tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Henna Savikuja

Henna Johanna Savikuja (s. 28. maaliskuuta 1978 Kalixin kunta, Norrbotten, Ruotsi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Savikuja kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen Kanadassa järjestetyissä MM-kilpailuissa 2000 ja 2004. Lisäksi hän pelasi neljänneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 ja MM-kilpailuissa 2012.
Savikuja voitti Suomen-mestaruuden Oulun Kärpissä 2012.
Hanne Sikiö

Hanne Erika Sikiö (s. 19. maaliskuuta 1978 Lempäälä) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sikiö kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 1999 ja 2000. Lisäksi hän pelasi neljänneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa MM-kilpailuissa 2001 ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Sikiö pelasi Minnesota-Duluthin joukkueessa 1999–2003.
Pirjo Ahonen

Pirjo Hannele Ahonen (ent. Blomqvist, o.s. Nieminen, s. 5. marraskuuta 1970 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Hän on pelannut myös kaukalopalloa.
Jääkiekossa Ahonen kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen Suomessa järjestetyissä MM-kilpailuissa 1999. Lisäksi hän pelasi neljänneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002. Jääkiekossa Ahosen pelipaikka oli puolustaja. Hän pelasi jääkiekkoa seuroissa Ilves, Jyp ja Kalpa.
Jääpallossa Ahonen on edustanut seuroja JPS, Botnia, ToPV, Veiterä ja Kampparit. Maajoukkueessa hän on pelannut 63 A-maaottelua. Hänet on valittu vuoden naispelaajaksi vuosina 2005, 2007 ja 2012.
Lenno

Lenno (oikealta nimeltään Lenno Linjama) on suomalainen tuottaja-DJ. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä ollessaan 15-vuotias. Lennolla on levytyssopimus Universal Music Finlandin ja yhdysvaltalaisen Casablanca Recordsin kanssa.
Lenno on tehnyt remixejä monille tunnetuille artisteille, kuten Kelly Clarksonille, Ariana Grandelle ja Robin Thickelle. Lenno yhdistelee kappaleissaan erilaisia elektronisen musiikin tyylilajeja.
Lennon isä on säveltäjä Jyrki Linjama.
Minna Halonen

Minna Halonen (s. 11. lokakuuta 1975) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Halonen kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen Kanadassa järjestetyissä MM-kilpailuissa 2004. Lisäksi hän pelasi neljänneksi sijoittuneissa Suomen joukkueissa MM-kilpailuissa 2001 ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Vilja Lipsonen

Vilja Lipsonen (s. 15. lokakuuta 1978) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Lipsonen kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen Kanadassa järjestetyissä MM-kilpailuissa 2000 ja 2004. Lisäksi hän pelasi neljänneksi sijoittuneissa Suomen joukkueissa MM-kilpailuissa 2001 ja 2005. MM-kilpailujen 20 ottelussa hän teki yhden maalin ja syötti neljä täysosumaa. Pelaamissaan 90 maaottelussa hän teki 15 ja syötti 14 maalia.
Lipsonen voitti Suomen-mestaruuden Tampereen Ilveksessä 2010. Hän pelasi SM-sarjaa Tapparassa kausilla 1993–1995, Ilveksessä kausilla 1995–1996, 1998–2000 ja 2008–2010, Kiekko-Karhuissa 1996–1997 sekä Itä-Helsingin Kiekossa 2000–2007. Lisäksi hän edusti 1. divisioonassa Kooveeta ja Salo HT:tä sekä kaudella 1997–1998 sveitsiläistä DHC Lyssiä. Hän pelasi SM-sarjassa 286 runkosarjaottelua, joissa hän teki 156 ja syötti 162 maalia. Pudotuspelien 53 ottelussa hän viimeisteli 11 ja syötti 25 maalia.
Merita Bruun

Merita Bruun (s. 7. marraskuuta 1977) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Bruun kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen Kanadassa järjestetyissä MM-kilpailuissa 2004.
Heidi Wiik

Heidi Wiik (s. 6. tammikuuta 1980) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Wiik kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen Kanadassa järjestetyissä MM-kilpailuissa 2004. Hän pelasi näissä ainoissa arvokilpailuissaan neljä ottelua. Kaikkiaan hän pelasi 27 maaottelua.
Wiik edusti SM-sarjassa Kerava Shakersia kausilla 1996−1998 ja Espoo Bluesia 1999−2005. Hän voitti Bluesissa Suomen-mestaruuden kaikilla kuudella kaudellaan 2000−2005.. Hänet valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi 2003 ja 2004. Hän pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 111 runkosarja- ja 40 pudotuspeliottelua.
Mira Huhta

Mira Huhta (s. 28. lokakuuta 1987) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänet valittiin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran syksyllä 2004. Hän kuului pronssia saaneeseen Suomen joukkueeseen Sveitsin MM-kilpailuissa 2011. Hän pelasi ainoissa MM-kisoissaan kuusi ottelua. Kaikkiaan hän pelasi 37 A-maaottelua ja antoi niissä viisi maalisyöttöä.
Huhta edusti SM-sarjassa Itä-Helsingin Kiekkoa kaudet 2004–2009, Hämeenlinnan Pallokerhoa 2009–2013 ja Espoo Bluesia/Espoo Unitedia kaudesta 2013–2014 uransa loppuun, kevääseen 2019 saakka. Hän voitti Suomen-mestaruuden HPK:ssa 2011, jolloin hän toimi joukkueen kapteenina, sekä Bluesissa 2014 ja 2015. Hänet valittiin SM-sarjan All Stars -joukkueeseen kaudella 2016–2017. Hän pelasi pääsarjatasolla 316 runkosarjaottelua, joissa viimeisteli 44 maalia ja antoi 151 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki pelaamissaan 95 ottelussa 19 maalia ja syötti 44 maalia.
Jari Mikkonen

 
Jari Mikael Mikkonen (s. 26. kesäkuuta 1967 Kouvola) on suomalainen kenraaliluutnantti. Hän on toiminut Puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä 1. marraskuuta 2024 alkaen. Aikaisemmin Mikkonen on toiminut Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen johtajana 2022–2024 ja Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä 2021–2022. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 6. joulukuuta 2024. 
Vuosina 2017–2020 Mikkonen toimi Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä. Aikaisemmin Mikkonen on toiminut muun muassa Karjalan lennoston komentajana.
Ura.
Mikkonen työskenteli syksyyn 2015 saakka Ilmavoimien esikunnassa suunnittelupäällikkönä. Hänet valittiin keväällä 2015 Karjalan lennoston komentajaksi 1. syyskuuta 2015 alkaen, jossa hän toimi aiemmin 1.3.2003–31.1.2007 Hävittäjälentolaivue 31:n komentajana.
Mikkonen oli vuonna 1990 Ilmasotakoulun 74. kadettikurssin priimus ja kadettivääpeli. Yleisesikuntaupseerin tutkinnon hän suoritti vuonna 2000. Mikkonen koulutettiin Hornet-lentäjäksi samaan aikaan entisen puolustusvoimain komentaja Jarmo Lindbergin kanssa.
Mikkonen on toiminut Suomen sotatieteellisen seuran hallituksessa 2011–2014. Hän on perheellinen.
Kansainvälinen toiminta.
Mikkonen johti lentolaivueen komentajana toimiessaan muun muassa suomalaisten harjoitusosastoa Frisian Flag 2005 -harjoituksessa Hollannissa. Ilmavoimien suunnittelupäällikkönä hän on vastannut harjoitusten järjestämisestä tai niihin osallistumisesta. Esimerkkinä toukokuussa 2015 Arctic Challenge Exercise -harjoitukseen osallistuminen ja kesäkuussa 2015 Hornetien ilmasta maahan -aseistuksen koeammunta Rovajärvellä.
Korallilevät

Korallilevät (Corallinales) ovat punalevien kuntaan kuuluvia makroleviä. Niitä elää yleisesti maailman valtamerissä, sekä vuorovesivyöhykkeellä että syvemmällä.
Rakenteensa puolesta korallilevät voidaan jakaa kahteen ryhmään, mutta tälle jaolle ei ole taksonomisia perusteita. Toiset muodostuvat jäykistä kalkkia sisältävistä osista, jotka liittyvät toisiinsa joustavilla kapeilla liitoksilla muodostaen haarautuvia ketjuja. Toiset taas kasvavat jäkälää tai maalitahraa muistuttavina läikkinä pitkin kiven pintaa.
Eira (täsmennyssivu)

Eira voi viitata muun muassa seuraaviin:
Samuel Plimsoll

Samuel Plimsoll (10. helmikuuta 1824 Bristol – 3. kesäkuuta 1898 Folkestone) oli brittiläinen poliitikko, joka muistetaan erityisesti merenkulun turvallisuutta parantaneista yhteiskunnallisista uudistuksistaan. Hän ajoi Britannian parlamentissa läpi lain alusten merikelpoisuuden tarkastamisesta.
Plimsoll syntyi Bristolissa mutta varttui Sheffieldissä ja Penrithissä. 1850-luvulla hän aloitti hiilikauppiaan toimen Lontoossa, mutta joutui rautatieyhtiöiden vainon kohteeksi ja teki konkurssin. Vuonna 1868 hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen liberaalien edustajana ja aloitti aluksi tuloksetta kampanjointinsa merikelvottomien alusten kieltämiseksi. Vasta vuonna 1875 parlamentti sai hallitukselta ensimmäisen ehdotuksen merenkulun olojen parantamisesta. Plimsollin mielestä ehdotus ei mennyt riittävän pitkälle, mutta hän kannatti sitä ensimmäisenä askeleena. Pääministeri Benjamin Disraeli veti kuitenkin ehdotuksen pois, minkä seurauksena Plimsoll pui nyrkkiä pääministerille ja kutsui parlamenttiedustajia roistoiksi. Syntyi skandaali, ja Plimsoll joutui pyytämään anteeksi. Seuraavana vuonna hallitus kuitenkin laati uuden lakiehdotuksen, jonka perusteella meriturvallisuutta parantava kauppalaivastolaki ("Merchant Shipping Act") tuli hyväksytyksi.
Samuel Plimsollin nimi on jäänyt elämään ”Plimsollin merkissä”, vesialuksen vesilinjaan merkityssä viivastossa, joka osoittaa aluksen suurimman sallitun syväyksen.
Plimsollin hahmo esiintyy 1970-luvun televisiosarjan "Merilinja" kolmannen tuotantokauden jaksoissa. Häntä esittää David Garfield.
Stipe Perica

Stipe Perica (s. 7. heinäkuuta 1995 Škabrnja) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Udinesea lainasopimuksella Englannin valioliigan Chelsea FC:stä. Oikeajalkainen Perica on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Perica aloitti uransa Kroatian 1. HNL:n NK Zadarissa, jossa hän pelasi vuosina 2012–2013 20 ottelua onnistuen maalinteossa kahdeksan kertaa. Elokuussa 2013 Perica siirtyi Englannin valioliigan Chelsea FC:n joukkueeseen, josta hänet lähetettiin kuitenkin lainalle Alankomaiden Eredivisien NAC Bredaan. Perica edusti Bredaa puolitoista vuotta tehden 35 ottelussa yhdeksän maalia. Tammikuussa 2015 Perica siirtyi kesään 2016 kestävälle lainalle Italian Serie A:n Udinese Calcioon.
Maajoukkueura.
Perica on edustanut Kroatiaa monilla nuorten maajoukkuetasoilla. Perica kuului Kroatian alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2013 MM-kilpailuissa, joissa hän oli joukkueen nuorin pelaaja pelaten jokaisessa Kroatian kolmessa ottelussa tehden yhden maalin. Vuodesta 2013 hän on kuulunut maan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa otteluita on kertynyt viisi ja maaleja yksi.
José Juan Vázquez

José Juan Vázquez Gómez (s. 14. maaliskuuta 1988 Celaya, Guanajuato) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa Club Leónia. Oikeajalkainen Vázquez on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Vázquez aloitti uransa Club Celayassa, jota hän edusti vuodet 2009–2012 tehden 53 ottelussa kolme maalia. Celayan kanssa Vázquez voitti Meksikon kolmanneksi korkeimman sarjatason Independencian vuonna 2010. Tammikuussa 2012 Vázquez siirtyi toiseksi korkeimman sarjatason Liga de Ascenson Club Leóniin. Vuonna 2012 León voitti Liga de Ascenson ja nousi pääsarja Liga MX:iin, jossa Vázquez on saavuttanut seuran kanssa Aperturan voiton vuonna 2013 ja Clausuran voiton seuraavana vuonna. Vázquez on pelannut Leónin paidassa myös Copa Libertadoresissa.
Maajoukkueura.
Vázquez debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2014 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän kuului joukkueeseen myös saman kesän MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi kolmessa ottelussa.
Andrew Hogg

Andrew James Hogg (s. 2. maaliskuuta 1985 Kingston upon Thames) on maltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Hogg pelasi pelasi urallaan Maltan, Kyproksen ja Kreikan pääsarjoissa. Maltan mestaruuden hän voitti urallaan neljästi.
Hogg teki ensiesiintymisensä Maltan Valioliigassa kaudella 2001–2002 edustaen Pietà Hotspursia. Kaudella 2003–2004 hän edusti italialaista Baria, jossa ei pelannut sarjaotteluita, ja josta hän palasi entiseen seuraansa seuraavaksi kaudeksi. Yhteensä Hogg edusti Pietà Hotspursia 63 liigaottelussa. Kesällä 2007 Hogg siirtyi Maltan suurseuraan Vallettaan. Viiden kauden aikana hän pelasi seurassa 130 liigaottelua voittaen kolme mestaruutta ja sijoittuen kahdesti sarjassa toiseksi. Lisäksi Hogg voitti kertaalleen Maltan Cupin.
Kesällä 2012 Hogg siirtyi Kyproksen jalkapalloliigassa pelaavaan Enosis Neon Paralimniin, jossa hän pelasi 24 sarjaottelua ensimmäisellä kaudellaan. Seuraavana kesänä Hogg vaihtoi jälleen seuraa siirtyen Kreikan Superliigan AEL Kalloniin.
Jogg edusti kolmen kauden ajan AEL Kallonia ja palasi sitten kotimahansa. Kolmen kauden ajan hän pelasi Hiberniansissa ja sitten kahden kauden ajan Birkirkarassa. Hirberniansiss Jogg voitti neljännen Maltan-mestaruuden.
Maltan maajoukkueessa Hogg teki ensiesiintymisensä vuonna 2006. Kolmentoista vuoden aikana Hogg pelasi 66 maaottelua.
Saavutukset.
Valletta:
Edwin Cardona

Edwin Andres Cardona Bedoya (s. 8. joulukuuta 1992 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa meksikolaista Monterreytä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Cardona sai ensimmäisen kutsunsa Kolumbian maajoukkueeseen 3. lokakuuta 2014 ystävyysotteluihin Kanadaa ja El Salvadoria vastaan. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa ottelussa El Salvadoria vastaan.
30. maaliskuuta 2015 Cardona teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa ystävyysottelussa Kuwaitia vastaan.
Malviina

Malviina on naisen etunimi. Se on suomalainen muoto englantilaisesta nimestä Malvina, joka on peräisin 1700-luvulla luoduista Ossianin lauluista. Nimen on ajateltu pohjautuvan gaelin kielen ilmaukseen "mala mhín", jonka merkitys on "sileä otsa". Toisaalta on arveltu, että nimen taustalla olisi muinaissaksalainen nimi Madalwine, jonka merkitys on "oikeuden ystävä". Malviina-nimi yleistyi Suomessa 1900-luvun lopulla.
Pantteriköynnökset

Pantteriköynnökset ("Pellionia") kuuluvat nokkoskasvien ("Urticaceae") heimoon.
Ulkonäkö ja koko.
Pantteriköynnökset ovat, kuten nimikin jo kertoo, kasvutavaltaan köynnöstäviä. Noin 5 cm mittaiset, hieman epäsymmetriset vastapuikeat ja tylpäkärkiset lehdet kasvavat varresta kohtisuoraan ulospäin. Pituutta kasvi voi kasvaa useita metrejä, joskin se helposti juurtuu maanpintaa vasten olevista varrenosista.
Levinneisyys.
Kaakkois-Aasia.
Elinympäristö.
Metsänpohja, muiden kasvien rungot ja muut tarpeeksi kosteat kasvupaikat.
Kaari (nimi)

Kaari on suomalainen naisen etunimi. Tiettävästi se on lyhentymä Kaarinasta. Suomen ortodoksinen kalenteri yhdistää Kaarin nimeen Epiharis, mutta historiallista yhteyttä näiden nimien välillä ei ole. 
Kaari on harvinainen nimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä se oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin 160 henkilölle.
Kaaria ei ole Suomen tavallisessa nimipäiväkalenterissa, mutta Suomen ortodoksisessa kalenterissa on Kaarin päivä 27. syyskuuta. Norjassa Kari on yleinen naisen etunimi, jossa a ääntyy pitkänä (nimi ääntyy siis samoin kuin suomalainen nimi Kaari), mutta Suomessa Kari on täysin eri alkuperää oleva miehen etunimi, jossa a ääntyy lyhyenä.
Erkki Rajamäki (muusikko)

Erkki Olavi Rajamäki (s. 20. heinäkuuta 1952 Parkano) on suomalainen bassobaritoni ja laulupedagogi.
Elämä ja ura.
Rajamäki on suorittanut Sibelius-Akatemiassa kanttori-urkurin ja yksinlaulunopettajan tutkinnot sekä laulun diplomitutkinnon. Opintojaan hän täydensi ensikonserttinsa jälkeen useaan otteeseen Saksassa.
Rajamäki on kotimaan lisäksi konsertoinut useissa Euroopan maissa sekä Keniassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Hän on myös vieraillut Suomen Kansallisoopperassa ja maakuntaoopperoissa. 
Laulajan urallaan Erkki Rajamäki on profiloitunut erityisesti oratoriolaulajana, ja häntä on kuultu useimpien suomalaisten orkestereiden ja kuorojen suurten kirkkomusiikkiteosten esitysten solistina. 
Sibelius-Akatemian lisäksi Rajamäki on toiminut yksinlaulun opettajana mm. Teatterikorkeakoulussa sekä lukuisilla äänenmuodostus- ja laulukursseilla.
Laulajan ja pedagogin roolien lisäksi Rajamäki tunnetaan myös kuoronjohtajana. Kirkkomuusikkona toimiessaan hän perusti vuonna 1984 Canzonetta Nova -kuoron, jota hän johti 28 vuoden ajan. Kuoro on yli 60 laulajan oratoriokuoro, jonka ohjelmistoon kuuluvat useimmat keskeiset kirkkomusiikkiteokset.
Erkki Rajamäki on ollut solistina monissa oratorio-, passio- ja kuoromusiikkilevytyksissä. Häneltä on lisäksi ilmestynyt useita soololevyä. 
Rajamäelle on myönnetty director cantus- ja director musices -arvonimet. 
Erkki Rajamäki on toiminut vuodesta 1986 lähtien yksinlaulun opettajana ja edelleen laulutaiteen lehtorina Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa.
Linda Liukas

Linda Liukas (s. 1986 Helsinki) on suomalainen puhuja, kuvittaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan etenkin ohjelmointia käsittelevistä "Hello Ruby" -lastenkirjoistaan.
Nuoruus.
Liukas kävi lukion Helsingin normaalilyseossa. Lukion jälkeen hän aloitti opinnot vuonna 2007 Turun kauppakorkeakoulussa, mutta ei omien sanojensa mukaan sopeutunut lainkaan turkulaiseen opiskelijaelämään. Hän liittyi syksyllä 2009 Aalto-yliopiston opiskelijajärjestöön Aaltoes ja opiskeli sivuaineena visuaalista journalismia Taideteollisessa korkeakoulussa. Liukas kävi myös Aalto-yliopiston ja Stanfordin yliopiston yhteisen kasvuyrittäjyysopintokokonaisuuden Kaliforniassa.
Ura.
Vuonna 2010 Liukas perusti ystävänsä Karri Saarisen kanssa Rails Girls -vapaaehtoisjärjestön, joka järjestää naisille koodaamisen viikonloppukursseja. Se on levinnyt yli 200 kaupunkiin ympäri maailman. Vuonna 2012 Liukas lähti työskentelemään 1,5 vuodeksi New Yorkissa toimivaan Codecademy-koulutusyhtiöön, joka opettaa ohjelmointia verkossa.
Kirjailijana.
Liukas päätyi kirjailijaksi sattumalta. Hän oli julkaissut blogissaan hyvän vastaanoton saaneita piirustuksia. Vuonna 2014 hän haki joukkorahoituspalvelu Kickstarterista 10 000 dollarin pääomaa julkaistakseen ohjelmointia käsittelevän lastenkirjansa omakustanteena. Seuraavana päivänä Kickstarteriin oli kertynyt 100 000 dollaria, jolloin hän koki asialle olevan kysyntää.
Heinäkuussa 2015 Liukkaalta ilmestyi lapsille suunnattu "Hello Ruby" -ohjelmointikirja, joka on yksi joukkorahoituspalvelu Kickstarterin suurimmista lastenkirjaprojekteista. Euroopan komissio on myöntänyt Liukkaalle Digital Champion -arvonimen kansalaisten, yhteisöjen ja yritysten digitaalisten valmiuksien edistämisestä. Kickstarter-kampanja tosin keräsi myöhemmin myös kritiikkiä, sillä tukijat saivat alun perin elokuuksi 2014 luvatun kirjan vasta yli vuotta myöhemmin samalla kun kirja ilmestyi yleiseen myyntiin noin puolella hinnalla tukijoiden maksamasta summasta. Monet tukijat kokivat tulleensa petetyiksi. Vuonna 2018 Hello Ruby oli käännetty 25 kielelle.
Kunnianosoitukset.
Vuonna 2014 Liukas sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon. Vuonna 2015 Liukkaalle myönnettiin Suomen Mensa ry:n myöntämä Mensa-palkinto sekä ensimmäisenä Suomalaisen koodin edistäjä -palkinto. Palkinnon myönsi Koodia Suomesta Ry, jonka tavoitteena on edistää kotimaista ohjelmistokehitystä. Hän voitti myös "Hello Ruby"-konseptillaan Think INK -pääpalkinnon vuonna 2015.
Vuonna 2017 Linda Liukas sai "Hello Ruby" -kirjasta kiinalaisen arvoisen "DIA Gold" -palkinnon, joka on tiettävästi rahamäärältään siihen asti suurin suomalaisen voittama designpalkinto. Elokuussa 2018 Liukas promovoitiin Tampereen yliopiston kunniatohtoriksi. Samana vuonna talouslehti Forbes listasi Liukkaan teknologian alalla Euroopan merkittävimpien naisten joukkoon.
Henri Labrouste

Pierre-François-Henri Labrouste (11. toukokuuta 1801 Pariisi – 24. kesäkuuta 1875 Fontainebleau) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli ensimmäisiä arkkitehteja, jotka tekivät tunnetuksi raudan käyttöä rakennusten runkomateriaalina.
Labrouste opiskeli Pariisin École des Beaux-Arts -oppilaitoksessa ja sai sen jälkeen 1824 Prix de Rome -palkinnon, jonka turvin hän vietti kuusi vuotta Roomassa. Sieltä palattuaan hän perusti Pariisiin oman arkkitehtuuritoimiston.
Labrousten kuuluisimmat rakennukset ovat Bibliothèque Sainte-Geneviève Pariisin Panthéonin aukiolla (1838–1850) sekä Ranskan kansalliskirjaston rue Richelieu -kadun lukusali (1858–1868), joissa molemmissa hän käytti taidokkaasti valurautaisia rakennusosia.
Myös Henri Labrousten veli Théodore Labrouste oli arkkitehti ja voitti Prix de Rome -palkinnon kolme vuotta myöhemmin 1827.
PFLP-GC

PFLP-GC eli Palestiinan vapautuksen kansanrintama – yleisjohto () on radikaali palestiinalaisjärjestö. Järjestö muodostui Palestiinan vapautuksen kansanrintamasta eronneen Ahmad Jibrilin perustamana vuonna 1968. Järjestö on tehnyt iskuja Israelia vastaan ja sittemmin se on toiminut myös Syyrian sisällissodassa Syyrian hallituksen puolella.
Historia.
Palestiinan vapautuksen kansanrintamasta eronnut Ahmad Jibril perusti PFLP-GC:n vuonna 1968. Eron syynä oli Palestiinan vapautuksen kansanrintaman Jirbilin kanssa perustaneen George Habashin näkemyserot Jirbilin kanssa järjestön suhteista Syyriaan. Jirbil oli Syyrian tukija ja hänen järjestönsä tuki sittemmin Syyrian intressejä Libanonissa. Järjestön perusajatuksena oli se, että Israel voitaisiin saada vetäytymään arabien mailta aseellisia keinoja käyttäen politiikan sijaan. Palestiinalaisten ja Israelin välille tulisi näin synnyttää sota, johon muut arabimaat joutuisivat liittymään. Järjestö oli vastuussa 1970-luvulla ensimmäisestä palestiinalaisten toteuttamasta itsemurhaiskusta, kun kolme palestiinalaista räjäytti itsensä ja panttivankinsa surmaten yhteensä 18 henkilöä Kiryat Shmonassa. Vuoden 1987 marraskuussa kaksi järjestön taistelijaa soluttautui Israeliin Libanonista käsin käyttäen moottorein varustettuja riippuliitimiä. Israelin puolella he surmasivat kuusi israelilaissotilasta ennen kuin he itse tulivat ammutuiksi. Järjestö nousi esille myös Lockerbien pommi-iskun oikeudenkäynnissä. Iskun taustatekijöiksi epäiltiin aluksi PFLP-GC:a ja Syyriaa, mutta iskusta tuomittiin sittemmin libyalainen agentti. 
Syyrian liityttyä Persianlahden sodan aikana Irakin vastaiseen liittoumaan sen välit länsimaihin paranivat ja sitä alettiin pitää yhtenä avaintekijänä arabien ja Israelin välisissä rauhanneuvotteluissa. PFLP-GC hylkäsi kuitenkin edelleen rauhan mahdollisuuden ja jatkoi ajoittaisten Israelin vastaisten iskujen tekemisen Libanonista käsin. Toukokuussa 2002 Ahmad Jibrilin poika Jihad Jibril sai surmansa pommi-iskussa Beirutissa. Vastuun iskusta otti paikallinen nationalistijärjestö. Hamasin vetäydyttyä Damaskoksessa sijaitsevalta palestiinalaisten Jarmukin pakolaisleiriltä vuoden 2012 alkupuolella PFLP-GC sijoitti leiriin omia taistelijoitaan. Syyrian sisällissodassa PFLP-GC on tukenut hallitusta Vapaan Syyrian armeijaa vastaan. Vapaan Syyrian armeija valtasi kuitenkin osan leiristä, mikä johti alueen ensimmäisiin pommituksiin hallituksen taholta joulukuussa 2012. Vuoden 2015 puolella järjestö on taistellut myös Isis- ja al-Nusran rintama -järjestöjä vastaan näiden taistelijoiden hyökättyä Jarmukiin.
Channel Awesome

Channel Awesome, aikaisemmin "That Guy with the Glasses" (lyhennettynä TGWTG), on yhdysvaltalainen internetsivusto komediavideoille ja -sarjoille. Sivuston tunnetuin sarja on "The Nostalgia Critic", jonka ohjasivat ja käsikirjoittivat Doug ja Rob Walker. Vuonna 2014 sivuston nimi ja osoite vaihtuivat ThatGuywiththeGlasses.comista ChannelAwesome.comiksi. Helmikuusta 2024 lähtien sivuston verkko-osoite ei ole ollut enää käytössä ja sivusto uudelleenohjaa käyttäjän Channel Awesomen YouTube -tilille. 
Channel Awesomen suosituimpia sarjoja.
The Nostalgia Critic.
"Pääartikkeli: The Nostalgia Critic"
The Nostalgia Critic on Doug ja Rob Walkerin ja Channel Awesome -sivuston suosituin sarja. Se kertoo "Nostalgia Critic" -hahmosta, joka arvostelee useimpien huonoina pitämiä elokuvia. Sarja alkoi vuonna 2007.
The Cinema Snob.
"Pääartikkeli: The Cinema Snob"
The Cinema Snob on Brad Jonesin käsikirjoittama ja ohjaama komediasarja, joka alkoi vuonna 2007. Sarja kertoo "Cinema Snob" -hahmosta, joka arvostelee erilaisia elokuvia.
Atop the Fourth Wall.
"Atop the Fourth Wall" on Lewis "Linkara" Lovhaugin luoma sarja. Sarjassa Lovhaug arvostelee erilaisia sarjakuvia. Atop the Fourth Wall oli yksi Channel Awesomen suosituimmista sarjoista ja sen suosituin sarjakuvia arvosteleva sarja. Lovhaug ja sarja poistuivat Channel Awesomen sivuilta vuonna 2018. 
The Angry Joe Show.
"The Angry Joe Show"’ssa "Angry Joe" arvostelee videopelejä ja kertoo niistä mielipiteensä. Sarjassa arvostellaan myös elokuvia. The Angry Joe Show oli sivuston suosituin videopeleistä kertova sarja. Angry Joe ja sarja poistuivat Channel Awesomen sivuilta vuonna 2018.
The Blockbuster Buster.
Sarjan on luonut Eric Rodriguez. Sarja poistui Channel Awesomen sivuilta vuonna 2018.
Some Jerk with a Camera.
"Some Jerk with a Camera" on Tony Goldmarkin luoma sarja. Sarja poistui Channel Awesomen sivuilta vuonna 2018.
Kaikki sarjat.
Lista Channel Awesomen sarjoista. Nykyiset sarjat on lihavoitu.
Palkinnot.
Mashable-nettisivusto antoi Doug Walkerille vuoden 2010 yksityisyrittäjäpalkinnon "That Guy with the Glasses" -sivuston perustamisesta.
Fergusonin mellakat

Fergusonin mellakat olivat vuosina 2014–2015 tapahtuneita rotulevottomuuksia Fergusonin kaupungissa Yhdysvalloissa. Valkoinen poliisi Darren Wilson ampui savukkeiden varastamisesta epäillyn mustan 18-vuotiaan opiskelijan Michael Brownin. Alueen mustat asukkaat järjestivät illalla kadulla muistotapahtuman tuoden kukkia ja kynttilöitä Brownin veren päälle. Poliisi käyttäytyi muistotapahtumassa hyvin epäkunnioittavasti muun muassa ajaen poliisiautolla kukkien ja kynttilöiden yli. Luultavasti tämä ja Brownin kuolema laukaisivat ensimmäisen mellakka-aallon elokuussa 2014. Levottomuuksista tehty dokumenttielokuva "Whose streets?" sen sijaan väittää mellakan alkaneen poliisin ampumista laukauksista.
Toinen mellakka-aalto tuli marraskuussa, kun tuomari vapauttivat poliisin Brownin ampumisesta. Vuonna 2015 mustat mellakoivat muun muassa Baltimoressa.
Ryöstö, Brownin ampuminen.
Brownin ampumiseen johtaneet tapahtumat johtuivat ensimmäisten tietojen mukaan joko poliisista tai mustista pojista.
Michael Brown varasti eräästä kaupasta savukkeita hieman ennen keskipäivää 9. elokuuta 2014. Kaupan myyjä soitti epäillyn
tuntomerkit heti poliisille, joka saapui paikalle muutaman minuutin sisään.
Poliisin Chevroletilla ajava Darren Wilson totesi, että kadulla liikkuva nuori musta Michael Brown ja hänen kanssaan oleva mies sopivat myyjän kuvaukseen ryöstäjistä. Poliisi ajoi autonsa Brownin viereen, jolloin Brown hyökkäisi poliisin kimppuun sivuovesta. Poliisilla ei ollut suihkepulloa tai tainnutinta, jolloin tämä turvautui ensi kertaa aseeseen. Yksi laukaus osui Brownia käsivarteen, jolloin Brown ja hänen kaverinsa Dorian Johnson pakenivat. Johnson piiloutui poliisiauton taakse, ja poliisi ampui lisää laukauksia kohti Brownia. Brown kääntyi ympäri kasvot päin poliisia liikkuen tätä kohden, ehkä yrittäen hyökätä poliisin kimppuun. Silminnäkijän mukaan Brown aikoi antautua. Poliisi ampui vielä kaksi laukausta surmaten Brownin.
Poliisi oli ampunut kohti aseetonta Brownia 12 kertaa, joista 6 osui Browniin. Luultavasti viimeinen laukaus oli kuolettava. Seuraavina kymmeninä minuutteina paikalle saapui lisää poliisiautoja.
Muistotapahtuma ja mellakka.
Tummaihoisia alkoi illalla kokoontua ampumapaikan läheisyyteen, samoin poliisiautoja. Ilmeisesti iltapäivän aikana ammuttiin joitain laukauksia ja poliisin SWAT-erikoisyksikkö kävi paikalla. Järkyttyneet ja vihaiset asukkaat jättivät illalla ampumapaikalle kynttilöitä ja kukkia. Eräs poliisi antoi koiransa virtsata kukkien päälle ja poliisiauto ajoi kynttilöiden ja kukkien päälle murskaten nämä. Tämä muutti väkijoukon todella vihaiseksi, ja se yritti estää poliisiautojen saapumista paikalle. Seuraavana päivänä muistokokoontuminen alkoi rauhallisesti, mutta muuttui väkivaltaiseksi, kun väkijoukko hyökkäsi poliisin kimppuun sekä ryöstelyn ja poltti kauppoja.
Elokuun mellakka.
Elokuussa poliisi ja paikalliset ottivat yhteen jälleen. Raskaasti aseistettu poliisi vastasi mellakoitsijoiden Molotovin cocktaileihin savupommein, kumiluodein ja kyynelkaasulla.
Scott Cawthon

Scott Cawthon (s. 1978) on yhdysvaltalainen ja eläkkeelle jäänyt videopelisuunnittelija. Hän on tullut tunnetuksi pelisarjastaan Five Nights at Freddy’s, mutta on tehnyt myös useita muita pelejä. Hän asuu tällä hetkellä Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa perheensä kanssa. Scott Cawthon ilmoitti kotisivullaan eläköityvänsä videopelien suunnittelusta 17. kesäkuuta 2021.
Tuotanto.
Filmografia.
Vuonna 2015 ilmoitettiin, että Five Nights at Freddy’s -pelistä tehdään elokuva. Elokuvan kuvaukset aloitettiin helmikuussa 2023 ja ohjaajana toimii amerikansuomalainen Emma Tammi.
Five Nights at Freddy’s 4

Five Nights at Freddy's 4 on Scott Cawthonin kehittämä selviytymiskauhupeli, joka julkaistiin 23. heinäkuuta 2015. Peli julkaistiin 25. heinäkuuta 2015 Androidille ja 3. elokuuta 2015 iOS:lle. Pelin traileri julkaistiin 13. heinäkuuta 2015. 
Pelaaminen.
Toisin kuin aiemmissa pelisarjan osissa, Five Nights at Freddy's 4 pelataan yövartijan kopin sijaan lapsen makuuhuoneessa. Pelaajan pitää puolustautua ensimmäisen pelin neljän pääanimatronicin - Freddy, Bonnie, Chica ja Foxy - painajaismaisilta versioilta pienen lapsen roolissa viisi yötä. Suojautuakseen Bonnielta ja Chicalta, pelaajan tulee raottaa hieman sivuilla olevia ovia ja kuunnella, jos toiselta puolelta kuuluu animatronicin hengittämistä. Mikäli hengitysääni kuuluu, ovi tulee sulkea hetkeksi aikaa ja sen jälkeen väläyttää taskulampulla. Jos oven takaa ei kuulu mitään, väläytä taskulampulla käytävään. Foxy pyrkii sisään myös ovista, mutta ei näin tehdessään hyökkää välittömästi vaan piiloutuu vaatekomeroon. Estääkseen sen jumpscaren pelaajan tulee tasaisin väliajoin väläyttää taskulampulla komeroon, jotta Foxy muuttuu hetkeksi painajaisanimatronicista pehmoleluksi. Freddy puolestaan hyökkää, jos pelaaja ei tarpeeksi usein karkota lampulla sängyltä Freddyn pienoisversioita "Fredletejä". 
Jokaisen viiden yön välissä tulee retrotyylinen minipeli, jossa seurataan itkevän lapsen koettelemuksia isän ja isoveljen pahoinpitelyn kohteena. Öiden jälkeen pelaaja voi myös pelata Fun with Plustrap -minipeliä, jossa vastassa on "Plushtrap", kolmannessa pelissä esiintyvän Springtrapin pehmoleluversio. Tavoite on houkutella Plustrap X:llä merkittyyn kohtaan tietyn ajan sisällä. Onnistuessaan pelaaja saa seuraavaan yöhön kahden tunnin etumatkan, aloittaen kello kahdelta aamuyöstä. 
Viidentenä yönä pelaaja puolustautuu ainoastaan yhdeltä animatronicilta, isolta keltaiselta karhulta "Nightmare Fredbear", joka hyökkää kaikkilla neljällä edellä mainitun robotin taktiikoilla. Kaikkien viiden yön läpi pelaaminen antaa ensimmäisen tähden ja avaa kuudennen yön. Siinä neljä pääanimatronicia piirittävät pelaajaa kello neljään asti, jolloin Nightmare Fredbear korvaa jälleen muut. Kuudennen yön voittaminen avaa vielä seitsemännen yön, jossa animatronicit ovat toistaiseksi aggressiivisimmillaan ja kello neljältä muut korvaa uusi animatronic "Nightmare". Seitsemännen yön voittaminen antaa kolmannen tähden, joka salaisen koodin kanssa avaa 20/20/20/20 -tason. Tämä on pelin vaikein taso, sillä animatronicien aktiivisuus on säädetty niin korkealla kuin mahdollista. 
Juoni.
Kolmannen yön 8-bittisessä minipelissä voi nähdä televisiossa vuosiluvun 1983, mistä on päätelty pelin sijoittuvan vuoteen 1983.
Pohjolan Maito

Osuuskunta Pohjolan Maito on noin 1 700 maidontuottajan omistama osuuskunta. Se on vuodesta 1991 alkaen toiminut maidonhankintaosuuskuntana toimittaen omistajiensa tuottaman maidon Valio Oy:lle jalostettavaksi. Sitä ennen sen oli harjoittanut meijeritoimintaa vuodesta 1962.
Pohjolan Maito omistaa Valiosta noin kuudesosan.
Maitosuomi

Osuuskunta Maitosuomi on noin 2 400 maidontuottajan omistama osuuskunta, joka toimii maidonhankintaosuuskuntana toimittaen omistajiensa tuottaman maidon Valio Oy:lle jalostettavaksi. 
Historiaa.
Osuuskunta Maitosuomi on muodostunut noin 30 meijeriosuuskunnan sulautumisen seurauksena. Viimeisimpiä yhdistymisiä ovat olleet Meijeriosuuskunta Milkan sulautuminen Maitosuomeen 1.5.2014 ja uuden Osuuskunta Maitosuomen muodostaminen vanhan Maitosuomen ja Osuuskunta ItäMaidon fuusiossa 1.9.2019.
Elokuuhun 2019 asti toiminut Osuuskunta Maitosuomi oli perustettu vuonna 2007. Sillä oli vuonna 2014 noin 1 700 maidontuottajaa, ja sen liikevaihto oli vuonna 2014 178 milj. euroa. Osuuskunnan kotipaikka oli Jyväskylä ja sen pääkonttori oli Seinäjoella. Vanha Maitosuomi omisti Valiosta noin 15 prosenttia.
Maitosuomi vuodesta 2019.
Osuuskunta ItäMaito ja Osuuskunta Maitosuomi yhdistyivät 1. syyskuuta 2019. Uuden osuuskunnan nimi on Osuuskunta Maitosuomi, ja se on Valion suurin osakkeenomistaja 42,7 prosentin osuudellaan.
Yhdistyneiden osuuskuntien liikevaihto oli vuonna 2018 yhteensä 425 milj. euroa. Ne käsittelivät 888 milj. litraa maitoa. Maitosuomella oli syyskuussa 2019 noin 2 400 maidontoimittajaa.
Länsi-Maito

Osuuskunta Länsi-Maito on maidontuottajien omistama osuuskunta, joka toimii maidonhankintaosuuskuntana toimittaen omistajiensa tuottaman maidon Valio Oy:lle jalostettavaksi. Osuuskunta perustettiin Osuuskunta Maito-Auran ja Osuuskunta Maito-Pirkan fuusioituessa vuonna 2007. 
Länsi-Maito omistaa Valiosta noin 13 prosenttia.
Hurrikaani Blanca

Hurrikaani Blanca oli myrsky Tyynenmeren yllä. Hurrikaani tunnistettiin Meksikon rannikolla 6. kesäkuuta 2015. Blanca liikkui kohti Havaijia.
Blanca oli voimakkaimmillaan luokassa 4 Saffirin-Simpsonin asteikolla. Se rantautui Baja Californian niemimaalle Meksikossa.
Alkuroni

Alkuroni ("diallyylibisnortoksiferiinidikloridi", "Alloferin") on eräs kuraren tyyppinen lääkeaine, jota kutsutaan lihasherpauttajaksi eli lihasrelaksantiksi. Ainetta valmisti Roche. Sillä voidaan helpottaa spastisia lihasten jännitystiloja: sitä on käytetty leikkauksissa, sillä se laukaisee lihastonusta. Aine ei itsessään ole sedatiivi – eli se ei puuduta tai nukuta, vaan lamaannuttaa lihaksia. Alkuronin ainut käyttökohdealue on ollut kirurgia.
Alloferinia oli saatavilla vain lääkeampulloina yksinomaan; á 5 mg/ml. Yksi 2 ml lääkeampulli sisälsi 10 mg vaikuttavaa lääkeainetta.
Alloferin on ollut käytössä ainakin 1970-luvulla. Sen jälkeen ovat tämän lääkkeen käytön korvanneet: rokuroni, vekuroni ja pankuroni. Alloferinin eduiksi on laskettu sen tehokkuus eli voimakkuus, noin kaksinkertainen d-tubokurariiniin nähden; sekä d-tubokurariinia puolta lyhyempi vaikutusaika. Lääkkeen vastavaikuttajia ovat atropiini ja neostigmiini.
Kalle Patoluoto

Kalle Patoluoto (14. toukokuuta 1914 Helsinki – 3. joulukuuta 1983 Marbella, Espanja) oli suomalainen mainos- ja sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja.
Patoluoto oli yksi Helsingissä toimineen mainos- ja kuvatoimisto Piirtopainon omistajista ja johtajista. Toimiston julkaisemassa "Piirtopalat"-lehdessä ilmestyi 1940-luvulla Patoluodon piirtämä ja Veikko Hannuniemen käsikirjoittama merimiesaiheinen sarjakuva "Humu-Heikki".
Patoluoto oli vuodesta 1949 Maalaisliiton palveluksessa osa-aikaisena taiteilijana ja myöhemmin hän toimi Maalaisliiton järjestöjen yhteisenä mainospiirtäjänä. Patoluoto teki vaalimainoksia, kuvitti julkaisuja ja teki poliittisia piirroksia ja pilakuvia "Kyntäjä"- ja "Maakansa"-lehtiin sekä erilaisiin järjestöväelle tarkoitettuihin painotuotteisiin. Tätä työtä Patoluoto jatkoi vuoteen 1979 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän oli 1950-luvulla mukana tekemässä Maaseudun Nuorten Liitolle ohjaajana tai kuvaajana myös elokuvia, kuten vuoden 1957 eduskuntavaalielokuvan "Kylä joka heräsi".
Pierre Larousse

Pierre Athanase Larousse (23. lokakuuta 1817 – 3. tammikuuta 1875) oli ranskalainen kielitieteilijä, leksikografi, ensyklopedisti ja kirjankustantaja. Hän laati ja julkaisi monia 1800-luvun oppi- ja tietokirjoja, joista laajin oli 15-osainen "Grand dictionnaire universel du XIXe siècle" (1866–1876). Se oli aiempia ensyklopedioita yleiskäyttöisempi ja vähemmän tieteellinen sanakirjan ja tietosanakirjan yhdistelmä, joka sisälsi lyhyitä sananselityksiä mutta myös laajempaa tietoa henkilöistä, historiasta ja maantieteestä.
Pierre Laroussen perustama sanakirjoihin ja hakuteoksiin erikoistunut Éditions Larousse -kustantamo toimii yhä ja on vuodesta 2002 ollut Lagardère Groupin omistuksessa.
Lijiang

Lijiang (, pinyin: Lìjiāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Lounais-Kiinan Yunnanin maakunnan pohjoisosassa. Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä noin 340 kilometriä Lijiangista kaakkoon. Lijiangin prefektuurin pinta-ala on 21 219 neliökilometriä ja väkiluku 1,24 miljoonaa (2010). 
Seutu tunnetaan naxien asuinseutuna; he ovat eräs Kiinan vähemmistöistä. Lijiangin historian suuruuden vuodet osuivat Vanhan teetien vuosille. Lijiangin vanha kaupunki on kuulunut Unescon maailmanperintölistalle vuodesta 1997 lähtien.
Prefektuuri rajoittuu etelässä Chuxiongin ja Dalin, lännessä Nujiangin, ja luoteessa Dêqênin autonomisiin prefektuureihin. Pohjoisessa ja idässä naapurina on Sichuanin maakunta.
&lt;br clear=left&gt;
Kadonneet pojat

Kadonneet pojat (engl. "Nowhere Boys") on australialainen televisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC3-televisiokanavalla 7. marraskuuta 2013. Sarjan päähenkilöinä on neljä teinipoikaa, jotka eksyvät metsäretkellä ja joutuvat rinnakkaistodellisuuteen, jossa heitä ei ole olemassa.
Kahden tuotantokauden jälkeen sarjaa jatkettiin elokuvalla, joka sai ensi-iltansa 1. tammikuuta 2016. Sarjasta tehtiin kolmas ja neljäs kausi uusin roolihahmoin. Suomessa sarjan ensimmäinen tuotantokausi ensiesitettiin kesällä 2014 ja toinen tuotantokausi kesällä 2015 osana Summerin ohjelmistoa. Kolmannen kauden jaksot julkaistiin Yle Areenassa 20. helmikuuta 2017 ja esitettiin Yle TV2:lla samana päivänä.
Juoni.
Neljä erilaista teinipoikaa – gootti Felix Ferne (Dougie Baldwin), nörtti Andrew ”Andy” Lau (Joel Lok), kultapoika Sam Conte (Rahart Adams) ja urheilija Jake Riles (Matt Testro) – eksyvät metsään koulun luokkaretkellä. He palaavat kotikaupunkiinsa seuraavana päivänä, mutta huomaavat joutuneensa rinnakkaistodellisuuteen, jossa heidän tuttavansa ja omaisensa eivät tunnista heitä, eikä heitä itse asiassa ole edes olemassa.
Taikakalukaupan omistaja Phoebe Hartley (Michala Banas) tarjoaa heille apua ja antaa Felixille luonnonvoimien amuletin. Felix tajuaa, että kukin heistä vastaa yhtä luonnonvoimaa ja ne yhdistettynä he voivat suojautua uhkaavalta yliluonnolliselta voimalta, demonilta. He päättävät selvittää mistä tässä kaikessa on kysymys ja kuinka he pääsevät takaisin kotiin.
Sarjan toisella tuotantokaudella pojat ovat palanneet takaisin omaan todellisuuteensa ja he huomaavat, että kullakin heistä on hallittavanaan yksi luonnonvoima omana takavoimanaan – Felixillä tuli, Andylla vesi, Samilla ilma ja Jakella maa. Heidän täytyy kyetä hallitsemaan omia voimiaan suojautuakseen demonilta, joka on seurannut heitä. Andy kuitenkin katoaa, jolloin muiden poikien on löydettävä toinen vesielementti saadakseen hänet takaisin.
Kolmannella kaudella Andy, Felix, Sam ja Jake ovat jo päässeet pois koulusta. Kausi käynnistyy, kun uusi poika Luke (Kamil Ellis) tulee Bremin kouluun, jossa hänen äitinsä on vararehtorina. Koulussa ja kaupungissa tapahtuu taas kummia, esimerkiksi ihmisiä katoaa, ja ainoat ihmiset jotka pystyvät selvittämään mistä on kyse, ovat Luken lisäksi Jesse Banda (Jordie Race-Coldrey), Niccolina ”Nicco” Pandelis (Luca Sardelis), Heath Buckland (Joe Klocek) ja Ben Ripley (William McKenna).
Luettelo televisiosarjan Salaiset kansiot jaksoista

"Salaiset kansiot" () on yhdysvaltalainen science fiction -draamasarja, jonka on luonut Chris Carter. Alun perin sarjaa esitettiin vuosina 1993–2002 yhteensä yhdeksän tuotantokauden ja 202 jakson ajan. Sarja kertoo kahdesta FBI-erikoisagentista, Fox Mulderista (es. David Duchovny) ja Dana Scullysta (Gillian Anderson), jotka tutkivat paranormaaleihin ilmiöihin liittyviä tapauksia, joita kutsutaan salaisiksi kansioiksi. Mulder uskoo paranormaaleihin ilmiöihin, ja skeptinen Scully määrätään laatimaan tieteellisiä analyysejä Mulderin löydöistä, joita voitaisiin viime kädessä käyttää tämän mustamaalaamiseksi. Sarjan aikana kaksikosta tulee läheisiä ystäviä. "Salaiset kansiot" sisälsi koko sarjan läpi kestävän juonen, joka liittyi hallituksen salaliittoon pitää avaruusolentojen olemassaolon salassa. Läheskään kaikki jaksot eivät vieneet juonta eteenpäin, vaan ne keskittyivät niin sanottuihin ”viikon hirviöihin”.
Sarjan idean keksi alun perin Chris Carter, joka toimi sen vastaavana tuottajana. Myös muun muassa R. W. Goodwin, Frank Spotnitz, Howard Gordon, Vince Gilligan, John Shiban, Kim Manners, Glen Morgan ja James Wong olivat sarjan tuottajia. Ensimmäiset viisi tuotantokautta kuvattiin Vancouverissa ja loput Los Angelesissa. Jaksot olivat noin 45 minuutin pituisia, ja ne lähetettiin standardipiirtona. Sittemmin ne on muokattu teräväpiirtoon. Televisiosarjan pohjalta on tehty kaksi kokopitkää elokuvaa: "X-Files – taistelu tulevaisuudesta" (1998) ja "" (2008). Vuonna 2016 sarjasta esitettiin kuusiosainen kymmenes tuotantokausi, ja vuonna 2018 esitettiin kymmenosainen yhdestoista tuotantokausi.
Monia sarjan mytologiaa käsitteleviä jaksoja on julkaistu kokoelmissa DVD:llä. Vuodesta 2000 lähtien 20th Century Fox Home Entertainment on jakanut kaikki kaudet DVD:llä. Lisäksi jaksot on ladattavissa iTunes Storessa ja Amazon Instant Videossa. Jaksot ovat olleet myös suoratoistettavissa Netflixissä. Sarja on saanut monia palkintoja, muun muassa parhaan draamasarjan Golden Globen, ja Satellite-palkinnon. Myös sen näyttelijöitä, erityisesti Duchovnya ja Andersonia, on kehuttu.
Jaksot.
Kaksoisristillä (‡) merkityt jaksot kuuluvat sarjan mytologiajaksoihin, jotka käsittelevät hallituksen salaliittoa pitää avaruusolentojen olemassaolon salassa.
Flightradar24

Flightradar24 on internetissä toimiva palvelu, jonka avulla voi seurata lentoliikennettä reaaliaikaisesti. Palvelun perusti ruotsalainen Svenska Resenätverket AB vuonna 2007. Flightradar24:ää voi käyttää suoraan verkkoselaimesta tai mobiilisovelluksesta.
Lennon tiedoista näkee tarkan sijainnin, konetyypin (ja kuvan kyseistä koneesta), lentonopeuden- ja korkeuden, lähtöpaikan ja kohteen sekä muutamia muita tietoja (mm. nousunopeus). Palvelu mahdollistaa myös aikaisempien lentojen tutkiminen niin sanotun timelapsen muodossa ja koneiden lentohistorian selaamisen.
Backlash (sosiologia)

Backlash (eng. takaisku, takapakki) on voimakas vastareaktio jollekin poliittiselle tai sosiaaliselle ilmiölle tai kehityskululle, joka on saavuttanut suosiota ja näkyvyyttä.
Käsitteen yleistymisen taustalla on Susan Faludin vuonna 1991 julkaistu kirja "Backlash: The Undeclared War Against American Women”. Faludin mukaan mediassa oli käynnistynyt vastaisku feminismin aikaansaamia muutoksia vastaan. Termiä "backlash" käytetäänkin usein juuri sukupuolten tasa-arvoon liittyvässä keskustelussa.
Jacques Lemercier

Jacques Lemercier (1585–1654) oli ranskalainen arkkitehti ja kuvataiteilija.
Lemercier tunnetaan muun muassa Keski-Ranskaan rakennetun ”ihannekaupungin” Richelieun asemakaavan suunnittelijana. Lemercier’n töistä ovat nykypäivään säilyneet muun muassa Louvren sisäpihan julkisivun keskiosa, Sorbonnen rakennusryhmä kirkkoineen sekä Val-de-Grâcen sotilassairaalan kirkon kupoli.
Linnun nimi

Linnun nimi on suomen kielen professori Kaisa Häkkisen kirjoittama kirja lintujen suomenkielisistä nimistä, niiden alkuperästä ja kehityksestä. Kirja ilmestyi vuonna 2003, ja sen kustansi alun perin Amanita, myöhemmissä painoksissa Teos.
Häkkinen sai kirjasta vuonna 2005 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Perusteluissa kirjaa pidettiin muun muassa etymologisen tietämyksen ja osaamisen huippunäytteenä. Myös vahvaa tieteidenvälisyyttä pidettiin erityisenä ansiona. Kirjassa on kuvituksena Von Wrightin taiteilijaveljesten lintuaiheisia maalauksia. Kirjassa on kaikki Helsingin yliopiston kirjaston kokoelmien maalaukset, ensimmäistä kertaa yhdessä kirjassa. Myös Magnus Körnerin piirroksia on käytetty kuvituksena.
Kirjoittamistaan kirjoista Häkkinen pitää suosikkinaan "Linnun nimi" -kirjaa.
Kirjoittamisen vaiheet.
Häkkisen tutkimus suomen kirjakielen linnun­nimistön historiasta sai alkunsa, kun hän sai kutsun esitelmöimään suomalaisten linnunnimien etymologiasta pohjoista lintuperinnettä käsittelevään symposiumiin, joka järjestettiin Kilpisjärven biologisella tutkimusasemalla vuonna 1997 Pekka Laaksosen ja Antero Järvisen johdolla. Tilaisuuden innoittamana Häkkinen kirjoitti lyhyen artikkelin "Hiidenkivi"-lehteen linnunnimien etymologiasta ja aloitti lisäksi linnunnimistön kehitysvaiheiden tutkimisen suomen kirjakielessä. Häkkinen piti aiheesta esitelmän vanhaa kirjakieltä käsittelevässä kielitieteellisessä seminaarissa ja julkaisi sen pohjalta artikkelin, joka julkaistiin Juha Laaksosen pyynnöstä lyhennettynä "Tringa"-lehdessä.
"Tringa"-lehdessä julkaistun artikkelin jälkeen lintuharrastajat kiinnostuivat projektista ja Turun yliopiston ekologian dosentti Esa Lehikoinen ryhmineen kertoi Häkkiselle tutkivansa Suomen linnuston historiaa. Koska Häkkisen ja Lehikoisen tutkimukset täydensivät toisiaan, tekivät he yhteistyötä. Lehikoisen tutkimusryhmän työ vaikutti ratkaisevasti Häkkisen työn rakenteeseen ja sisältöön, antaen muun muassa julkaisematonta tutkimusaineistoa, tietoja vaikeasti tavoitettavista lähteistä, sekä kommentteja ja korjauksia käsikirjoitukseen.
Suomen Akatemia myönsi Häkkiselle varttuneen tutkijan palkkauksen lukuvuodeksi 2001–2002, joka mahdollisti Häkkisen päätoimisen työskentelyn tutkimusprojektin parissa ja tutkimusapulaisen palkkaamisen. Tutkimusapulainen Heidi Merimaa teki mittavan työn tutkimukseen sisältyvän sana-aineiston tarkistamisessa ja järjestämisessä. Kirjailija Kai Linnilä auttoi kuvituksen valinnassa ja hankinnassa. Kirjan ovat toimittaneet Kai Innilä ja Sari Savikko. Graaffisen suunnittelun on tehnyt Lauri Innilä.
Robbie Krieger &amp; Friends

Robbie Krieger &amp; Friends on yhdysvaltalaisen Robby Kriegerin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977 levymerkillä Blue Note.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Robby Krieger ellei toisin mainita.
Gyasi Zardes

Gyasi Zardes (s. 2. syyskuuta 1991 Hawthorne) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Zardes edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Los Angeles Galaxyä.
Zardes teki ensiesiintymisensä Major League Soccerissa 28. huhtikuuta 2013, kun Los Angeles Galaxy voitti vieraissa Real Salt Laken maalein 2–0.
Yhdysvaltain maajoukkueeseen Zardes nousi vuonna 2015. Hän on pelannut 38 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Una tragedia al cinematografo

Una tragedia al cinematografo (”Murhenäytelmä elokuvissa”) on vuonna 1913 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Enrico Guazzonin ohjaamassa lyhyessä komediassa esiintyy myöhempi elokuvadiiva Pina Menichelli.
Juoni.
Claran mustasukkainen aviomies Antonio lähtee seuraamaan vaimoaan kaupungille. Clara tapaa sattumalta elokuvateatterin edessä miespuolisen tuttavansa, ja Antonio luulee heidän menneen yhdessä elokuviin. Raivostunut aviomies yrittää tunkeutua elokuvasaliin ja kertoo teatterin johtajalle aikovansa tappaa vaimonsa. Elokuvateatterin johtaja keskeyttää näytännön ja kehottaa kaikkia pariskuntia, joiden omatunto ei puhdas, poistumaan takaovesta. Elokuvan päättyessä paikalla on enää muutama katsoja.
Tuotanto ja restaurointi.
"Una tragedia al cinematografo" on yksi tuolloin vielä tuntemattoman Pina Menichellin Cinesille tekemistä lyhytelokuvista. Se on hauskasti toteutettu pikku vitsi, joka heijastaa aikansa käsityksiä elokuvateattereista moraalittomuuden pesäpaikkoina. Tarinan mukaan elokuva perustuu tositapahtumaan. Se sisältää myös toisen, hienovaraisemman vitsin: Elokuvateatterin johtajana nähdään porvarillisiin vaatteisiin puettu Bruto Castellani, joka esittää voimamies Ursusta teatterin seinillä mainostetussa Enrico Guazzonin elokuvassa "Quo vadis?" Voyerististä vaikutelmaa korostaa teatterin valkokankaalla näytetty mustasukkaisuusdraama.
Elokuvan hollanninkielisillä väliteksteillä varustettu versio on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Restaurointi perustuu museon Jean Desmet -kokoelmassa säilyneeseen sävytettyyn nitraattikopioon. Alkuperäisestä 166 metrin pituudesta on jäljellä 152 metriä.
Freccia-luokka

Freccia-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1929-1932 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Geórgios Vasileíou

Geórgios ”Giórgos” Vasileíou (, s. 20. toukokuuta 1931 Famagusta, Kypros) on kyproslainen poliitikko, joka toimi kolmantena Kyproksen tasavallan presidenttinä vuosina 1988–1993.
Vasileíou on myös Kyproksen Yhdistyneen Demokraattisen puolueen (EDI) perustaja. Hän toimi puolueen puheenjohtajana aina vuoteen 2005 asti. Poliittisten aktiviteettien lisäksi Vasileíou on ollut myös menestyvä liikemies.
Kyproksen EU-jäsenyysneuvotteluissa vuosina 1998–2004 Vasileíou toimi Kyproksen pääneuvottelijana.
Vasileíou on naimisissa Androúlla Vasileíoun kanssa ja parilla on kolme lasta.
Sivén

Sivén on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: