tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rigi Bahnen

Rigi Bahnen (RB) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, jolla on myös köysirata. Yhtiö toimii Keski-Sveitsissä Schwyzin ja Luzernin kantonien alueella. Yhtiön kotipaikka on Arth ja pääkonttori Vitznaussa.
Rigi Bahnen harjoittaa lähinnä matkustajaliikennettä. Vuonna 2012 yhtiö kuljetti 1,3 milj. matkustajaa, pääosin matkailijoita Rigivuorella.
Historia.
Rigi Bahnen aloitti toimintansa 1.1.1993, kun Arth-Goldaun radan omistaja Arth–Rigi-Bahn (ARB) ja Vitznau–Rigi Kulm -radan silloinen omistaja Vitznau–Rigi-Bahn (VRB) yhdistyivät.
Rigi Bahnenin historia alkaa 1870-luvulta, kun Rigille rakennettiin rautatiet läheisiltä järviltä. Ensimmäisenä Rigibahn AG (RB) rakensi radan Vierwaldstätterseeltä, Vitznausta "Rigi Staffelhöheen" vuonna 1871. Rata on ensimmäinen yleisen liikenteen hammasrata Europassa. Arth–Rigi-Bahn (ARB) avasi radan Rigi Staffelhöhestä Rigi Kulmille vuonna 1873. Seuraavana vuonna Rigi Kaltbad–Scheidegg-Bahn (RSB) avasi radan "Rigi Kaltbadista" "Rigi Unterstetteniin". Rata jatkui Rigi Scheideggiin vuonna 1875. Sama vuonna ARB aloitti liikenteen Zuginjärveltä Arthista Rigin korkeimmalle vuorelle Rigi Kulmille.
RSB lopetti toimintansa vuonna 1931. Liikenne välillä Rigi Kaltbad – Rigi Scheidegg päättyi lopullisesti vuonna 1933 ja rata purettiin vuonna 1942. RB:n radan pääteasema siirtyi Arthista Arth-Goldauhun SBB:n aseman yhteyteen ja liikenne välillä Zuginjärvi – Arth-Goldau päättyi vuonna 1959.
Historiallinen Arth-Goldaun lähtölaituri ("Hochperron") ratapihan yläpuolelta poistettiin käytöstä vuonna 2010 ja lähtöasema uusitaan.
Rataverkko.
Rigi Bahnenin rataverkko koostuu kahdesta rataosuudesta, jotka yhdistyvät ylhäällä vuorella, Rigi Staffelin asemalla. RB:n rata yhdistyy SBB:n rataverkkoon Arth-Goldaun asemalla.
RB:n radat ovat normaalilevyisiä (1 435 mm) ja koko matkaltaan Riggenbach-hammasratoja. Vitznau–Rigi Kulm -radan pituus on 6,9 kilometriä. Väli Arth-Goldau–Rigi Kulm on 8,6 kilometriä. Suurin jyrkkyys Vitznaun radalla on 250 ‰ ja Arth-Goldaun radalla 200 ‰. Korkeusero Arth-Goldausta (510 m mpy.) Rigi Kulmin asemalle (1 752 m) on 1 242 metriä ja Vitznausta (435 m) 1 317 metriä. RB:n ratojen käyttöjännite on tasajännite 1500 V.
Köysirata.
Rigi Bahnenilla on köysirata Vierwaldstätterseen rannalta Weggisistä (529 m mpy.) Rigi Kaltbadiin (1453 m). Radan korkeusero on 924 metriä ja pituus 2 310 metriä.
Liikenne.
Rigin junaliikenne on ympärivuotista. Matka-aika Arth-Goldausta Rigi-Kulmille on 37–44 minuuttia, alaspäin 4 minuuttia kauemmin. Matka Vitznau–Rigi Kulm vie 30 minuuttia, alaspäin 40 minuuttia. Köysiratamatka Weggisistä Rigi Kaltbadiin vie 10 minuuttia. Köysirataliikenne on lähes ympärivuotista, maalis-huhtikuun ja marraskuun muutaman viikon katkoksia lukuun ottamatta.
Little Village (albumi)

Little Village on samannimisen yhdysvaltalais-brittiläisen yhtyeen musiikkialbumi vuodelta 1992. 
Kappaleet.
Kaikki laulut ovat Little Village -yhtyeen jäsenten Cooder / Hiatt / Keltner / Lowe tekemiä. Laulujen sanat on painettu CD-levyn mukana seuraavaan vihkoseen.
Kokoonpano.
sekä Sonny Boy Williamson: saarnaaja kappaleella "Don't Bug Me When I'm Working".
Viuhkapyrstökerttuli

Viuhkapyrstökerttuli ("Basileuterus lachrymosus") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viuhkapyrstökerttulia tavataan El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Nicaraguassa. Lajin kannaksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä. Sen kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.
Peukaloiskerttuli

Peukaloiskerttuli ("Zeledonia coronata") on peukaloiskerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji on katsottu kuuluvaksi kerttuleihin
Levinneisyys.
Peukaloiskerttulia tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laulukerttuli

Laulukerttuli ("Icteria virens") on turpiaalien heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji luokiteltiin kerttuleihin.
Levinneisyys.
Laulukerttulia tavataan pesivänä Kanadan eteläosissa, suuressa osassa Yhdysvaltoja ja Meksikon pohjoisosissa. Talvehtivana sitä esiintyy etelämpänä Keski-Amerikassa. Lajin populaation on erittäin suuri ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Try

Try on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Pinkin kappale hänen kuudennelta, Truth About Love-studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Busbee ja Ken West, sekä tuotti Greg Kurstin. Kappale on pop rock-balladi, joka kertoo riskinotosta, jonka seurauksiin rakkaudella ei ole väliä. Kappale julkaistiin singlenä ensimmäisillä julkaisualueilla 19. lokakuuta 2012.
"Try" sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton, joista jotkut totesivat sen olevan erottuva kappale ja kutsuivat sitä hitiksi. Kappale oli kaupallinen menestys, saavuttaen ensimmäisen sijan Espanjassa, sekä pääsi kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Itävallassa, Kanadassa, Saksassa, Italiassa, Uudessa-Seelannissa, Puolassa, Sveitsissä, Britanniassa ja Yhdysvalloissa, sekä saavutti sijan kahdenkymmenen parhaan joukossa monissa muissa maissa. Kappaleelle on tehty Floria Sigismondin ohjaama musiikkivideo, jossa ympärimaalattu Pink ja hänen miespuolinen kollegansa yrittävät ilmaista turhautuneisuuttaan nykytanssin avulla.
Hispaniolankerttuli

Hispaniolankerttuli ("Xenoligea montana") eli aiemmalta nimeltään haitinkerttuli on hispaniolantangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji luettiin kerttulien heimoon.
Tuntomerkit.
Hispaniolankerttuli on 14,5 cm pitkä. Sillä on oliivinvihreä yläpuoli ja harmaa pää. Alapuoli on valkoinen. Pyrstösulat ovat harmaat, ja niissä on valkoiset kärjet. Hispaniolankerttulilla on vahva musta nokka ja musta silmä, jonka ympärillä on valkoinen silmärengas.
Levinneisyys.
Hispaniolankerttulia tavataan Haitissa ja Dominikaanisessa tasavallassa. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Hispaniolankerttulikannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä.
Elinympäristö.
Hispaniolankerttuli elää kosteissa vuoristometsissä 875–2 000, yleensä 1 300–1 800 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Elintavat.
Hispaniolankerttuli käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja siemeniä, joita se etsii matalalta tiheästä kasvillisuudesta. Se pesii luultavasti maassa tai lähellä maata huhti–toukokuussa. Hispaniolankerttulia tavataan usein pareittan, mutta joskus usean lajin sekaparvissa.
True Love

True Love on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Pinkin kappale hänen kuudennelta, vuonna 2012 julkaistulta "The Truth About Love" -studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Pink, Lily Allen ja Greg Kurstin. Kappaleella laulaa mukana Allen. Kappale julkaistiin albumin toisena promootiosinglenä vuoden 2013 alussa julkaistun "Are We All We Aren" jälkeen. Se julkaistiin yksinomaan Unkarin ja Hollannin radioille. 29. huhtikuuta 2013 tiedotettiin, että kappale julkaistaan albumin neljäntenä singlenä. Kappale lähetettiin ensimmäisenä Italian radioasemille virallisesti 28. kesäkuuta 2013.
Gesneriakasvit

Gesneriakasvit (Gesneriaceae) on kasviheimo, johon kuuluu 150 sukua ja yli 3000 lajia. Kasveista osa on ruohovartisia ja osa puuvartisia. Jotkin lajit ovat köynnöksiä. Kasveja voidaan lisätä paitsi siemenistä, myös latva- ja lehtipistokkaista sekä maavarren paloista.
Ulkonäkö ja koko.
Lehdet sijaitsevat joko vastakkain tai vuorottain. Kukat ovat joskus yksittäin, joskus kukinnoissa. Kukinnot ovat terttumaisia tai viuhkamaisia. Terä- ja verholehdet ovat suppilomaisia. Hedelmä on yleensä kota, mutta joillakin kasveilla se on marja.
Levinneisyys.
Gesneriakasveja esiintyy luonnonvaraisina Amerikan mantereilla, Etelä-Afrikassa, Madagaskarilla, Aasiassa, Australiassa, Polynesiassa ja Etelä-Euroopassa.
Elinympäristö.
Kasveja tavataan luonnonvaraisina lähinnä trooppisilla alueilla. Jotkut lajit kasvavat luonnossa toisten kasvien päällä. Tällaisista lajeista jotkut ovat viljeltyinä amppelikasveja.
Käyttö.
Monia gesneriakasveja käytetään koristekasveina. Jotkut niistä ovat huonekasveja. Joitakin gesneriakasveja käytetään lääkinnässä.
Luokittelu.
Gesneriakasvien noin 150 sukua ja 3460 lajia luokitellaan kolmeen alaheimoon: Sanangoideae, Gesnerioideae ja Didymocarpoideae. Ensimmäiseen kuuluu vain yksi laji, "Sanango racemosum", joka on Keski-Amerikassa ja Venezuelassa kasvava pieni puu tai pensas. Toisessa on 75 sukua ja 960 lajia, ja ne jaetaan kolmeksi tribukseksi (Coronanthereae, Titanotricheae ja Gesnerieae); alaheimon pääasiallisin levinneisyys rajoittuu Amerikan trooppisiin osiin. Kolmas alaheimo käsittää heimon lajeista valtaosan, 71 sukua ja noin 2510 lajia, pääasiassa Vanhan maailman tropiikissa; alaheimossa on kaksi tribusta (Epithemateae ja Trichosporeae).
Suvut.
Sukuun "Sinningia" luokitellaan yleensä myös kardinaaligloksinia, joka joskus luokitellaan sukuun "Rechsteineria".
Newtontoppen

Newtontoppen on Huippuvuorten suurin ja korkein vuori, jonka korkeus on 1 717 metriä. Se sijaitsee Länsimaan saarella. Vuori on nimetty englantilaisen fyysikon Isaac Newtonin mukaan.
Helge Backlund ja A. Vasilev valloittivat vuoren ensimmäisenä vuonna 1900.
STIB

STIB (myös MIVB) on yhtiö, joka vastaa Belgian pääkaupungin Brysselin metro-, raitiovaunu- ja linja-autoliikenteestä. Se on alansa suurin toimija Belgiassa ja toimii 19 kunnan alueella Brysselin pääkaupunkiseudulla. Yhtiöllä on neljä metrolinjaa, 18 raitiovaunulinjaa, 50 bussilinjaa ja 11 yöbussilinjaa. 
STIB on lyhenne ranskan kielen sanoista "Société des Transports Intercommunaux de Bruxelles". Yhtiön hollanninkielinen nimi on "De Maatschappij voor het Intercommunaal Vervoer te Brussel", jota vastaa lyhenne MIVB.
Zalando

Zalando on saksalainen yritys, joka on erikoistunut kenkien, vaatteiden sekä muiden muoti- ja lifestyle-tuotteiden verkkomyyntiin. 
Robert Gentz ja David Schneider perustivat Zalandon Berliinissä vuonna 2008. Yrityksen pääkonttori sijaitsee edelleen Berliinissä. Zalando on laajentanut toimintaansa 14:ään Euroopan valtioon. Zalando toimii Alankomaissa, Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Puolassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Tanskassa. 
Zalandon vahvuutena on valtava valikoima. Yhtiöllä on Saksassa yli 100 000 neliön keskusvarasto. Zalandon mukaan onnistuminen verkkokaupassa edellyttää tarkkaa näkemystä omista tavoitteista. On päätettävä ajoissa, millaisia kohderyhmiä ja liikevaihtoja tavoitellaan.
Yhtiön suurin omistaja on ruotsalainen pääomasijoittajayhtiö Kinnevik, joka omistaa 37,5 prosenttia Zalandon osakkeista. Vuonna 2012 Zalandon liikevaihto oli 1,15 miljardia euroa, joka oli kaksinkertaisesti edelliseen vuoteen verrattuna. Vuonna 2013 liikevaihto kasvoi edellisvuodesta 52 prosenttia ollen noin 1,8 miljardia euroa, mutta yritys teki edelleen 120 miljoonaa euroa tappiota. Liikevaihto vuonna 2018 oli 5,388 miljardia euroa. 
Vuonna 2018 Zalando kertoi, että yritys laittaa takaisin myyntiin 97 % asiakkaiden tuotepalautuksista ja kaikista myydyistä tuotteista vain 0,05 % päädytään tuhoamaan.
Intian Grand Prix 2013

Intian Grand Prix 2013 (virallisesti 2013 Formula 1 Airtel Indian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 16. osakilpailu, joka ajettiin 27. lokakuuta 2013 New Delhin kaupungissa Buddh International Circuitin moottoriradalla Intiassa. Radan pituus on 5,125 kilometriä ja kilpailussa ajettiin 60 kierrosta.
Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Sebastian Vettel, joka varmisti samalla myös neljännen maailmanmestaruutensa. Red Bull varmisti myös samalla neljännen valmistajien mestaruuden.
Vapaat harjoitukset.
Force Indian kolmoskuljettaja James Calado ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Paul di Restan tilalla.
Hello Venus

Hello Venus () on eteläkorealainen vuonna 2012 debyyttinsä tehnyt tyttöbändi. 
Historia.
Yhtye aloitti Tricell Media -levymerkillä, joka oli Pledis Entertainment- ja Fantagio-levymerkkien yhteisyritys. Se julkaisi kolme singleä ja yhden täyspitkän livealbumin ennen yhteistyön lopettamista 2014, jonka jälkeen Yoonjo ja Yoo Ara erosivat yhtyeestä ja heidän tilalle yhtyeeseen liittyivät Seoyoung ja Yeoreum. Samalla yhtye siirtyi Fantagion alaisuuteen.
Vuonna 2019 yhtyeen jäsenten sopimukset päättyivät ja yhtye hajosi.
Jäsenet.
Yhtyeen jäsenet ovat:
Georg Johan Maijdel

Georg Johan Maijdel, myös Maijdell tai Maidel (1648 – 1709 Tallinna, haudattu 12. kesäkuuta 1709) oli suomalainen kenraali.
Maijdelin vanhemmat olivat majuri Otto Johan Maijdel ja Anna Maria von Offen. Hän tuli vänrikiksi Turun ratsurykmenttiin 1622, palveli Alankomaissa olleissa espanjalaisissa joukoissa 1655-1675 ja kunnostautui Ruotsiin palattuaan Skoonen sodassa. Vuonna 1686 hänestä tuli eversti ja Hämeen jalkaväkirykmentin komentaja. Katovuonna 1696 hän toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana. Maijdel korotetiin vapaaherraksi 1693 ja kenraalimajuriksi 1700. Suuren Pohjan sodan sytyttyä Maijdel johti suomalaisjoukot Riikaan ja kunnostautui toukokuussa 1700 Jungfernhofin taistelussa, kun saksilaiset lyötiin. Narvan taistelussa hän komensi yhtä vasemman siiven osastoa. Vuonna 1703 Maijdel ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja lähetettiin Suomeen ylipäälliköksi karkottamaan venäläisiä Inkerinmaalta. Vuonna 1706 hän toimi Viipurin puolustuksen tukena venäläisiä piiritysjoukkoja vastaan. Kenraaliksi hänet ylennettiin samana vuonna, mutta erotettiin ylipäällikyydestä 1707 Georg Lybeckerin toiminnan seurauksena. Maijdel muutti tiluksilleen Viroon, missä kuoli, ennen kuin venäläiset valtasivat maan. 
Maijdelin ensimmäinen puoliso vuodesta 1680 oli Hedvig Helena von Taube (k. 1690) ja toinen laamanni, kreivi Fredrik Stenbockin leski Helena Creutz (k. 1730).
Nobuyuki Tsujii

 
Nobuyuki Tsujii ( s. 13. syyskuuta 1988), yleisesti tunnettu myös lempinimellä Nobu, on japanilainen pianisti ja säveltäjä. 
Elämä.
Nobuyuki Tsujii on ollut syntymästä asti sokea, mutta alkoi jo kaksivuotiaana opetella pianonsoittoa ja hän piti ensimmäisen konserttinsa ammattilaisorkesterin kanssa jo kymmenenvuotiaana. Kuuluisuuteen Tsujii nousi vuonna 2009 voittamalla jaetun pääpalkinnon arvostetussa Van Cliburnin kansainvälisessä pianokilpailussa. Tämän jälkeen hänen levyjään myytiin nopeasti satojatuhansia kappaleita.
Nobuyuki Tsujii on nuoresta iästään huolimatta jo kiertänyt esiintymässä eri puolilla maailmaa ja säveltänyt myös musiikkia elokuviin.
Levytykset.
Artistin tuotanto Avex-Classics levy-yhtiölle
Indoksyyli

Indoksyyli eli 3-hydroksi-indoli (C8H7NO) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste ja indolin johdannainen. Indoksyyli on oksindolin isomeeri.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa indoksyyli on keltaista kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja orgaanisiin liuottimiin. Vesiliuoksilla on tyypillinen vihertävänkeltainen fluoresenssi. Yhdisteellä on kaksi tautomerista muotoa enoli- ja ketomuodot. Näistä ketomuoto on stabiilimpi ja tasapainotilassa suurin osa indoksyylistä on ketomuodossa. Indoksyyli on reaktiivinen yhdiste ja hapettuu emäksisissä olosuhteissa helposti indigoksi.
Synteesi.
Indoksyyli valmistetaan synteettisesti antraniilihaposta. Ensimmäisessä vaiheessa antraniilihappo reagoi kloorietikkahapon tai jonkin muun halogeenietikkahapon kanssa. Tämä alkylaatiotuote dekarboksyloidaan emäksen, kuten natriumhydroksidin tai natriumasetaatin avulla. Natriumasetaattia käytettäessä muodostuu indoksyyliasetaattiesteri, joka hydrolysoituu helposti.
Esiintyminen luonnossa ja indigon valmistus.
Luonnossa indoksyyli muodostaa glukoosin kanssa indikaaniksi kutsutun glykosidin Indigon valmistuksessa indikaani hydrolysoituu indoksyyliksi ja glukoosiksi. Tämän jälkeen reaktiossa muodostuu indoksyyliradikaaleja, jotka dimerisoituvat värittömäksi leukoindigoksi, jonka ilman happi hapettaa indigoksi. Osa indoksyylistä hapettuu näissä olosuhteissa isatiiniksi ja reagoi isatiinin kanssa muodostaen punaista indirubiinia.
Yhdysvaltain Grand Prix 2013

Yhdysvaltain Grand Prix 2013 (virallisesti 2013 Formula 1 United States Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2013 18. ja samalla kauden toiseksi viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 17. marraskuuta 2013 Circuit of the Americasin moottoriradalla, Texasin pääkaupungissa Austinissa. Radan on suunnittellut saksalainen Hermann Tilke. Radalla on pituutta 5,513 kilometriä ja kilpailussa ajettiin 56 kierrosta.
Vapaat harjoitukset.
Perjantain ensimmäisissa vapaissa harjoituksissa nopeinta vauhtia piti yllä Ferrarin Fernando Alonso ajalla 1.38,343. Harjoitusten alku viivästyi ensin 40 minuuttia, koska sumu oli niin kova, ettei lääkintähelikopteri päässyt tulemaan rata-alueelle. Harjoitukset saatiin käyntiin kuitenkin ilman lääkintähelikopteria, mutta tuomaristo keskeytti harjoitukset punaisella lipulla 15 minuuttia myöhemmin, kun kisajärjestäjien mukaan helikopterin kanssa oli ongelmia.
Toro Rosson kolmoskuljettaja Daniil Kvjat ajoi harjoitukset Jean-Éric Vergnen tilalla, Caterhamin Alexander Rossi ajoi Giedo van der Garden tilalla ja Marussian Rodolfo González ajoi Jules Bianchin tilalla.
Kilpailu.
Kilpailun voitti Red Bullin Sebastian Vettel. Toiseksi sijoittui Lotuksen Romain Grosjean ja kolmanneksi Red Bullin Mark Webber.
Red Bullin voitettua valmistajan palkinnon otti palkintorokkeella vastaan Matt Cadieux. Kuljettajien haastattelut suoritti palkintokorokkeella entinen Formula 1 -kuljettaja Mario Andretti.
Aiheesta muualla.
Brasilian Grand Prix 2013

Brasilian Grand Prix 2013 (virallisesti Formula 1 Grande Prêmio Petrobras do Brasil 2013) oli Formula 1 -kauden 2013 19. ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 24. marraskuuta 2013 Interlagosin moottoriradalla São Paulossa Brasiliassa.
Vapaat harjoitukset.
Force Indian kolmokuljettaja James Calado pääsi ajamaan perjantain ensimmäiset vapaat harjoitukset Paul di Restan tilalla. Toro Rosson kolmoskuljettaja Daniil Kvjat ajoi Daniel Ricciardon tilalla ja Marussian Rodolfo González ajoi Max Chiltonin tilalla.
Aiheesta muualla.
Jang Su-jeong

Jang Su-jeong (s. 13. maaliskuuta 1995 Soul) on eteläkorealainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 400 toukokuussa 2012. Hän on voittanut urallaan yhden ITF-turnauksen nelinpelissä.
Jang pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran syyskuussa 2013 Soulin turnauksessa, jossa hän eteni puolivälieriin voittamalla Klára Zakopalován ja Ons Jabeurin.
Cho Yoon-jeong

Cho Yoon-jeong (s. 2. huhtikuuta 1979 Andong) on eteläkorealainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä WTA-listan sijalla 45 kesäkuussa 2003 ja nelinpelissä sijalla 98 syyskuussa 2003. Hän voitti urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa hän pääsi parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa vuosina 2002 ja 2005.
Lammin Linnamäki

Linnamäki on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Lammilla Oitenkylässä sijaitseva mahdollinen rautakautinen linnamäki.
Linnamäki.
Mahdollinen muinaislinna sijaitsee Pääjärven Pappilanlahdesta 400 metriä pohjoiseen ja Biologiselta asemalta, joka on entinen pappila, 300 metriä itäkoilliseen. Korkealla metsäisellä mäellä, joka kohoaa 70 metriä järvenpinnan yläpuolelle, on kalliolaki, jonka itäpuolta kiertää jyrkänne. Kalliolla on kokoa 20×30 metriä ja korkeutta 10–15 metriä. Jyrkänteet ovat lähes pystysuoria tai louhikkoisia. Kallion loivat rinteet sijaitsevat kaakon puolella, mistä johtaa huipulle polku. Mitään jälkiä puolustusvarustuksista tai niiden mahdollisista jäänteistä ei ole löydetty.
Selviä muinaislinnoille tyypillisiä kivivalleja ei Linnamäellä esiinny. Paikalla on kuitenkin mahdollisesti muuriin liittyvää kiveystä, ja vuoren rinteet vaikuttavat paikoitellen ihmiskäsin jyrkennetyiltä. Kaikkiaan linnavuoren rinteet ovat luonnostaan hyvin jyrkät. Sisällissodan aikaan 1918 linnavuoren esihistoriallisia rakenteita tuhoutui, kun alueelle kaivettiin puolustusvarustuksia.
Tutkimuksia.
Linnanmäkeä on kaivanut arkeologisesti vain Jouko Voionmaa vuosina 1947–1949, kun muut ovat tutkineet sitä pintapuolisesti vuosina 1885, 1887, 1888 ja 1896 (Hjalmar Appelgren), 1935–1936 (Jouko Voionmaa) sekä 1984 (Jyri Saukkonen). Kaivauksissa paljastui hirsirakennusten jäänteitä ja yksi esinelöytö, joka oli viikinkiajalle ajoittuva soljen katkelma.
Historiaa.
Hjalmar Appelgren kirjoittaa vuonna 1891, että "Eräs korkea Linnamäki mainitaan vuonna 1435 ja 1462 olleen yhtenä Pappilan tiluksien rajapaikkana".
Narvan linna

Narvan linna, joka tunnetaan myös nimellä Hermannin linna on Virossa Narvan kaupungissa sijaitseva keskiaikainen linnoitus. Narvanjoen rannalla sijaitsevan linnan perustivat tanskalaiset vuonna 1256, ensimmäinen kivirakenteinen linna paikalle valmistui 1300-luvun alussa.
Vuonna 1346 Narvan linna siirtyi Saksalaiseen ritarikuntaan kuuluneen Liiviläisen ritarikunnan haltuun. Linnoituksen ympärille syntynyt asutus oli saanut kaupunkioikeudet vuotta aikaisemmin. Venäjän suurituhtinas Iivana III rakennutti Hermannin linnaa vastapäätä Narvanjoen venäjänpuoleiselle rannalle Ivangorodin linnoituksen vuonna 1492.
Vaikka Narvan linnaa mainostetaan Viron parhaiten säilyneenä linnana, sitä ei hyväksytty Unescon maailmanperintökohde -listalle, koska se rakennettiin uudelleen neuvostoaikana, eikä se ole riittävästi alkuperäisen linnan kaltainen.
Lentopallon maailmanliiga 2013

Lentopallon maailmanliigassa pelasi kaudella 2013 kahdeksantoista joukkuetta. Alkusarja pelattiin kolmessa lohkossa siten, että maailmanrankingin 12 parasta joukkuetta jaettiin A ja B lohkoon, ja rankingissa heikommin sijoittuneet pelasivat C-lohkossa. Argentiinassa pelattuun lopputurnaukseen selvisi isäntäjoukkueen lisäksi kaksi parasta lohkoista A ja B sekä C-lohkon voittaja. 
Karsinnat.
Karsintaa ei suoriteta. Vuoden 2014 maailmanliigaan kelpuutettiin 28 joukkuetta, jotka jaetaan tasollisesti kolmeen ryhmään, ja kukin ryhmä 2-3 lohkoon, jokaisessa lohkossa pelaa neljä joukkuetta.
Katso myös.
Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2013
Elämän kuva

Elämän kuva on V.S. Naipaulin romaani, joka kertoo intialaissyntyisen Willie Chandranin identiteetin kehittymisestä.
Juoni.
Intialaisen Willien isä on ylhäistä kastia joka kapinoi isäänsä vastaan tietämättä tarkemmin mitä haluaa, äiti alhaissyntyinen vallankumouksellinen. Willie itse kokee identiteettinsä olevan hukassa. Willie muuttaa Britanniaan opiskelemaan, jossa hän huomaa voivansa keksiä koko minuutensa uudelleen, sillä länsimaissa suvulle ei aseteta samanlaista painoa kuin Intian kastijärjestelmässä. Silti Willie tuntee itsensä yhä ulkopuoliseksi. Lopulta Willie tapaa toisen yhtä ulkopuolisen, portugalilais-afrikkalaisen Anan, ja muuttaa hänen kanssaan Afrikkaan.
Ukrainan itsenäistyminen

Ukrainan itsenäistyminen voi viitata seuraaviin Ukrainan tapahtumiin:
Harlekiini (Nino Franchinan muotokuva)

Harlekiini (Nino Franchinan muotokuva) on italialaisen taiteilijan Gino Severinin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1938. Maalaus on kooltaan 116×84 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Gino Severini maalasi useita harlekiinitöitä. Muotokuvan valmistumisen aikaan Severini työskenteli teatterissa puvustajana ja lavastajana, mutta samalla hän sai myös monumentaalisia seinämaalaustilauksia. Hän oli palannut Italiaan 1930- luvun puolivälin jälkeen ja oli saanut täällä virallista tunnustusta. Severini oli ollut jo lapsena kiinnostunut Commedia dellárte -näytelmän henkilöhahmoista ja etenkin puetut ja naamioidut henkilöt olivat hänestä kiinnostavia. Gino Severinin maalauksista on sanottu, että niitä pitää koossa vihertävän siniharmaa yleissävy. Hän ammensi perinteestä, klassismista. Harlekiinin käsiin hän on tässä maalauksessa maalannut klarinetin tapaisen puupuhaltimen ja pöydälle mustan naamion, savukerasian ja esitteen. Muotokuvassa näkyvä taustan laskosverho esiintyy useissakin Severinin asetelma- ja muotokuvamaalauksissa.
Tämä Gino Severinin "Harlekiini" oli esillä näyttelyssä Roomassa, josta Jalo Shtola hankki sen suoraan. Sihtolan perheen nuorta polvea oli silloin siellä asumassa, ja poikansa, Risto Sihtolan, innostamana Sihtola pyysi tekemään hintatiedusteluja maalauksesta. Ostotehtävän sai Suomen Italian suurlähetystössä lähetystöavustajana toiminut Olavi Saikku. Sihtolat pitivät maalausta usein esillä kodissaan.
Seurat (Mario Sironi)

Seurat on italialaisen Mario Sironin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1932. Kooltaan tämä työ on 90×135 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Roomassa kasvaneen Mario Sironin tyyli oli kehittynyt jo 1920-luvulla monumentalisoivaan kubo-klassismiin. Hän oli opiskellut Roomassa, Milanossa ja Pariisissa ja oli mukana useissakin futuristien näyttelyissä 1920-luvun alkuun saakka. Tässä ekspressiivisessä "Seurat"-maalauksessa viisi ihmistä on polvillaan ja jotkut heistä kuin toisiaan tukien pitävät käsiään toistensa hartialla ja vatsalla. Maalauksessa on tumma ruskea yleisilme. 1930- luvulla Sironi maalasi eniten kuitenkin seinämaalauksia.
Mario Sironi teki pidempään yhteistyötä fasistihallinnon kanssa. Tämä johti siihen, että sodan jälkeen hän eristäytyi taidemaailmasta, ja palasi taulumaalaamiseen kokonaan.
Iosif Lanhbard

Iosif Ryhoravitš Lanhbard eli Iosif Langbard (, ; 18. tammikuuta 1882 Bielsk Podlaski, Hrodnan kuvernementti, Venäjän keisarikunta, nykyisin osa Puolaa – 3. tammikuuta 1951 Leningrad) oli valkovenäläinen arkkitehti ja Leningradin taideakatemian professori. Hänet tunnetaan erityisesti 1930-luvulta peräisin olevien monumentaalisisten, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskissä sijaitsevien rakennusten suunnittelijana. Monet näistä rakennuksista säästyi vakavalta tuholta toisessa maailmansodassa, vaikka suuri osa kaupunkia vaurioitui tuolloin perinpohjaisesti. 
Iosif Langbard suunnittelemia teoksia.
Tunnetuimpia Iosif Lanhbardin suunnittelemia rakennuksia tai muistomerkkejä ovat esimerkiksi :
&lt;br&gt;
Saksan 25. panssaridivisioona

25. panssaridivisioona () oli toukokuussa 1941 perustettu Saksan maavoimienn panssariyhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Reininmaan ja Westfalian 25. panssaridivisioona perustettiin Norjassa iskuosasto Oslona 15. toukokuuta 1941. Osaston tehtävänä oli olla kärkenä mahdollisessa hyökkäyksessä Ruotsiin. Koska tehtävän ei katsottu vaativan täyttä panssaridivisioonaa osasto oli pahoin vajaavahvuinen sisältäen kolmipataljoonaisen 146. kiväärirykmentin, 514. panssarintorjuntakomppanian sisältäneen 214. panssaripataljoonan ja neljällä 100 millimetrin kanuunalla varustetun 91. motorisoidun patterin. Taisteluiden jatkuessa itärintamalla osasto nimettiin 25. panssaridivisioonaksi 25. helmikuuta 1942, mutta sen vahvuutta ei lisätty. Divisioonan esikunta muodostettiin divisioonan uudessa sijoituspaikassa Eberwaldessa 27. helmikuuta ja se siirrettiin Osloon 5. maaliskuuta. Kivääriyksiköt nimettiin panssarikrenatööriyksiköiksi 5. heinäkuuta ja 91. patterista muodostettiin 91. kenttätykistöpatteristo 7. heinäkuuta.
146. rykmentin III pataljoonasta muodostettiin lokakuussa 87. moottoripyöräpataljoona ja 87. viestipataljoona perustettiin Kölnissä 1. marraskuuta ja 193. krenatoorirykmentin II pataljoona liitettiin 146. rykmenttiin III pataljoonana. Joulukuussa 214. panssaripataljoona nimettiin 9. panssarirykmentin I pataljoonaksi ja 40. erillinen panssaripataljoona liitettiin divisioonaan 9. panssarirykmentin II pataljoonaksi. Tammikuussa 1943 perustettiin 9. panssarirykmentin esikunta ja maaliskuussa perustettiin 87. panssarintorjuntapataljoona. Moottorpyötäpataljoona muutettiin 7. huhtikuuta 25. panssaritiedustelupataljoonaksi. Divisioonaan liitettiin 15. toukokuuta 147. panssarikrenatöörirykmentti, johon alun perin kuului ainoastaan esikunta ja yksi pataljoona (aiempi III/146. panssarikrenatöörirykmentti). Toukokuun lopulla divisioonaan liitettiin 91. panssaritykistöpatteristo (91. kenttätykistöpatteristo) ja uudet Wehrkeis XI:n perustamat II ja III patteristo.
Historia.
Divisioona sai tulikasteensa 28. helmikuuta 1943 sen kohdatessa Norjan vastarintaliikkeen lähellä Rjukania. Elokuun lopulla divisioona siirrettiin laivoilla Oslosta Kööpenhaminaan ja 28. elokuuta se osallistui operaatio Tivoliausflugiin eli Tanskan armeijan aseistariisumiseen. Divisioonalta jäi Norjaan 9. panssaritykistörykmentin I patteristo, josta muodostettiin panssaripataljoona Norja ja edelleen panssaridivisioona Norja. Hieman myöhemmin divisioonaan liitettiin 279. ilmatorjuntapatteristo.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat:
Amblin Entertainment

Amblin Entertainment on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Sen on perustanut vuonna 1980 ohjaaja ja tuottaja Steven Spielberg yhdessä tuottajien Kathleen Kennedy ja Frank Marshall kanssa.
Yrityksestä omistaa vähemmistöosuuden kiinalaisen Alibaban perustaja Jack Ma.
Yhtiöllä oli tytäryhtiö Amblin Imaging, joka suljettiin 1990-luvun puolivälissä.
Amblin Imaging työskenteli sarjoihin kuten "Seaquest DSV" ja "Star Trek"-tuotesarja.
Tuotantoa.
Amblinilla oli vuosina 1989–1997 oma animaatiostudio Amblimation, joka tuotti kolme animaatioelokuvaa: "Fievel matkalla villiin länteen", "Dinot New Yorkissa" ja "Balto".
Bangor, luonnos

Bangor, luonnos on unkarilaisen Victor Vasarelyn litografiatyö vuosilta 1950-1951. Kooltaan se on 27,5×20,2 cm (lehti 38×28 cm) ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Vasarely aloitti taideopintonsa Budapestissa, mutta hän muutti Ranskaan 1930- luvulla. Varsinkin 1960- luvulla hän kiinnostui illuusion luomisesta abstraktisessa taiteessa. Hänestä tuli op-taiteen johtava nimi Euroopassa.
Cat Island

Cat Island on yksi Bahaman suurimmista saarista. Saarella on myös saarivaltion korkein kohta, Mount Alvernia.
Erään teorian mukaan saari on saanut nimensä englantilaisen merirosvon Arthur Cattin mukaan. Toisen tarinan mukaan saarella oli valtava määrä espanjalaisten vapauttamia kissoja, kun englantilaiset saapuivat saarelle ensimmäistä kertaa. Espanjalaiset orjuuttivat Bahaman alkuperäisväestön ja siirsivät heidät siirtokuntiinsa Etelä-Amerikkaan. Cat Island asutettiin uudelleen 1783, kun lojalistit pakenivat Amerikan vapaussotaa saarelle. He toivat mukanaan puuvillaplantaasit ja orjat. Plantaasit hävisivät 1800-luvun aikana, mutta asutus säilyi saarella. Vuonna 1939 brittiläinen fransiskaanimunkki John Hawes perusti saaren korkeimmalle kohdalle luostarin, joka on olemassa edelleen.
Cat Island muodostaa oman hallintoalueensa, johon kuuluu myös lähisaari Little San Salvador. Hallintoalueen keskus on Cat Islandin suurin väestökeskus Arthur's Town.
Kokoro (romaani)

Kokoro () on Sōseki Natsumen romaani, jossa japanilainen opiskelija tutustuu vanhempaan ”senseihin” ja hänen salaisuuteensa.
Teos on Sōsekin tunnetuin ja suosituin. Kirja on merkittävä modernissa japanilaisessa kirjallisuudessa.
Kirja kuuluu trilogiaan, jonka edelliset ovat "Higansugimade" (1912) ja "Kōjin" (1912–1913).
Kokoro voi tarkoittaa sydäntä, mieltä, tunnetta, psyykeä tai henkeä.
Arasalon linnavuori

Arasalon linnavuori on rautakautinen linnavuori, joka sijaitsee entisellä Kyrösjärven saarella Isoröyhiön kylässä Ikaalisissa Pirkanmaalla. Kalliomäki on merkitty nykykarttoihin Linnavuorena, mutta myös Pirunvuoren nimeä käytetään. Viereinen Linnasaari ei ole nimestään huolimatta muinaislinna.
Muinaislinna.
Kallioinen mäki on noin 24 metriä vedenpintaa korkeammalla, ja mäen laki on kooltaan noin 40 × 70 metriä. Kaikki muut mäen sivustat paitsi kaakkoinen sivu on jyrkkien kallioseinämien suojaamia. Ennen Kyrösjärven vedenpinnan useita laskuja 1800-luvuilla, jolloin vedenpinta aleni yhteensä noin 4,0–4,5 metriä, vesi ulottui lähelle jyrkänteiden juuria. Kaakkoiselle sivustalle oli rakennettu suojavarustus, josta on jäljellä noin 20 metriä pitkä kivinen valli. Vallista erottui linnanportti, jota maanviljelijät olivat leventäneet hakojen kuljettamisen helpottamiseksi. Linnanpiha on ollut epätasaista kallioaluetta, jota ei ollut tasoitettu millään tavalla. 
Tutkimuksia.
Hjalmar Appelgren suoritti kohteessa arkeologisia kaivauksia vuonna 1891 ja Julius Ailio vuonna 1903. Linnavuoren tutkimusten yhteydessä linnavuorelta on löytynyt kivikautiseen käyttöön viittaavia löytöjä ja rautaukautinen sotakirves. Samalla oli kartoitettu kivivallien jäänteitä ja kuvailtu samanlaisia kivitarhoja kuin Pentin linnavuorella oli löytynyt. Vuonna 1998 Olli Soininen teki paikalle perikunnan pyynnöstä tarkastuskäynnin, jossa linnan tilaa ja sen ympäristöä arvioitiin.
Julius Ailion tutkimukset.
Vuonna 1903 kävi Julius Ailio tutkimassa Arasalon muinaislinnaa ja sen viereistä Talosenlinnaa. Talosenlinna osoittautui paikalla Linnasaareksi, jota erotti Arasalosta noin 50 metriä leveä lahti. Kyrösjärvi oli tuolloin laskettu, ja se oli maaduttanut sekä Linnasaaren että Arasalon Salon saareen kuuluviksi niemiksi. Linnasaari oli vuosia ennen Ailion vierailua kaskettu puuttomaksi, ja Ailio pystyi nopeasti huomaamaan, ettei Linnasaaressa ollut koskaan ollut muinaislinnaa. Sen sijaan Arasalon Pirunvuorella muinaislinnan rakenteita näkyi vielä.
Ailion kaivauksissa poistettiin metsäinen turvekerros linnanportin ympäristöstä ja kahdesta kohdasta mäen laelta. Maa-aines oli moreenia, jossa näkyi kulttuurimaannoksen väriä ja joka tuntui ennestään kaivetulta. Muissa avatuissa kohdissa ei huomattu mitään nuotion pohjia merkittävämpää. Ailio päätteli, ettei linnapihalla ollut asuttu pysyvästi ja että oleskelu oli toisinaan ollut vain lyhytaikaista. Suojavarustuksen kivivalli oli kivisempää linnanportin kummallakin puolella. Pohjoisempana valli muodostui suurista peräkkäisistä kivistä.
Alexandre de Merode

Alexander Henry Jean Ghislain Guy, prinssi de Merode (24. toukokuuta 1934 Etterbeek, Bryssel – 20. marraskuuta 2002) oli belgialainen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen ja lääketieteellisen komitean johtaja 33 vuoden ajan.
Prinssi Alexandre de Merode kuuluu sukunsa puolesta vanhaan belgialaiseen ylhäisaatelistoon kuuluvaan de Merode-sukuun. Koulutustaustana oli filosofia- ja lakiopinnot. 
de Merode oli KOK:n jäsen vuosina 1964-2002. Kun hänet valittiin KOK:aan, hän korvasi siihen astisen KOK:n belgialaisjäsenen silloisen Belgian prinssi Albertin eli sittemmin kuningas Albert II:n. Alusta alkaen eli Tokion vuoden 1964 kesäkisoista lähtien de Merode oli mukana järjestämässä urheilijoiden mahdollista piristeiden käytön valvontaa. KOK:n lääketieteellinen komitea alkoi käsitellä dopingin torjuntaa ja de Merodesta tuli komitean puheenjohtaja vuonna 1967. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 2000 eli 33 vuotta.
Doping-kysymykset nousivat keskeiseksi olympiakisojen puheenaiheeksi erityisesti 1980-luvulla. Vuoden 1988 Soulin kesäkisoissa kiinnijäänyt pikajuoksija Ben Johnson oli ensimmäinen suurnimi. Aiemmista Los Angelesin vuoden 1984 kisoista de Merode sai kritiikkiä, koska kisojen doping-testauksissa oli hämäryyttä, josta häntä aluksi syytettiin.
Vuonna 1999 perustettiin uusi dopingin toiminnan eli WADA, World Anti-Doping Agency, joka osaltaan otti KOK:n lääketieteellisen komitean roolia. Tämän vuoksi de Merode luopui komitean puheenjohtajuudesta vuonna 2000.
de Merode nousi Samaranchin puheenjohtajakautena KOK:n ytimeen. Hän toimi KOK:n toimeenpanevassa komiteassa vuosina 1980-1990 sekä KOK:n varapuheenjohtajana 1986-1990 ja 1994-1998.
Räätikäsvuori

Räätikäsvuori on Satakunnassa Huittisten Sammun kylässä sijaitseva linnavuori.
Vuorilinna.
Räätikäsvuori sijaitsee 4,6 kilometriä pohjoiseen Huittisten kirkosta ja se jää valtatien 12 ja yhdystien 12819 väliin. Kokemäenjoelle on matkaa 900 metriä. Vuori on laajahko ja epätasainen kallioalue, jonka sisin laki on muodostanut linnavuoren. Kallion laki kohoaa noin 40 metriä Kokemäenjoen vedenpintaa ja metsässä yli 5 metriä ympäristöään korkeammalle. Vuorella on useita huippuja ja sillä on luontaisesti suojaa antavat jyrkänteet koillis-, kaakkois- ja länsisivuilla. Muilta sivustoilta on löytynyt kolme kivivallin jäännöstä. Etelän loivassa rinteessä sijaitsee 35 metriä pitkä vallimainen jäännös. Sen leveys on kaksi metriä ja korkeus muutama kymmenen senttiä. Loivassa luoteis- ja pohjoisrinteessä sijaitsee noin 25 metriä pitkä kivivalli. Nämä sulkevat sisäänsä linnapihan, joka on 50×70 metriä suuri.
Tutkimukset.
Räätikäsvuorella ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia. Sitä on kuitenkin tutkittu pintapuolisesti vuosina 1987 (Unto Salo), 1988 (Jussi-Pekka Taavitsainen), 1997 (Susanna Lehtinen) ja 2001 (Tiina Jäkärä). Vuonna 2001 paikalle kaivettiin kolme koekuoppaa, jotka olivat löydöttömiä.
X Factor USA (3. tuotantokausi)

X Factor USA on yhdysvaltalainen laulukilpailu, jonka kolmas tuotantokausi esitetään Yhdysvalloissa Fox-kanavalla syksyllä 2013. Ohjelman tuomareina toimivat Simon Cowell, Demi Lovato, Kelly Rowland ja Paulina Rubio. Kilpailun voittaja saa miljoonan dollarin arvoisen levytyssopimuksen. Kausi alkoi Yhdysvalloissa Fox-kanavalla 11. syyskuuta 2013.
Tuomareina ohjelmassa toimivat edelliskautenakin tuomaroineet Simon Cowell ja Demi Lovato, sekä Destiny's Child -yhtyeen laulaja Kelly Rowland ja Paulina Rubio. Aluksi kilpailussa käydään koelaulut, joiden jälkeen on vuorossa boot camp. Sen jälkeen jokainen tuomari saa valmennettavakseen yhden ryhmän.
Kevan Gosper

Richard Kevan Gosper (19. joulukuuta 1933 Newcastle, Uusi Etelä-Wales, Australia – 19. heinäkuuta 2024) oli australialainen neljännesmaileri ja myöhemmin urheilujohtaja.
Kevan Gosper saavutti Brittiläisen kansainyhteisön mestaruuden 440 jaardin juoksussa vuoden 1954 mestaruuskisoissa Vancouverissa ja oli mukana pronssille sijoittuneissa joukkueissa 4 × 110 jaardin ja 4 × 440 jaardin viesteissä. Hän oli Melbournen kisoissa 1956 Australian pitkän viestin joukkueen jäsen ja oli voittamassa maalleen hopeamitalia. Samoissa kisoissa hän pääsi 400 metrillä välieriin. Brittiläisen kansainyhteisön kisoissa 1958 hän saavutti pronssia 4 × 110 jaardin viestissä. Vuoden 1960 Rooman kesäolympialaisissa Gosper pääsi 400 metrillä välieriin. Maansa mestaruuden 440 jaardilla Gospar voitti vuosina 1956–1960 ja 220 jaardilla vuonna 1957. Hänen 400 metrin Australian ennätys säilyi maan ennätyksenä aina vuoteen 1971.
Työuransa Kevan Gosper teki Australian Shellin johtotehtävissä, toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana, Melbournessa 1980–1993 ja myöhemmin Shellin Tyynenmeren alueen johtajana. Lisäksi hän toimi Melbournen kaupungin johtotehtävissä.
Hän toimi ensin Australian olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 1985–1990. Vuoden 2000 Sydneyn kesäolympialaisissa Gosper toimi kisojen järjestelykomitean varapuheenjohtajana. 
Parhaiten Kevan Gosper on tunnettu kansainvälisenä urheilujohtajana. Hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi vuonna 1977. Hän nousi KOK:n ytimeen vuonna 1986, kun hänet valittiin KOK:n toimeenpanevan komitean jäseneksi. Hän oli siinä tehtävässä 16 vuotta aina vuoteen 2003. KOK:n lehdistökomitean puheenjohtaja hän oli vuodesta 1989. Tässä tehtävässä hän joutui vaikeimpaan tilanteeseen Pekingin vuoden 2008 kisojen ja Kiinan viranomaisten kanssa. Hän oli 20 vuotta Oseanian olympiakomiteoiden yhteisjärjestön puheenjohtaja vuosina 1989–2009. Hän oli KOK:n Pekingin vuoden 2008 kisojen seurantakomitean jäsenenä.
Hän on saanut kunniatohtoriudet Michiganin yliopistosta, Newcastlen yliopistossa Australiassa ja Melbournen RMIT-yliopistosta.
Raguša

Raguša () on Säsjokeen laskevan Voložban sivujoki Novgorodin alueen Ljubytinon ja Leningradin alueen Boksitogorskin piireissä. Sen pituus on 40 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 202 neliökilometriä. Boksitogorskin piirin puolella Ragušajoen laakso muodostaa 1996 perustetun 10,34 neliökilometrin laajuisen luonnonmuistomerkin.
Pohjoiseen virtaavan Ragušajoen yläjuoksu muodostaa kalkkikiveen kovertuneen kanjonin, jossa on paljon karsti-ilmiöitä. Kesällä joki virtaa suurelta osaltaan maan alla. Enimmillään 60 metrin syvyisen jokilaakson kasvillisuus on poikkeuksellisen rikas. Se käsittää muun muassa alueella harvinaisia siperialaisia kasvilajeja, saniaisia ja orkideoita. Kanjonin lähes koko pituudella kasvaa lehtimetsää, johon paikoitellen sekoittuu yli 150 vuotta vanhoja kuusia. Eläin- ja hyönteislajeja ovat koskikara, karhu, mäyrä, ritariperhonen ja musta apolloperhonen. Ragušassa ja Voložbassa elää taimen ja ne ovat lohen kutujokia.
Jokilaakso on kiinnostava retkeilykohde. Sinne on järjestetty luontopolku, nuotiopaikkoja ja leiriytymispaikka.
Koripallo (urheiluväline)

Koripallo on koripallossa käytettävä pallo. Virallisissa otteluissa pallolta vaaditut ominaisuudet on tarkasti määritelty. Harrastekäytössä on myös muun tyyppisiä palloja. 
Lähteet.
http://www.basket.fi/asiakaspalvelu/koriksen_abc/varusteet/
Oleg Kuvajev

Oleg Mihailovitš Kuvajev (, 12. elokuuta 1934 nykyisen Kostroman alueen Ponazyrevon asema – 8. huhtikuuta 1975 Moskovan alueen Kaliningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Oleg Kuvajev valmistui geologiksi ja työskenteli tutkimusretkillä Tšuktšien niemimaalla ja Wrangelinsaarella. Hänen ensimmäiset kaunokirjalliset teoksensa ilmestyivät vuonna 1962. Kirjailija kuvaa sävyltään romanttisessa tuotannossaan arktisten alueiden luonnonvarojen tutkijoita ja heidän työhönsä liittyviä eettisiä ristiriitoja. Hänen pääteoksensa on vuonna 1974 ilmestynyt romaani "Alue" ("Territorija").
Pippurikasvit

Pippurikasvit (Piperaceae) on kasviheimo, johon kuuluu puita, pensaita, köynnöksiä ja paksulehtisiä ruohovartisia kasveja.
Ulkonäkö ja koko.
Lehdet sijaitsevat varressa vuorottain. Niissä on nystymäisiä rauhasia, joissa on aromaattista öljyä. Kukinto on muodoltaan terttu tai tähkä. Hedelmä on marja, joskus luumarja. Vaikka pippurikasvit kuuluvat kaksisirkkaisiin, niiden johtojänteet ovat hajanaisia, kuten yksisirkkaisilla kasveilla.
Levinneisyys.
Pippurikasvien levinneisyysalue on pantrooppinen. Niitä esiintyy Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa.
Luokitus.
Pippurikasveihin kuuluu kolme alaheimoa ja viisi sukua. Piperoideae-alaheimoon luokitellaan aitopippurit eli pippurit ("Piper") ja muorinkukat ("Peperomia"). Verhuellioideae-alaheimoon kuuluu suku "Verhuellia". Zippelioideae-alaheimoon kuuluu kaksi sukua, "Manekia" ja "Zippelia". Aitopippureihin kuuluu yli 2100 lajia ja muorinkukkiin yli 1300 lajia. Kolmessa muussa suvussa on yhteensä yhdeksän lajia.
Osa kasveista, jotka luokitellaan kuuluviksi pippurikasveihin, on aiemmin luokiteltu omaksi heimoksi tieteelliseltä nimeltään Peperaceae.
Käyttö.
Pippurin eli ryytipippurin marjoja käytetään mausteena eri kypsyysasteina. Muorinkukkia käytetään huonekasveina.
House of Cards (vuoden 1990 televisiosarja)

House of Cards on brittiläinen televisiodraamasarja vuodelta 1990, jonka on luonut Andrew Davies. Sarjan tuotti BBC, ja siinä kuvataan Ison-Britannian kuvitteellista sisäpolitiikkaa Margaret Thatcherin valtakauden päätyttyä. Konservatiivipuolueen poliitikko Francis Urquhart (Ian Richardson) pyrkii puolueensa puheenjohtajaksi ja maansa pääministeriksi.
Televisiosarja perustuu konservatiivipuolueen entisen henkilökuntapäällikön Michael Dobbsin samannimiseen romaaniin. Sarja on ottanut vaikutteita William Shakespearen kuningasdraamoista (mm. "Macbeth" ja "Rikhard III"), ja välillä Urquhart esittää yksinpuhelunsa suoraan kameralle.
Televisiosarja sai seitsemän BAFTA-ehdokkuutta, ja Richardson sai parhaan näyttelijän palkinnon. Sarjan kaksi jatko-osaa ovat "To Play the King" (1993) ja "The Final Cut" (1995).
"House of Cards" esitettiin Suomessa FST1-kanavalla ruotsinkielisin tekstein vuonna 1995 otsikkonaan "Maktens korthus". Myös jatko-osat esitettiin tuolloin.
Televisiosarjasta tehtiin Yhdysvalloissa uusintaversio "House of Cards" vuonna 2013. Tuolloin myös vuoden 1990 televisiosarja julkaistiin jatko-osineen DVD:llä ja blu-raylla.
New age -musiikki

New age -musiikki on 1970-luvulla syntynyt musiikkityyli. New age on rauhallista ja meditatiivista musiikkia, ja usein instrumentaalista. Sille tunnusomaisia soittimia ovat etenkin syntetisaattorit, ja joskus musiikkiin yhdistetään myös luonnon ääniä ja maailmanmusiikkia. New age -musiikkia käytetään usein rentoutumisen, meditoinnin ja hengellisyyden apuna, kuten myös terapiamusiikkina ja rauhoittavana taustamusiikkina julkisissa tiloissa kuten sairaaloissa ja kaupoissa.
Historia.
New age -musiikin juuret ovat 1960-luvulla, jolloin ajalle tyypilliset musiikilliset kokeilut ja syntetisaattorien keksiminen synnyttivät elektronisen musiikin. 1970-luvulla muusikot halusivat käyttää musiikkia tietoisuuden laajentamiseen ja ryhtyivät säveltämään uudenlaista musiikkia meditaation ja hengellisen pohdiskelun auttamiseksi. Musiikkityyliä alettiin kutsua new age -musiikiksi 1980-luvun alussa. Tyylin suosion kasvun myötä new age -levyjä ryhdyttiin myymään levykaupoissa omilla hyllyillään, ja perustettiin new age -radioasemia.
Muusikoita.
Tunnetuimpia new age -muusikoita tyylin alkuvuosina olivat saksalaiset Popol Vuh, Edgar Froese ja Holger Czukay. 1970-luvun lopulla englantilainen Brian Eno loi ambient-musiikkityylin, jonka edustajat kuten Jon Hassell, Harold Budd ja Robert Fripp tunnettiin myöhemmin myös new age -muusikoina. Muita tunnettuja new age -tyylisiä muusikoita ovat muun muassa Kitarō, Yanni, Mike Oldfield, Enya, Vangelis, John Tesh, Ralph Towner, Keith Jarrett, Dean Evenson, Jami Sieber, Bocarus, Hypnotica, Anna Wise ja Bill Leslie. New age -terapiamusiikin tunnetuimpia edustajia on Steven Halpern.
Pitkäpyrstökipuaja

Pitkäpyrstökipuaja ("Deconychura longicauda") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pitkäpyrstökipuajaa tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajia uhkaa metsien häviäminen. Sen levinneisyysalue on kuitenkin laaja ja populaatio suuri, eikä sen yksilömäärät ole radikaalisti vähenemässä, joten Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen elinvoimaiseksi.
Elinympäristö.
Pitkäpyrstökipuaja elää kosteissa metsissä. Sitä tavataan alangoilla ja esivuoristoissa. Amazoniassa se elää pääasiassa alle 500 metrin korkeudella, mutta Andien esivuoristossa sitä tavataan 1 700 metrin korkeuteen asti.
Täpläkurkkukipuaja

Täpläkurkkukipuaja ("Certhiasomus stictolaemus") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin se luokiteltu sukuun "Deconychura".
Levinneisyys.
Täpläkurkkukipuajaa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Perussa ja Venezuelassa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti levittäytyneeksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vaajakosken kirjasto

Vaajakosken kirjasto on Jyväskylän kaupungin kirjastolaitokseen kuuluva aluekirjasto.
Vaajakosken kunnallinen kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1954 Jyväskylän maalaiskunnan piirikirjastona. Vuosina 1979–2008 Vaajakosken kirjasto oli Jyväskylän maalaiskunnan pääkirjasto.
Kirjasto toimi aluksi osoitteessa Harjutie 4. Uusi kirjastotalo valmistui Urheilutielle vuonna 1987. Kirjaston on suunnitellut arkkitehtitoimisto Olavi Noronen Ky.
Balvenien linna

Balvenien linna on raunioitunut linnoitus Skotlannissa. Sen rakennuttivat Buchanin jaarlit 1200-luvulla. Heiltä se siirtyi Douglasin suvulle. Kun Jaakko II löi Douglasit vuonna 1455, hän antoi linnan sukulaiselleen Athollin jaarli John Stewartille. Tämän jälkeläisten hallussa linna pysyi 150 vuoden ajan, jolloin se muokattiin renessanssilinnaksi. Vuonna 1614 linna myytiin Invermarkien Robert Innessille, jotka myivät sen edelleen Duffin suvulle vuonna 1687.
Braemarin linna

Braemarin linna on linnoitus Skotlannin Aberdeenshiressä. Sen rakennutti vuonna 1628 Marin jaarli ennen kaikkea metsästysmajaksi, mutta linna on ollut myös puolustautumispaikka.
Se on kuulunut Farquharsonin klaanille 1700-luvun puolivälistä asti. Vuonna 2007 klaani vuokrasi sen paikalliselle kyläyhteisölle, ja linna on nyt avoinna yleisölle.