tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Asley González

Asley González Montero (s. 5. syyskuuta 1989 Caibarién) on kuubalainen judon olympiamitalisti ja maailmanmestari. 179 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava González kilpailee 90-kiloisten sarjassa.
González saavutti hopeaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä hän oli 13:s. MM-kilpailuista González voitti kultaa vuonna 2013 Rio de Janeirosta. Lisäksi hänellä on pronssia vuodelta 2011. Pan-Amerikan kisoista González on saavuttanut kaksi hopeaa vuosilta 2011 ja 2015. Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuista hänellä on kaksi kultaa ja yhtä monta hopeaa.
Bentsotrifluoridi

Bentsotrifluoridi (C7H5F3) on fluorattu aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa liuottimena sekä muiden kemikaalien valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa bentsotrifluoridi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin ja kykenee liuottamaan monia orgaanisia yhdisteitä. Yhdiste reagoi elektrofiilisilla aromaattisilla substituutioreaktioilla esimerkiksi se voidaan nitrata ja halogenoida. Näissä reaktioissa trifluorimetyyliryhmä on inaktivoiva ja metaohjaava. Voimakkaat happoliuokset hydrolysoivat bentsotrifluoridin bentsoehapoksi.
Valmistus ja käyttö.
Bentsotrifluoridia valmistetaan fluoraamalla bentsotrikloridia joko antimonipentafluoridin avulla tai vedettömällä vetyfluoridilla 80–110 °C:n lämpötilassa ja 1,2–1,4 MPa:n paineessa. Katalyyttinä voidaan käyttää siirtymämetallioksidien ja alumiinioksidin seosta ja saantoa parannetaan myös lisäämällä reaktioseokseen hieman heksametyleenitetramiinia.
Bentsotrifluoridia voidaan käyttää useiden väriaineiden ja maatalouskemikaalien synteeseissä. Lisäksi sitä voidaan käyttää polymeerikemiassa ja dielektrisissä nesteissä. Bentsotrifluoridia voidaan käyttää liuottimena useissa reaktioissa dikloorimetaanin sijasta ja se ei ole yhtä myrkyllistä kuin monet klooratut orgaaniset liuottimet. Bentsotrifluoridin toimiessa liuottimena myös saannot ja selektiivisyydet ovat usein paremmat verrattuna moniin muihin orgaanisiin liuottimiin.
Torstein Stenersen

Torstein Stenersen (s. 16. lokakuuta 1988) on norjalaissyntyinen, nykyisin Ruotsia edustava ampumahiihtäjä. Stenersen edustaa Ramundberget SSK -seuraa.
IBU-cupissa Norjaa edustanut Stenersen sai Ruotsin edustusoikeuden vuonna 2015. Hän debytoi maailmancupissa saman vuoden tammikuussa Anterselvan pikamatkalla sijoittuen sijalle 94. Avauspisteensä hän saavutti tammikuussa 2016 Ruhpoldingin normaalimatkalta ollen seitsemäs. Tuo on myös hänen paras maailmancup-sijoituksensa.
Kun kello lyö

Kun kello lyö ("When Eight Bells Toll") on vuonna 1971 valmistunut brittiläinen toiminta- ja seikkailuelokuva. Se perustuu Alistair MacLeanin samannimiseen romaaniin.
Elokuvan on ohjannut Etienne Périer ja pääosissa ovat muun muassa Anthony Hopkins, Robert Morley ja Nathalie Delon. 
Juoni.
Brittiläinen laivaston tiedustelupalvelun agentti Philip Calvert saa tehtäväkseen selvittää Skotlannin rannikolla kadonneen laivan olinpaikka. Laivan lastina on miljoonien puntien arvosta kultaharkkoja, jotka varastettiin aivan brittihallituksen silmien alta. Calvert ja hänen parinsa Hunslett tekeytyvät meribiologeiksi ja huomaavat, että Skotlannin ylämailla on tekeillä jotain hämärää. Epäilykset kohdistuvat kreikkalaiseen pohattaan, Sir Anthony Skourosiin, jonka jahti on ankkurissa alueella.
Michele Perniola

Michele Perniola (s. 6. syyskuuta 1998 Palagiano, Italia) on italialainen laulaja, joka edusti San Marinoa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa duona yhdessä Anita Simoncinin kanssa, kappaleella "Chain of Lights". Laulu sijoittui sijalle 16 toisessa semifinaalissa, eikä päässyt finaaliin. 
Perniola edusti San Marinoa myös vuonna 2013 lasten Eurovision laulukilpailussa kappaleella "O-o-O Sole intorno a me".
Ion Panțuru

Ion Panțuru (11. syyskuuta 1934 Sinaia tai Comarnic – 17. tammikuuta 2016) oli romanialainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Panțuru voitti Nicolae Neagoen kanssa kahden miehen kelkoissa olympiapronssia Grenoblessa 1968. Mitali on vuoteen 2017 mennessä Romanian ainoa talviolympialaisista. Samoissa kisoissa Panțuru sijoittui neljän miehen kelkoissa neljänneksi. Hän kilpaili olympiatasolla myös Innsbruckissa 1964, Sapporossa 1972 ja Innsbruckissa 1976. Näissä kisoissa Panțuru sijoittui parhaimmillaan kahden miehen kelkoissa viidenneksi Sapporossa. Panțuru saavutti kahden miehen kelkoista myös kaksi MM-mitalia ja useita EM-mitaleja.
Panțuru kuoli 81-vuotiaana 17. tammikuuta 2016.
Nicolae Neagoe

Nicolae Neagoe (2. elokuuta 1941 Sinaia – 29. huhtikuuta 2023) oli romanialainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Neagoe voitti Ion Panțurun kanssa kahden miehen kelkoissa olympiapronssia Grenoblessa 1968. Mitali on vuoteen 2017 mennessä Romanian ainoa talviolympialaisista. Samoissa kisoissa Neagoe sijoittui neljän miehen kelkoissa neljänneksi. Hän voitti myös useita EM-mitaleja mutta ei MM-mitaleja.
Castel Ivano

Castel Ivano on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. 
Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kolme kuntaa Spera (575 asukasta), Strigno (1 451) ja Villa Agnedo (969), yhdistyivät muodostaen Castel Ivanon kunnan.
1. heinäkuuta 2016 kuntaan fuusioitui vielä Ivano-Fracenan kunta.
Simon Andersson (hiihtäjä)

Simon Andersson (s. 10. toukokuuta 1991) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Falun-Borlänge SK:ta.
Andersson hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 1. maaliskuuta 2014 Lahdessa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 61:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 27:s Tour de Skillä 2015. Anderssonin paras saavutus maailmancupissa on 26. sija Rukan Nordic Openingissa marraskuussa 2015. Yksittäiset etapit mukaan lukien Andersson on ollut parhaimmillaan 12:s Val Müstairissa vapaan hiihtotavan sprintissä Tour de Skillä 2015.
Skandinavia Cupissa Anderssonin paras sijoitus on neljäs Lillehammerissa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14. joulukuuta 2014.
Andersson oli mukana alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014. Hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 20:s, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14:s ja yhdistelmäkilpailussa 25:s.
Alexis Zapata

Alexis Zapata Álvarez (s. 10. toukokuuta 1995 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Zapata edustaa Italian Serie B:ssa pelaavaa Perugiaa, jossa hän on lainassa Serie A:ssa pelaavasta Udinesesta. Pelipaikaltaan Zapata on vasen laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Zapata aloitti ammattilaisuransa kolumbialaisessa Envigadossa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Kolumbian pääsarjassa 18. toukokuuta 2013, kun Envigado hävisi kotonaan Deportes Quindíolle 0–1. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa Zapata teki 26. syyskuuta 2013, kun Envigado voitti kotonaan Cúcuta Deportivon 2–0. Yhteensä Zapata pelasi kaudella 2013 pääsarjassa 15 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Zapata siirtyi tammikuussa 2014 espanjalaiseen Granadaan, joka lainasi hänet saman tien italialaiseen Sassuoloon. Hän ei ehtinyt pelata sarjaotteluita kummassakaan seurassa, kun siirtyi jo kesällä 2014 italialaiseen Udineseen. Zapata teki ensiesiintymisensä Serie A:ssa 23. marraskuuta 2014, kun Udinese pelasi kotonaan 1–1-tasapelin Chievo Veronan kanssa. Ottelu jäi Zapatan ainoaksi pääsarjatasolla kaudella 2014–2015. Kesällä 2015 Udinese lainasi hänet sarjatasoa alemmas Perugiaan.
Maajoukkueura.
Zapata on edustanut Kolumbiaa alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän oli mukana alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Uruguayssa 2015, jossa Kolumbia saavutti hopeaa, ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa Uudessa-Seelannissa samana vuonna. Zapata pelasi Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa seitsemän ja MM-kilpailuissa neljä ottelua. MM-kilpailuissa hän onnistui myös maalinteossa Senegalia vastaan.
Krister Ståhlberg

Sven Krister Ståhlberg (s. 1947) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän on ollut Åbo Akademin julkishallinnon professori 1980–2003. Hän tutki kunnallista ja valtionhallinnon suunnittelua ja virkamieskuntaa. 
Ståhlberg väitteli 1975 ja oli 1970–1979 Åbo Akademissa valtiotieteissä assistentina ja yliassistenttina, ja seuraavana vuonna hän aloitti professorina. Vuosina 2002–2010 hän hoiti Svenska kulturfondenin silloin perustettua johtajan tehtävää. 1977–1982 ja 1987–1992 hän oli Finsk Tidskriftin päätoimittaja.
Ståhlberg on julkaissut runsaasti kuntien ja valtion hallintoa käsitteleviä teoksia, kuten väitöskirjan "Teori och praxis i kommunal planering" (1975). Hän sai filosofian kunniatohtorin arvon 2002.
Louane Emera

Anne Peichert (s. 26. marraskuuta 1996), joka tunnetaan paremmin artistinimellä Louane Emera tai pelkkä Louane, on ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Louane edusti Ranskaa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Baselissa kappaleellaan "Maman".
Varhainen elämä.
Louane Emera on orpo, sillä molemmat hänen vanhempansa ovat kuolleet sairauksiin: isä vuonna 2013 ja äiti vuotta myöhemmin.
Ura.
Emeran ensiesiintyminen televisiossa oli 12-vuotiaana lasten laulukilpailu-ohjelmassa "l’École des stars" vuonna 2009. Vuonna 2013 hän osallistui ranskalaisen "" -ohjelman toiselle kaudelle.
Vuonna 2014 Emera näytteli elokuvassa "Bélierin perhe" ("La famille Bélier") ja sai roolistaan César-palkinnon.
Emeran maaliskuussa 2015 julkaistu ensimmäinen albumi "Chambre 12" oli Ranskan albumilistan kärjessä yhteensä 12 viikkoa. Vuoden loppuun mennessä sitä oli myyty yli , ja se oli toiseksi myydyin albumi Ranskassa vuonna 2015.
Taneli Mustonen

Taneli Mustonen (s. 1978 Joensuu) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti elokuvastaan "Luokkakokous" (2015), joka perustuu tanskalaiseen "Klassefesten"-elokuvaan (2011). 
Vuonna 2016 ilmestyi Mustosen ohjaama ja käsikirjoittama Bodominjärven murhiin pohjautuva kauhuelokuva "Bodom". Samana vuonna ensi-iltansa sai myös Mustosen ohjaama "Luokkakokous 2 – Polttarit". Mustonen kuvasi Suomessa ja Virossa uusinta elokuvaansa, komediaa "Se mieletön remppa" kesällä 2019, ja se tuli ensi-iltaansa 19. helmikuuta 2020.
Mustonen pääsi 20-vuotiaana ensimmäisellä yrittämällään opiskelemaan elokuvaohjausta Taideteolliseen korkeakouluun. Vuonna 2015 Mustonen otettiin mukaan "Varietyn" kymmenen lupaavimman pohjoismaisen ohjaajan listalle.
Tyyli.
Mustosen ollessa lapsi hänen vanhempansa ostivat elokuvateatterin Outokummussa. Mustosen elokuvafilosofia nojaa tähän lapsuudenkokemukseen, sillä hän pyrkii tekemään elokuvia pelkästään suurelle yleisölle.
Marine Vacth

Marine Vacth (s. 9. huhtikuuta 1991 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä ja malli.
Vacthin mallin ura alkoi, kun hänet huomattiin 14-vuotiaana vaatekaupassa. Häntä ovat valokuvanneet muun muassa Juergen Teller, Jean-Baptiste Mondino ja Paolo Roversi. Hänestä tuli Yves Saint-Laurentin Parisienne-hajuveden malli Kate Mossin jälkeen.
Vacthin ensimmäinen näyttelijäntyö oli Cédric Klapischin ohjaamassa elokuvassa "Ma part du gâteau" (2011). Vuonna 2013 hän näytteli pääosaa François Ozonin ohjaamassa elokuvassa "" ("Jeune et Jolie"). Vacth oli roolistaan ehdolla César-palkinnon saajaksi.
Steijn Schothorst

Steijn Schothorst (s. 14. lokakuuta 1994) on hollantilainen autourheilija. Hänen suvustaan myös veli Pieter, isä Jeroen ja setä Bas ovat autourheilijoita.
Ura.
Schothorst aloitti Karting-sarjoissa voittaen vuonna 2009 Alankomaiden Karting mestaruuden. Vuonna 2011 Schothorst aloitti kilpauransa Formula Ford EuroCup -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän sijoittui toiseksi perinteisessä Formula Ford Festivalissa. Vuonna 2012 Schothorst siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan saavuttaen 12 pistettä. Hän kilpaili myös Formula Renault NEC -sarjassa voittaen kaksi kilpailua ja sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2013 Schothorst ajoi Toyota Racing Series -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän jatkoi FR Eurocup -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan ja 32 pistettä sijoittuen 14:nneksi. Vuonna 2014 Schothorst jatkoi kolmannen kauden Eurocup-sarjassa saavuttaen 24 pistettä.
Vuonna 2015 Schothorst siirtyi uuteen Renault Sport Trophy -urheiluautosarjaan jossa hän saavutti Eliitti-luokassa kolme voittoa ja kolme paalupaikka]a sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2016 Schothorst kilpaili GP3-sarjassa Campos Racing -tallissa. Seuraavalle kaudelle hän siirtyi Arden-talliin.
Dacian Cioloș

Dacian Julien Cioloș (s. 27. heinäkuuta 1969) on romanialainen agronomi ja poliitikko. Hän toimi Călin Popescu-Tăriceanun hallituksessa maatalousministerinä 2007–2008 ja Barroson II komissiossa maatalouskomissaarina 2010–2014. Cioloș nimitettiin marraskuussa 2015 Romanian pääministeriksi puolueisiin kuulumattomana ehdokkaana Victor Pontan hallituksen jouduttua eromaan. Hän toimi pääministerinä, kunnes joulukuun 2016 vaalien voittaja Sorin Grindeanu nimitettiin uuden hallituksen muodostajaksi.
Cioloș on opiskellut Cluj-Napocan maatalous- ja eläinlääketiedeyliopistolla, Rennesin École nationale supérieure agronomiquessa ja väitellyt Université Montpellier 1:stä vuonna 2006. Hän on työskennellyt vuodesta 2000 Groupe de Bruges -ajatushautomossa, joka analysoi Euroopan unionin yhteistä maatalouspolitiikkaa.
Vuonna 2019 Cioloș valittiin uuden Vapaus, Yhtenäisyys ja Solidaarisuus -puolueen puheenjohtajaksi sen ensimmäisessä puoluekokouksessa.
Cioloș on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2019 alkaen. Hän oli parlamentin Uudistuva Eurooppa -ryhmän puheenjohtaja vuosina 2019–2021.
Tom McCarthy

Thomas Joseph ”Tom” McCarthy (s. 7. kesäkuuta 1966 New Jersey) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Perhe on painajainen" ja "Good Night, and Good Luck." sekä televisiosarjoissa "Langalla", "Käytäväpeliä" ja "Kova laki".
McCarthy on saanut huomiota ohjaamistaan ja käsikirjoittamistaan indie-elokuvista "The Station Agent" (2003), "The Visitor" (2007), "Win Win" (2011) ja "Spotlight" (2015), josta hän sai Oscar-palkinnon parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta ja ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.
Luettelo televisiosarjan Agent Carter jaksoista

"Agent Carter" on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC-kanavalla 6. tammikuuta 2015.
Yhteenveto.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Eric Camilli

Eric Camilli (s. 6. syyskuuta 1987 Nizza) on ranskalainen ralliautoilija.
Ura.
Toyotan junioriohjelmassa mukana ollut Camilli debytoi rallin MM-sarjassa vuoden 2014 Saksan rallissa kartanlukijanaan Maxime Wilmot. Hän keskeytti tuon kilpailun. Kaudella 2015 hän sijoittui parhaimmillaan 12:nneksi Walesin rallissa. WRC2 -sarjassa Camilli oli kaudella 2015 kymmenes, saavuttaen kolme palkintosijoitusta.
Kaudeksi 2016 Camilli siirtyi M-Sportin talliin, jossa hän ajoi kaksi täyttä kautta ja kolme MM-osakilpailua kaudella 2018. Kauden 2017 alusta Camilli on kilpaillut WRC2-sarjassa Fordilla, Volkswagenilla ja Citroenilla.
Bajirao Mastani

Bajirao Mastani on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut intialainen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Sanjay Leela Bhansali. 1700-luvulle sijoittuva elokuva kertoo Maratin valtakunnan "peshwa" (pääministeri) Baji Rao I:stä ja tämän toisesta vaimosta Mastanista. Nimirooleja näyttelevät Ranveer Singh ja Deepika Padukone, ja Priyanka Chopra näyttelee Baji Raon ensimmäistä vaimoa Kashibaita.
"Bajirao Mastani" sai ensi-iltansa 18. joulukuuta 2015. Elokuva sai hyvän vastaanoton sekä kriitikoilta että yleisöltä. Se sai Filmfare Awards -gaalassa kaksitoista ehdokkuutta ja voitti yhdeksän palkintoa, mukaan lukien parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miespääosasta ja naissivuosasta.
Tuotanto.
Bhansali suunnitteli "Bajirao Mastania" noin viidentoista vuoden ajan. Hän halusi alun perin elokuvansa "Hum Dil De Chuke Sanam" parin Salman Khanin ja Aishwarya Rain näyttelemään päärooleja tähän elokuvaan, mutta ei saanut enää palkattua heitä yhteiseen elokuvaan parin eron jälkeen. Tämän jälkeen Bhansali palkkasi Khanin ja Kareena Kapoorin päärooleihin ja Rani Mukerjin Kashibain rooliin. Elokuva kuitenkin hyllytettiin, kun Khan ja Kapoor siirtyivät muihin projekteihin ja Bhansali keskittyi seuraavan elokuvansa ohjaamiseen. Spekulaatio elokuvan tuotannosta ja roolituksesta jatkui seuraavina vuosina.
Heinäkuussa 2014 varmistui, että Ranveer Singh ja Deepika Padukone (Bhansalin elokuvan "Goliyon Ki Raasleela Ram-Leela" pari) näyttelevät nimirooleja ja Priyanka Chopra näyttelee Kashibaita. Singhin ja Padukonen täytyi käydä läpi laaja valmistautumisprosessi elokuvaa varten. Singhin piti opetella marathin kieltä ja ratsastusta, sekä ajella päänsä ja kohottaa painoaan. Padukone opetteli miekkailua, ratsastusta ja taistelulaji kalarippayattua. Chopra harjoitteli "peshwojen" puhumaa marathin murretta.
Vastaanotto.
"Bajirao Mastani" sai pääasiassa positiivisia arvosteluja kriitikoilta. Subhash K. Jha antoi elokuvalle viisi tähteä viidestä kutsuen sitä ”mestariteokseksi”, ja vertasi sitä klassikkoelokuvaan "Mughal-E-Azam".
Estrid Svenintytär

Estrid Svenintytär (viimeistään 1010 – vuosien 1057–1073 välillä), tunnettiin myös nimellä Margrethe, oli Tanskan prinsessa. Hän oli Sven Haaraparran ja joko hänen vaimonsa Gunhildin tai Sigrid Storrådan tytär – on myös mahdollista, että Sigrid ja Gunhild olivat sama henkilö. Estridin isoisä oli Harald Sinihammas.
Estrid oli ensin kihloissa Normandian herttuan Rikhard II:n pojan Robertin kanssa. Sittemmin Estrid meni naimisiin Tanskan jaarlin Ulfin kanssa, jonka Estridin veli, kuningas Knuut Suuri, murhautti vuonna 1026. Heidän lapsiansa olivat Asbjørn ja Tanskan tuleva kuningas Sven Estridinpoika. Hyvityksenä murhasta Knuut lahjoitti Estridille suuren maa-alueen, jonka tämä myöhemmin testamenttasi kirkolle.
Estrid on haudattu Roskilden tuomiokirkkoon.
Isabelino Gradín

Isabelino Gradín (8. heinäkuuta 1897 Montevideo – 21. joulukuuta 1944 Montevideo) oli uruguaylainen jalkapalloilija, joka oli yksi maansa parhaista lajissaan jalkapallon alkuaikoina. Gradín kilpaili menestyksekkäästi myös yleisurheilussa.
Jalkapalloura.
Gradín edusti vuodet 1915–1921 kotimaansa pääsarjan Club Atlético Peñarolia. Hän pelasi seuran paidassa 212 ottelua, joissa hän onnistui maalinteossa 101 kertaa. Hän voitti seuran paidassa kaksi kertaa Uruguayn mestaruuden. Vuodet 1922–1929 Gradín edusti Olimpiaa. Vuonna 1929 hän päätti uransa. 
Uruguayn jalkapallomaajoukkueessa Gradín pelasi vuosina 1915–1927 tehden 24 ottelussa kymmenen maalia. Gradín oli mukana historian ensimmäisessä Copa Américassa vuonna 1916, jossa hän oli turnauksen maalikuningas Uruguayn voittaessa kultaa. Gradín saavutti Copa Américan mestaruuden myös vuonna 1917 ja oli mukana Copa Américassa vielä vuonna 1919. 
Yleisurheilu-ura.
Gradín kilpaili urallaan myös pikajuoksussa. Vuoden 1919 Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sekä 200 että 400 metrin juoksussa. Hän toisti tuon saavutuksen seuraavan vuoden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa.
Muuta.
Gradínin ja hänen maanmiehensä Juan Delgadon päästessä kentälle historian ensimmäisessä Copa Américassa vuonna 1916 heistä tuli historian ensimmäisiä tummaihoisia jalkapalloilijoita, jotka pääsevät kentälle kansainvälisessä jalkapalloturnauksessa. Gradín toimi innoituksena monille tummaihoisille pelaajille. Muun muassa Pelé on pitänyt häntä idolinaan.
Gradín kuoli montevideolaisessa sairaalassa joulukuussa 1944 47-vuotiaana vain neljä päivää sen jälkeen, kun hänen pitkäaikainen seuransa Peñarol oli voittanut historiallisen 15:nnen Uruguayn mestaruuden. Mestarijoukkue kävi tapaamassa Gradínia seurassa ja omisti mestaruutensa tälle.
Gradínin iso-isovanhemmat olivat orjia Lesothossa.
Saavutukset.
Jalkapalloilijana.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Drew Lewis

Andrew "Drew" Lewis (s. 9. huhtikuuta 1995 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Lewis siirtyi elokuussa 2015 englantilaisen Southportin junioreista Suomen pääsarjassa Veikkausliigassa pelaavaan KTP:hen. Hän pelasi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa 29. elokuuta 2015, kun KTP voitti kotonaan Jaron 1–0. Ottelu jäi Lewisin ainoaksi kaudella kaudella 2015. Lewis siirtyi kauden jälkeen pois KTP:stä.
Mneme (muusa)

Mneme () on kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Mnemosynen lapsi ja yksi kolmesta alkuperäisestä boiotialaisesta muusasta. Mnemen mukaan on nimetty Jupiterin kuu Mneme.
Miikka Pyykkönen

Miikka Pyykkönen (s. 29. joulukuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen sosiologi ja professori. Hän toimii Jyväskylän yliopistossa kulttuuripolitiikan professorina vuodesta 2016 lähtien.
Nuoruus ja uran alku.
Miikka Pyykkönen syntyi Jyväskylässä. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1991 Hankasalmen lukiosta. Lukion jälkeen hän aloitti opiskelut Jyväskylän yliopistossa, josta valmistui maisteriksi vuonna 2000.
Akateeminen ura.
Pyykkönen väitteli yhteiskuntatieteen tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa. Hän väitteli 2007 sosiologiasta erityisalanaan kulttuuripolitiikka. Hänen väitöskirjansa käsitteli maahanmuuttajien yhdistystoimintaa Jyväskylässä ja Tampereella. 
Akateemisen uransa Pyykkönen aloitti vuonna 2000 tutkijana Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 2006 hänet nimitettiin Jyväskylän yliopistoon kulttuuripolitiikan lehtoriksi. Hän oli 18 kuukautta 2008–2009 virkavapaalla toimestaan lehtorina, kun hän toimi tutkijana Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteen ja filosofian laitoksella. 
Pyykkönen työskenteli 2008–2009 post doc-tutkijana erilaisissa Suomen Akatemian tukemissa monikulttuurista kansalaisyhteiskuntaa sekä valtaa ja toimijuutta tarkastelleissa tutkimushankkeissa. Hän on ollut myös asiantuntijana mukana urbanisoituvien alkuperäiskansojen kulttuuripolitiikkaa ja kansalaisuuden kulttuurista ulottuvuutta koskeneissa EU-hankehakemuksissa. Pyykkönen nimitettiin 2012 Helsingin yliopiston sosiologian dosentiksi.
Jyväskylän yliopiston kulttuuripolitiikan professoriksi Pyykkönen nimitettiin tammikuussa 2016.
Luennoitsijana ulkomailla.
Miikka Pyykkönen on osallistunut myös kansainväliseen tiedetoimintaan. Hän oli Erasmus-ohjelman kautta keväällä 2006 vierailevana luennoitsijana Islannin yliopiston sosiologian laitoksella. Hän toimi kahteen otteeseen (parin kuukauden ajan alkukesästä 2007 ja sittemmin syyskuusta marraskuuhun 2009) vierailevana luennoitsijana Argentiinassa: Salvadorin yliopistossa (Universidad del Salvador ) Buenos Airesissa ja Mar del Platassa sijaitsevassa Fastan yliopistossa (Universidad FASTA). Hän on lisäksi ollut toukokuussa 2009 vierailevana luennoitsijana Uumajan yliopistossa.
Tutkimustyö.
Sosiologina Pyykkönen on tutkinut kulttuuripolitiikan alalla ilmiöinä pääasiassa monikulttuurisuutta, kansalaisyhteiskuntaa ja luovaa taloutta. Aloittaessaan professorina hän tutki parhaillaan romani- ja saamelaispolitiikan historiaa. Hän on tehnyt vertailevaa tutkimusta Pohjoismaiden ja Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen hallinnoinnin historiasta. Jo aiemmin hän on tutkinut hallinnan käsitettä ja hallintavaltaa laajemminkin. Kulttuuripolitiikan alalla Pyykkönen on lisäksi tarkastellut kulttuuripolitiikan ja monikulttuurisuuden suhdetta. Lisäksi hän on tutkinut yrittäjyyden erilaisia ulottuvuuksia. 
Pyykkönen oli toukokuuhun 2016 mennessä urallaan julkaissut kahdeksan tieteellistä teosta ja yli 50 tieteellistä artikkelia.
Kirjailija.
Pyykkönen on kirjoittanut ja julkaissut useita teoksia, jotka käsittelevät hänen tutkimuksiaan. Vuonna 2014 hän kirjoitti kattavan yleisesityksen yrittäjyydestä ("Ylistetty yrittäjyys"), joka julkaistiin Jyväskylän yliopiston toimittamassa SoPhi-sarjassa.
Mopo Sport

Mopo Sport on suomalainen mopoja, skoottereita, mopojen osien ja tarvikkeiden maahantuoja-, myyjä- sekä verkkokauppayritys. Mopo Sport on perustettu vuonna 1974. Sen myymälä sijaitsee Vantaan Petikossa.
Mopo Sport aloitti toimintansa myymällä mopon viritysohjeita postitse, mutta laajensi nopeasti myös varaosien myyntiin. Nykyään Mopo Sportilla on myös huolto sekä oma Team Mopo Sport niminen mopo endurance talli. Talli on voittanut Helsinki MopoGP:n mm. vuonna 2014.
Maahantuonti.
Mopo Sport on tuonut maahan monia alan johtavia varaosa- ja viritysosamerkkejä, kuten italialaisia Dellorto-kaasuttimia, Malossi-viritysosia, Giannelli-pakoputkia sekä espanjalaisia Metrakit-viritysosia, GRO-öljyjä ja -voiteluaineita sekä NG-jarrulevyjä.
Kritiikki "tappajamopojen" kaupustelusta.
Mopo Sportia on pitkään syytetty mopojen virityskulttuurin tuomisesta Suomeen. Tekniikan Maailmassa (9/1988) toimittaja Martti Merilinna kirjoitti "Pienen empimisen jälkeen eri mopomerkkien maahantuojat sanoutuivat irti moisesta kuoleman kaupustelusta. Vantaalla toimiva varaosaliike on tällä hetkellä käytännöllisesti katsoen alansa ainoa ja voi hyvin. Nuorta, innostunutta asiakaskuntaa riittää." artikkelissaan otsikolla Tappajamopo, joka käsitteli kahden nuoren miehen kuolemaan johtanutta onnettomuutta.
Michael Wolgemut

Michael Wolgemut (myös "Wohlgemut" tai "Wohlgemuth") (1434–1519) oli saksalainen taidemaalari ja puupiirtäjä. Hän asui Nürnbergissä ja sai siellä taidekasvatusta isältään ja Hans Pleydenwurffilta. Pleydenwurffin tavoin Wolgemut omaksui flaamilaistaiteen lievästi karheasävyisenä mutta maneerista vapaana. Vuonna 1473 hän sai haltuunsa Pleydenwurffilta jääneen työpajan. Pajassa tehtiin paljon alttarikaappeja, joista yksi on vuosina 1476–1479 tehty Zwickaun Marian kirkon pääalttari sekä n. 2000 puupiirrosta H. Schedelin teokseen "Schatzbehalter" (1493). Wolgemutin oppilaisiin kuului mm. Albrecht Dürer. Zwickaun Marian kirkon pääalttarin ja "Schatzbehalterin" kuvituksen ohella Wolgemutin päätöihin kuuluu hänen yhdessä Pleydenwurffin kanssa tekemänsä kuvitus teokseen "Schatzbehalter".
Ulanhot

Ulanhot (, ) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen Hingganin liitossa. Se on Hingganin liiton päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 2 728 neliökilometriä ja väkiluku 327 081 (2010).
Ulanhot on mongoliksi "punainen kaupunki". Aiemmin sen nimi oli Wangin Süm tai Wang-un Süme. Nimi oli kiinaksi Wangyehmiao tai Wangyemiao (). Ulanhot oli Sisä-Mongolian pääkaupunki vuosina 1947 - 1950.
Kaupunkia palvelee Ulanhotin lentoasema (). Kotimaan reittejä on muun muassa Pekingiin ja Hohhotiin.
Manny Machado

Manuel Arturo "Manny" Machado (s. 6. heinäkuuta 1992 Hialeah, Florida) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi vuosina 2012–2018 MLB-liigan Baltimore Oriolesissa, josta hän siirtyi kesken kauden 2018 Los Angeles Dodgersiin. Hänen pelipaikkansa on kolmosvahti.
Machado teki MLB-debyyttinsä elokuussa 2012. Seuraavana vuonna, ensimmäisellä täydellä kaudellaan hän nousi yhdeksi sarjan parhaista pelaajista. Machado valittiin myös ensimmäistä kertaa un, jossa hän on pelannut myös vuosina 2015, 2016 ja 2018.
Machado teki 300 miljoonan dollarin arvoisen kymmenvuotisen sopimuksen San Diego Padresin kanssa helmikuussa 2019.
Joc Pederson

Joc Russell Pederson (s. 21. huhtikuuta 1992 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelaa MLB-liigan Los Angeles Dodgersissa. Hänen pelipaikkansa on keskikoppari.
Pederson teki MLB-debyyttinsä syyskuussa 2014. Hän teki seuraavalla kaudella läpimurtonsa, ja tuli valituksi myös un.
Juutalaistaustainen Pederson edusti Israelia vuoden 2013 World Baseball Classicin karsinnoissa.
Richard W. Thompson

Richard Wigginton Thompson (9. kesäkuuta 1809 Culpeperin piirikunta, Virginia – 9. helmikuuta 1900 Terre Haute, Indiana) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hänet tunnetaan parhaiten virastaan Yhdysvaltain laivastoministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin kabinetissa vuosina 1877–1880. Lisäksi hän toimi kahden kauden ajan Indianan edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1841–1843 ja 1847–1849.
Yhdysvaltain sisällissodassa Thompson palveli Unionin armeijassa. Hän toimi sodan aikana omaa nimeään kantaneen tukikohdan komentajana sekä Terre Hauten alueen "Provost marshalina" eli sotilaspoliisiyksikön johtajana.
Bilal Boutobba

Bilal Boutobba (s. 29. elokuuta 1998 Marseille) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttä tai laituri. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Olympique de Marseillea.
Boutobba teki debyyttinsä Marseillen edustusjoukkueessa vasta 16-vuotiaana joulukuussa 2014. Hänestä tuli samalla seurahistorian nuorin pelaaja.
Nuorisomaajoukkueissa Boutobba on edustanut kotimaataan Ranskaa. Halutessaan hän voi edustaa A-maajoukkuetasolla myös Algeriaa.
George W. McCrary

George Washington McCrary (29. elokuuta 1835 lähellä Evansvillea, Indianassa – 23. kesäkuuta 1890 St. Joseph, Missouri) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi Iowan edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1869–1877. Tämän jälkeen McCrary toimi Yhdysvaltain sotaministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin kabinetissa vuosina 1877–1879. Sotaministerinä McCrary veti viimeiset rekonstruktiota valvoneet joukot vanhoista etelävaltioista. Lisäksi hän lähetti sotilaita auttamaan suuren rautatielakon rauhoittamisessa sekä Meksikon vastaisen rajan tuntumassa riehuneiden ryöstäjien taltuttamisessa ja taisteli intiaaneja vastaan Yhdysvaltain länsiosissa.
Joulukuussa 1879 McCrarysta tuli liittovaltion oikeuslaitoksen tuomari, jolloin hän samalla luopui virastaan sotaministerinä. Viisi vuotta myöhemmin McCrary luopui tuomarinvirasta ja siirtyi Atchison, Topeka &amp; Santa Fe Railroad -rautatieyhtiön lakiosaston johtajaksi. McCrary johti yhtiön lakiosastoa aina kuolemaansa 23. kesäkuuta 1890 asti.
Bronte Campbell

Bronte Campbell (s. 14. toukokuuta 1994 Blantyre, Malawi) on australialainen uimari. Hän edustaa brisbanelaista Indooroopilly Swim Club -seuraa ja on pituudeltaan 179 cm. Myös hänen sisarensa Cate Campbell on huippu-uimari.
Campbellin eteläafrikkalaissyntyiset vanhemmat Jenny ja Eric Campbell asuivat aikoinaan kymmenen vuotta Malawissa, jossa neljä perheen viidestä tyttärestä syntyi. Perhe muutti Brisbaneen 2001 Jennyn odottaessa perheen nuorinta lasta. Simon Cusack alkoi valmentaa Bronte ja Cate Campbellia.
Bronte Campbell saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Limassa 2011 kultaa 50 metrin ja pronssia 100 metrin vapaauinnissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 50 metrin vapaauinnissa kymmenenneksi. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui viidenneksi 50 metrin vapaauinnissa ja sai hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Campbell saavutti Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa tosin ui vain alkuerissä. Lisäksi hän sai hopeaa 100 metrin vapaauinnissa ja pronssia 50 metrin vapaauinnissa. Saman kesän Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä sijoittui toiseksi 50 ja 100 metrin vapaauinneissa.
Campbell saavutti Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä sijoittui neljänneksi 100 metrin vapaauinnissa. Kazanissa 2015 hän voitti pitkän radan maailmanmestaruudet 50 metrin vapaauinnissa ajalla 24,12, 100 metrin vapaauinnissa ajalla 52,52 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä sai pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Campbell ui Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kolmannen osuuden Australian kultajoukkueessa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 100 metrin ja seitsemänneksi 50 metrin 
vapaauinnissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia naisten 
4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän oli kuudes 50 metrin vapaauinnissa ja seitsemäs 100 metrin vapaauinnissa.
Campbell saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kultaa 100 metrin vapaauinnissa ajalla 52,27 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jonka alkuerissä hän ui. Lisäksi hän saavutti hopeaa sekajoukkueiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja oli kahdeksas 50 metrin vapaauinnissa.
Tokion olympialaisissa 2020 Campbell saavutti Australian joukkueessa olympiakultaa 4 x 100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti jälleen kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Gérard Souzay

Gérard Souzay (oikealta nimeltään Gérard Marcel Tisserand, 8. joulukuuta 1918 Angers – 17. elokuuta 2004) oli ranskalainen laulaja. Parhaiten hänet tunnettiin liedlaulajana. Hänen äänialansa oli baritoni. 
Äidinkielensä ranskan ohella Souzay hallitsi täydellisesti saksan ja puhui sujuvasti myös englantia ja italiaa. Hän opiskeli laulua muun muassa Lotte Lehmannin, Pierre Bernacin ja Vanni Marcoux'n johdolla. Souzay esitti hienostuneesti erityisesti saksalaista ja ranskalaista musiikkia ja oli yksi aikansa ihailluimmista liedlaulajista. Hänen ohjelmistoonsa kuuluivat muun muassa Franz Schubertin, Robert Schumannin ja Hugo Wolfin yksinlaulut. Vuonna 1960 hän alkoi esiintyä oopperassa, varsinkin Mozart-rooleissa. Vuonna 1965 hän debytoi New Yorkin Metropolitan-oopperassa Almavivan roolissa Mozartin "Figaron häissä". Hänen muita tunnettuja oopperaroolejaan olivat Mozartin "Don Giovannin" nimiosa ja Claude Debussyn "Pélleas ja Mélisande" -oopperan Golaud. Souzay konsertoi monessa maassa, Suomessa mm. Sibelius-viikon solistina
Tyyppälänjärvi

Tyyppälänjärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Palokan Ritopohjalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järven levein kohta sijaitsee pohjoispäässä ja se muodostuu niemesta ja kahdesta lahdesta. Muualla järvi on enimmillään 300 metriä leveä. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,78 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 7,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläpäässä. Järven rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä ja sen rannat ovat enimmäkseen metsämaata, vaikka sitä rikkoo pienet peltopalstat. Asutus on haja-asutusta, joka on länsirannassa tiheää. Rannoille on rakennettu noin kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet sekä Palokankaan että Pappilanvuoren suunnalta. Pohjoisrannassa sijaitsee seurakunnan maja, missä on myös laavu.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Karjujoen valuma-alueeseen (14.298) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,7 metriä mpy.
Järveen tulee viisi suurempaa ojaa. Länsirantaan laskee Viitalammen (4 ha) laskuoja, pohjoiskulmaan Kaakkolammen (2 ha) oja, ja muut ojat ovat nykyään jo hulevesiäkin tuovia ojia. Järven laskuoja Karjuoja lähtee sen eteläpäästä ja se laskee kahden kilometrin päässä Palokkajärven Tyyppälänlahteen. Oja virtaa matkallaan Heinälammen läpi.
HMS Venerable (1784)

HMS Venerable oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1784 vesillelaskettu Culloden-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 9. elokuuta 1781 Perry, Wells &amp; Greeniltä Blackwallista, missä köli laskettiin huhtikuussa 1782. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1784 ja valmistui 29. elokuuta Woolwichissa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 32 263 puntaa 2 shillinkiä ja dime, minkä lisäksi varustamiskustannukset 6 588 puntaa 11 shillinkiä ja 4 dimeä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1794 päällikkönään Sir John Orde. Se liittyi Howen johtamaan laivastoon syyskuussa. Alus oli kesäkuussa 1797 amiraali Duncanin lippulaivana Pohjanmerellä päällikkönään William Hope. Alus osallistui 11. lokakuuta Camperdownin taisteluun, jossa sen miehistöstä sai surmansa 15 ja 62 haavoittui. Alus poistettiin marras-joulukuun vaihteessa palveluksesta ja se oli kesäkuusta 1798 maaliskuuhun 1799 Chathamin telakalla kunnostettavana.
Alus palautettiin tammikuussa 1799 palvelukseen Kanaalin laivastoon päällikkönään Sir William Fairfax.
Alus haaksirikkoutui 24. marraskuuta 1804 Roundham Headin edustalla lähellä Torbayta.
HMS Venerable (1808)

HMS Venerable oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1808 vesillelaskettu Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 31. tammikuuta 1805 Thomas Pitcheriltä Northfleetistä, missä köli laskettiin joulukuussa. Se laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1808. Valmistaja takiloi ja varusti aluksen vielä samana vuonna. Valmistuskustannukset olivat 64 318 puntaa ja varustamiskustannukset 26 484 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1808 kontra-amiraali Sir Richard Strathanin lippulaivana päällikkönään Sir Home Popham. Aluksen päällikkyyden vastaanotti kesäkuussa tilapäisesti Andrew King. Alus osallistui vuonna 1809 Walcherenin operaatioihin. Vuonna 1810 alus oli kontra-amiraali Sir Thomas Williamsin lippulaivana Pohjanmerellä. Se osallistui Espanjan pohjoisrannikon valvontaan ja 20. kesäkuuta Lequeiton taisteluun.
Alus siirrettiin satamapalvelukseen 1825 ja romutettiin 1838.
Meritiedustelupataljoona

Meritiedustelupataljoona (MERITIEDP) on Suomen merivoimien rannikkojoukkoja kouluttava Rannikkoprikaatin joukkoyksikkö. Siihen kuuluvat Meritiedustelukomppania (MERITIEDK) ja Sukeltajakoulu (SUKK).
Historia ja perinteet.
Meritiedustelupataljoona perustettiin uutena joukkoyksikkönä 1. tammikuuta 2015 osana puolustusvoimauudistusta. Siihen yhdistettiin aiemmin 5. miinalaivueeseen kuuluneet Erikoistoimintaosasto ja Sukeltajakoulu sekä Kotkan rannikkopataljoonassa vuoden 2013 loppuun asti toiminut meritiedustelukoulutus.
Pataljoona vaalii merivoimien sukeltaja-, muun erikoisjoukko- ja meritiedustelukoulutuksen perinteitä. Pataljoonan perinnepäivä on 3. toukokuuta. Tuona päivänä vuonna 1954 alkoi merivoimien ensimmäinen sukeltajakurssi. Pataljoonan lippu, jonka suunnitteli Tatu Vartiainen, naulattiin ja vihittiin käyttöön 30. huhtikuuta 2015. Lipussa on tummansinisellä pohjalla kultainen atrainta kannatteleva merikotka.
Meritiedustelupataljoonan ensimmäinen komentaja oli komentaja Misa Kangaste.
Koulutus.
Meritiedustelukomppaniassa on neljä joukkuetta, ja se kouluttaa varusmiehistä rannikko- ja saaristoalueella tapahtuvan tiedustelun, valvonnan ja tulenjohdon osaajia.
Sukeltajakoulu vastaa puolustusvoimien sukeltajakoulutuksesta. Varusmiehistä se kouluttaa vuorovuosin taistelu- ja raivaajasukeltajia. Sukeltajakoulun varusmiespalvelukseen haetaan erillisellä hakemuksella ja valinnat tehdään kaksivaiheisen valintakokeen kautta.
Palkatusta henkilökunnasta merivoimien erikoisjoukkoja kouluttava Erikoistoimintaosasto kuului Meritiedustelupataljoonaan vuodet 2015–2021, kunnes se liitettiin hallinnollisesti maavoimien Utin jääkärirykmentin Erikoisjääkäripataljoonaan. Se vertautuu ERIKJP:n Erikoisjääkärikomppaniaan. Molempien sotilaat saavat peruskoulutuksen puolustusvoimien erikoisjoukkokurssilla ennen maa- ja merivoimiin painottuvaa jatkokoulutusta.
Sinivalohoito

Sinivalohoito on hoitomuoto, jossa iho altistetaan siniselle valolle. Vuodesta 2014 eteenpäin psoriasis-potilailla on ollut mahdollisuus hoidattaa psoriasista sinisellä valolla. Tutkimuksessa on osoitettu, että psoriasista voidaan tehokkaasti hoitaa valolla, jonka aallonpituus on 453 nm. Tämä johtunee sinisen valon ominaisuuksista, jotka hillitsevät ihosolujen (sarveissolujen) lisääntymisen kiihtymistä, mikä aiheuttaa psoriasiksen oireita. Lisäksi sininen valo vähentää psoriasikseen liittyvää ihon tulehtuneisuutta. UV-säteetön sininen valo on saatavilla kannettavan lääkinnällisen laitteen muodossa, jossa ei käytetä kemiallisia aineita.
Ashley Rickards

Ashley Rickards (s. 4. toukokuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi Jenna Hamiltonin roolista televisiosarjassa "Awkward" ja Samantha "Sam" Walkerin roolista televisiosarjassa "Tunteet pelissä".
Rickarsin läpimurtorooli oli vuoden 2011 indie-elokuvassa "Fly Away", jossa hän esitti autistista tyttöä. Hän sai roolista parhaan roolisuorituksen palkinnon saman vuoden Arizonan filmifestivaaleilla.
Mehän rakastimme toisiamme niin paljon

Mehän rakastimme toisiamme niin paljon () on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut italialainen draamakomedia, jonka on ohjannut Ettore Scola. Se sai ranskalaisen César-palkinnon parhaasta vieraskielisestä elokuvasta vuonna 1977.
Näyttelijät.
Cameoroolin omana itsenään tekevät elokuvassa muun muassa elokuvaohjaajat Vittorio de Sica ja Federico Fellini, näyttelijä Marcello Mastroianni sekä tv-juontaja Mike Bongiorno.
Vastaanotto.
Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa vasta 1983. Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi elokuvalle kolme tähteä, neljä kaksi tähteä ja kaksi yhden tähden, keskiarvona 2,13 tähteä neljästä. Elokuva sai Suomen teatterikierroksellaan 3 284 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 159.
Natsumi Hoshi

Natsumi Hoshi (, s. 21. elokuuta 1990 Koshigaya, Saitaman prefektuuri) on japanilainen perhosuinnin maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän edustaa Swimming Daikyo SS -seuraa ja on pituudeltaan 163 cm.
Hoshi sijoittui 2008 Pekingin olympialaisissa 200 metrin perhosuinnissa kymmenenneksi. Aasian kisoissa Kantonissa 2010 hän sai samassa lajissa hopeaa ajalla 2.07,96. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa neljänneksi ja Shenzhenin universiadeissa toiseksi.
Hoshi saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.05,48. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän oli samalla matkalla neljäs. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa Gold Coastissa 2014 hän sai 200 metrin perhosuinnissa hopeaa. Saman vuoden Incheonin Aasian kisoissa hän saavutti kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.08,04.
Hoshi voitti 200 metrin perhosuinnin maailmanmestaruuden Kazanissa 2015 ajalla 2.05,56. Hän sai Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 samassa lajissa pronssia ajalla 2.05,20 ja sijoittui 100 metrin perhosuinnissa 11:nneksi.
Jacob Tremblay

Jacob Tremblay (s. 5. lokakuuta 2006 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka voitti lapsiroolistaan elokuvassa "Room" (2015) parhaan nuoren näyttelijän Critics’ Choice -palkinnon ja oli ehdolla parhaan miessivuosan SAG-palkintoon. Tremblay on näytellyt myös elokuvissa "Wonder" (2017) ja "Good Boys" (2019). Tremblayn perheeseen kuuluu isä Jason Tremblay, äiti Christina Tremblay ja siskot Emma ja Erica.
Karlie Kloss

Karlie Kloss (3. elokuuta 1992, Chicago) on yhdysvaltalainen malli. Vuosina 2013–2015 hän kuului Victoria’s Secret-malliston esittelijöihin, niin sanottuihin Victoria’s Secretin enkeleihin.
Kloss on opiskellut vuonna 2014 tietokoneohjelmointia Flatiron Schoolissa ja innostui alasta niin paljon, että päätti myöntää kouluun stipendejä nuorten naisten ohjelmointikursseille. Tämän jälkeen hän perusti koulusta erillisen "Kode with Klossy" -ohjelman, joka järjestää 13–18-vuotiaille tytöille ohjelmointileirejä isoissa kaupungeissä ympäri Yhdysvaltoja.
Voinosalo

Voinosalo () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Kattilan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä Tolbovkajoen yläjuoksulla kolme kilometriä Kattilan taajamasta etelään. Kylässä on 25 asukasta (vuonna 2010).
Voinosalon luota on löydetty keskiaikainen asuinpaikka, hautakumpuja ja kiviristejä. Hautojen esineistö viittaa slaavilaiseen asutukseen. Toldogan vatjalaispogostaan kuulunut kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli yksi alueen raudantuotannon keskuksista.
Peter von Köppenin mukaan Voinosalon asukkaat olivat venäläisiä, jotka kuuluivat Kattilan ortodoksiseen seurakuntaan. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Sen jälkeen he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Vuonna 1899 kylässä oli 82 taloutta ja 410 asukasta, joista viisi oli ”sekoittuneita” ja loput venäläisiä. Neuvostoaikana Voinosalo kuului Suuren-Rutjan ja vuodesta 1954 lähtien Kattilan kyläneuvostoon.
Sokerideittailu

Sokerideittailu eli sugardating on suhde, jossa vanhempi ja varakkaampi osapuoli sponsoroi nuorempaa seuralaistaan. Yleensä kyse on vanhemman miehen (sugar daddy) ja nuoremman naisen (sugar babe) välisestä suhteesta, jossa mies tukee naista taloudellisesti. Kyse voi olla esimerkiksi puhelinlaskun tai vuokran maksamisesta, yhteisestä lomamatkasta tai lahjojen antamisesta. Myös vanhemman naisen (sugar mama) ja nuoremman miehen (toy boy) sekä sugardaddyn ja toy boyn väliset suhteet ovat yleisiä. Sokerideittailua on kutsuttu myös ”prostituution harmaaksi alueeksi”, sillä joissakin tapauksissa seksin myyminen on osa sokerideittailua. Ylen MOT:n ja A-Studion vuonna 2018 tekemän selvityksen mukaan sokerideittailun ohessa käydään usein avointa seksikauppaa.
Pohjoismaissa sokerideittailu on ollut erityisen suosittua Tanskassa, jossa sokerideittisivustoilla on ainakin 45 000 jäsentä. Britanniassa ja Yhdysvalloissa sokerideittailu on ollut opiskelijoiden keino ansaita lisärahaa, sillä lukukausimaksut ovat näissä maissa hyvin korkeat. Sokerideittailu on kasvava ilmiö myös Suomessa. 
Nimitys juontaa juurensa kalifornialaisen sokeriteollisuudessa toimineen liikemiehen Adolph B. Spreckelsin ja hänen vaimonsa Alma de Brettevillen välisestä suhteesta. Alma kutsui miestään "sugar daddyksi".
Kanako Watanabe

Kanako Watanabe (, s. 15. marraskuuta 1996 Tokio) on japanilainen rintauinnin maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 164 cm.
Watanabe saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Limassa 2011 kultaa 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä hopeaa 100 metrin rintauinnissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 200 metrin rintauinnissa 14:nneksi. Saman vuoden lyhyen radan MM-kilpailuissa Istanbulissa hän sai pronssia 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.19,39. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän oli samalla matkalla yhdestoista.
Watanabe voitti 2014 Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa Gold Coastissa 200 metrin rintauinnin ja sijoittui toiseksi 100 metrin rintauinnissa. Incheonin Aasian kisoissa hän saavutti kultaa 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä hopeaa 100 metrin rintauinnissa, 200 metrin sekauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.16,92 ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä..
Watanabe voitti 200 metrin rintauinnin maailmanmestaruuden Kazanissa 2015 ajalla 2.21,15, sai hopeaa 200 metrin sekauinnissa ajalla 2.08,45 ja sijoittui neljänneksi 100 metrin rintauinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 ja 200 metrin rintauinnin välierissä. Taipein universiadeissa 2017 hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Jakartan Aasian kisoissa 2018 hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.23,05.
Fluometuroni

Fluometuroni (C10H11N2OF3) on ureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa herbisidinä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa fluometuroni on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen vain hyvin niukasti, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, isopropanoliin, asetoniin, dimetyyliformamidiin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Yhdiste estää kasvien fotosynteesiä, erityisesti fotosynteesin elektroninsiirtoketjua, sekä karotenoidien biosynteesiin tarvittavia fytoeenidesaturaasientsyymejä. Aine imeytyy kasveihin juurien ja lehtien välityksellä. Nisäkkäille fluometuroni ei ole erityisen myrkyllistä, mutta ärsyttää silmiä, hengitysteitä ja ihoa sekä voi aiheuttaa allergisen reaktion.
Valmistus ja käyttö.
Fluometuronia voidaan valmistaa m-trifluorimetyylifenyyli-sisosyanaatin ja dimetyyliamiinin välisellä reaktiolla tai m-aminobentsotrifluoridin ja dimetyylikarbomoyylikloridin välisellä reaktiolla.
Fluometuronia voidaan käyttää selektiivisenä rikkaruohomyrkkynä muun muassa puuvilla-, sokeriruoko- ja soijapapuviljelmillä. Yhdistettä käytetään joko liuoksena tai pulverina.