tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ruotsintuomipihlaja

Ruotsintuomipihlaja ("Amelanchier confusa") on tuomipihlajien sukuun kuuluva pensas. Lajin alkuperä on useimpin muiden tuomipihlajien tapaan Pohjois-Amerikassa. Se esiintyy melko yleisesti villiintyneenä karkulaisena Ruotsin etelä- ja keskiosassa, ei kuitenkaan Suomessa. Sitä viljellään marja- ja koristekasvina.
Ruotsintuomipihlaja kasvaa yhdestä neljään metriä korkeaksi. Lehdet ovat kaljut, lehtilapa on ehyt, pitkulainen, lyhytsuippuinen ja sahalaitainen. Kukintona on nuokkuva terttu. Kukassa on viisi valkoista terälehteä, ne ovat pitkänmallisia, 12–18 millimetriä, 3 kertaa leveytyensä pituisia. Marja on kypsänä violetinmusta, syötävä. Marjatertussa alimmat hedelmäperät ovat pidemmät kuin ylemmät. Marjan kärki on tiheäkarvainen, sen kärkiosassa olevat verholehtien jäänteet ovat taakäänteiset. Se risteytyy rusotuomipihlajan kanssa.
Vantaan ja Helsingin pitäjän keskiaika

Vantaan ja Helsingin pitäjän keskiaika on Vantaan kaupungin vuonna 2013 julkaisema, Tapio Salmisen kirjoittama teos, joka muodostaa kuudennen osan Vantaan historian teossarjasta. Lähes 650-sivuinen teos luo kattavan ja ajanmukaisen yleiskuvan Uudenmaan rannikon keskiajan historiasta ennen Helsingin kaupungin perustamisvuotta 1550. Nykyinen Vantaa oli tuolloin osa Helsingin pitäjää, josta 1300- ja 1400-luvun aikalaislähteissä käytettiin nimitystä "Helsinga".
Vuonna 2013 julkaistun kirjan julkistuspäivä oli 14. tammikuuta 2014.
Stellaris (videopeli)

Stellaris on Paradox Interactiven kehittämä ja julkaisema 4X-suurstrategiapeli. Se julkaistiin toukokuussa 2016 Windows-, macOS- ja Linux-alustoille.
Kehitys.
Pelin tuotti Paradox Interactiven alainen Paradox Development Studio. Pelimoottorina käytettiin vuonna 2007 "Europa Universalis III" -pelissä ensimmäisen kerran käytettyä Clausewitz Engineä.
Pelin kehittäjät ilmoittivat pelin julkaisun jälkeen julkaistavan ilmaisia päivityksiä ja laajennuksia.
Samsung Galaxy J5 (2017)

Samsung Galaxy J5 (2017) on Samsung Electronicsin kesäkuussa 2017 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.0 Nougat -käyttöjärjestelmä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Samsung Galaxy J5 (2017) -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla. Laitteessa on sormenjälkitunnistin.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 7 Octa 7870 -kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on 2 gigatavua keskusmuistia ja 16 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla. Akun kapsiteetti on 3 000 millimapeerituntia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 13 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on myös 13 megapikseliä. Molemmissa kameroissa on LED-salama.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30 fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.0 Nougat. Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 9.0 Pie -versioon.
HMS Rainbow (1891)

HMS Rainbow oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1893 palvelukseenotettu Apollo-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrow'sta, missä köli laskettiin 30. joulukuuta 1889. Alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1891 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1893.
Palvelus.
Alus oli 1895-1898 Kiinan asemalla Hongkongissa ja Maltalla 1898-1899. Aluksen käyttökustannukset osoittautuivat korkeiksi, joten se oli 1900-1909 ainoastaan ajoittain merellä. Alus palautettiin 17. joulukuuta 1901 palvelukseen Devonportissa päällikkönään Thomas Young Greet. Alus palasi Välimereltä Devonportiin huhtikuussa 1902, minkä jälkeen se osallistui 16. elokuuta Edward VII:n kruunajaisten yhteydessä järjestettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä.
Charles Delabere Granville vastaanotti 20. elokuuta 1902 aluksen päällikkyyden. Seuraavien vuosien aikana alus osallistui korkeiden käyttökustannusten vuoksi palvelukseen vain rajoitetusta ja sille tehtiin ainoastaan vähäisiä modernisointeja. Miehistön kierto liittyi koulutusjärjestelmän liittyviin siirtoihin. Vuonna 1904 aluksen palvelus rajoittui satamaan. Alkuvuodesta 1909 amiraliteetti määräsi aluksen poistettavaksi palveluksesta ja sen sijoittamisesta reserviin.
HMCS Rainbow.
Alus liitettiin Kanadan laivastoon 4. elokuuta 1910 Portsmouthissa, jolloin siitä tuli vasta perustetun laivaston ensimmäinen alus. Se saapui 7. marraskuuta Esquimaltiin, jossa sen miehistö oli koulutettavana. Lisäksi alus suoritti erilaisia seremoniallisia tehtäviä ja valvoi kalastusta aina vuoden 1912 loppuun, minkä jälkeen se makasi lähinnä ankkurissa ensimmäisen maailmansodan alkuun saakka. Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli kahden sukellusveneen kanssa Kanadan länsirannikon ainoat puolustajat.
Saksan keisarikunnan laivaston aiheuttama uhka alueella päättyi amiraali Graf von Speen johtaman Saksan Kaukoidän laivueen tuhoutuessa joulukuussa 1914 Falklandin taistelussa. Tämän jälkeen alus partioi pitkin länsirannikkoa aina Panamaan asti. Vuoden 1916 lopulla ja alkuvuodesta 1917 alus kuljetti 140 miljoonan dollarin arvosta Venäjän kultaa Esquimaltista Vancouveriin. Vuonna 1917 aluksen miehistö siirrettiin itärannikon partioinnista vastaaville aluksille ja "Rainbow" poistettiin palveluksesta 8. toukokuuta.
Alus palautettiin palvelukseen 5. heinäkuuta Esquimaltissa varastoaluksena. Alus poistettiin uudelleen palveluksesta 1. kesäkuuta 1920 ja se myytiin Seattleen romutettavaksi.
Päälliköt.
Aluksen päällikköinä olivat:
HMCS CC-1

HMCS CC-1 oli Kanadan laivaston vuonna 1914 palvelukseenottama sukellusvene.
Valmistus.
Chilen laivasto tilasi aluksen Seattle Construction and Drydock Companyltä nimellä "Iquique" ja sen köli laskettiin 3. kesäkuuta 1913. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta 1914. Chile ei kuitenkaan lunastanut tilaamaansa alusta ja Brittiläisen Kolumbian pääministeri Sir Richard MbBride lunasti aluksen. Dominion hallinto hyväksyi McBriden hankinnan ja Kanadan laivasto otti aluksen palvelukseen kaksi päivää myöhemmin.
Palvelus.
Oltuaan kolme vuotta koulutuksessa ja partiotehtävissä länsirannikolla alus määrättiin sisaraluksensa "HMCS CC-2":n kanssa Eurooppaan. Sukellusveneet lähtivät 21. kesäkuuta 1917 Halifaxista emäaluksensa "HMCS Shearwaaterin" saattamana merelle. Alukset olivat ensimmäiset Britannian sotalipulla varustetut alukset, jotka läpäisivät Panaman kanavan. Alukset kuitenkin osoittautuivat sopimattomiksi ylittämään Atlantin ja ne jatkoivat palvelustaan Halifaxissa romuttamiseensa saakka vuonna 1920.
HMCS CC-2

HMCS CC-2 oli Kanadan laivaston vuonna 1914 palvelukseenottama sukellusvene.
Valmistus.
Chilen laivasto tilasi aluksen Seattle Construction and Drydock Companyltä nimellä "Antofagasta" ja sen köli laskettiin 31. joulukuuta 1913. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta 1914. Chile ei kuitenkaan lunastanut tilaamaansa alusta ja Brittiläisen Kolumbian pääministeri Sir Richard MbBride lunasti aluksen. Dominion hallinto hyväksyi McBriden hankinnan ja Kanadan laivasto otti aluksen palvelukseen kaksi päivää myöhemmin.
Palvelus.
Oltuaan kolme vuotta koulutuksessa ja partiotehtävissä länsirannikolla alus määrättiin sisaraluksensa "HMCS CC-1":n kanssa Eurooppaan. Sukellusveneet lähtivät 21. kesäkuuta 1917 Halifaxista emäaluksensa "HMCS Shearwaaterin" saattamana merelle. Alukset olivat ensimmäiset Britannian sotalipulla varustetut alukset, jotka läpäisivät Panaman kanavan. Alukset kuitenkin osoittautuivat sopimattomiksi ylittämään Atlantin ja ne jatkoivat palvelustaan Halifaxissa romuttamiseensa saakka vuonna 1920.
Muinainen suomalainen sotavarustus

Muinainen suomalainen sotavarustus käsittää aseet ja sotavarusteet jotka olivat käytössä Suomen esihistoriallisena aikana.
Nuorempi roomalaisaika.
Nuoremmalla roomalaisajalla (150/200–375/400) aseet olivat muodoltaan skandinaavisia. Toisaalta Suomen ja Viron tarhakalmistoalueilta ei ole tehty aselöytöjä joten näiden alueiden asetyyppejä ei tunneta. Oulun Kaakkurin röykkiökalmistosta on löytynyt Pohjois-Suomen ainoa roomalaisaikainen miekka.
Kansainvaellusaika.
Kansainvaellusajalta (375/400–550/600) Suomesta tunnetaan keihäänkärkiä, kilvenkupuroita ja harvinaisia miekkoja. Yleisesti ottaen niissä on vahva skandinaavinen leima. Ajanjakson miekka- ja kilvenkupuralöydöt on yhdistetty paikallisiin suurtalonpoikiin ja soturieliittiin, joka piti ylläpiti kontakteja niin Suomen alueen sisällä kuin myös ulkopuolella. Kansainvaellusajan lopulla miekka- ja kilpihautauksista on päätelty kontaktien suuntautuneen Länsi- ja Keski-Eurooppaan, jolloin suomalaisia kävi mahdollisesti palvelemassa sikäläisissä sotajoukoissa. 
Merovingiaika.
Merovingiajan (550/600–800/825) aselöydöille on löydetty vastineita Gotlannista ja Keski-Ruotsista. Merovingiajan alussa käyttöön tuli kilven lävistämiseen tarkoitettu paikallinen muunnelma mannereurooppalaisesta ango-keihäästä. Merovingiajan loppupuolella 500–700-luvuilla Suomessa kehittyi omaperäisiä asetyyppejä. Keihäänkärjet olivat paikallista tuotantoa ja niiden koristelu viittasi yhteyksiin Itä-Baltiaan. Isonkyrön Pukkilan polttovenehautauksesta on löytynyt osia lintukuvioisesta kypärästä. 
Viikinkiaika.
Viikinkiaikana (800/825–1100) suomalaiset soturit käyttivät pääaseenaan keihäitä. Miekka oli vauraiden ase. Leveäteräinen sotakirves eli tappara yleistyi 1000-luvulla. Tärkein suojavaruste oli puinen ja nahkainen kilpi. Kilvissä ei ilmeisesti enää viikinkiajalla käytetty rautakupuraa tai muita metalliosia. Itämeren alueella on tehty rengas- ja lamellipanssareita ja rautakypäriä. Niihin liittyvät löydöt ovat kuitenkin harvinaisia, koska niitä ei laitettu hautoihin. Suomen alueelta näitä löytöjä ei ole tehty. Todennäköisesti käytössä oli nahkaisia suojavarusteita.
Jouset olivat osa sotavarustusta, mutta niistä ei löytöjen puuttuessa tiedetä juurikaan. Fennoskandian alueella tuli myöhäisrautakauden aikana yksinkertaisen pitkäjousen rinnalle käyttöön myös niin sanottu suomalais-ugrilainen jousi, joka oli tehty useasta eri puuosasta. Suomessa kyseinen jousi tunnetaan Viitasaaren järvilöydöstä sekä Paltamon suolöydöstä. Varsijousi levisi Itämeren alueelle myöhemmin 1200-luvulla saksalaisten ristiretkeläisten mukana.
Kuolio (artisti)

Kuolio on näytelmäkirjailijä, näyttelijä ja muusikko Miko Kivisen vuonna 2005 luoma esiintymishahmo. Kuolio on muusikko ja liikunnallinen filosofi, jonka teoksia on usein luonnehdittu häiritseviksi ja kantaa ottaviksi. Kuolio käsittelee teoksissaan ihmistä biologisena olentona ja fyysisenä partikkelina. Tyylilajiltaan esitykset vaihtelevat musiikkiteatterista ja esitystaiteesta musiikkikeikkohin.
Kuolio on julkaissut levyn Miehen Kuolema (Joteskii Groteskii, 2016), joka on soundtrack samannimisestä esityksestä, jonka ohjasi Leea Klemola ja tuotti Tanssiteatteri Minimi vuonna 2013. Valokuvataiteilija Juha Metso on kuvannut ja käsikirjoittanut useita Kuolion musiikkivideoita. Kuolio-musikaalin ohjasi Juha Hippi vuonna 2011. Siinä esiintyivät mm. tanssitaiteilijat Jonna Aaltonen, Liisa Ruuskanen sekä Anja Lappi-Hautamäki.
Miko Kivinen on mukana myös PeukaLoiset-performance-ryhmässä ja yhtyeessä.
Kinometionaatti

Kinometionaatti eli oksitiokinoksi (C10H6S2N2O) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa agarisidina punkkien torjuntaan, hyönteismyrkkynä ja fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kinometionaatti on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta. Etanoliin ja asetoniin kinometionaatti liukenee niukasti, mutta hyvin esimerkiksi dimetyyliformamidiin, tolueeniin ja dikloorimetaaniin.
Kinometionaattia voidaan valmistaa fosgeenin ja 6-metyyli-2,3-kinoksaliiniditiolin välisellä reaktiolla emäksisissä olosuhteissa. Kinometionaattia käytetään punkkien ja kirvojen torjumiseen sekä fungisidina muun muassa omena-, päärynä-, mustaherukka-, vihannes- ja koristekasviviljelmillä. Sitä käytetään joko jauheena tai kasvihuoneissa savua tuottavissa laitteissa. Euroopan unionin alueella kinometionaatin käyttö kiellettiin vuonna 2002.
Ricardo (jalkapalloilija, 1993)

Ricardo Domingos Barbosa Pereira, tunnetaan nimellä Ricardo tai Ricardo Pereira (s. 6. lokakuuta 1993 Lissabon, Portugali), on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Leicester Cityä.
Ricardo edusti kotimaassaan Vitória Guimarãesia ja Portoa. Hän pelasi Vitóriassa 30 Primeira Ligan ottelua kausilla 2011–2013. Hän teki Portugalin cupin loppuottelussa 2013 voittomaalin Vitórian kukistaessa Benfican maalein 2–1. Portossa hän pelasi kaikkiaan 46 liigaottelua, joissa teki neljä maalia. Hän oli voittamassa liigamestaruutta kaudella 2017–2018. Kaudet 2015–2017 hän pelasi lainalla Ranskan Ligue 1:ssä pelaavassa Nicessä. Kesällä 2018 hän siirtyi englantilaisseura Leicester Cityyn. Kahdella ensimmäisellä Leicester-kaudellaan hän pelasi yhteensä 63 liigaottelua, joissa teki viisi ja syötti yhdeksän maalia. Hän oli kymmenen kuukautta kentiltä sivussa saatuaan eturistisidevamman maaliskuussa 2020. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 15 valioliigaottelua, kaksi Eurooppa-liigan peliä sekä kaksi ottelua Leicesterin voittamassa FA Cupissa. Hän oli voittamassa FA Community Shieldiä 2021. Kaudella 2021–2022 Hän pelasi Valioliigassa 14 ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhden ottelun. Konferenssiliigassa hän teki yhden maalin pelaamissaan viidessä ottelussa. Kaudella 2022–2023 hän oli akillesjännevamman vuoksi puoli vuotta kentiltä sivussa. Hän pelasi kymmenen valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Englannin mestaruussarjassa 39 ottelua ja teki kolme maalia. Seuraavalla kaudella hän oli hamstring-vamman vuoksi neljä kuukautta sivussa ja pelasi kaikkiaan kymmenen valioliigaottelua.
Ricardo pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2015 ystävyysotteluissa Venäjää ja Luxemburgia vastaan. Seuraavat maaottelunsa hän pelasi marraskuussa 2017 Saudi-Arabiaa vastaan ja ensi kerran avauskokoonpanossa toukokuussa 2018 Tunisiaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kokonaan tappiollisen neljännesvälieräottelun Uruguayta vastaan. Kuudennen maaottelunsa hän pelasi 30 Primeira Ligan ottelua kausilla 2011–2013. marraskuussa 2019 EM-karsinnassa Liettuaa vastaan ja seitsemännen maaottelunsa kolme päivää myöhemmin EM-karsinnassa Luxemburgia vastaan.
Radinet

Radinet on suomalainen väkivallan vastainen ohjelma, jonka avulla pyritään irrottamaan ääriliikkeistä niissä olevia jäseniä. Ohjelmaan osallistuminen on vapaaehtoista. Ohjelmaa koordinoi Vuolle Setlementti ja rahoittaa STEA (entinen Raha-automaattiyhdistys). Radinetin toiminta käynnistyi syksyllä 2016.
Radinet on osa EU:n komission ääriliikkeistä ja viha-ajattelusta irrottautumista tukevaa Radicalization Awareness Network -verkoston Exit-ohjelmaa. Tavoitteena on myös ennalta ehkäistä radikalisoitumista. 
Toiminnassa on mukana kokemusasiantuntijana entinen uusnatsi Esa Holappa. Holappa sai itse tukea hankkeessa irtautuessaan ääriajattelusta. Radinetin toimintaperiaatteiden mukaan ovelle koputtajaa ei tuomita menneestä, vaan häntä halutaan kuunnella ja tukea konkreettisesti uuden elämän alkuun.
Radinet hakee laajaa verkottumista ja yhteistyötä viranomaisten ja kolmannen sektorin toimijoiden kesken perinteisiä raja-aitoja ylittäen. Se tekee tiivistä yhteistyötä muun muassa poliisin, rikosseuraamusviranomaisten, sosiaalitoimen, eri yhteisöissä toimivien perhe- ja nuorisotyöntekijöiden, uskonnollisten yhteisöjen sekä oppilaitosten ja korkeakoulujen kanssa.
Radinetin toimintaa ohjaa ja valvoo sisäministeriö. Projektin tukena toimii projektiryhmä, jossa ovat edustettuina Suomen Setlementtiliitto, HelsinkiMissio ja Kirkon Ulkomaanapu. Radinetin toimipisteet ovat Oulussa ja Helsingissä.
Huomenlahja (saari)

Huomenlahja () on pieni saari Helsingin Vuosaaren edustalla. Se sijaitsee Uutelan ulkoilualueen eteläpuolella, Skatanselän ja Vuosaarenselän välissä. Lähes koko saari on paljasta kalliota ja se on geologisesti arvokas tyynylaavan vuoksi. Pinta-alaltaan 0,8 hehtaarin saarella ei ole asutusta eikä palveluita. Huomenlahjan lähellä sijaitsevat Nuottasaari, Neitsytsaaret ja Kalliosaari.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1956

Vuoden 1956 talviolympialaisten mäkihyppykilpailu käytiin kisojen viimeisenä kilpailupäivänä 7. helmikuuta. Kilpailupaikkana oli Cortina d'Ampezzon Trampolino Olimpico.
Olympiakultaa voitti Suomen Antti Hyvärinen ennen maanmiestään Aulis Kallakorpea. Pronssia saavutti Saksojen yhteisjoukkueen Harry Glaß. Kerta oli ensimmäinen, kun norjalaishyppääjä ei voittanut mäkihypyn olympiakultaa.
Osallistujat.
Kilpailuun osallistui 51 hyppääjää 16 maasta. Neuvostoliitto osallistui ensimmäistä kertaa olympialaisten mäkihyppyyn.
Henri Määttä

Henri Määttä (s. 14. heinäkuuta 1987 Vantaa) on suomalainen televisio-ohjaaja, joka työskentelee Yleisradiossa.
Vuonna 2024 Määttä aloitti Tamperen Ilveksen Veikkausliiga-joukkueen pääscouttina vastaten ensijaisesti seuran datapohjaisesta pelaajarekrytoinnista. Veikkausliigan mestaruuskaudet 2020–2023 Määttä toimi HJK:n pääscouttina. Kaudet 2017-2019 Määttä toimi Kuopion Palloseuran pelaajakoordinaattorina. KuPS juhli kauden 2019 päätteeksi Suomenmestaruutta. Tätä ennen hän ehti työskennellä HIFK Fotbollin urheilutoimenjohtajana kaudet 2013–2016. 
Aiemmin Määttä on pelannut jalkapalloa PK-35:ssa, FC Futurassa ja HIFK:ssa.
Yksityiselämä.
Määttä on naimisissa urheilutoimittaja Inka Heneliuksen kanssa. He avioituivat heinäkuussa 2012 Porvoon Tuomiokirkossa.
Päivi Aikasalo

Päivi Aikasalo on suomalainen pappi ja teologian maisteri. Aikasalo toimii Norjan suomalaisen seurakunnan pappina. 
Ura.
Aikasalo on ennen papiksi vihkimistä vuonna 2008 toiminut yliopistonlehtorina ja tekstiilityönopettajana. Hänen käytännöllisen teologian alaan kuuluva pro gradu -tutkielmansa on nimeltään "Kohtaamisia Santiagon tiellä – pyhiinvaellus matkana ja spirituaalisena kokemuksena". Hän on alun perin valmistunut tekstiilityön opettajaksi vuonna 1989 ja oli peruskoulussa aineenopettajana vuosina 1990–1995. Vuosina 1997–2006 hän työskenteli lehtorina Helsingin yliopistossa. Hän suoritti vuonna 2001 filosofian tohtorin tutkinnon kansatieteessä.
Aikasalo on kirjoittanut useita kirjoja ja kirjoittanut artikkeleita "Kotimaa"-lehteen, jonka sivulla hän pitää blogia. Hän on työskennellyt viransijaisena Hattulan, Lempäälän ja Hämeenlinna-Vanajan seurakunnissa ja projektipäällikkönä Helsingin Tuomasyhteisössä ja vuodesta 2014 vakituisena seurakuntapastorina Lempäälässä.
Aikasalo toimi Utsjoen seurakunnan kirkkoherrana 2017–2023. Tammikuun alussa 2024 hän aloitti pappina Norjan suomalaisessa seurakunnassa. 
Kun Aikasalo nimitettiin Utsjoen seurakunnan kirkkoherran virkaan määräaikaisesti 1. huhtikuuta 2017 alkaen, seurakunnan suntio irtisanoutui toimittuaan virassa 30 vuotta perusteenaan Aikasalon sukupuoli.
Hangon Makaronitehdas

Hangon Makaronitehdas on suomalainen, Restelin omistama tuorepastaravintolaketju. 
Yritys aloitti toimintansa vuonna 2010 Hangon Itäsatamassa toimivana kesäravintolana. Vuonna 2016 avattiin ympärivuotiset ravintolat Vantaan kauppakeskus Jumboon ja Espoon kauppakeskus Isoon Omenaan. Vuonna 2018 avattiin ravintola myös Helsingin Kalasataman uuteen kauppakeskus Rediin. Syksyllä 2019 avattiin ravintola Espoon Tapiolassa sijaitsevaan kauppakeskus Ainoaan.
Hangon Makaronitehtaan pasta on paikan päällä italialaisesta durumvehnästä ja suomalaisista luomukananmunista valmistettua tuorepastaa ilman lisä- tai säilöntäaineita. Samoin kaikki kastikkeet ovat paikan päällä tuoreena valmistettuja ilman lisä- ja säilöntäaineita. Asiakkaat voivat seurata kokkien työskentelyä ravintolasaliin avautuvassa keittiössä.
Makaronitehtaan hallituksen jäsenet ovat: Heikki Kovanen (pj), Perttu Pölönen, Ami Hasan ja Merja Rahkola-Toivanen (tj).
Tunnustuksia Suomesta ja ulkomailta:
Toinen Juha Toivasen ja Merja Rahkola-Toivasen perustama ravintolaketju on pizzoihin keskittynyt Classic Pizza Restaurant.
Vuonna 2022 Restel osti Hangon Makaronitehdas ja Classic Pizza -ravintolaketjut, joihin kuului yhteensä 23 ravintolaa. Ne työllistivät yhteensä 150 työntekijää 12 paikkakunnalla ja niiden liikevaihto 2019 ennen koronapandemiaa oli noin 15 miljoonaa euroa.
Etnonyymi

Etnonyymi (kreikan sanoista ἔθνος, "éthnos", 'kansakunta' ja ὄνομα, "ónoma", 'nimi') on nimi, jolla viitataan tiettyyn etniseen ryhmään, kuten kansaan tai heimoon. Etnonyymit voidaan jakaa kahteen kategoriaan: eksonyymeihin (nimiin, jossa ulkopuolinen ihmisryhmä on nimennyt etnisen ryhmän) ja endonyymeihin (itsemääritetty: etninen ryhmä itse on luonut nimen ja käyttää sitä).
Esimerkiksi saksalaiset ovat Saksan hallitseva etninen ryhmä. Etnonyymi "saksalaiset" on eksonyymi, koska kyseisellä suomenkielisellä ilmaisulla viitataan saksalaisten etniseen ryhmään vain Suomessa. Eksonyymi on myös englanninkielisten ilmaisu "the Germans", joka juontuu latinasta. Autonyymi puolestaan olisi saksalaisten itsensä käyttämä "die Deutschen". Muita esimerkkejä saksalaisiin viittaavista eurooppalaisten kielten ilmaisuista ovat ranskan "Allemands", italian "tedeschi", ruotsin "tyskar" ja puolan "Niemcy". 
Muutokset ajan myötä.
Etnonyymit voivat muuttaa luonnettaan ajan myötä: alun alkujaan sosiaalisesti hyväksyttäviä nimistä voidaan myöhemmin pitää loukkaavina. Esimerkiksi ilmaisua "mustalaiset" on ennen käytetty viittaamaan romaneihin. Myös afroamerikkalaisista käytettävät etnonyymit ovat kokeneet muutoksen: mahdollisten negatiivissävytteisten tai loukkaavien ilmaisujen sijasta nykyään suositaan eksonyymiä afroamerikkalainen tai afrikkalais-amerikkalainen. Esimerkiksi "neekeri"-sanan loukkaavuutta perustellaan sillä, että sitä on historiallisesti käytetty negatiivisesti leimaavissa konteksteissa neutraalien sijaan. Sanalla on viitattu muun muassa ”ihmisryhmään, joka on tyypillisesti kuvattu tyhminä alkuasukkaina, huvittavina luonnonlapsina tai julmina pakanoina.” Ilmaisu liittyy vahvasti myös hierarkkiseen rotuajatteluun.
Trollbergan traktori- ja maatalousmuseo

Trollbergan traktori- ja maatalousmuseo () on Vantaan Sotungissa toimiva maa- ja metsätalouden tekniikkaa painottava paikallismuseo, johon on koottu muun muassa traktoreita, 1920–1950-lukujen venemoottoreita, moottoreihin liittyviä työkaluja ja laitteita, metsurin laitevarustusta. Emännänosastoksi nimetyyn osaan on kerätty vanhaa keittiön ja kammarin esineistöä, käsitöitä sekä pesutuvan työvälineitä.
Museo on avoinna harvakseltaan verkkosivulla kerrottuina aikoina, sekä sopimuksen mukaan. Museon ylläpitämiseksi on perustuttu "Trollberga museeförening r.f." -museoyhdistys yhteyshenkilönään Lars Asplund.
Fred Hampton

Fred Hampton (30. elokuuta 1948 – 4. joulukuuta 1969) oli yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti ja Mustien panttereiden jäsen. Poliisin erikoisyksikkö ampui hänet vuoteeseensa, kun hän oli nukkumassa. Jälkeenpäin tehty selvitys julisti murhan ”oikeutetuksi” (), mutta siviilioikeudenkäynnissä Hamptonin omaiset saivat yhteensä 1,85 miljoonan dollarin korvaukset.
Kuolemaansa edeltäneinä kuukausina Hampton oli noussut nopeasti Mustien panttereiden hierarkiassa. Hän loi yhteyksiä valkoisiin ja latinotaustaisiin kansalaisoikeusliikkeen toimijoihin ja radikaaleihin ryhmittymiin. FBI:n johtaja J. Edgar Hoover piti häntä vakavana uhkana ja määräsi Mustat pantterit tuhottaviksi. Kun FBI:n vastavakoiluohjelma Cointelpro paljastui vuonna 1971, selvisi että Cointelpron hallussa oli Fred Hamptonin asunnon pohjapiirros.
Hamptonin murhan jälkeen The Weather Underground julisti sodan Yhdysvaltain hallitusta vastaan. Murhaa on käsitelty dokumenttielokuvissa, ja siihen viitataan muun muassa Rage Against the Machinen ja Rick Rossin kappaleiden sanoituksissa.
Muoto (biologia)

Muoto ("forma", f.) on yleisesti ottaen taksonomisen luokittelun alin taso ja se on myös alalajin sekä muunnoksen ohella yksi kolmesta yleisesti käytössä olevasta lajinsisäisestä taksonomisen luokittelun tasosta. Muotoa alempina taksonomisina tasoina voidaan joistakin lajeista erottaa joitain paikallisia kantoja tai rotuja, kuten tunturihärkin ("Cerastium alpinum") Kaavin serpentiinirotu.
Saman lajin eri muodot eroavat toisistaan vähemmän kuin muunnokset tai alalajit, mutta lajinsisäisessä taksonomisessa luokittelussa ei ole tarkkoja rajoja siitä, paljonko milläkin tasolla yksilöiden tulee erota toisistaan. Alkuperältään eliölajin muoto voi olla luontainen tai jalostettu, kuten koreakärsämö ("Achillea ptarmica" f. "multiplex"), joka on ojakärsämön ("Achillea ptarmica") kerrannaiskukkaiseksi jalostettu muoto.
Yleiskielessä eri muodoiksi kutsutaan toisinaan myös puutarhakasvien tuotannossa kasveista jalostettuja erilaisia lajikkeita, vaikka niitä ei taksonomisesti luokiteltaisikaan muodoiksi.
Il fascino della violenza

Il fascino della violenza (”Väkivallan viehätys”) on vuonna 1912 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Tuntemattoman ohjaajan lyhyen draaman pääosaa esittää Francesca Bertini.
Juoni.
Annarella halveksuu heikkoa miestään Carminea. Tämän työtoveri Salvatore alkaa hakkailla Annarellaa, eikä Carminella ei ole rohkeutta nousta vastarintaan. Kun tehtaalta erotettu Salvatore tulee jälleen kerran heidän kotiinsa haastamaan riitaa, Carmine saa tarpeekseen ja tappaa hänet pullolla. Silloin Annarella rakastuu mieheensä, auttaa tämän pakoon ja ottaa syyn niskoilleen.
Tuotanto ja vastaanotto.
Cinesin tuottama "Il fascino della violenza" on yksi varhaisista realistissävyisistä italialaisista mykkäelokuvista. Aikalaiskritiikki piti sitä hyvin toteutettuna, mutta moraaliltaan arveluttavana.
Restaurointi.
Elokuvan hollanninkielisillä väliteksteillä varustettu kopio on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 462 metrin pituudesta on jäljellä 263 metriä. Elokuvan loppu on kadonnut. Restaurointi on julkaistu Bertinin "Assunta Spina" -DVD:n lisämateriaalina.
Kill la Kill

 on Triggerin tuottama animesarja vuodelta 2013. Sen on käsikirjoittanut Kazuki Nakashima ja ohjannut Hiroyuki Imaishi, jotka molemmat tunnetaan "Tengen Toppa Gurren Lagannin" tekijöinä. Animesta on tehty myös mangaversio Ryō Akizukin kuvittamana. 3. syyskuuta 2014 julkaistiin OVA-jakso yhdeksännen Blu-ray-levyn kanssa.
Menko

Menko (めんこ, 面子), tunnetaan myös nimillä "bettan" ja "patchin", on japanilainen kahden pelaajan korttipeli, jota pelataan samannimisillä korteilla. Jokaisella pelaajalla on paksusta paperista tai pahvista tehtyjä kortteja, joihin on painettu kuvia animesta, mangasta ja muista aiheista. Kortti asetetaan kovalle alustalle ja toinen pelaaja koittaa saada alustalla olevan kortin kääntymään heittämällä oman korttinsa. Heitetyn kortin ilmavirta tai osuma kortista voi kääntää kortin,
jolloin heittäjä saa molemmat kortit. Voittaja on pelaaja, jolla on pelin päätyttyä kaikki tai eniten kortteja.
Menko on ollut suosittua Edo-kaudelta lähtien. Se on nopeasti opittavien helppojen sääntöjensä takia suosittu kaikenikäisten lasten keskuudessa. Pelissä tekniikka on yhtä tärkeä kuin voima, joten nuoremmatkin lapset voivat pelata vanhempia pelaajia vastaan melko tasaveroisina.
Korttien kuvat heijastelevat aikansa populaarikulttuuria, ja vanhat kortit kertovat tärkeää tietoa aikakaudestaan. Edo-kaudella ja Meiji-kauden alussa korttien kuva-aiheina suosittiin ninjoja ja samuraita. Ennen toista maailmansotaa suosituimmat kuva-aiheet oli otettu armeijan kalustosta, kuten hävittäjistä ja sotalaivoista. Sodan jälkeen anime- ja mangahahmojen kuvat yleistyivät, samaten baseball-pelaajien kuvat. Baseball-menkoilla on oma keräilijäkuntansa. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa kortteja koristeltiin holografeilla ja kiiltävillä kuvioilla.
Libanonin kurdit

Libanonin kurdit ovat kurdeista koostuva etninen vähemmistö Libanonissa. Heidän tarkkaa lukumääräänsä ei tiedetä, mutta sen arvioidaan olevan 75 000–100 000. Noin kolmasosa Libanonin kurdeista puhuu äidinkielenään kurdia ja loput arabiaa.
Historia.
Kurdien historia nykyisen Libanonin alueella ulottuu aijubidien valtakaudelle saakka 1100-luvulla. Kurditaustaisia siirtolaisia tuli myös seuraavien vuosisatojen aikana esimerkiksi Osmanien valtakunnan pakkosiirtäessä kurdeja ajoittain alueelle. Varhaiset kurdimuuttajat sulautuivat kuitenkin kokonaan paikalliseen väestöön. Esimerkiksi druusien keskuudessa vaikuttaneella jumblatin suvulla on kurdijuuret. Muita Libanonin kurditaustaisia sukuja ovat esimerkiksi Sayfa Tripolissa, Mirbi Akkarissa, Imad Libanonvuorilla ja Hamiyya Baalbekissa.
Libanonin nykyinen kurdivähemmistö on tulosta myöhemmistä muuttoliikkeistä, joista ensimmäinen suurempi tapahtui šeikki Saidin kapinan vuonna 1925 ja toisen maailmansodan välillä ja toinen 1940-luvun puoliväliltä 1960-luvulle. Suuri valtaosa toisen muuttoliikkeen kurdeista saapui Turkin Mardinista ja sitä ympäröivistä kylistä. Huomattava joukko saapui myös Syyriasta vuoden 1958 jälkeen. Vuonna 1985 Libanonissa oli 60 000–90 000 kurdia ja heistä noin kaksi kolmasosaa maan pääkaupunki Beirutissa. Tuhannet heistä pakenivat maasta vuosina 1975–1990 käydyn Libanonin sisällissodan aikana. Monet maasta paenneista asuvat nykyisin Länsi-Euroopassa. Monet kurdit ovat hankkineet Libanonin kansalaisuuden vasta hiljattain. Vuonna 2008 erään arvion mukaan 80 % maan kurdeista oli Libanonin kansalaisia. Libanonin kurdeja on nykyisin noin 75 000–100 000 ja he ovat armenialaisten jälkeen maan suurin muista kuin arabeista koostuva vähemmistö. Arviot kurdien lukumäärästä ovat epävarmoja, koska asiaa koskevia väestönlaskentoja ei ole suoritettu sitten vuoden 1932. Syyrian sisällissodan aikana Libanoniin on tullut myös kurdipakolaisia.
Kulttuuri.
Libanonin kurdiyhteisö voidaan jakaa kahteen osaan, joita erottaa toisistaan kieli. Noin kolmasosa Libanonin kurdeista puhuu äidinkielenään kurdin kielen kurmandžin murretta. He puhuvat arabiaa toisena kielenään, eikä Libanonissa ole kurdin kieltä opettavia kouluja. Toinen kurdien ryhmä puhuu äidinkielenään arabian murretta, johon on tullut vaikutteita kurdista, syyriasta ja turkista.
Kuilu (vuoden 1910 elokuva)

Kuilu (myös "Tuhon partaalla", ) on vuonna 1910 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Urban Gadin ohjaaman melodraaman pääosaa esittää Asta Nielsen. "Kuilu" oli suuri yleisömenestys ja teki Nielsenistä kansainvälisesti tunnetun elokuvatähden.
Juoni.
Musiikinopettaja Magda Vang on kihloissa papin pojan Knudin kanssa, mutta karkaa sirkustaiteilija Rudolphin matkaan. Rudolph käyttää Magdaa säälimättä hyväkseen ja tämä vajoaa vähitellen yhä alemmas. Kun Knud yrittää pelastaa Magdan, miesten välille syntyy kaksinkamppailu ja Magda tappaa Rudolphin.
Tuotanto, teemat ja vastaanotto.
Hjalmar Davidsenin Kosmorama-yhtiön tuottama "Kuilu" oli halvalla tehty intohimodraama, joka samana vuonna julkaistun "Valkoisen orjakaupan" tavoin perustui ”rohkeaan” eroottiseen teemaan. Sen kohokohta on Asta Nielsenin ja Poul Reumertin esittämä provokatiivinen ”gauchotanssi”, jossa miehen ympärille kietoutuva nainen kiihoittaa ja alistaa tämän. Tunnettujen teatterinäyttelijöiden ansiosta "Kuilua" voitiin silti markkinoida taide-elokuvana.
Kaksikelainen elokuva oli aikanaan poikkeuksellisen pitkä, mutta myös dramaattisesti hyvin rakennettu. Se osoitti kokoillan elokuvan kaupalliset mahdollisuudet ja synnytti Saksasta alkunsa saaneen alueellisiin yksinoikeuksiin perustuvan levitys- ja markkinointimallin. Tanskalaiset yhtiöt siirtyivät jo seuraavana vuonna tuottamaan pääosin useampikelaisia elokuvia.
Nielsenin esikoiselokuva sai valtavan yleisönsuosion ja teki hänestä yhden maailman ensimmäisistä elokuvatähdistä. Ohjaaja Urban Gad ja Nielsen siirtyivät pian Berliinin, jossa he tekivät kymmenittäin menestyselokuvia. "Kuilu" antoi myös suunnan tanskalaiselle mykkäelokuvalle, jonka suosio perustui monimutkaisten rakkausjuonien eroottissävyiseen käsittelyyn.
"Kuilua" esitettiin helsinkiläisessä Scala-elokuvateatterissa tammi-helmikuussa 1911 poikkeuksellisesti kahden viikon ajan. ”Näytäntökauden suurinta loistonumeroa” mainostettiin ”mestarillisena kokotunnin näytelmänä” ja sen kerrottiin maksaneen yhtiölle 5 600 markkaa. Elokuva näytettiin alkuperäisen pituisena, joten mukana oli myös monissa maissa pois leikattu ”gauchotanssi”. "Kuilu" oli yksi ensimmäisistä Suomessa ennakkotarkastetuista elokuvista, tosin sen tarkastus perustui ilmeisesti käsiohjelmaan, jossa tanssikohtausta ei mainittu. Lapsilta elokuva oli kuitenkin kielletty.
DVD-julkaisu.
Asta Nielsenin neljä tanskalaiselokuvaa, "Kuilu", "Musta uni" ("Den sorte Drøm", 1911), "Palavat intohimot" ("Balletdanserinden", 1911) ja "Valoa kohti" ("Mod lyset", 1919) on julkaistu DVD:llä vuonna 2005. Elokuvat on varustettu Ronen Thalmayn säestyksellä ja englanninkielisellä tekstityksellä.
Ganweriwala

 Ganweriwala ("Ganweriwal", "Ganeriwala") oli suuri Indus-sivilisaatioon kuulunut kaupunki Pakistanin Punjabin alueella. Se sijaitsee Bahawalpurin piirikunnassa lähellä Derawarin linnaketta. Paikan ala oli 81,5 hehtaaria. Ganweriwala oli sittemmin kuivuneen Ghaggar-Hakra-joen varrella. Seutu on nykyään Cholistanin aavikkoa. Paikka oli yhtä kaukana Mohenjo-Darosta ja Harappasta.
Harald Tanner

Harald Wilhelm Tanner (31. tammikuuta 1893 Vaasa – 28. toukokuuta 1972 Sydney) oli suomalainen pääkonsuli.
Tannerin vanhemmat olivat Vaasan hovioikeuden asessori Wilhelm Leonard Tanner (1851–1925) ja Amanda Maria Burman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1912 ja suoritti kauppakorkeakoulun päästötutkinnon 1917.
Tanner oli aluksi liikealalla 1912–1921. Hän toimi sitten Suomen konsulina Sydneyssä sekä Viron kunniakonsulina 1921–1935. Tämän jälkeen Tanner oli ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1935–1938 ja vt. jaostopäällikkönä 1938–1939. Hän toimi pääkonsulina ja va. asiainhoitajana Shanghaissa Kiinassa 1939–1945 ja oli disponibiliteetissä 1945–1947. Viimeksi Tanner oli taas liikealalla ensin Suomessa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa 1946–1947 ja sitten Sydneyssä 1947–1949. Hän asui vuodesta 1949 alkaen maatilallaan Gosford-Districtissä. Tanner sai pääkonsulin arvonimen vuonna 1939. 
Tanner oli Sydneyn suomalaisen seuran, Sydneyn Eest Seltsin ja Shanghain suomalaisen seuran kunniapuheenjohtajana.
Harald Tanner oli naimisissa vuodesta 1922 Ella Österlundin kanssa.
Formula 2 Italian Grand Prix 2017

Formula 2 Italian Grand Prix 2017 oli Formula 2 -kauden 2017 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 2.–3. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa.
Aika-ajo.
Paalupaikalle ajoi Nobuharu Matsushita. Toiseen ruutuun ajoi Racing Engineering-tallin kuljettaja Nyck de Vries, ja kolmanteen Rapaxin Louis Delétraz.
Nabil Jeffri pyörähti mutkassa 2 sammuttaen autonsa ja punainen lippu keskeytti session hetkeksi. Santino Ferrucci pysäytti autonsa radanvateen session lopulla, jonka takia viimeisiä aika-ajovetoja ei pystytty ajamaan, koska kelloon jäi vain 43 sekuntia aikaa, eikä aika-ajoa enää punaisen lipun jälkeen jatkettu.
GP3 Italian Grand Prix 2017

GP3 Italian Grand Prix 2017 oli GP3-kauden 2017 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 2.–3. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa.
Aika-ajo.
Aika-ajosessio peruutettiin sateen vuoksi, ja näin ollen harjoitusten tulokset määrittivät lähtöjärjestyksen. Nirei Fukuzumi otti uransa ensimmäisen GP3-paalupaikan. Toiseen ruutuun ajoi George Russell, kolmanteen Anthoine Hubert ja neljänteen Jack Aitken. Kilpailun voitti ART Grand Prix’n George Russell. Toinen kilpailu peruttiin, koska sade siirsi ensimmäisen kilpailun ajankohtaa seuraavalle päivälle.
Sherman Minton

Sherman Minton (20. lokakuuta 1890 Georgetown, Indiana – 9. huhtikuuta 1965 New Albany, Indiana) oli yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko ja tuomari. Hän edusti Indianan osavaltiota senaatissa vuosina 1934–1941 ja toimi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1949–1956.
Minton valmistui oikeustieteen opinnoista Indianan yliopistosta vuonna 1915 ja seuraavana vuonna Yalesta. Ensimmäisessä maailmansodassa hän oli kapteeni, minkä jälkeen hän työskenteli juristina muun muassa Indianan osavaltiolle, ennen kuin hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 1934. Senaatissa ollessaan Minton tuki presidentti Franklin D. Rooseveltin lakialoitteita, joiden tarkoituksena oli 1930-luvun laman vaikutusten pienentäminen. Vuoden 1940 vaaleissa Minton menetti paikkansa republikaanipuolueen ehdokkaalle. Seuraavana vuonna Roosevelt nimesi hänet Yhdysvaltain valitustuomioistuimen seitsemännen tuomiopiirin tuomariksi.
Senaatissa Minton oli ystävystynyt Harry S. Trumanin kanssa. Vuonna 1949 presidentti Truman nimitti Mintonin korkeimpaan oikeuteen edesmenneen Wiley B. Rutledgen tilalle. Senaatti vahvisti nimityksen 4. lokakuuta 1949 äänin 48–16. Korkeimmassa oikeudessa Minton tuki sitä näkökantaa, että oikeuslaitoksen pitäisi puuttua mahdollisimman vähän lainsäätäjien ja toimeenpanovallan toimintaan.
Minton jäi eläkkeelle 15. lokakuuta 1956 huonon terveytensä takia. Hän kuoli 9. huhtikuuta 1965.
DiaLux

DiaLux, myös: DIALux on valaistussuunnittelussa käytettävä markkinoiden johtava valaistuslaskennan ja valaistuksen simuloinnin tietokoneohjelmisto. Sen on kehittänyt DIAL GmbH Lüdenscheidissä vuodesta 1994. Gui-ohjelmistolla voidaan luoda numeeristen tulosten lisäksi mallinnuksia siitä, miltä eri valaistukset näyttäisivät. Valaistuksenlaskentaohjelma osaa ottaa huomioon tilan muodot, pintojen ja objektien vaikutukseen, ja näiden pohjalta tekee laskelman. DiaLux on freeware-ohjelmisto.
Kaikki suuret valaisinvalmistajat tarjoavat digitaalista tuotetietoa suunnittelua varten DiaLuxissa. Siellä on erillinen DIALux-yhteisö, jossa käyttäjien referenssiprojektit ovat erityisen mainitsemisen arvoisia.
Valmistajan ilmainen DiaLux Free Basic Course tarjoaa hyvän johdannon ohjelmaan ja sen toimintoihin.
Historia.
DIAL perustettiin vuonna 1989 Saksan soveltavan valaistustekniikan instituutiksi. Siitä lähtien yritys on ollut mukana ohjelmistokehityksessä, valaistustekniikassa, valaistussuunnittelussa ja rakennusautomaatiossa. DIALilla on muita toimipisteitä Italiassa, Yhdysvalloissa ja Taiwanissa.
Ensimmäinen versio DIALuxista julkaistiin vuonna 1994. 
Ohjelmaa kehitettiin edelleen muutaman seuraavan vuoden aikana ja siihen lisättiin monia uusia toimintoja, kunnes versio DIALux 4.1 vihdoin luotiin.
DIALux Evo julkistettiin seuraajaksi ja julkaistiin käyttöön vuonna 2012.
Tuolloin julkaistu DIALux Evo -versio perustuu täysin uuteen grafiikkamoottoriin, uuteen käyttöliittymään ja uusiin toimintoihin.
Koska monet suunnittelijat olivat vielä hyvin tottuneet ohjelman edelliseen versioon, sen voitiin vielä hetken ladata yrityksen verkkosivuilta, mikä helpotti siirtymistä DIALux 4:stä DIALux Evoon.
DIALux Evo on nyt vakiinnuttanut asemansa ja siinä on paljon enemmän toimintoja kuin edellinen versio.
DIALux Evo -versio 13.2 on saatavilla 26 kielellä, ja sen tietokannassa on useita satoja valaisinvalmistajia. 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
DIALux Evon tukemat alueelliset ja kansainväliset standardit.
DIALux-verkkosivuston FAQ-osiossa on lisätietoja standardeista, tuetuista käyttöjärjestelmistä ja vastauksia usein kysyttyihin kysymyksiin.
&lt;br&gt;
Formula 2 -kausi 2018

Formula 2 -kausi 2018 oli FIA Formula 2 Championship -sarjan toinen kausi. Kausi oli ensimmäinen jolloin ajettiin uusilla Dallara F2 2018 -autoilla, sekä Mecachromen 3,4 litraisilla V6-moottoreilla. Tästä kaudesta lähtien käytettiin Formula 1:n tavoin halo-päänsuojusta.
Mestaruuspisteet.
Pisteet jaettiin lauantain pitkän kilpailun kymmenen parhaan joukkoon sijoittuneille kuljettajille ja kahdeksalle parhaalle sunnuntain sprinttikisassa. Lauantain pitkään kilpailuun paalupaikalle ajanut kuljettaja palkittiin neljällä pisteellä. Nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai kaksi pistettä, mikäli hän on ajanut 90% kisakierroksista ja sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon lopputuloksissa. Sprinttikisaan paalupaikan ottanut kuljettaja ei saanut ylimääräisiä pisteitä.
Televisiointi.
Suomessa Formula 2 -kilpailut esitti kaudella 2018 maksutelevisiokanava C More Max.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1960

Vuoden 1960 talviolympialaisten mäkihyppykilpailu käytiin kisojen viimeisenä kilpailupäivänä 28. helmikuuta. Kilpailupaikkana oli Squaw Valleyn Papoose Peak Jumps.
Olympiakultaa saavutti Saksojen yhteisjoukkueen Helmut Recknagel, hopeaa Suomen Niilo Halonen ja pronssia Itävallan
Otto Leodolter.
Osallistujat.
Kilpailuun osallistui 45 hyppääjää 15 maasta.
Radiance

Radiance on valaistussuunnittelussa käytettävä tietokoneohjelmisto.
Radiance itsessään on komentoriviohjelmisto. Lähtötiedot kuten tilan geometria ja valaistuslähteet määritellään tekstitiedostolla.
Valaistuksen laskenta perustuu säteenseurantaan.
Greg Ward aloitti Radiancen kehittämisen 1985 Lawrence Berkeley National Laboratoryssä. Lähdekoodi julkaistiin suljetulla lisenssillä. Tammikuussa 2002 Radiance 3.4 julkaistiin vapaammalla lisenssillä.
Chacabucon taistelu

Chacabucon taistelu oli 12. helmikuuta 1817 lähellä nykyistä Santiagon kaupunkia käyty taistelu, jossa 3 600-miehinen Andien armeija kukisti 2 450-miehisen espanjalaisista rojalisteista kootun armeijan. Andien armeijaa johtivat Jose de San Martin, Bernardo O'Higgins ja Miguel Estanislao Soler. Rojalistien armeijaa johti Rafael Maroto. Taistelu oli osa Chilen itsenäisyyssotaa.
Ennen taistelua Maroton joukkojen tehtävänä oli hidastaa San Martinin joukkojen etenemistä, sillä lojalisteille oli tulossa Santiagosta lisävoimia. San Martin ymmärsi tämän hyvin ja pyrki hyökkäämään vielä, kun hänen joukoillaan oli miesylivoima.
Bristol Brabazon

Bristol Type 167 Brabazon oli brittiläisen Bristol Aeroplane Companyn suunnittelema suuri matkustajalentokone. Se suunniteltiin Atlantin ylittäviä lentoja varten niin sanotun Brabazon-komitean laatiman suunnitelman mukaisesti. Koneessa oli kahdeksan mäntämoottoria, jotka pyörittivät neljää paripotkuria. Brabazon lensi ensilentonsa vuonna 1949.
Brabazon oli kooltaan todella suuri: sen runko oli suurempi kuin nykyisten laajarunkokoneiden, ja siipien kärkiväli (70,1 metriä) suurempi kuin Boeing 747:llä (59,6 m). Se olisi voinut olla 300-paikkainen, mutta sen sijaan siihen suunniteltiin ylellistä 60-paikkaista matkustamoa. Lopulta Brabazonia ei kuitenkaan tilattu yhtäkään kappaletta, ja ainoa valmistunut kone romutettiin vuonna 1953.
Paavo Aarniokoski

Paavo Paatrikki Aarniokoski (5. huhtikuuta 1893 Kankaanpää – 17. helmikuuta 1961 Kankaanpää) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1945. 
Elämä.
Aarniokosken vanhemmat olivat räätälimestari Malakias Aarniokoski (ent. Ahlfors, 1858–1930) ja Iida Sofia Mustelin (1859–1937). Hänen isänsä oli pitkäaikainen Kankaanpään kuntakokouksen ja kunnanvaltuuston jäsen. Aarniokoski opiskeli kansakoulun jälkeen Pohjois-Satakunnan kansanopistossa 1913–1914 ja suoritti vanginvartijakurssin Turussa, jossa hän työskenteli lääninvankilan vartijana 1915–1919. Kankaanpäähän palattuaan Aarniokoski työskenteli muun muassa räätälinä, kunnes ryhtyi 1922 viljelemään maatilaansa. 
Aarniokoski oli Kankaanpään kunnanvaltuuston jäsen 1922–1933 ja toimi sen puheenjohtajana 1925–1930. Vuonna 1933 hänet valittiin eduskuntaan. Aarniokoski oli myös presidentin valitsijamies 1937, 1940 ja 1943. Vuonna 1943 hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi. Kankaanpään Myllymäen kaupunginosassa on hänen mukaansa nimetty Aarniokoskenkatu.
Perhe.
Paavo Aarniokosken puoliso oli Fanny Lydia Kärki (myöh. Joukanen, 1892–1969), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1922.
3122 Florence

 
3122 Florence on Maan lähellä oleva Amor-asteroidi, jonka halkaisija on noin 5 kilometriä. Sen löysi 2. maaliskuuta 1981 Siding Spring Observatoryssa yhdysvaltalainen astronomi Schelte J. "Bobby" Bus. Tämä pikkuplaneetta on nimetty englantilaisen sairaanhoitajan Florence Nightingalen muistoksi. Asteroidi ohitti Maan syyskuun alussa vuonna 2017. Florencen väliaikainen nimi oli . Vuonna 2017 tehdyillä radioteleskooppihavainnoilla on selvitetty, että Florencella on kaksi kuuta.
Fyysiset ominaisuudet.
Florencen pyörähdysaika, eli paikallinen vuorokauden pituus on . Kuiden kierron avulla on selvitetty, että Florencen tiheys on . Täten Florence on todennäköisimmin huokoinen, eli se ei ole yksi kiinteä kappale, vaan kivikasa. Myös pikkuplaneetan ei-pitkulainen muoto tukee tätä. Florencen päiväntasaajalla on lisäksi harjanne. Samanlaisia muodostumia on havaittu muillakin nopeasti pyörivillä Maan lähialueen asteroideilla. Florence muistuttaa muodoltaan Bennua.
Florencen päiväntasaajan seudulla korkeita ja matalia kohtia, sekä myös kaksi vierekkäistä tasaisempaa aluetta. Arecibon Florence-havainnoissa näkyy myös useita mahdollisia törmäyskraattereita pikkuplaneetan pinnalla. Suurimman läpimitta on useita satoja metrejä. Muut ovat puolet pienempiä tai vain kolmanneksen kokoisia. Florencen pinnalla on havaittu olevan myös kohtia, jotka ovat joko pieniä kukkuloita tai suuria lohkareita.
Kuut.
Florencen kuut ovat paljon pääkappalettaan pienempiä. Ne ovat läpimitaltaan muutaman sadan metrin luokkaa. Sisemmän kuun läpimitaksi on arvioitu jotain 180 ja 240 metrin väliltä. Ulompi taas on arviolta 300–360 metrin läpimittainen. Kuut ovat pitkulaisen muotoisia ja näyttävät olevan vuorovesilukkiutuneita, eli kääntävät aina saman puolen Florencea kohti. Niiden kiertoratoja ei tunneta aivan tarkasti, mutta ulomman kuun kiertoaika on noin 20 tuntia ja sisemmän arviolta 7–8 tuntia. Täten Florencen sisemmän kuun kiertoaika on lyhyin tunnettu Maan lähelle tulevien asteroidien kuilla.
Florence on :n jälkeen ensimmäinen Maan lähelle tuleva asteroidi, jolla havaittiin olevan kaksi kuuta. Kaikkiaan se on kolmas tunnettu kahden kuun järjestelmä Maan lähiasteroidien joukossa.
GEC 4000

GEC 4000 on brittiläisen General Electric Companyn valmistama 16-bittinen minitietokonesarja.
Sarjan alemman tason malleja ovat muun muassa 4060, 4062 ja 4065, joissa muistimäärä vaihtelee 256 kilotavusta 1 megatavuun. Ylemmän tason malleja ovat 4070 ja 4080. Sarjan halvin malli 4060 maksoi yli 30 000 puntaa. Sarjan ensimmäinen malli oli vuonna 1973 esitelty 4080.
Sarjan tietokoneet olivat suosittuja brittiläisissä yliopistoissa osaksi koska valtion organisaatioita ohjeistettiin ostamaan brittiläistä, ja toisaalta koska valmistajalla oli jo asema markkinoilla.
Käyttöjärjestelmä.
Käyttöjärjestelmä on OS4000.
Mirai Sentai Timeranger

 on japanilainen televisiosarja, jota esitettiin vuonna 2000. Se käsittelee aikaa ja aikamatkustusta. Se oli Toei Companyn tuottaman "Super Sentain" 24. sarja. "Mirai Sentai Timerangerin" materiaalia käytettiin amerikkalaisessa sarjassa "Power Rangers Time Force".
RCA 501

RCA 501 oli Radio Corporation of American (RCA) varhainen transistoripohjainen suurtietokone. Tietokone julkaistiin vuonna 1958.
Tietokoneen muistiin mahtui 32 768 merkkiä. Toimiakseen tietokone tarvitsi kaksi 12,5 tonnin painoista jäähdytysyksikköä.
English Electric myi yhteensopivaa versioita KDP10 ja myöhemmin KDF8.
Kaarlo Brusin

Kaarlo Edvin Brusin (8. huhtikuuta 1895 Noormarkku – 3. marraskuuta 1971 Pariisi, Ranska) oli suomalainen pääkonsuli.
Brusinin vanhemmat olivat tehtaanhoitaja Julius Brusin ja Maria Matilda Holmberg. Hän kävi Suomen liikemiesten kauppaopiston 1915. Hän siirtyi Pariisiin vuonna 1919 toiminimi Mauno Nordbergin prokuristiksi ja tuli osakkaaksi pariisilaiseen puutavaran välitysliikkeeseen. Vuodesta 1933 hän johti Suomen metsäteollisuuden Pariisiin perustamaa välitysliikettä, joka vuodesta 1948 oli nimeltään "Les Agences Finlandaises".
Brusin oli Suomen varakonsulina Pariisissa 1921–1926 ja konsulina 1926–1939. Hän toimi Suomen lähetystön kaupallisena avustajana 1939–1940 ja oli pääkonsuli vuodesta 1940 alkaen. Brusin sai pääkonsulin arvonimen vuonna 1941. 
Brusin oli Suomen edustajana Kansainvälisessä kauppakamarissa, Suomen Urheiluliiton edustajana Pariisissa sekä Suomen olympiakomitean luottamusmiehenä ja valtuutettuna Pariisin olympiakisoissa 1924. Hänen aloitteestaan aloitettiin Suomen ja Ranskan väliset yleisurheilumaaottelut vuonna 1922.
Bamfordin rautatieasema

Bamfordin rautatieasema on rautatieasema Bamfordin kylässä Derbyshiressä. Se sijaitsee Hope Valley Linen varrella.
Asema avattiin 25. kesäkuuta 1894. Sitä käytti 31 654 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1964

Vuoden 1964 talviolympialaisissa käytiin ensimmäistä kertaa kaksi mäkihyppykilpailua, joista toinen normaalimäessä ja toinen suurmäessä. Molemmissa kilpailuissa urheilijat hyppäsivät kolme hyppyä, joista kahden parhaan hypyn tulokset huomioitiin lopputuloksissa. Vuoden 1964 talviolympialaisten normaalimäen kilpailu hypättiin Seefeldissä, jossa mäen K-piste oli 78 metriä. Suurmäen kilpailu käytiin Innsbruckin Bergiselschanzella, jonka K-piste oli 81 metriä. Monet ajattelivat kahden mäen välisen eron olevan liian pieni.
Kaikki jaossa olleet mitalit menivät Suomeen ja Norjaan. Normaalimäen olympiavoiton saavutti Veikko Kankkonen ja suurmäen Toralf Engan.