamaatyranni

Pahtamaatyranni ("Muscisaxicola maculirostris") on Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan pahtamaatyranni on 14–15 cm. Selästään ja päästään laji on väriltään vaaleanruskea ja siivet ovat tummemmat. Nokka on melko pitkä ja ohut ja väriltään se on musta lukuun ottamatta alanokan keltaista laikkua. Pahtamaatyrannin kurkku ja vatsa ovat valkoiset ja vatsassa on myös kellanruskeaa väritystä. Ulkonäöltään pahtamaatyranni muistuttaa ruohomaatyrannia ("Muscisaxicola alpinus"), mutta on sitä pienikokoisempi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pahtamaatyrannia tavataan Andeilta Kolumbian pohjoisosista, keskisestä Ecuadorista ja Perusta etelään aina Chileen ja Argentiinaan saakka. Levinneisyysalueen eteläosissa pesivät yksilöt ovat muuttolintuja. Linnun elinympäristöä ovat kivikkoiset ja pensaikkoiset seudut. Pahtamaatyrannin elinympäristöt sijaitsevat useimmiten 2 600–3 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat.
Pahtamaatyrannit liikkuvat yleensä yksinään tai pareittain, pesimäajan ulkopuolella joskus myös löyhinä ryhminä. Linnut liikkuvat juosten matalana maanpinnan läheisyydessä. Ecuadorissa pahtamaatyrannin lisääntymiskausi kestää kesäkuulta heinäkuulle. Lajin pesä on kuppimainen ja rakennetaan pensaaseen, ruohotuppaaseen tai kiven juurelle. Naaras munii kahdesta kolmeen väriltään valkoista munaa.
Polkagris

Polkagris on perinteinen ruotsalainen makeinen. Se keksittiin Grännan kaupungissa Smoolannissa 1800-luvulla. Se valmistetaan sokerista, vedestä ja etikasta ja maustetaan piparminttuöljyllä tai -aromilla. Polkagris on tavallisesti tangonmuotoinen, väriltään valko-punainen 
Polkagris on myös drinkki, joka maistuu hieman makeiselta. Se sisältää votkaa, grenadiinia, crème de mentheä, Spriteä ja kaksi kirsikanpalaa.
Polkagris-nimi viittaa makeisen syntyaikana suosittuun polkkatanssiin. Gris tarkoittaa ruotsin kielessä nykyään porsasta; 1800-luvulla se oli myös makeisen yleisnimitys.
Moneron

Moneron (; , aiemmin "Totomoshiri") on Venäjän hallinnassa oleva 30 neliökilometrin laajuinen saari Tatariansalmessa Sahalinin eteläkärjen tasalla.
Saarella on runsas merilinnusto ja mm. merileijonia, ja sinne ollaan kehittämässä ekoturismia.
Lähteet.
Norjan rakettivälikohtaus

Norjan rakettivälikohtaus (tai Black Brant -uhka) oli muutaman minuutin kestänyt tapahtuma 25. tammikuuta 1995. Tapahtuma sai alkunsa, kun norjalaiset ja yhdysvaltalaiset tiedemiehet laukaisivat kiertoradalle Black Brant -luotainraketin Andøyan rakettikoealueella Norjan luoteisrannikolla. Norjan ulkoministeriö oli lähettänyt rutiininomaisesti viestin 21. joulukuuta 1994 naapurimaille, Venäjä mukaan lukien, jossa se kertoi tutkimusraketin tulevasta laukaisusta ajanjaksolla 15. tammikuuta – 10. helmikuuta 1995 sääolosuhteista riippuen. Viesti ei kulkeutunut Venäjän hallinnon sisällä tutkajärjestelmästä vastaavalle taholle.
Raketti, joka kuljetti välineistöä revontulien tutkimukseen Huippuvuorien yläpuolella, lensi 1 453 kilometrin korkeuteen ylettävää pohjoista ilmakäytävää, joka yhdistää Pohjois-Dakotan Minuteman III -siilot Moskovaan. Ydinaseet asetettiin Venäjällä hälytystilaan ja ydinasesalkku tuotiin presidentti Boris Jeltsinille, jonka täytyi päättää, laukaistako ydinisku Yhdysvaltoja vastaan. Edelleenkään ei ole selvyyttä eikä varmennusta sille, valittiinko raketin rata vahingossa vai aiheuttiko sen tekninen tai tietokonevirhe. Eräs versio tapahtumista väittää Yhdysvaltojen käyttäneen liittolaisensa rakettia testaamaan Venäjän ohjushavaintojärjestelmää – Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisenä aikana Venäjän puolustus- ja hyökkäyskapasiteettia pidettiin vähintäänkin kyseenalaisena.
Meille vai teille

Meille vai teille on Mamban yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Warner Music. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "Meille vai teille" ja "Vielä on kesää jäljellä".
Albumi on myynyt platinaa.
Jalokuoriaismaiset

Jalokuoriaismaiset eli kauniaismaiset (Buprestoidea) on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva yläheimo.
Jumimaiset

Jumimaiset (Bostrichoidea tai Bostrychoidea) on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva yläheimo. Yläheimon kuoriaisille tunnusomainen piirre on yleensä huppumainen etuselkä, joka suurimmaksi osaksi tai jopa kokonaan peittää pään. Tosin eräillä muillakin kovakuoriaisilla voi olla tällainen etuselkä. Useimmat yläheimon lajit kaivavat puihin käytäviä, ja joitakin niistä pidetään tuhohyönteisinä. Ryhmän toukat ovat väriltään valkoisia, melko pehmeärakenteisia ja käyriä.
Heimoja.
Michael Chinneryn "Pohjois-Euroopan hyönteiset" -kirjan (2. painos vuodelta 1988) mukaan jumimaisten yläheimoon kuuluisi neljä heimoa: puunkaivajat (Anobiidae), huppukuoriaiset (Bostrychidae / "Bostrichidae"), tomukuoriaiset (Lyctidae) ja lesiäiset (Ptinidae). Kyseisessä oppaassa ihrakuoriaiset (Dermestidae) on luokiteltu omaan yläheimoonsa, ihrakuoriaismaisiin (Dermestoidea)
* Lesiäiset (Ptinidae tai Ptininae), Latreille, 1802
* Tomukuoriaiset (Lyctinae tai Lyctidae), Billberg, 1820
* Endecatominae tai Endecatomidae, LeConte, 1861
 Heimoa on pidetty myös ihrakuoriaismaisten (Dermestoidea) yläheimoon kuuluvana, mutta yläheimo on jokseenkin kiistanalainen.
* Thorictinae tai Thorictidae, Agassiz, 1846
Michele Mitchell

Michele Anne Mitchell (s. 10. tammikuuta 1962 Phoenix, Arizona) on entinen yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän sai naisten kymmenen metrin kerroshypyissä kaksi hopeamitalia kesäolympialaisissa vuosina 1984 ja 1988. Vuoden 1987 Pan-Amerikan kisoissa hän voitti samassa lajissa kultaa. 
Mitchellin entinen puoliso on uimahypyissä itsekin kilpaillut José Luis Rocha.
Haiskiaismaiset

Haiskiaismaiset (Staphylinoidea) on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva yläheimo.
Yläheimoon kuuluu lukuisia heimoja, joiden joukkoon kuuluu ulkonäöllisesti varsin erilaisia kuoriaisia. Tämän vuoksi yläheimoa on melko vaikea rajoittaa helppojen ja kaikille yhteisten tuntomerkkien perusteella. Ryhmän kuoriaisten tuntosarvet ovat yleensä nuijamaiset, mutta myös täysin rihmamaisiakin tuntosarvia esiintyy eräissä ryhmän heimoissa. Myös elintavat vaihtelevat suuresti jopa yksittäisten heimojen sisällä.
* Platypsyllinae, Ritsema, 1869 tai Leptinidae
* Cephaloplectinae tai Limulodidae, Sharp, 1883
* Scaphidiinae tai Scaphidiidae, Latreille, 1807
* Valelyhytsiipiset (Pselaphinae tai Pselaphidae), Latreille, 1802
Prescott (Ontario)

Prescott on lähes 4 300 asukkaan historiallinen kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Saint Lawrence -joen pohjoisrannalla, noin 18 kilometriä Brockvillen kaupungista itään.
Englannin kuningas Yrjö III luovutti Prescottia ympäröivät maat 1787 majuri Edwar Jessupille, joka perusti sinne kylän 1810. Kylä nimettiin brittien kenraalikuvernöörinä vuosina 1797–1807 toimineen Robert Prescottin mukaan, ja sinne muutti Yhdysvalloista paenneita lojalisteja. Vuoden 1812 sodan aikana kylään rakennettiin Fort Wellingtonin linnake suojelemaan Kanadan rajaa ja Saint Lawrence -jokea amerikkalaisten ja ranskalaisten hyökkäyksiltä. Prescott sai kaupunkioikeudet 1834, ja sieltä rakennettiin rautatie Bytowniin eli nykyiseen Ottawaan 1854.
Rainer Rupp

Rainer Rupp (s. 1945 Saarlouis, Saksa) oli huippuvakooja, joka työskenteli koodinimillä Mosel ja myöhemmin Topaz Itä-Saksan tiedustelupalvelu HVA:lle Naton päämajassa Brysselissä vuosina 1977–1989 ja paljasti Itäblokille Naton erittäin salaisia dokumentteja.
Biografia.
Rupp syntyi Länsi-Saksassa ja sai väkevän, poliittisesti vasemmistolaisen kasvatuksen. Hänen opiskellessaan vuonna 1968 Mainzissa GDR pyysi häntä vakoojaksi ja hän suostui siihen. Hän jatkoi opintojaan Brysselissä Belgiassa ja sai vakoojakoulutuksen Itä-Berliinissä. Nato palkkasi hänet vuonna 1977. Hän nousi pikaisesti arvoasteikossa ja toimitti valokuvia noin 10 000 sivusta asiakirjoja, joissa oli muun muassa tarkat paikat, joihin suunniteltiin risteilyohjusten ja Pershing-ohjusten sijoittamista Länsi-Euroopassa, ja keskeiset MC 161 -dokumentit, jotka sisälsivät Naton analyysin Varsovan liitosta ja sen aikeista sekä Naton strategian Varsovan liittoa kohtaan. Dokumentit toimitettiin nopeasti KGB:lle. Hän valokuvasi dokumentit toimistossaan tai vei ne kotiinsa valokuvattavaksi viinikellarissaan.
Hän tapasi kontaktihenkilöitään ympäri Eurooppaa ja vastaanotti toimintaohjeet numeroasemien kautta. Asemien radio-ohjelmat lähettivät kryptattuja viestejä numerosarjoina. Hänen brittiläinen vaimonsa tiesi miehensä kaksoiselämästä ja yritti saada tämän lopettamaan. Hän sanoi myöhemmin "tuohon aikaan tein uskoin tekeväni moraalisen velvollisuuteni".
Nato ei tiennyt Topazin olemassaolosta, ennen kuin GDR:n upseeri Heinz Busch loikkasi vuonna 1990. Busch ei kuitenkaan tiennyt Topazin identiteettiä. Vakoojan paljastamiseksi pidettiin useita salaisen palvelun tapaamisia lukuisissa maissa, ja niiden tarkoitus oli selvittää Topazin identiteetti. Topaz osallistui itse osaan kokouksista. CIA pääsi hänen jäljilleen, kun se sai käsiinsä GDR:n asiakirjoja viraston hajoamisen jälkeen. Rupp vangittiin lomallaan Saksassa vuonna 1993. 
Rupp tunnusti ja sai 12 vuoden vankilatuomion vuonna 1994, mutta hänet vapautettiin heinäkuun alussa 2000. Rupp liittyi Demokraattinen sosialistipuolueeseen ja palveli väliaikaisesti turvallisuus- ja ulkopolitiikan neuvonantajana. Hän kuitenkin lopetti puolueessa vuonna 2003.
Väite ydinsodan estämisestä.
Rupp väittää, että hänen toimensa estivät ydinsodan syksyllä 1983. Yhdysvaltalaisten asiantuntijoiden mukaan väitteesä on perää. Rupp oli haastateltavana brittiläisen Channel 4 -televisioaseman ohjelmassa "1983: The Brink of Apocalypse", joka lähetettiin Isossa-Britanniassa tammikuussa 2008. Tällöin Rupp sanoi, että hän oli Able Archer 83 -harjoituksen aikana välittänyt HVA-kontrollereilleen viestin, jonka mukaan Nato "ei" ollut valmistautumassa laukaisemaan yllätyshyökkäystä Neuvostoliittoa vastaan harjoituksen aikana. Hän teki tämän koodaamalla viestin laitteeseen, joka oli naamioitu laskukoneeksi ja joka sitten käänsi viestin lyhyiksi sähköisiksi purkauksi, jotka voitiin lähettää puhelinnumerona. Hän piti tätä elintärkeänä ennaltaehkäisynä, jotta Neuvostoliitto ei olisi iskenyt Nato-joukkoja vastaan. Samassa ohjelmassa Rupp sanoi, että hän oli ylpeä siitä vahingosta, jota hän teki vuosien saatossa Natolle.
Itä-Saksan tiedustelupalvelu

Itä-Saksan tiedustelupalvelu (, "HVA") oli vuosina 1955–1990 toiminut entisen Itä-Saksan ulkomaantiedustelupalvelu ja osa Itä-Saksan turvallisuusministeriötä (Stasi).
Salassa pidettävät tiedot

Salassa pidettävät tiedot ovat informaatiota, johon pääsevät käsiksi lain tai säännösten vuoksi vain henkilöt, joilla on erikseen perusteltu välttämätön tarve päästä perehtymään siihen. Muodollinen turvallisuusselvitys vaaditaan salassa pidettävän tiedon ja salassa pidettävään dataan käsiksi pääsyyn. Myös fyysinen materiaali, kuten koneet ja laitteet tai niiden osat, voivat olla salassa pidettäviä.
Periaate.
Salassa pidettävän tiedon ja sen käsittelemiseen vaadittavan turvallisuusselvityksen pohjalla on pienimmän oikeuden periaate. Tarkoitus on, että tietoihin pääsevät käsiksi vain ne henkilöt, jotka sitä työssään välttämättä tarvitsevat. Tietoa ei ole luvallista luovuttaa tai näyttää henkilöille, joilla ei ole erikseen määriteltyä oikeutta päästä perehtymään kyseiseen tietoon. Eri salaustason tiedoille voidaan myös määritellä eritasoisia suojaustoimenpiteitä, kuten määrittää sen säilyttämiseen, käsittelemiseen ja siirtämiseen tietyt turvallisuuskritteerit.
Historia.
Arkaluontoisen tiedon yhtenäinen salassapitoluokittelu sai alkunsa Natoon kuuluvissa valtioissa toisen maailmansodan ja kylmän sodan seurauksena. Alkuperäisen luokitteluperiaatteen mukaan ne tiedot, jotka saattoivat vaarantaa ihmishenkiä luokiteltiin salaiseksi () ja useita ihmisiä vaarantavat tiedot huippusalaisiksi (). Tarkemmat määrittelyt muuttuvat ajan myötä ja vaihtelevat määrityksen tekevän valtion tai organisaation mukaan.
Luokittelutapa.
Suomalaisten viranomaisten salassa pidettäviksi luokitellut asiakirjat sijoitetaan neljään turvallisuusluokkaan sekä lisäksi erillisiin salassa pidettävä ja harkinnanvaraisesti annettava -luokkiin. Turvallisuusluokka IV (TL IV) asiakirjan paljastumisesta tai väärinkäytöstä voi aiheuttaa lievää vahinkoa Suomen turvallisuudelle, kun taas turvallisuusluokka I asiakirjan paljastuminen tai väärinkäyttö voi aiheuttaa erityisen suurta vahinkoa Suomen turvallisuudelle. Salassa pidettävän asiakirjan paljastuminen ei aiheuta haittaa Suomen turvallisuudelle. Turvallisuuteen liittyvät asiakirjat merkitään turvallisuusluokkamerkinnällä seuraavasti:
Suomalaisten turvallisuusluokitusten vastaavuudet Euroopan unionissa ja Natossa:
Suomessa.
Suomessa viranomaisten kaikki tieto on julkista, ellei sitä lakiin perustuvin syin luokitella salassa pidettäväksi. Salassa pidettäväksi luokitellun tiedon ja materiaalin suojaamisen turvallisuuskriteerit kuvataan viranomaisten ja liike-elämän yhdessä luomassa "Kansallisessa turvallisuusauditointikriteeristössä" KATAKRI, jossa määritellään vaatimuksia organisaation turvallisuusjohtamisesta, fyysisestä tilaturvallisuudesta, tietojen käsittelytavasta sekä suojautumisesta teknistä tiedustelua vastaan. Salassa pidettävän tiedon vuotamisesta henkilö voidaan tuomita mm. maanpetosrikoksesta.
Suomessa salassa pidettävän tiedon käsittelyyn liittyvät ainakin seuraavat lait ja asetukset:
Kelly McCormick

Kelly Anne McCormick (s. 13. helmikuuta 1960 Anaheim, Kalifornia) on entinen yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän sai vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ponnahduslaudalla hopeaa ja vuonna 1988 Soulissa pronssia. Hän on Pat McCormickin tytär ja opiskeli Ohion valtionyliopistossa.
Pan-Amerikan kisoissa McCormick ylsi kahteen kultamitaliin vuosina 1983 ja 1987. Vuonna 1990 hän jäi Hyvän tahdon kisoissa seitsemännelle sijalle. Vuonna 1991 hän muutti miehensä kanssa Seattleen aloittaakseen valmentamisen.
Suck My Kiss

Suck My Kiss on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka julkaistiin singlenä albumilta Blood Sugar Sex Magik. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1992, jolloine se oli albumin kolmas single. 
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jossa on otteita yhtyeen dokumenttielokuvasta Funky Monks, joka kertoo albumin Blood Sugar Sex Magik työstämistä ja nauhoittamista. 
Kappale ei saavuttanut yhtä suurta suosiota maailmanlaajuisesti, kuin albumin edelliset singlet (Under the Bridge ja Give It Away), mutta sijoittui silti kolmanneksi Uudessa-Seelannissa, Recording Industry Association of New Zealand-listalla. 
Kappale on myös Red Hot Chili Peppersin kokoelma-albumilla Greatest Hits, sekä kokoelma-albumin DVD-versiolla.
Kappale.
Kappale kertoo miehestä, joka on rakastunut naiseen ja hän tekisi mitä tahansa naisen vuoksi. Lisäksi mies kertoo naisen olevan niin kaunis, että hän ei voi olla suutelematta naista. Yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen mukaan kappaleessa olevat seksuaaliset vertaukset tarkoittavat mieluummin hyvää, kuin pahaa.
Loikkaus

Loikkaus tapahtuu, kun henkilö luopuu kuuliaisuudestaan tiettyä valtiota tai poliittista entiteettiä kohtaan vaihtaakseen sen uskollisuuteen toiselle. Termiä loikkari käytetään, usein halventavasti, henkilöstä, joka vaihtaa lojaalisuuden toiseen poliittiseen puolueeseen tai muuhun kilpailevaan tahoon. Siinä mielessä loikkaria usein pidetään petturina.
Kansainvälinen politiikka.
Fyysinen loikkaustapahtuma on tavallisesti asia, joka rikkoo valtion tai poliittisen entiteetin lakeja, josta loikkaava henkilö vetäytyy. Toisaalta, pelkkä kansalaisuus tai työskentely liittolaisen kanssa ei yleensä ole rikos.
Esimerkiksi 1950-luvulla Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) asukkaita oli yhä enenevässä määrin kielletty matkustamasta Saksan liittotasavaltaan, jossa heitä kohdeltiin automaattisesti kansalaisina Eksklusiivisen mandaatin johdosta. Berliinin muurin pystyttäminen ja Saksojen välisen rajan vahvistaminen kommunistisen DDR:n johdosta vuonna 1961 piti vahvistaa politiikkaa. Kun ihmiset yrittivät ”vetäytyä” DDR:stä, maan rajavartijat ampuivat heitä. Useat sadat ihmiset tapettiin rajalla heidän Republikflucht-yrityksessään. Virallisia matkoja kyllä oli, mutta lupia lähteä väliaikaisesti tai pysyvästi myönnettiin harvoin. Toisaalta, ”epämiellyttävien” itäsaksalaisten kansalaisuus kumottiin, ja heidän piti jättää kotinsa lyhyellä varoitusajalla ja vastoin tahtoaan. Toisia, kuten laulaja Wolf Biermannia, kiellettiin palaamasta DDR:ään.
Kylmän sodan aikana monia laittomasti Neuvostoliitosta tai itäblokista muuttaneita kutsuttiin loikkareiksi. Länsimaisetkin loikkasivat itäblokkiin, usein välttääkseen vakoilusyytteen. Tunnetumpi tapaus on brittiläinen vakooja Kim Philby, joka loikkasi Neuvostoliittoon välttääkseen paljastumasta KGB:n myyränä, sekä 22 liittoutuneiden sotavankia (yksi britti ja 21 yhdysvaltalaista) jotka kieltäytyivät – valiten Kiinaan jäämisen – kotiutumasta Korean sodan jälkeen.
Andreas Stjernen

Andreas Stjernen (s. 30. heinäkuuta 1988 Levanger) on norjalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hänen isänsä on entinen mäkihyppääjä Hroar Stjernen.
Ensimmäisen kerran Stjernen kilpaili mäkihypyn maailmancupissa kaudella 2008–2009 Lillehammerissa sijoittuen 19:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Oberstdorfin lentomäessä helmikuussa 2013 oltuaan toinen. Ensimmäisen voittonsa hän otti Kulmin lentomäessä tammikuussa 2018. Lisäksi hän on ollut toinen Trondheimissa maaliskuussa 2017, Vikersundin lentomäessä maaliskuussa 2018 ja uransa viimeisessä kilpailussa Trondheimissa maaliskuussa 2019 sekä kolmas Lillehammerin yhden kierroksen normaalimäen kilpailussa joulukuussa 2015, Vikersundin lentomäessä helmikuussa 2016 ja mäkiviikolla Innsbruckissa 2019. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas kaudella 2017–2018.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäessä 13:s. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurmäessä neljänneksi ja oli mukana voittamassa Norjalle joukkuemäen hopeaa. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2018 hän voitti joukkuekultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa viides. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli voittamassa Norjalle joukkuekilpailun kultaa ja oli suurmäen henkilökohtaisen kilpailn kahdeksas sekä normaalimäessä viidestoista. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti pronssia sekajoukkuemäessä, sijoittui normaalimäessä 25:nneksi ja suurmäessä 29:nneksi.
Apertium

Apertium on sääntöihin perustuva konekääntämisen alusta. Se on vapaa ohjelmisto, joka on julkaistu GNU General Public License -lisenssin alla.
Historia.
Apertium sai alkunsa yhtenä konekäännösmoottoreista OpenTrad-projektiin, joka on Espanjan hallituksen rahoittama. Se oli alun perin suunniteltu kääntämään sukulaiskieliä, vaikka sitä on viime aikoina laajennettu käsittelemään enemmän poikkeavia kielipareja. Uusi Apertium-konekäännösjärjestelmä kehitetään tekemällä kielellisiä materiaaleja (sanakirjoja, sääntöjä) hyvin määritellyssä XML-tiedostomuodossa.
Apertiumille kehitetyt kielimateriaalit tukevat tällä hetkellä asturian kieltä, baskia, bretonia, bulgariaa, katalaania, tanskaa, englantia, esperantoa, ranskaa, galegoa, islantia, makedoniaa, norjaa (bokmål ja nynorsk), oksitaania, portugalia, romaniaa, espanjaa, ruotsia ja kymriä. Koko lista on saatavilla alempana. Useat organisaatiot ovat myös osallistuneet Apertiumin kehitykseen, mukaan lukien Prompsit Language Engineering, Imaxin Software ja Eleka Ingeniaritza Linguistikoa.
Apertium on pinnalliseen transfer-teknologiaan perustuva konekäännösohjelma, joka käyttää äärellisiä automaatteja leksikaalisissa käännöksissä, ja Markovin piilomalleja sanaluokkamerkinnöissä. Tiettyjen kieliparien kesken käytetään myös rajoitekielioppi-analyysiohjelmia, kuten esim. bretoni-ranskan kesken.
Apertium-projekti on ollut osana Google Summer of Codea vuosina 2009 ja 2010. Vuonna 2010 se osallistui Google Code-in -tapahtumaan.
Kieliparit.
Lista vakaista kielistä.
WOW64

WOW64 ("Windows On Windows 64-bit") on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmän 64-bittisissä versioissa oleva emulaattori, jolla 32-bittisiä ohjelmia voidaan edelleen suorittaa. Ohjelma toimii rajapintana 32-bittisen ja codice_1 kirjaston ja käyttöjärjestelmän ytimen välillä kaapaten järjestelmäkutsut.
WOW64 koostuu seuraavista komponenteista:
Käynnistysvaiheessa Wow64.dll lataa x86-version Ntdll.dll:stä ja alustaa sen, joka lataa tarvittavat 32-bittiset kirjastot. Jotkin kirjastoista ovat muokattuja versioita ja toimivat eri tavalla koska jakavat muistia 64-bittisten komponenttien kanssa. 32-bittisten ohjelmien tapaa kutsua ytimen järjestelmäkutsuja on muokattu, jolloin suoritin vaihdetaan 64-bittiseen moodiin ja takaisin järjestelmäkutsun jälkeen.
Aavikkoilmasto

Aavikkoilmasto ("aridi ilmasto") on aavikoilla vallitseva kuiva, mantereinen ilmasto. Sitä luonnehtivat muun muassa alhainen sademäärä, voimakkaat lämpötilan vaihtelut, vähäinen pilvisyys ja pieni ilman kosteus. 
Aridin ilmaston määrittelyperusteena on, että siinä haihdunta on suurempi kuin sadanta. Sen vastakohtana on humidi ilmasto, jossa sadanta on suurempi kuin haihdunta, ja vettä jää yli muodostamaan valumaa. Yleisen luokittelutavan mukaan ilmasto luokitellaan aavikkoilmastoksi silloin, kun vuotuinen keskimääräinen sadanta on alle 250 mm. 
Varsinainen aavikkoilmasto on "aridi ilmasto", jollaisia eivät ole napa-alueiden kylmät arktisen aavikon ilmastot. Köppenin luokitus kuumalle aavikkoilmastolle on "BWh", arktiselle aavikolle "BWk" ja lämpötilaltaan sillä välillä olevalle aavikolle "BWn". Kuumat trooppiset ja subtrooppiset aavikot ovat luokassa BWh. Näitä ovat muun muassa Sahara, Kalahari ja Australian aavikot. Lauhkean alueen "kylmiä" aavikoita "BWk" ovat muun muassa Taklamakan, Gobi ja Suuren altaan aavikko.
Kuumassa aridissa ilmastossa valumaa ei yleensä lopulta muodostu, vaan joet kuivuvat aavikolle saavuttamatta merta kuten Okavangon suistossa Afrikassa, jossa vesi valuu aavikon hiekkaan tai laskevat umpijärviin. Ne toimivat sisäisten valuma-alueiden keskuksina, joista vesi poistuu haihtumalla. Mereen kuuman aridin alueen joki voi laskea vain, jos aridin alueen halki virtaava joki alkaa humidilta alueelta eikä kaikki vesi ehdi haihtua ennen merta tai joen ulottumista uudelleen humidille alueelle. Näin on Nigerin ja Niilin tapauksessa Afrikassa. Niilin alkulähteinä ovat Victorianjärvi ja Etiopian ylänkö. Nigerin juoksuun taas vaikuttavat Guinean ylängöllä esiintyvät runsaat sateet.
Yövuorossa

Yövuorossa () on islantilainen televisiokomediasarja. Sarjasta on tehty kaksi lisäkautta "Päivävuorossa" (2008) () ja "Vankilavuorossa" (2009) () ja yksi pitkä elokuva "Bjarnfreðarson" (2009), joka päätti ohjelmasarjan. Sarjan televisioensi-ilta oli vuonna 2007 Stöð 2 -kanavalla. Samana vuonna se voitti Edda-palkinnon parhaana ja suosituimpana televisiosarjana. Suomessa sarjaa esittää YLE FST5. Yksi jakso kestää noin 25 minuuttia.
Sarja kertoo kahdesta huoltoasematyöntekijästä, Daníelista ja Ólafurista, sekä heidän kireästä ja tapoihinsa tottuneesta vuoropäälliköstään Georgista. Jaksot ovat humoristisia ja perustuvat suurelta osin tilannekomiikkaan.
Ohjelman alkumusiikkina kuullaan islantilaisen punk-yhtye Utangarðsmennin kappale "Kyrrlátt kvöld" ja lopussa "Jón pönkari".
The Wizard (Black Sabbathin kappale)

The Wizard on heavy metal -yhtye Black Sabbathin kappale vuodelta 1970. Kappaleessa on huomattavan paljon blues-vaikutteita, kuten koko "Black Sabbath" -albumillakin, jolle kappale sisältyy.
Kappale alkaa huuliharpun soitolla, ja hiukan myöhemmin muu yhtye tulee kappaleeseen matkaan. Huuliharppu soi läpi kappaleen muutamaa kohtaa lukuun ottamatta ja sitä soittaa laulaja Ozzy Osbourne. "The Wizard" julkaistiin singlenä Ranskassa vuonna 1970 b-puolenaan yhtyeen edellisen singlen a-puoli "Evil Woman".
Palaeognathae

Palaeognathae on lintujen ryhmä, joka sisältää lentokykyiset tinamit ja lentokyvyttömät sileälastaiset. Kaikki muut nykyiset linnut kuuluvat ryhmään Neognathae, josta Palaeognathaen kehityslinja on eronnut jo liitukaudella. Palaeognathae-linnuilla onkin paljon alkukantaisia piirteitä, jotka erottavat ne kaikista muista linnuista.
Evoluutio ja luokittelu.
Palaeognathae on nykykäsityksen mukaan monofyleettinen ryhmä, mutta sileälastaisten ryhmä on parafyleettinen. Molekyylianalyysit ovat nimittäin osoittaneet, että tinamit ovat kehittyneet sileälastaisista. Täten lentokyvyttömyyden on täytynyt kehittyä useita kertoja Palaeognathae-ryhmän sisällä. Koska suurin osa nykyisistä Palaeognathae-lajeista elää eteläisellä pallonpuoliskolla, ryhmän on perinteisesti oletettu kehittyneen Gondwanamantereella. Uudemman käsityksen mukaan Palaeognathae on kuitenkin todennäköisesti kehittynyt pohjoisella pallonpuoliskolla, ja linnut ovat saapuneet nykyisille elinsijoilleen lentäen.
Alla on ryhmät, joiden sukulaissuhteet on voitu selvittää molekyylitutkimuksilla. Siitä puuttuu kauan sitten sukupuuttoon kuolleita ryhmiä.
Ihmisen jälkeen

Ihmisen jälkeen: Tulevaisuuden eläinkunta (engl. "After Man: A Zoology of the Future") on Dougal Dixonin vuonna 1981 julkaistu teos. Sen on suomentanut Ilona Sevelius. Esipuheen on kirjoittanut Desmond Morris. Teoksessa esitetään teoriaa, millainen maailmasta tulee ajan myötä.
Kirjassa Dixon olettaa, että Eurooppa ja Afrikka lähenevät lopulta toisiaan ja Välimeri katoaa. Myös Aasia ja Pohjois-Amerikka törmäävät toisiinsa. Kirjassa Etelä-Amerikka irtaantuu Väli-Amerikasta. Australian ja Etelä-Aasian törmäyksessä syntyy aivan uusi vuorijono. Myös uusia saaria syntyy, kun osa Itä-Afrikkaa irtoaa ja muodostaa uuden Lemurian saaren, sekä tulivuoren purkauksissa syntyy uusia saaria kuten Bacaus ja Batavia. 
Kirjan kertomuksen mukaan esimerkiksi kaniineista kehittyy suuria, tukevasti neljällä jalalla kulkevia nisäkkäitä "konikaneja", jotka täyttävät ekologisen lokeron, joka oli tyhjentynyt sitä myötä, että monet laiduntavat eläimet kuolivat sukupuuttoon ihmisen mukana koska olivat tulleet ihmisestä niin riippuvaisiksi.
Tiskari

Tiskari on Naantalissa, entisen Rymättylän kunnan alueella, Otavan saarella sijaitseva pieni 4,7 hehtaarin kokoinen järvi. Järvi on noin metrin syvyinen ja sen rannat ovat soistuneet. Järveä ympäröivä alue on metsäistä ja kallioista, mutta sen etelä- ja länsipuolella työntyy muutama peltokaistale rannan tuntumaan. Lähin tie ja rakennus sijaitsevat noin 150 metriä koilliseen järven rannasta. Tiskari laskee vetensä ojaa pitkin sen koillispuolella muutaman sadan metrin päässä sijaitsevaan 13,2 hehtaarin Kuralanjärveen. Kuralanjärvestä vesi laskee Riiastenjärven kautta mereen. Lounais-Suomen ympäristökeskuksen ruovikkokartoituksessa Tiskarin lounaisrannalle on merkitty pieni alue ruovikkoa.
Kulttuuriympäristö.
Tiskarin ja Kuralanjärven välisen alueen läheisyydessä Prustivuorella, noin 150 metrin päässä Tiskarista, sijaitsee pronssikaudelle ajoitettu kiviröykkiö, jonka laajuus on 8,5×7,8 metriä.
Pääasiassa 1700-luvun lopulta ja 1800-luvun alusta peräisin olevien isojakokarttojen pohjalta tehdyssä maisemahistoriakartassa Tiskarin rannat olivat pääasiassa niittyjä. Tiskarin ja Kuralanjärven välissä sijaitseva Peräniityn kiinteistö, joka on myös Tiskaria lähinna oleva rakennus, on seudullisesti rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja ympäristöllisesti arvokas kiinteistö. Sen torppa on perustettu vuonna 1886 ja päärakennus on 1800-luvun lopulta.
Saint-Louis (järvi)

Saint-Louis on Saint Lawrence -jokeen kuuluva matala järvi Montréalin esikaupunkialueella Québecissä. Se on 23 kilometriä pitkä ja 6,5 kilometriä leveä ja keskimäärin 3 metriä syvä. Järveen laskee kaksi suurta vesistöä: etelästä Suurten järvien vihertävät vedet ja pohjoisesta Ottawajoen ruskeat vedet. Vedenpinnan korkeus ja virtaus vaihtelevat järvessä suhteellisen vähän, sillä sen yläjuoksulla sijaitsee useita vesivoimalaitoksia. Ottawajoen tulviessa vedenpinta voi kuitenkin kohota keskimäärin 80 senttimetriä.
Suurkaupungin läheisyys näkyy selvästi Saint-Louis’n ympäristössä: Montréalin esikaupunkialue ulottuu järven pohjoisrannalle ja sen lounaisreunalla sijaitsevalla Beauharnois’n teollisuusalueella on metalli- ja kemiantehtaita. Tehtaiden päästöt vesistöön ovat huomattavia, ja niiden läheisyydessä järvenpohjasta on löytynyt suuria pitoisuuksia PAH-yhdisteitä ja elohopeaa. Tästä huolimatta järvessä tavataan lähes 80 kalalajia, ja se on tärkeä levähdysalue monille vesilinnuille.
FC Tokyo

Tokyo Football Club (), entiseltä nimeltään Tokyo Gas Football Club, on jalkapalloseura Tokion kaupungista Japanista. Seura pelaa Japanin korkeimmalla sarjatasolla J. Leaguessa, jonka seura on voittanut kerran 1998 (tosin nimellä Tokyo Gas Football Club). J. League Cupin seura on voittanut kahdesti, 2004 ja 2009.
Historia.
Tokyo Gas Football Club perustettiin vuonna 1935 ja seura pelasi tuolloin Japanin kaupungin omassa sarjassa. Vuonna 1986 seura siirtyi pelaamaan Kantōn alueen sarjassa. Kansalliseen sarjaan joukkue siirtyi 1991 ja nousi heti seuraavana vuonna pääsarjaan. Vuonna 1998 seura voitti historiansa ainoan pääsarjatason mestaruuden. Kun vuonna 1999 Japan Football Leaguen joukkueita siirrettiin J. Leagueen, oli juuri uudelleennimetty seura FC Tokyo yksi näistä, tosin J. Leaguen toiseen divisioonaan. Seura nousi heti avauskaudellaan pääsarjaan, jossa on pelannut siitä lähtien.
Imatra Big Band

Imatra Big Band on imatralainen big band -orkesteri. Orkesteri on ollut koossa vuodesta 1973 ja vieläkin mukana on alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluneita muusikoita. Orkesteri toimi aluksi Imatran Muusikot ry:n alaisuudessa, mutta vuodesta 1983 lähtien orkesteria on ylläpitänyt oma yhdistys, Imatra Big Band ry.
Orkesterin kapellimestareina ovat toimineet vuosina 1973–2004 Hannu Sopanen ja vuodesta 2004 alkaen Antti Rissanen.
Imatra Big Band Festival.
Imatran big band -soittokursseja pidettiin vuodesta 1975 alkaen joka kesä Imatra-viikolla, ja ne huipentuivat viikon lopussa tapahtuneeseen big band -konserttiin. Näistä kursseista ja konserteista kehittyi Imatran ensimmäinen big band -festivaali 1983. Alkuperäisen idean esitti Aarno Raninen 1976. Imatra Big Band Festival ry perustettiin 1989. Kesäkurssin järjestävät nykyisin yhteistyössä IBBF ry ja Suomen Big Band -yhdistys. Imatra Big Band -festivaali järjestettiin viimeisen kerran vuonna 2014. Kesäkurssi jatkuu edelleen.
Tokyo Verdy

Tokyo Verdy 1969 () on jalkapalloseura Tokion kaupungista, Japanista. Seura pelaa maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, J. Leaguen 2. divisioonassa. Maansa pääsarjan seura on voittanut seitsemästi (1983, 1984, 1986-87, 1990-91, 1991-92, 1993 ja 1994), liigacupin kuudesti ja Emperor's Cupin viidesti. 
Historia.
Matsutaro Shoriki perusti Yomiuri FC:n, Tokyo Verdyn edeltäjän, vuonna 1969 Kawasakin kaupungissa. Tuolloin Japanissa ei ollut ammattilaisjalkapalloliigaa. 1972 Yomiuri FC liittyi Japanese Soccer Leaguen toiseen divisioonaan ja 1977 seura nousi pääsarjaan. 80-luvulla alkoi seuran menestys, sillä se voitti mestaruuden 1983, 1984, 1987, 1991, 1992 sekä uuden J. Leaguen mestaruudet 1993 ja 1994. Tokyo Verdy muutti Kawasakista Tokioon 2001. Seura on kuitenkin pelannut viidestä viimeisimmästä kaudestaan neljä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, viimeksi pääsarjassa Tokyo Verdy oli 2008.
Kokoonpano.
Tilanne 1. joulukuuta 2010
Kate Walbert

Anne Katherine (Kate) Walbert (s. 1961 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän asuu New Yorkissa.
Walbert suoritti MA-tutkinnon englannin kielessä New Yorkin yliopistossa ja opettaa luovaa kirjoittamista Yalen yliopistossa. Hän asui lapsena eri puolilla Yhdysvaltoja ja myös Japanissa, ja hän sanoo että joutuessaan olemaan aina ikään kuin ”uusi lapsi” uudelle paikkakunnalle tullessaan hän on oppinut tarkkailemaan.
"The Gardens of Kyoto" edustaa tyylillisesti suullisen kerronnan perinnettä. Walbert uskoo tämän perustuvan lapsuudenkokemuksiin perheen muuttaessa aina uudelle paikkakunnalle, tutustuessa uusiin ihmisiin, jolloin hän kuunteli äitinsä uusien ystävien, paikkakunnan naisten, kertomuksia elämästään, naisten joista hänen mielessään muodostui ikään kuin yksi nainen. Hänestä juuri se tarina on kiinnostava, sillä miehet ovat jo kertoneet tarinansa. "The Gardens of Kyoto" perustuu saman nimiseen palkittuun novelliin. Se on jännityskertomus ja rakkauskertomus, mutta tietoisesti hyvin säädyllinen 1900-luvun puolivälin elämän kuvaus.
North American A-5 Vigilante

North American A-5 Vigilante oli Yhdysvaltain laivaston raskas pommikone. A-etuliite () viittaa rynnäköintiin. Koneen alkuperäinen tyyppitunnus oli A-3J.
Konetyyppi suunniteltiin korvaamaan aiemman keskiraskaan strategisen pommikoneen, Douglas A-3 Skywarriorin. Vigilante oli Skywarrioriin nähden kaksin verroin nopeampi. Se käytti samanlaisia suihkumoottoreita, kuin McDonnell Douglas F-4 Phantom II. Vigilante kykeni 2,0 Machin huippunopeuteen, ja sen lakikorkeus oli 15 880 metriä. Vigilante oli Skywarriorin pois lukien, raskain laivaston käyttämä sotilaslentokone. Vigilanten tyhjäpaino on 17 240 kg ja enimmäispaino lentoonlähdössä (MTOW) 36 285 kg.
Vigilante ehti saapumaan etulinjan keskiraskaaksi strategiseksi pommikoneeksi Kuuban ohjuskriisiin mennessä vuonna 1962. Se kykeni kuljettamaan myös strategisia lämpöydinaseita (Mark 27, B28 ja B43). Yllättävästi juuri koneen pomminpudotusjärjestelmässä esiintyi vakavia toimintavaikeuksia.
57 kappaletta A-5 -tyypin taistelukonetta muunnettiin RA-5C -tiedustelukoneiksi. 2 230 km/h huippunopeuden ja 20 400 m lakikorkeuden saavuttanut tyyppi osallistui Vietnamin sotaan.
Koneen siipiprofiilissa yhdistyivät sekä deltasiipi että nuolimuotoinen siipi. Joitain koneeseen liittyviä ominaisuuksia koetettiin hyödyntää uutta strategista B-1B Lancer -pommikonetta kehiteltäessä. Vigilante poistettiin palveluskäytöstä vuoteen 1980 mennessä.
Ryan Idol

Ryan Idol (s. 10. elokuuta 1966 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi 1990-luvun homopornoelokuvissa. Hänen oikea nimensä on Marc Anthony Donais. Hän oli helmikuussa 1989 "Playgirlin" "Man of the Month"; hänen mallinuransa käynnistyi, ja hän tutustui myös aikuisviihdeteollisuuteen, jossa hän toimi vuoteen 1996 saakka.
Idol loukkaantui vakavasti 20. maaliskuuta 1998 pudottuaan kolmannessa kerroksessa sijainneen asuntonsa ikkunasta New Yorkissa. Vuonna 1999 hän kuitenkin esiintyi näytelmässä "Making Porn". Hän esiintyi myös "Bill Tomina" Mark Dunnin kirjoittamassa homorakkaustarinassa "Scent of Rain". Idolin Broadway-debyytti tapahtui vuonna 2007 Roundabout Theatre Companyssa Terrence McNallyn näytelmässä "The Ritz".
Idol on todennut voivansa rakastaa kumman tahansa sukupuolen edustajaa. Hän on voittanut vuonna 1994 parhaan näyttelijän GayVN-palkinnon ja kuuluu GayVN Awardsin Hall of Fameen.
Vought F-8 Crusader

Chance Vought (myöhemmin LTV) F-8 (F8U) Crusader on yhdysvaltalaisvalmisteinen, laivaston käyttöön suunniteltu keskiraskas suihkuhävittäjä, joka kykeni myös rynnäkköpommituksiin.
Vought F-8 Crusaderin ensilento lennettiin vuonna 1955, ja se otettiin palveluskäyttöön vuonna 1957. Kone oli Kuuban ohjuskriisin aikana merkittävä valokuvaus- ja tiedustelukone, joka kykeni lentämään suhteellisen nopeasti matalalla. Konetyypin konstruktio on yksimoottorinen nuolisiipinen ylätaso. Crusader vedettiin pois hävittäjätoiminnan palveluskäytöstä Yhdysvalloissa vuonna 1976 ja tiedustelutoiminta-käytöstä 1987. Ranska poisti sen käytöstään vuonna 1999.
Astuessaan palvelukseen kone oli kohtalaisen nopea, maksiminopeudeltaan luokkaa 1,6–1,8 Machia yläkorkeuksissa. Konetyypin lakikorkeus oli 17 700 metriä eli 58 000 jalkaa. Varsin pian F-8 Crusaderin käyttöönoton jälkeen palveluskäyttöön otettiin raskas (laivasto)hävittäjä McDonnell Douglas F-4 Phantom II, jonka suorituskyky oli parempi sekä nopeudessa että hieman myös lakikorkeudessa. F-4 Phantom II:n asekuorma (max. 8 450 kg) oli noin neljä kertaa suurempi kuin Crusaderin.
Lentokoneen erityisominaisuuksiin kuului siiven muuttuva asetuskulma, joka toimi hydrauliikalla. Muuttamalla asetuskulmaa ja kasvattamalla siiven kohtauskulmaa lentoonlähdössä koneeseen saatiin lisää nostovoimaa, ja se kykeni nousemaan suuremmalla hyötykuormalla lyhyemmältä lentokannelta (ks. ylhäältä lukien toinen kuva). Vaakalennossa taas pienentämällä siiven asetuskulmaa kone saatiin lentämään vakaammin. Teknisesti toteutus oli kuitenkin erittäin monimutkainen, eikä tätä ratkaisua ole liiemmalti käytetty myöhemmin.
F-8 Crusaderin perusaseistukseen kuului neljä 20 mm:n lentokonetykkiä. Koneen ulkopuolisiin ripustuksiin voitiin kiinnittää asekuormaa 2 300 kg saakka, muun muassa rakettipodeja sekä pommeja ja ohjuksia, kuten esim. AIM-9 Sidewinder. Sidewinderit ripustettiin koneen runkoon. Koneella saavutettiin ilmavoittoja useista MiG-17- sekä harvoista MiG-21-hävittäjäkoneista, ja sitä käytettiin Vietnamin sodassa.
Ranskalaiset käyttivät omissa 42 tämän tyypin laivastohävittäjissään, "Foch":lla sekä "Clémenceau":lla omia ranskalaisvalmisteisia Matra R.530- ja R.550 Magic -ilmataisteluohjuksiaan. Ranskan meri-ilmavoimien ohella Filippiinit oli konetyypin käyttäjä. Filippiinien ilmavoimat lopetti konetyypin käytön vuonna 1991, Ranska vuonna 1999.
Vought F-8 Crusader saavutti joitain lentoennätyksiä. Muun muassa tunnettu amerikkalainen NASA:n astronautti John Glenn lensi koneella nopeusennätyksen Yhdysvaltojen poikki. NASA käytti konetta tieteellisiin tutkimuksiinsa liittyen. Jatkokehitystyönä valmistui F-8 Crusader III, jonka huippunopeus oli noin 2,4 Machia. Crusader III ei tullut sarjavalmistukseen.