Suomi – Isänmaa

Suomi – Isänmaa oli lahtelaisen Väinö Kuisman johtama äärioikeistolainen puolue. Järjestö perustettiin vuonna 1993 nimellä Isänmaallinen Oikeisto. Vuosina 2002–2003 se tunnettiin nimellä Suomi Nousee – Kansa Yhdistyy. Vuonna 2006 Matti Järviharjun johtaman Isänmaallisen Kansallis-Liiton ihmiset muodostivat enemmistön yhdistyksen päättävissä elimissä, jolloin puolueen nimi vaihdettiin Suomi – Isänmaasta Suomen Isänmaalliseksi kansanliikkeeksi ja puolue otti käyttöönsä lyhenteen SIK. Tässä yhteydessä Väinö Kuisma halusi irtaantua politiikasta ja hän erosi aiemmin johtamastaan puolueesta.
Isänmaallista Oikeistoa edelsi Kuisman johtama uusnatsistinen Arjalainen Germaaniveljeskunta. IO-nimellä aloittaessaan liike luopui natsisymboleista ja inspiraatiota alettiin hakea suomalaisesta mytologiasta, kuten Kalevalasta. IO:n jätettyä rekisteröintihakemuksen yhdistysrekisteritoimisto pyysi Suojelupoliisilta lausuntoa yhdistyksen taustoista. Vastauksessaan Supo totesi läheiset yhteydet kansallissosialistiseen AGV:hen. IO hyväksyttiin yhdistysrekisteriin elokuussa 1994. Vuonna 1996 IO kertoi AGV:n olleen huumoritempaus. 
Isänmaallinen Oikeisto julkaisi "Kansallinen Rintama" -lehteä (ISSN 1236-8210) vuodesta 1993 alkaen. Vuosina 1995–2000 lehti ilmestyi säännöllisesti kuusi kertaa vuodessa. IO:lla oli toimintaa pääasiassa Lahdessa. Turussa ja Joensuussa puolueen ja paikallisten skinhead-ryhmien välillä oli yhteistyötä. IO:n Turun paikallisosasto järjesti muun muassa White Power -henkisiä konsertteja. 
Puoluerekisteri.
IO pyrki puoluerekisteriin 1990-luvulla siinä onnistumatta. Tavoite ilmoitettiin jo vuonna 1993 jätetyssä yhdistysrekisterihakemuksessa ja kortteja kerättiin aktiivisesti vuosina 1994–1995 ja uudelleen vuonna 1999. 2000-luvun alussa IO oli mukana Sinivalkoinen puolue -hankkeessa, johon osallistuivat myös Olavi Mäenpään Kansallinen Rintama ja Järviharjun IKL-yhdistys. Projektin epäonnistuttua Kuisma oli hetken Suomen Kansan Sinivalkoisten (ent. KR) puoluesihteeri, mutta hänet erotettiin toukokuussa 2002. Kuisman SNKY merkittiin puoluerekisteriin marraskuussa 2002.
Ohjelma.
Puolueen ohjelmaan on kuulunut muun muassa pakolaisvastaisuus, vapaan talouden (markkinavoimien) vastustaminen, suomalaisuuden korostaminen, juutalaisvastaisuus, amerikkalaisvastaisuus, sekä Väinö Kuisman usein korostama juurien ja voiman löytäminen Kalevalasta. Kuisman aikoina jotkut pitivät puoluetta kansallissosialistisena.
Vaalit.
Puolue osallistui eduskunta-, euro- ja kunnallisvaaleihin. Sen ehdokkaita ei valittu eduskuntaan tai valtuustoihin yksissäkään vaaleissa. Maaliskuussa 2005 Suomi – Isänmaa sai kuitenkin ensimmäisen valtuutettunsa, kun hartolalainen Janne Kujala erosi kokoomuksen valtuustoryhmästä muodostaen SI:n ryhmän. Saman vuoden elokuussa Kujala kuitenkin ilmoitti saaneensa työpaikan ulkomailta, ja hän anoi eroa poismuuton vuoksi.
Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa SNKY:llä oli oma lista Helsingin, Hämeen, Kymen, Pirkanmaan, Pohjois-Savon ja Uudenmaan vaalipiireissä. Korkeinta kannatus oli Hämeessä (0,4 %). Puolue asetti yhteensä 30 ehdokasta, joiden keski-ikä oli alle 30 vuotta. Ehdokkaista vain yksi oli nainen. Helsingin kaupungin, Hämeen ja Pirkanmaan vaalipiireissä ehdokkaina olivat muun muassa niin sanotut Euran Daltonit eli Koistisen veljekset Lasse, Leevi ja Pekka. Heidän saamansa äänimäärät jäivät vaatimattomiksi. Koististen veljet listaan haki vankilasta puolueen ehdokkaana ollut Seppo Lehto, joka oli itse tuolloin etsintäkuulutettu maksamattomien liikennesakkojen takia.
Kunnallisvaaleissa 2004 Suomi – Isänmaa asetti ehdokkaita viidessä kunnassa (Espoo, Hollola, Lahti, Raisio, Vantaa), joissa sen kannatus oli 0,1–0,3 prosenttia.