Bitti

Bitti (, sanoista binary digit ’binäärinen numero’) on informaatioteoriassa informaation määrän mitta ja tietotekniikassa tiedon tai tietovuon pienin käsiteltävä osa. Bitistä voidaan käyttää lyhennettä b – jota ei pidä sekoittaa tavun () lyhenteeseen B – mutta toisinaan käytetään merkintää bit.
Bittien lukumäärä.
Yhdellä bitillä on kaksi mahdollista, toisensa poissulkevaa tilaa, joita tyypillisesti merkitään nollalla ja ykkösellä. Kahdella bitillä voidaan esittää neljä vaihtoehtoista tilaa (00, 01, 10, 11), ja useampia bittejä käytettäessä kasvaa vaihtoehtoisten tilojen määrä eksponentiaalisesti. Mahdollisten tilojen määrä voidaan esittää kaavalla "tilojen määrä = 2bitit".
Jos halutaan koodata kaikki Suomen asukkaat yksikäsitteisesti, tarvitaan siis jokaista suomalaista kohti vähintään 23-bittinen koodi, joka tarjoaa noin 8 miljoonaa vaihtoehtoa. 
Kvanttitietokoneissa käytetään bittien asemasta kubitteja. Kun bitti voi olla vain joko tilassa 0 tai 1, niin kubitti voi samanaikaisesti olla molemmissa tiloissa eli näiden tilojen superpositiossa.
Tavu koostui aikaisemmin vaihtelevasta määrästä bittejä, mutta nykyään tavun koko on vakiintunut kahdeksaan bittiin.
Bittimäärä yksikkönä.
Bittiä ja sen kerrannaisia voidaan käyttää tietomäärän yksikköinä seuraavasti:
Toisinaan näillä bittimäärillä tarkoitetaan kuitenkin vastaavia kahden potensseja (kilobitti 1 024 bittiä). 
Lyhenteinä esiintyy myös kerrannaismuotoja kuten kb, Mb, joilla tarkoitetaan kilo- ja megabittiä, mutta huolimattomasti luettuna tai kirjoitettuna esim. Mb voi sekaantua megatavuun (MB). 
Kymmenkantaisen ja kaksikantaisen "kilon" eron selkeyttämiseksi, IEC julkaisi vuonna 1999 standardin, jossa kahden potensseihin perustuville etuliitteille on määritelty omat, yksiselitteiset, nimet: 
Näiden virallisten ns. binaaristen etuliitteiden käyttö ei kuitenkaan toistaiseksi ole levinnyt kovinkaan laajalle.
Bittimääriä sekuntia kohti käytetään etenkin tiedonsiirtonopeuksista puhuttaessa (bit/s).
Bittisyys käsitteenä.
Bittisyydestä puhuttaessa tarkoitetaan yleensä sitä, kuinka monesta bitistä koostuvissa palasissa tietoa käsitellään. Käsitteen vaihtelevat ja epäjohdonmukaiset käyttötavat aiheuttavat kuitenkin usein sekaannuksia.
Binaariluvun bittisyys tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, kuinka monesta bitistä (eli binaarinumerosta 1 tai 0) luku koostuu: 8-bittisellä binaariluvulla voi ilmaista 256 mahdollista arvoa, esimerkiksi kokonaislukujen 0–255 vastineet.
Muistipaikan tai väylän bittisyys viittaa siihen, kuinka monta bittiä siihen mahtuu rinnakkain. Jos jossain laitteessa on esimerkiksi 32-bittinen dataväylä, pystyy muistin ja suorittimen välillä siirtämään korkeintaan 32 bittiä leveän sarjan kerrallaan. 64 bittiä pitkä tieto on tällaisessa koneessa siirrettävä kahdessa palasessa.
Suorittimet.
Tietokoneen tai suorittimen yhteydessä bittisyydellä viitataan paljonko tietoa voidaan kerralla hakea, sekä paljonko muistia se voi osoittaa.
Bittisyydellä tarkoitetaan useimmiten joko dataväylän tai yleisrekisterien leveyttä:
Monissa suoritinperheissä on käytettävissä useita muunnelmia samasta konekielestä tai muuten vain erilaisia toimintatiloja, joissa ajettava koodi poikkeaa toisistaan. Näihin tiloihin viitataan yleensä "bittisyyksien" avulla, ja käsitteen merkitys vaihtelee huomattavasti suoritinarkkitehtuurista toiseen:
Ennen 16- ja 32-bittisten arkkitehtuurien yleistymistä 24- ja 48-bittiset tietokoneet olivat tavallisia useilta eri valmistajilta.
Pelikonsolit.
Pelikonsolit jaotellaan usein harhaanjohtavasti teknologiasukupolviin "bittisyyden" mukaan. Jaottelu on kuitenkin lähinnä markkinointipuhetta, sillä bittisyydet voivat viitata hyvinkin erilaisiin asioihin. Usein laitteesta on tarkoituksellisesti etsitty markkinointikäyttöä varten leveimmät rekisterit tai väylät ja julistettu sen perusteella tietty "bittisyys".
Grafiikka.
Tietokonegrafiikassa värien "bittisyys" viittaa yleensä värisyvyyteen eli siihen, kuinka monta bittiä yhden pikselin tallentamiseen käytetään. Esimerkiksi 8-bittisellä värisyvyydellä voi kullakin pikselillä olla 256 mahdollista väriä, kun taas 16-bittisillä väreillä mahdollisia värejä on . Nykyisin yleinen käytössä oleva värisyvyys on 24 bittiä, mikä mahdollistaa kaikkiaan . 32-bittisessä RGBA-värimallissa lisäbitit ovat alfakanavan käytössä, jolloin lisäbitit käytetään läpinäkyvyystietoon.
Näytönohjainten tapauksessa bittisyydellä tarkoitettiin aiemmin usein suurinta mahdollista värisyvyyttä, mutta nykyisin yleisemmin sisäisen muistiväylän leveyttä. Joskus näkee kuitenkin harhaanjohtavia mainoslauseita, kuten ”256-bittinen 3D-grafiikka”, vaikka väylän leveys ei vaikuta grafiikan luonteeseen mitenkään.
Äänentoisto.
Digitaalisessa äänentoistossa bittisyydellä tarkoitetaan yleensä yksittäisen ääninäytteen erottelutarkkuutta. Esimerkiksi CD-levyllä kukin ääninäyte vie tilaa 16 bittiä, joten mahdollisia signaalin tasoja on 65 536.
Salaus.
Kryptografiassa bittisyys viittaa yleensä salausalgoritmissa käytetyn avaimen pituuteen. Mitä pitempi avain on, sitä vaikeampaa salausta on yleensä murtaa.