tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Knut Olav Rindarøy

Knut Olav Rindarøy (s. 17. heinäkuuta 1985 Molde) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Rindarøy on edustanut Moldea kaudesta 2004 lähtien. Hän on pelannut seurassa kausina 2004–2006 ja 2008–2014 yhteensä 159 ottelua Norjan pääsarjassa ja lisäksi 25 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2007. Kaudella 2010–2011 Rindarøy pelasi neljä Espanjan pääsarjan ottelua Deportivo La Coruñassa. Hän on voittanut Moldessa Norjan-mestaruuden kausina 2011, 2012 ja 2014 sekä Norjan Cupin kaudella 2005.
Norjan A-maajoukkueessa Rindarøy teki ensiesiintymisensä vuonna 2009.
Eirik Hestad

Eirik Hestad (s. 26. kesäkuuta 1995 Molde) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Hestad teki ensiesiintymisensä Norjan pääsarjassa 29. syyskuuta 2013, kun Molde pelasi vieraissa 1–1-tasapelin Haugesundia vastaan. Se oli hänen ainoa sarjaottelunsa kaudella 2013. Kaudella 2014 Hestad edusti Moldea kahdeksassa liigaottelussa ja voitti Norjan-mestaruuden.
Fredrik Gulbrandsen

Fredrik Gulbrandsen (s. 10. syyskuuta 1992 Drammen) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Gulbrandsen teki ensiesiintymisensä Norjan pääsarjassa 16-vuotiaana 6. toukokuuta 2009, kun hänen edustamansa Lillestrøm hävisi vieraissa Startille 0–3. Hän edusti seuraa kausina 2009–2013 yhteensä 57 pääsarjaottelussa, joissa hän teki seitsemän maalia. Kesken kauden 2013 Gulbrandsen siirtyi Moldeen. Hän voitti Norjan-mestaruuden kaudella 2014.
Norjan A-maajoukkueessa Gulbrandsen teki ensiesiintymisensä vuonna 2014.
Rabbids Go Home

Rabbids Go Home () on Ubisoft Montpellier’n kehittämä humoristinen seikkailupeli, jonka julkaisi Ubisoft vuonna 2009 Nintendo DS- ja Wii-alustoille ja myöhemmin Windowsille.
Rabbids Go Home on neljäs Raving Rabbids-pelisarjan osa.
Consuming Passions

Consuming Passions on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Giles Fosterin ohjaama brittiläinen musta komedia, jonka pääosissa ovat Vanessa Redgrave, Jonathan Pryce ja Tyler Butterworth. "Consuming Passions" perustuu Michael Palinin ja Terry Jonesin näytelmään "Secrets" (1973), jonka pohjalta Paul D. Zimmerman ja Andrew Davies laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli William P. Cartlidge.
Juoni.
"Consuming Passions" kertoo suklaatehtaasta, joka alkaa valmistaa suklaata, joka sisältää ihmislihaa. Kaikki alkaa vahingosta, kun Ian Littleton kolkkaa vahingossa suklaatehtaan kolme työntekijää sekoitusastiaan. Ihmislihaa sisältävä suklaa lähtee kuluttajille, joiden keskuudessa suklaasta tulee suuri hitti.
Tuotanto.
"Consuming Passions" kuvattiin Buckinghamshiren Iver Heathissa sijaitsevilla Pinewood Studiosilla ja Lontoossa heinä-syyskuussa vuonna 1987. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Euston Films ja The Samuel Goldwyn Company.
Julkaisu.
"Consuming Passions" sai ensi-iltansa New Yorkissa 6. huhtikuuta 1988. Los Angelesin ensi-ilta oli 29. huhtikuuta 1988. Laajimmillaan elokuvaa esitettiin vain viidessä teatterissa. "Consuming Passions" tuotti yhteensä 118 206 dollarin lipputulot Yhdysvaltain viidessä teatterissa. Tuotantoyhtiönäkin toiminut The Samuel Goldwyn Company oli myös elokuvan levittäjänä. "Consuming Passions" julkaistiin ensi kerran VHS:nä 16. elokuuta 1988 ja DVD:nä 12. syyskuuta 2011.
Salemin kirkko

Salemin kirkko on Ruotsissa Salemin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. 
Rakennustyöt aloitettiin 1100-luvulla. Siltä ajalta ovat kirkon torni ja osa runkohuoneen pohjoisseinästä. Vanhin kivikirkko oli pieni ja sillä on mahdollisesti ollut puinen edeltäjä, vaikkei siitä olekaan todisteita. 1200-luvulla rakennettiin sakaristo, seuraavien vuosisatojen aikana laajennettiin runkohuonetta. 1400-luvulla rakennettiin tiiliholvi.
Kirkon kastemalja on punaharmaata hiekkakiveä ja peräisin 1100-luvulta. Krusifiksi on tehty 1200-luvulla. Alttarikaapin valmistivat luultavasti Hermen Rode ja Johannes Stenrat Lyypekissä 1480-luvulla, ja seurakunta lahjoitti sen vuonna 1872 museoon. Kirkossa on harvinainen alttrisaarnastuoli; jossa saarnastuoli on alttrin yläpuolella.Se on rakennettu kirkkoon 1809 tehdyn korjauksen yhteydessä.
Kirkkomaa toimi hautauspaikkana 1900-luvun alkuun asti, jolloin perustettiin uusi Säbyhyn.
Salemin ensimmäinen kirkko on ollut puukirkko ja Pyhän Botvidin legendan mukaan pyhitetty Pyhän Albanin muistolle. Botvid haudattiin legendan mukaan tähän kirkkoon, josta hänen arkkunsa siirrettiin 1129 valmistuneeseen Botkyrkan kirkkoon.
Lasse Poser

Lasse Poser (s. 1. heinäkuuta 1982) on suomalainen elokuvantekijä ja elokuvanäyttelijä. Hän tuli tunnetuksi sarjasta "Rakastuin mä luuseriin", jossa hän esitti miespäähenkilöä Hemmoa. Sittemmin hän on esiintynyt ainakin sarjassa "Maan mitta" ja elokuvassa "Fucking with Nobody" (2020), josta hän voitti parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon.
Poserin Jussi-palkinto oli viimeisiä näyttelijöille jaettuja sukupuolitettuja Jussi-palkintoja. Filmiaura luopui 2022 Jussi-gaalan jälkeen näyttelijäpalkintojen nais-mies-jaottelusta.
GKS Tychy

GKS Tychy on Puolan pääsarjassa Polska Liga Hokejowassa pelaava jääkiekkojoukkue. Joukkue on perustettu vuonna 1971 ja se on voittanut maansa mestaruuden neljä kertaa: 2005, 2015, 2018 ja 2019.
Tilastot.
Mestaruus: 2005, 2015, 2018, 2019&lt;br&gt;
Hopeaa: 1988, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2014, 2016, 2017&lt;br&gt;
Pronssia: 1981, 1983, 2002, 2004, 2010, 2013&lt;br&gt;
Mrs. Dalloway (elokuva)

Mrs. Dalloway (; myös "Virginia Woolf’s Mrs. Dalloway") on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Marleen Gorrisin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalais-alankomaalainen psykologinen draamaelokuva, jonka nimiroolissa on Vanessa Redgrave. Muissa rooleissa ovat muun muassa Natascha McElhone ja Rupert Graves. "Mrs. Dalloway" perustuu Virginia Woolfin samannimiseen vuoden 1925 romaaniin, jonka pohjalta Eileen Atkins laati elokuvan käsikirjoituksen. Stephen Bayly ja Lisa Katselas olivat elokuvan tuottajina.
Juoni.
"Mrs. Dalloway" sijoittuu vuoden 1923 Lontooseen ja kertoo keski-ikäisestä seurapiirirouva Clarissa Dallowaysta. Hänen hyvin suunniteltuja juhliaan varjostaa vanhan kosijan paluu. Kyseisen kosijan rouva Dalloway oli tuntenut yli 30 vuotta sitten.
Tuotanto.
"Mrs. Dallowayn" kuvaukset alkoivat 28. heinäkuuta 1996 ja päättyivät 29. syyskuuta 1996. Elokuvan tuotanto oli keskeytettynä elokuun 14. päivästä syyskuun 3. päivään saakka. Elokuva kuvattiin Lontoon Westminsterissä ja Middlesexin Sheppertonin studioilla.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Mrs. Dalloway" sai ensi-iltansa Espanjassa San Sebastiánin elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 1997. San Sebastiánin elokuvajuhlien jälkeen elokuva esitettiin myös muun muassa Kanadan Toronton elokuvajuhlilla 11. syyskuuta 1997. Yhdysvaltain ensi-ilta oli 20. helmikuuta 1998, Ison-Britannian 6. maaliskuuta 1998 ja Alankomaiden 24. syyskuuta 1998. "Mrs. Dallowayn" levittäjinä olivat Artificial Eye Isossa-Britanniassa ja First Look International Yhdysvalloissa vuonna 1998.
"Mrs. Dalloway" ei ollut kaupallinen menestys, mutta se sai hyvän vastaanoton elokuvakriitikoilta. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 3 309 421 dollarin lipputulot; elokuvaa esitettiin ainoastaan kahdeksassa teatterissa. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kolmenkymmenenneljän arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 71 prosenttia on positiivista. "Mrs. Dalloway" julkaistiin ensi kerran VHS:nää 29. syyskuuta 1998 ja DVD:nä 28. tammikuuta 2003.
Kupariheksasyanoferraatti

Kupariheksasyanoferraatti(II) eli kupariferrosyanidi (Cu2[Fe(CN)6]) on kupari- ja ferrosyanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena ja puoliläpäisevien kalvojen valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa kupariheksasyanoferraatti(II) on väriltään punaruskeata kiteistä ainetta, joka on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Yhdiste koostuu kuparikationista ja kompleksisesta [CuFe(CN)6]--ionista. Se liukenee muodostaen komplekseja syanidi- ja ammoniakkiliuoksiin. Kidevedettömän kupariheksasyanoferraatin lisäksi tunnetaan myös hydraatteja, joiden rakenteessa kideveden määrä vaihtelee.
Valmistus ja käyttö.
Kupariheksasyanoferraattia valmistetaan saostamalla kuparisuolan avulla kaliumferrosyanidiliuoksesta.
Yhdistettä käytetään pigmenttinä öljymaaleissa ja emaleissa. Sitä sisältäviä punertavan- tai violetinruskeita väriaineita kutsutaan nimillä Firenzen ruskea, Hatchett-ruskea tai Van Dyck -ruskea. Kupariheksasyanoferraatti on yksi ensimmäisistä puoliläpäisevissä kalvoissa käytettävistä materiaaleista ja sitä on käytetty tässä tarkoituksessa muun muassa kasvisolujen toimintojen mallintamiseen.
Vegard Forren

Vegard Forren (s. 16. helmikuuta 1988 Kyrksæterøra) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Forren pelasi ensimmäiset ottelunsa Norjan pääsarjassa Moldessa kaudella 2008. Hän pelasi seurassa kausina 2008–2012 yhteensä 139 liigaottelua voittaen Norjan-mestaruuden kausina 2011 ja 2012. Tammikuussa 2013 Forren siirtyi 4,8 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Southamptoniin. Hän ei kuitenkaan ehtinyt pelata seuran edustusjoukkueessa ainuttakaan ottelua ennen kuin palasi Moldeen jo saman vuoden heinäkuussa. Siirtosumma oli tällä kertaa kaksi miljoonaa euroa. Forren edusti Moldea Norjan pääsarjassa kausina 2013–2014 yhteensä 42 sarjaottelussa ja voitti kolmannen Norjan-mestaruutensa kaudella 2014.
Norjan A-maajoukkueessa Forren teki ensiesiintymisensä vuonna 2012.
Etzaz Hussain

Etzaz Hussain (s. 27. tammikuuta 1993 Oslo) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Hussain teki ensiesiintymisensä Norjan pääsarjassa 25. huhtikuuta 2011, kun hänen edustamansa Fredrikstad hävisi vieraissa Stabækille maalein 1–3. Yhteensä Hussain pelasi seurassa 32 liigaottelua kausina 2011 ja 2012. Elokuussa 2012 hän siirtyi Moldeen 400 000 euron siirtosummalla. Hussain pelasi Moldessa kausina 2012–2014 yhteensä 51 liigaottelua ja voitti Norjan-mestaruuden kausina 2012 ja 2014. Hän on pelannut säännöllisesti myös kaudella 2015.
Socklothällan

Socklothällan on Pohjanmaan rannikolla Uudenkaarlepyyn ja Pietarsaaren välillä sijaitseva saari joka on muodostunut maankohoamisen myötä yhteenkasvaneista "Socklothällänin" ja "Hällgrundin" saarista. Näistä saarista Socklothällan on kalliosaari jolla kasvaa heinikkoa kun taas Hällgrund on louhikkoinen ja sillä kasvaa tiheää lehtimetsää. Saarella sijaitsee tunnusmajakka, entinen luotsiasema, loisto sekä muutamia kalastusmajoja.
Tunnusmajakka.
Vuonna 1824 rakennettu Socklothällanin tunnusmajakka (tunnetaan myös Hällgrundin pookina) on kahdeksankulmainen puinen torni, jonka korkeus on 21,4 metriä. Tornin ylin osa on maalattu valkoiseksi ja alaosa punaiseksi, ja sen uusittu peltikatto on musta. Saarelle rakennettiin tunnusmajakka kun 1600-luvun lopulla Tornskäriin rakennettua tunnusmajakkaa ei voitu enää käyttää Uuteenkaarlepyyhyn lännestä johtaneen laivaväylän käytyä liian matalaksi. Uusi väylä johti Uuteenkaarlepyyn satamaan pohjoisesta ja tätä varten kaupungin porvarit rakensivat tunnusmajakan Socklothällaniin. Valtio lunasti tunnusmajakan ja saarella olleen luotsipaikan rakennukset vuonna 1848.
Luotsiasema.
Yksikerroksinen keltaiseksi maalattu luotsiasema sijaitsee tunnusmajakan vieressä. Luotsiasemaan kuuluu venevalkama venevajoineen. Luotsivartiotupa rakennettiin 1876 ja siellä päivysti kaksi luotsia. Luotsiseman toiminta päättyi 1950-luvulla.
Loisto.
Socklothällanin saarella oleva Hällgrundin loisto rakennettiin 1883 Hällgrundin pohjoisrannalle. Loisto nostettiin 10 metriä korkealle rautaristikkojalustalle vuonna 1903 samalla kun se muutettiin kaasukäyttöiseksi ja sen korkeus on nykyisin noin 13 metriä. Loiston luokse johtaa kivetty polku johon liittyy Socklothällanin ja Hällgrundin välissä oleva pieni kivisilta.
Punainen lohikäärme -maalaukset

"Suuri punainen lohikäärme" -maalaukset ovat sarja englantilaisen runoilijan ja maalarin William Blaken akvarelleja, maalattu vuosien 1805 ja 1810 välillä. Tänä aikana Blake aikoi maalata yli sata maalausta Raamatun kuvitukseksi. Kyseessä olevat maalaukset kuvaavat osia Ilmestyskirjasta.
Maalaukset.
"Suuri punainen lohikäärme ja aurinkoon puettu nainen".
”The Great Red Dragon and the Woman Clothed in Sun”
Korkeus: 43,7 cm, leveys: 34,8 cm
Säilytyspaikka Brooklyn Museum.
"Suuri punainen lohikäärme ja nainen vaatetettu auringolla".
”The Great Red Dragon and the Woman Clothed with the Sun”
Kuva on samankaltainen kuin "Suuri punainen lohikäärme ja aurinkoon puettu nainen" mutta eri kuvakulmasta.
Korkeus: 40,8, leveys: 33,7 cm
Säilytyspaikka National Gallery of Art, Washington D.C..
"Suuri punainen lohikäärme ja merestä nouseva peto".
”The Great Red Dragon and the Beast from the Sea”
Korkeus: 40,1 cm, leveys: 35,6 cm
Säilytyspaikka National Gallery of Art, Washington D.C..
"Pedon luku on 666".
”The Number of the Beast is 666”
Korkeus: 40,6 cm, leveys: 33,0 cm
Säilytyspaikka Rosenbach Museum &amp; Library, Philadelphia.
Kirjallisuudessa.
"Suuri punainen lohikäärme" on tärkeässä osassa Thomas Harrisin romaanissa "Punainen lohikäärme" ja siitä tehdyissä elokuvissa, "Psykopaatin jäljillä" ja "Punainen lohikäärme". Niissä esiintyy Francis Dolarhyde-niminen mies, jolla on pakkomielle William Blaken maalaukseen. Harris tekee romaanissaan virheen sekoittaessaan sarjan kaksi melkein saman nimistä maalausta ”Suuri punainen lohikäärme ja aurinkoon puettu nainen”, missä lohikäärme kuvataan takaa ja ”Suuri punainen lohikäärme ja nainen vaatetettu auringolla” missä se on kuvattu edestä.
Eero Sahlberg

Eero Sahlberg (s. 6. marraskuuta 1990) on suomalainen koripalloilija. Takamiehenä pelaava Sahlberg on Torpan Poikien kasvatti.
Pelaajaura.
Sahlberg aloitti koripallon menemällä Torpan Poikien koripallokouluun 3–4-vuotiaana. ToPosta tuli Sahlbergin kasvattajaseura, jota tämä edusti B-juniori-ikäiseen asti. A-nuorissa hän pelasi Sykin joukkueessa. Nuorisoikäluokkien jälkeen Sahlberg pelasi aikuisten alasarjoissa. Hän suoritti varusmiespalveluksensa ja haki jatko-opintoihin. Sahlberg ei pitänyt itseään erityisen lahjakkaana pelaajana, mutta koripallo pysyi mukana hänen elämässään. Kaudella 2012–2013 Sahlberg nousi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Keravan Energia Teamin edustusjoukkueeseen, ja seuraavalla kaudella hän pelasi I-divisioona B:ssä Pussihukissa. Kesällä 2014 Sahlberg harjoitteli onnistuneesti, ja hän teki sopimuksen Korisliigaan nousseen Helsinki Seagullsin kanssa. Sahlberg ei vielä vuotta aikaisemmin osannut kuvitella pelaavansa Korisliigassa, ja lähes täysipäiväinen koripalloilu oli hänelle uusi kokemus.
Sahlbergin tulokaskauden rooli Seagullsissa oli pieni, ja takamiesten kesken käytiin kovaa kilpailua peliajasta. Sahlberg ei taustaansa vedoten ollut erityisen pettynyt peliaikaansa, jota hänelle kertyi runkosarjassa noin neljä minuuttia ottelua kohden. Hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat runkosarjassa 1,2 pistettä ja 0,3 levypalloa. Seagullsin harjoituksissa Sahlberg oli energinen, ja hän halusi luoda joukkueen tekemiseen omalta osaltaan hyvän ilmapiirin. Seagulls sijoittui runkosarjassa kahdeksanneksi ja selviytyi viimeisenä joukkueena pudotuspeleihin, joissa se kuitenkin putosi jo puolivälierissä. Sahlberg ei pudotuspeleissä kentälle päässyt.
Heinäkuussa 2015 Sahlberg teki Seagullsin kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen.
Yksityiselämä.
Sahlberg opiskelee taloustiedettä Helsingin yliopiston Valtiotieteellisessä tiedekunnassa koripallon pelaamisen ohella. Lisäksi hän on valmentanut Sykin junioreita ja tehnyt töitä. Sahlberg on asunut Töölössä. Sahlbergin myöhemmän ajan esikuva on ollut Antti Niskanen, jonka pelaajaura on ollut samantyyppinen Sahlbergin kanssa.
Mohamed Elyounoussi

Mohamed Elyounoussi (s. 4. elokuuta 1994 Al Hoceima) on marokkolaissyntyinen norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Southamptonia. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut myös kaksi kautta Sveitsissä ja kaksi kautta lainasopimuksella Skotlannissa.
Elyounoussi edusti kaudet 2011–2013 Sarpsborg 08:aa, jossa hän pelasi 38 Norjan pääsarjan ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Lisäksi hän edusti seuraa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 26 ottelussa, joissa hän teki yhdeksän maalia. Kaudeksi 2014 Elyounoussi siirtyi Moldeen, jossa hän ensimmäisellä kaudellaan voitti Norjan-mestaruuden, pelasi 30 liigaottelua ja teki niissä 13 maalia. Seuraavalla kaudella hän teki 28 liigaottelussa 12 maalia sekä kolmannella kaudellaan 12 liigaottelussa viisi maalia.
Elyounoussi siirtyi heinäkuussa 2016 sveitsiläisseura Baseliin. Hän pelasi kahden kauden aikana 65 superliigaottelua ja teki niissä 21 maalia. Ensimmäisellä kaudellaan hän voitti Sveitsin-mestaruuden. Hän siirtyi kesällä 2018 englantilaisseura Southamptoniin, jossa hän pelasi avauskaudellaan 16 valioliigaottelua. Kaudet 2019–2021 hän oli lainalla skotlantilaisseura Celticissä, jossa hän pelasi 44 liigaottelua, teki 14 maalia ja voitti vuonna 2020 liigamestaruuden. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Southamptonissa 30 valioliigaottelua ja teki niissä neljä maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 33 valioliigaottelua ja onnistui kerran maalinteossa.
Norjan A-maajoukkueessa Elyounoussi teki ensiesiintymisensä tammikuussa 2014. Hän on pelannut heinäkuun 2023 puoliväliin mennessä 52 maaottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. Maaleistaan kuusi hän on tehnyt MM-karsintaotteluissa: kolme maalia lokakuussa 2017 vierasottelussa San Marinoa, yhden maalin syyskuussa 2021 vierasottelussa Latviaa ja kaksi maalia lokakuussa 2021 kotiottelussa Montenegroa vastaan.
Mässkär

Mässkär on Pohjanmaan rannikolla Pietarsaaren edustalla sijaitseva noin 35 hehtaarin kokoinen saari. Saarella sijaitsee tunnusmajakka ja entinen luotsiasema. Mäskärin kalliot tulivat esiin maankohoamisen ansiosta ensimmäisen kerran 700 eaa. Saarella on kallioita mutta myös reheviä lehtoja. Saarta käytettiin alun perin kalastustukikohtana ja karjan laiduntamiseen. Lampaiden laiduntaminen saarella päättyi 1950-luvulla ja tämän jälkeen saarelle alettiin rakentaa kesämökkejä joita on nykyisin noin 50 kappaletta.
Tunnusmajakka.
Ensimmäinen tunnusmajakka Mässkärille pystytettiin 1700-luvun alussa. Majakka purettiin Krimin sodan aikaan. Nykyinen puinen tunnusmajakka on rakennettu 1856 samaan aikaan kun saarelle rakennettiin luotsitupa. Kuusikulmainen tunnusmajakka on punainen, katto on musta.
Luotsiasema.
Vuonna 1858 rakennettu luotsitupa korvattiin 1956–1958 rakennetulla luotsiasemalla jossa toimi myös merivartioasema. Merivartioasema siirtyi pois 1991 ja vuonna 1994 myös luotsiasema siirtyi Alholmaan. Entisellä luotsiasemalla toimii nykyisin "Mässkärin Luontoasema" jota ylläpitää "Föreningen Mässkärs lotsstation r.f."-yhdistys. Luontoasemalla on kahvila-ravintola, majoitustiloja, saunaosasto ja kokoustiloja. Luontoasemalla on vakinainen miehitys toukokuusta elokuulle, muina aikoina se on käytössä sopimuksen mukaan. Saarella on myös luontopolku opasteineen.
Fire Under My Feet

”Fire Under My Feet” on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Leona Lewisin kappale, joka julkaistiin singlenä 6. kesäkuuta 2015. Single on Lewisin ensimmäinen, jonka hän julkaisi uuden levy-yhtiön, Island Recordsin alla. Kappaleen sisältävä Lewisin viides studioalbumi "I Am" julkaistiin syyskuussa 2015. 
”Fire Under My Feet” kuultiin ensimmäistä kertaa radiossa 11. toukokuuta 2015. Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Declan Whitebloom.
Casino de Paris

Casino de Paris on musiikkiteatteri Ranskassa Pariisissa. Se sijaitsee 9. arrondissementissa osoitteessa 16 rue de Clichy. Sen juuret juontavat 1700-luvulle. Nimestään huoimatta se ei ole pelikasino.
Ensimmäinen rakennus samalla paikalla oli Duc de Richelieun rakennuttama noin vuonna 1730, mutta vallankumouksen jälkeen paikka sai uudeksi nimeksi Jardin de Tivoli ja siellä esitettiin ilotulituksia. Vuonna 1880 siitä tuli Palace Theatre, jossa esitettiin erilaisia näytöksiä, kuten painia.
Nykyajan tyyppinen Casino de Paris alkoi muotoutua ensimmäisen maailmansodan puhjetessa, jolloin siitä tuli elokuvateatteri ja musiikkiteatteri. Sodan pommitusten vuoksi esiintymiset keskeytyivät, ja kun ne aloitettiin uudestaan, alkoi paikka saada muodon, joka sillä oli lähes koko 1900-luvun.
Casino de Paris’ssa ovat vuosikymmenten kuluessa esiintyneet esimerkiksi Mistinguett, Maurice Chevalier, Josephine Baker, Micheline Bernardini, Tino Rossi, Line Renaud, Carla Bruni, Violetta Villas ja Zizi Jeanmaire. Esityksiä ovat käsikirjoittaneet muun muassa Serge Gainsbourg and Jean Ferrat, pukuja on suunnitellut 1970-luvulla Yves Saint Laurent, julistetaiteilijoita ovat olleet Erté ja Jules Chéret.
Magne Simonsen

Magne Simonsen (s. 13. heinäkuuta 1988 Drammen) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Simonsen edusti vuosina 2006–2009 Lyniä, jossa hän pelasi 65 Norjan pääsarjan ottelua. Kaudeksi 2010 hän siirtyi Moldeen. Simonsen on voittanut Moldessa Norjan-mestaruuden vuosina 2011, 2012 ja 2014.
Un tranquillo posto di campagna

Un tranquillo posto di campagna (; kansainvälinen nimi "A Quiet Place in the Country") on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut Elio Petrin ohjaama italialais-ranskalainen yliluonnollinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero ja Vanessa Redgrave. Elokuvan käsikirjoituksen laativat ohjaaja Petri, Tonino Guerra ja Luciano Vincenzoni, ja elokuvan tuottajana oli Alberto Grimaldi. Ennio Morricone sävelsi elokuvaan musiikin.
Juoni.
Suosittu taidemaalari, Leonardo Ferri (Franco Nero), lähtee kaupungista ja vuokraa talon maaseudulta etsiäkseen kadonnutta inspiraatiotaan. Talossa on kaunis aave, joka hurmaa taiteilijan. Taiteilijan mielenterveys alkaa horjua, ja hän alkaa vajota yhä syvemmälle hulluuteen. Kun taiteilijan kihlattu saapuu vierailulle, ongelmallinen taiteilija murhaa hänet ja pilkkoo hänet pieniksi paloiksi.
Tuotanto.
"Un tranquillo posto di campagna" kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Italiassa. Italiassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Milanon, Venetsian, Vicenzan ja Padovan kaupungit. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Produzioni Europee Associati, Les Productions Artistes Associés ja Produzioni Associate Delphos.
Julkaisu.
"Un tranquillo posto di campagna" sai ensi-iltansa Italiassa 14. marraskuuta 1968 ja Ranskassa 14. elokuuta 1969. Elokuva esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla 30. kesäkuuta 1969. Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 28. elokuuta 1970. "Un tranquillo posto di campagna" -elokuvaa levitti United Artists. "Un tranquillo posto di campagna" julkaistiin DVD:nä kansainvälisellä nimellään "A Quiet Place in the Country" 9. elokuuta 2011.
Martin Linnes

Martin Linnes (s. 20. syyskuuta 1991 Sander) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa turkkilaista Galatasarayta.
Linnes edusti kausina 2010–2011 Kongsvingeriä, jossa hän ensimmäisenä kautenaan pelasi 15 ottelua Norjan pääsarjassa ja toisena kautenaan 26 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudeksi 2012 Linnes siirtyi Moldeen, jossa hän on voittanut Norjan-mestaruuden kausina 2012 ja 2014.
Norjan A-maajoukkueessa Linnes teki ensiesiintymisensä vuonna 2013.
La vacanza

La vacanza () on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut Tinto Brassin ohjaama italialainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Vanessa Redgrave ja Franco Nero. "La vacanza" kertoo naisesta (Redgrave), joka pääsee psykiatrisesta sairaalasta kokeilemaan, että pystyykö hän elämään normaalisti.
Ohjaaja Brass oli laatinut elokuvan käsikirjoituksen Roberto Lericin ja Vincenzo M. Siniscalchin kanssa. Hän myös tuotti elokuvan toisen pääosanesittäjän, Neron, kanssa. Vuotta aiemmin Brass, Nero ja Redgrave olivat tehneet yhteistyötä elokuvassa "Dropout – hylätyt" (1970). "La vacanza" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 1971. Elokuvajuhlilla elokuva voitti Pasinetti-palkinnon, parhaan italialaiselokuvan, palkinnon. "La vacanzan" maanlaajuisen teatterilevityksen ensi-ilta Italiassa oli 5. huhtikuuta 1972.
Per Egil Flo

Per Egil Flo (s. 18. tammikuuta 1989 Stryn) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Flo edusti vuosina 2006–2013 Sogndalia, jossa hän pelasi 56 ottelua Norjan pääsarjassa ja 110 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kesken kauden 2013 Flo siirtyi Moldeen. Hän voitti Norjan-mestaruuden vuonna 2014.
Norjan A-maajoukkueessa Flo teki ensiesiintymisensä vuonna 2014.
HMS Abborren (1916)

HMS Abborren (runkonumerot A ja Ab) oli Ruotsin laivaston vuonna 1917 palvelukseenotettu Abborren-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 25. toukokuuta 1916 ja liitettiin laivastoon 15. tammikuuta 1917.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 18. kesäkuuta 1937. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
HMS Braxen (1916)

HMS Braxen (runkonumerot B ja Br) oli Ruotsin laivaston vuonna 1917 palvelukseenotettu Abborren-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 5. toukokuuta 1916 ja liitettiin laivastoon 27. marraskuuta 1917.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 18. kesäkuuta 1937. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
HMS Delfinen (1914)

HMS Delfinen (runkonumerot D) oli Ruotsin laivaston vuonna 1915 valmistunut sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Tukholmasta Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:lta ja se laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1914. Alus liitettiin laivastoon heinäkuussa 1915.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1. lokakuuta 1930 ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1936.
Everest Kohtla-Järve

Everest (myös HC Everest) on virolainen Kohtla-Järveltä kotoisin oleva jääkiekkojoukkue. Seura on perustettu vuonna 2011, jolloin se liittyi maan pääsarjaan Meistriliigaan. Everest ei ole kuitenkaan ottanut sarjaan osaa joka kaudella tuon jälkeen – esimerkiksi kaudella 2017–2018 joukkue ei ollut mukana. Sen sijaan kaudella 2018–2019 joukkue otti osaa sarjaan, samoin kausilla 2019–2020, 2020–2021. Se oli myös mukana kaudella 2021–2022, samoin 2022–2023, 2023–2024, 2024–2025 ja 2025–2026.
Seuralla ei ole yhtään Viron-mestaruutta. Kaudella 2021–2022 se eteni pronssiotteluun mutta hävisi HC Panterille.
Laivayhtiön talo

Laivayhtiön talo on arkkitehti Birger Federleyn suunnittelema, vuonna 1908 valmistunut jugendtyylinen kuusikerroksinen asuinkerrostalo Hämeenpuisto 6:ssa Tampereen Amurin kaupunginosassa. Talon vuonna 1939 tehdyt muutostyöt suunnitteli rakennusmestari Heikki Tiitola.
Laivayhtiön talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1989.
Diceria dell’untore

Diceria dell’untore (; myös "The Plague Sowers") on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Beppe Cinon ohjaama italialainen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero ja Vanessa Redgrave. "Diceria dell’untore" kertoo fyysisistä ja henkisistä haavoista kärsivistä italialaisista toisen maailmansodan veteraaneista ja tuberkuloosipotilaista parantolassa, jossa heistä tehdään psykologinen tutkimus vuoden 1946 Italiassa.
"Diceria dell’untore" perustuu Gesualdo Bufalinon romaaniin "Diceria dell’untore" (1981), jonka pohjalta Bufalino ja Cino laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva kuvattiin Sisiliassa ja Roomassa joulukuusta 1989 tammikuuhun 1990. Vincent Gallo, Massimo Vigliar ja Nero tuottivat elokuvan, joka sai ensi-iltansa Italiassa 12. lokakuuta 1990. Italiassa elokuvan teatterilevityksestä vastasi Istituto Luce-Italnoleggio Cinematografico, joka oli myös yksi elokuvan tuotantoyhtiöistä. "Diceria dell’untore" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa Kalifornian Santa Monicassa 25. kesäkuuta 1992.
Harmeet Singh

Harmeet Singh (s. 12. marraskuuta 1990) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Singh edusti vuosina 2008–2012 Vålerengaa, jossa hän pelasi sata Norjan pääsarjan ottelua ja voitti Norjan Cupin kaudella 2008. Heinäkuussa 2012 Singh siirtyi 300 000 euron siirtosummalla Alankomaiden pääsarjassa pelaavaan Feyenoordiin. Hän pelasi seurassa seitsemän sarjaottelua kaudella 2012–2013, mutta seuraavalla kaudella ei otteluakaan. Helmikuussa 2014 Singh siirtyi ilmaisella siirrolla Norjan pääsarjassa pelaavaan Moldeen, jossa hän voitti ensimmäisen kautensa päätteeksi Norjan-mestaruuden. Vuosina 2014-2018 Singh pelasi norjalaisen Molden lisäksi Tanskan pääsarjan Midtjyllandia, Puolan pääsarjan Wisla Plockia, Ruotsin pääsarjan FF Kalmaria sekä norjalaista FF Sarpsborgia. 
Singh siirtyi Veikkausliigaan Helsingin jalkapalloklubiin kausiksi 2019-2020 kaksivuotisella sopimuksella.
Norjan A-maajoukkueessa Singh teki ensiesiintymisensä vuonna 2012.
Fredrik Thesleff

Fredrik Thesleff (17. syyskuuta 1859 Viipurin maalaiskunta – 12. joulukuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria.
Thesleffin vanhemmat olivat eversti, valtioneuvos Fredrik Wilhelm Thesleff (1824–1893) ja Olga Maria Thesleff (1830–1893). Hänen nuorempi veljensä oli kasvitieteilijä ja mustalaisten kielen ja tapojen tutkija Arthur Thesleff. Fredrik Thesleff pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin reaalilyseosta ja valmistui 1884 arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta. Thesleff teki useita opintomatkoja muun muassa Ranskaan, Italiaan ja Venäjälle. Hän toimi Yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehtina 1884–1887 ja oli sen jälkeen talonrakennuksen lehtorina Vaasan teollisuuskoulussa 1889–1908. Thesleffillä oli Vaasassa yhteinen arkkitehtitoimisto lääninarkkitehti Waldemar Backmanssonin kanssa ja hän toimi jonkin aikaa myös Vaasan kaupunginarkkitehtina. Thesleffin pääasiassa Viipuriin ja Vaasaan suunnittelemat rakennukset edustivat tyylillisesti uusrenessanssia ja jugendia.
Thesleff on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.
Buspironi

Buspironi (Suomessa valmistenimillä Anksilon ja Buspiron) on atsapironeihin kuuluva ahdistusta lievittävä psykotrooppinen lääkeaine. Pääasiasiallisesti sitä käytetään yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoitoon. Monista yleisesti käytetyistä anksiolyyteistä poiketen se ei ole sukua bentsodiatsepiinelle tai barbituraateille, mistä johtuen sen käytössä ei ole näille tyypillistä riskiä riippuvuudesta tai vieroitusoireista. Vastaavasti sillä ei ole myöskään tämän lääkeryhmän aineille ominaista kouristuksia ehkäisevää vaikutusta. Käypä hoito -katsauksen mukaan buspironin anksiolyyttinen teho suhteessa bentsodiatsepiineihin on todennäköisesti hieman pienempi ja että buspironin tämän vaikutuksen ilmeneminen on hitaampaa ja vaatii säännöllistä lääkkeen käyttöä toisin kuin bentsodiatsepiinien kohdalla.
Lääkeaineen löysi Mead Johnsonin tutkijaryhmä vuonna 1972, mutta se patentoitiin vasta vuonna 1975. Se kehitettiin alun perin psykoosilääkkeeksi, mutta kun tehoa tähän indikaatioon ei voitu osoittaa ja sen anksiolyyttiset vaikutuset huomattiin, buspironi suunnattiin ahdistuneisuuden hoitoon.
Vuonna 1986 Bristol-Myers Squibb sai luvan Yhdysvaltain lääkevirasto FDA:lta buspironin käyttöön yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoidossa. Buspironin lääkepatentti vanheni Yhdysvalloissa vuonna 2001, ja siitä on saatavilla halvempia rinnakkaisversiota.
Buspironin LD50-arvo (rotalle suun kautta) on 136 mg/kg.
Hiiu (kunta)

Hiiu oli kunta Hiidenmaan saarella Virossa. Hiiun kunta syntyi 30.10.2013, kun Kärdlan kaupunki ja Kõrgessaaren kunta yhdistettiin. Kunnanjohtajaksi tuli Kärdlan viimeinen kaupunginjohtaja Georg Linkov. Kunnanjohtajana toimi marraskuusta 2015 Reili Rand.
Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin vuoden 2017 lokakuussa Hiidenmaan kunnaksi.
Kõpun ikivanha majakka sijaitsee Hiiussa.
Kylät.
Hiiun kunta koostui Kärdlan epäitsenäisestä kaupungista (), Kõrgessaaren pienkauppalasta () ja 58 kylästä: Heigi, Heiste, Heistesoo, Hirmuste, Hüti, Isabella, Jõeranna, Jõesuu, Kalana, Kaleste, Kanapeeksi, Kauste, Kidaste, Kiduspe, Kiivera, Kodeste, Koidma, Kopa, Kurisu, Kõpu, Laasi, Lauka, Lehtma, Leigri, Lilbi, Luidja, Malvaste, Mangu, Mardihansu, Meelste, Metsaküla, Mudaste, Mägipe, Napi, Nõmme, Ogandi, Ojaküla, Otste, Palli, Paope, Pihla, Poama, Puski, Reigi, Risti, Rootsi, Sigala, Suurepsi, Suureranna, Sülluste, Tahkuna, Tammistu, Tiharu, Viita, Viitasoo, Vilima, Villamaa, Ülendi.
Un muro de silencio

Un muro de silencio (kansainvälisiltä nimiltään "A Wall of Silence" tai "Black Flowers") on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Lita Stanticin ohjaama argentiinalais-meksikolais-brittiläinen poliittinen draamaelokuva, jonka pääosassa on Vanessa Redgrave. "Un muro de silencio" on ohjaaja Stanticin ensimmäinen ohjaama pitkä elokuva.
Juoni.
"Un muro de silencio" kertoo brittiläisestä elokuvantekijästä Kate Bensonista (Vanessa Redgrave), joka on tullut Argentiinaan elokuva-aiheen perässä. Hän haluaisi elokuvata Silvia Cassinin (Ofelia Medina) kokemuksia, kun tämän aviomiehestä, poliittisesta aktivistista, tuli ”yksi kadonneista” sotilasdiktatuurin aikana.
Tuotanto.
Ohjaaja Lita Stantic sai idean "Un muro de silencio" -elokuvasta vuonna 1986. Elokuva kuvattiin Argentiinan Buenos Airesissa vuonna 1992. "Un muro de silencion" tuotantoyhtiöinä olivat Aleph Producciones S.A., Channel 4 Television Corporation ja Instituto Mexicano de Cinematografía.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Un muro de silencio" sai ensi-iltansa Argentiinassa 10. kesäkuuta 1993. Elokuva esitettiin Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta 1993. Lokakuussa 1993 elokuva esitettiin myös Chicagon elokuvajuhlilla. Meksikon ensi-ilta oli 31. toukokuuta 1994. Ilmestyessään "Un muro de silencio" sai yleisesti hyvän vastaanoton elokuvakriitikoilta; se oli menestys etenkin argentiinalaisten elokuvakriitikoiden keskuudessa. Lisäksi Redgraven roolisuoritus sai ylistävät arvostelut. "Un muro de silencio" julkaistiin DVD:nä 15. tammikuuta 2007.
Louis Moilanen

Louis (Lauri, Lassi) Moilanen (5. tammikuuta 1886 Aittokylä, Puolanka – 16. syyskuuta 1913 Hancock, Michigan, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen 236 senttimetrin mittainen mies, jota esiteltiin aikoinaan maailman pisimpänä miehenä. Hänestä käytettiin lempinimeä "Iso-Luwi", englanniksi "Big Louie". Toisen lähteen mukaan Moilasen pituudeksi oli hänen kuoltuaan mitattu 246 senttimetriä ja painoksi 181 kiloa.
Moilasen isä, mökkiläinen Lauri Heikinpoika Moilanen lähti 1889 siirtolaisena Yhdysvaltoihin, ja hänen vaimonsa Anna Kaisa Pyykkönen muutti 1891 perässä perheen neljän lapsen kanssa, joista Lauri oli nuorin. Perhe asettui Michiganissa sijaitsevan Hancockin kaupungin pohjoispuolelle. Moilasen vanhemmat olivat normaalikokoisia, mutta hän itse oli jo 9-vuotiaana keskikokoisen miehen pituinen ja kymmenen vuotta myöhemmin häntä esiteltiin maailman pisimpänä miehenä.
Moilanen työskenteli aluksi neljän vuoden ajan kotitilansa lähellä sijainneessa Franklinin kuparikaivoksessa, jossa raskaiden tukiparrujen käsittely onnistui häneltä helposti. Koska kaivostunnelit oli rakennettu normaalikokoisille miehille, Moilanen joutui lopulta luopumaan kaivostyöstä. Hän kiersi sitten pari vuotta Ringling Brothers and Barnum &amp; Bailey -sirkuksen mukana "Kuparimaan jättiläisenä" ("Copper Country Giant") ja voimamiehenä, muttei pitänyt siitä että joutui esiintymään suurten yleisöjoukkojen töllisteltävänä ja vastailemaan typeriin kysymyksiin. Isän kuoltua Moilanen palasikin kotitilalleen. Pari vuoden päästä Moilanen meni työhön baarimikoksi ja ulosheittäjäksi Hancockissa Franklin Streetin ja Tezcuco Streetin kulmauksessa sijainneeseen saluunaan, mutta kyllästyi taas pian uteliaisiin ihmisiin ja palasi vuoden 1909 tienoilla takaisin kotitilansa rauhaan. 
Moilanen valittiin 1911 Hancockin rauhantuomariksi, ja oli jo suunnitteilla että hän olisi ehdokkaana Michiganin edustajainhuoneeseen Lansingissa seuraavissa vaaleissa. Moilanen sairastui kuitenkin 1913 ja hän kuoli saman vuoden syyskuussa 27-vuotiaana tuberkuloottiseen aivokalvontulehdukseen. Moilasta varten täytyi tilata erikoiskokoinen ruumisarkku, ja hänet haudattiin Lakesiden hautausmaalle Hancockiin. Kerrotaan, että Moilasen arkun päälle jouduttiin valamaan sementtiä ruumiinryöstäjien torjumiseksi.
Storia di una capinera

Storia di una capinera () on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Franco Zeffirellin ohjaama italialainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat debyyttiroolinsa tekevä Angela Bettis, Johnathon Schaech, Vanessa Redgrave, Valentina Cortese ja Frank Finlay. "Storia di una capinera" sijoittuu vuoden 1854 Sisilian Cataniaan, jota piinaa koleraepidemia. Päähenkilönä on nuori luostarin noviisi Maria, joka saa vapautensa takaisin ja löytää rakkauden. Rakkaus kuitenkin tuottaa hänelle kipua ja vaikeuksia, joita viaton tyttö ei osaa käsitellä.
"Storia di una capinera" perustuu Giovanni Vergan samannimiseen pienoisromaaniin, jonka pohjalta Franco Zeffirelli ja Allan Baker laativat elokuvan käsikirjoituksen. Mario Cecchi Gori ja Vittorio Cecchi Gori tuottivat elokuvan. "Storia di una capinera" kuvattiin Sisilian Cataniassa ja Rooman Cinecittàn studioilla vuonna 1992. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Cecchi Gori Group Tiger Cinematografica, Officina Cinematografica ja Nippon Film Development and Finance. "Storia di una capinera" sai ensi-iltansa Japanissa Tokion elokuvajuhlilla lokakuussa 1993. Elokuva sai ensi-iltansa Italiassa 4. helmikuuta 1994.
Behind the Mask (elokuva)

Behind the Mask on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut Brian Desmond Hurstin ohjaama brittiläinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Michael Redgrave, Tony Britton, Carl Möhner ja Niall MacGinnis. "Behind the Mask" on sivuroolia näyttelevän Vanessa Redgraven ensimmäinen elokuva. "Behind the Mask" kertoo kiireisen sairaalan kahdesta kirurgista, jotka vaarantavat kilpailullaan potilaidensa henkiä.
"Behind the Mask" perustuu John Rowan Wilsonin romaaniin "The Pack", jonka pohjalta John Hunter laati elokuvan käsikirjoituksen. Sergei Nolbandov ja Josef Somlo olivat elokuvan tuottajina. Tuotantoyhtiöinä olivat GW Films ja British Lion Film Corporation, joka myös vastasi elokuvan teatterilevityksestä Isossa-Britanniassa vuonna 1958. "Behind the Mask" sai ensi-iltansa Lontoossa 24. lokakuuta 1958.
Ezkurra

Ezkurra () on kunta Navarran maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa.
Suomi-sarjan kausi 2013–2014

Kausi 2013–2014 oli jääkiekon Suomi-sarjan 15. kausi. Mestaruuden voitti KeuPa HT, joka nousi Mestikseen.
Runkosarja.
Runkosarjassa pelattiin 38 ottelua.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit.
Runkosarjan kahdeksan parasta etenivät pudotuspeleihin. Puolivälierät ja välierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Putoamiskarsinnat.
Runkosarjan sijoille 9-14 sijoittuneet jatkoivat putoamiskarsintoihin. Ensimmäinen kierros pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä ja kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Ensimmäisen kierroksen häviäjät jatkoivat toiselle kierrokselle. Toinen kierros pelattiin yksinkertaisena sarjana ja kaksi viimeistä jatkoivat kolmannelle kierrokselle II-divisioonan joukkueita vastaan. Kolmannen kierroksen lohkoissa pelattiin kaksinkertaiset sarjat. Lohkojen kaksi parasta saivat paikan Suomi-sarjaan kaudelle 2014–2015.
Pirjo Aalto

Pirjo Hannele Aalto (o.s. Mattila, s. 19. helmikuuta 1961 Huittinen) on suomalainen ampumahiihtäjä.
Aalto hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Suomen 3 × 5 kilometrin viestijoukkueessa Egg am Etzlin MM-kilpailuissa 1985. Hän hiihti ankkuriosuuden Suomen saadessa MM-pronssia 3 × 7,5 kilometrin viestissä Oslossa 1990. Freistritzissa 1989 hän oli viides joukkuekilpailussa ja kuudes viestissä.
Aalto sijoittui MM-kilpailuissa Lahdessa 1987 normaalimatkalla (10 km) neljänneksi ja pikakilpailussa (5 km) 13:nneksi. Freistritzissa 1989 hän oli yhdeksäs sekä pikakilpailussa (7,5 km) että normaalimatkalla (15 km). Oslossa 1990 hän oli kuudes pikakilpailussa (7,5 km). Borovetsin MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui normaalimatkalla (15 km) neljänneksi.
Aalto kilpaili myös suunnistuksessa ja hiihtosuunnistuksessa. Hän osallistui suunnistuksen MM-kilpailuihin 1983.
Abraham Berge

Abraham Theodor Berge (20. elokuuta 1851 Lyngdal, Norja – 10. heinäkuuta 1936 Tønsberg, Norja) oli norjalainen opettaja ja Frisinnede Venstre -puolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 30. toukokuuta 1923 – 25. heinäkuuta 1924. Berge valittiin parlamenttiin 1892 liberaalipuolueen edustajana. Vuonna 1909 hän oli perustamassa Vasemmistoliberaalipuoluetta. Vuonna 1910 hänestä tuli valtiovarainministeri Wollert Konowin hallituskoalitioon. Hän toimi välillä Jarlsbergin ja Larvikin maaherrana, mutta 1923 hänet kutsuttiin jälleen valtiovarainministeriksi. Kun pääministeri Otto Bahr Halvorsen kuoli kesken virkakauden eikä konservatiivipuolueen puheenjohtaja Ivar Lykke halunnut ottaa hänen paikkaansa, Bergestä tuli pääministeri 74-vuotiaana.
Teija Nieminen

Teija Nieminen on suomalainen ampumahiihtäjä.
Nieminen hiihti toisen osuuden pronssia saaneessa Suomen 3 × 5 kilometrin viestijoukkueessa Egg am Etzlin MM-kilpailuissa 1985. Samojen kisojen pikakilpailussa(5 km) hän sijoittui 14:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 1986 hän oli normaalimatkalla (10 km) yhdeksäs ja pikakilpailussa (5 km) kolmastoista.
Cape Canaveral AFS SLC-41

Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 41 (SLC-41), aiemmin Launch Complex 41 (LC-41) on rakettien laukaisualusta Cape Canaveralin avaruustukikohdan pohjoisosassa Floridassa.
United Launch Alliance käyttää alustaa Atlas V -laukaisuihinsa, minkä lisäksi sitä on aiemmin käytetty Titan III ja Titan IV -laukaisuihin.
Titan III.
CCAFS:n Titan III -laukaisulaitokset rakennettiin mahdollistamaan korkea rakettien laukaisutiheys. Titan-raketit koottiin ja niitten hyötykuormat asennettiin, minkä jälkeen valmis raketti siirrettiin toiselle kahdesta laukaisualustasta raiteita pitkin. Titan III:n -laukaisulaitoksiin kuuluivat alustat LC-40 ja LC-41, Vertical Integration Building, sekä Cape Canaveralin ensimmäinen rakettien siirtorata. Laukaisulaitos saatiin valmiiksi vuonna 1964, ja ensimmäinen Titan IIIC -laukaisu tehtiin LC-41:ltä 21. joulukuuta 1965. Kantoraketti kuljetti tällä laukaisulla neljä erillistä hyötykuormaa kiertoradalle.
Titan IV.
Titan IV:n ensilento tehtiin myös LC-41:ltä. Kantorakettityypin viimeinen lento alustalta tehtiin 9. huhtikuuta 1999, jolloin Titan IVB oli tarkoitus laukaista USA 142 -ennakkovaroitussatelliitti kiertoradalle. Laukaisu kuitenkin epäonnistui ylemmän IUS-vaiheen erkanemisen epäonnituttua, ja jättäen hyötykuorman hyödyttömälle GTO-siirtoradalle.
Atlas V.
Titan-laukaisujen päätyttyä SLC-41:een tehtiin muutostöitä ULA:n Atlas V -rakettien laukaisuija varten. Ensimmäinen Atlas V -laukaisu tehtiin 21. elokuuta 2002, jolloin kantoraketti vei Eutelsatin Hot Bird 6 -satelliitin geostationaariselle kiertoradalle.
Atlas V -raketit kootaan pystyasennossa alustan eteläpuolella olevassa Vertical Integration Facilityssä, josta ne siirrettään alustalle noin päivää ennen laukaisua raiteita pitkin.
Luotaimet.
Satelliittien lisäksi Titan -kantoraketit laukaisivat useita luotaimia 1970-luvulla LC-41:stä, mihin lukeutuivat esimerkiksi aurinkoa tutkineet Helios-luotaimet, Marsia tutkineet Viking-luotaimet ja uloimmille planeetoille lentäneet Voyager-luotaimet. Alustalta on laukaistu myös Atlas V -kantoraketilla muun muassa Mars Reconnaissance Orbiter Marsiin joulukuussa 2004, New Horizons -luotain Plutoon tammikuussa 2006, Juno-luotain Jupiteriin elokuussa 2011 ja Mars Science Laboratory Marsiin marraskuussa 2011.
Se kerran kirpaisee

Se kerran kirpaisee on toukokuussa 2003 ilmestynyt Yön single. Sen nimikappale on neljäs singlelohkaisu menestysalbumilta "Rakkaus on lumivalkoinen". "Hetki sydämesi hehkussa" on myöhemmin julkaistu vuoden 2006 kokoelmalla "Yön valoisa puoli".
Single nousi Suomen viralliselle listalle kahdeksi viikoksi ja oli korkeimmillaan sijalla 19.
Cape Canaveral AFS SLC-37

Cape Canaveral Space Force Station Space Launch Complex 37 (SLC-37), aiemmin Launch Complex 37 (LC-37), on rakettien laukaisualusta Cape Canaveralin avaruustukikohdassa, Floridassa. Kompleksi koostuu kahdesta laukaisualustasta, ja sen rakentaminen käynnistyi 1959. NASA valitsi sen Saturn I -rakettiohjelman koealustaksi 1963. LC-37A:ta ei koskaan käytetty, mutta kompleksi toiselta alustalta, LC-37B:ltä tehtiin miehittämättömiä Saturn I- ja -IB-koelentoja vuosina 1964–1968. Alustalta laukaistiin muun muassa ensimmäinen Apollo-ohjelman kuumoduulin avaruuteen kuljettanut koelento. Alusta poistettiin käytöstä 1972, ja palautettiin käyttöön liki kolme vuosikymmentä myöhemmin vuonna 2001, kun United Launch Alliance otti sen käyttöön Delta IV:n laukaisupaikkana.
Alustan alkuperäiseen varustukseen kuului yksi siirreltävä laukaisutorni (), jota voitiin käyttää yhdellä alustalla kerrallaan. Rakennelma on myöhemmin purettu ja korvattu Delta IV-raketille suunnitellulla noin sata metriä korkealla laukaisutornilla.
Etkö unta saa?

Etkö unta saa? on syyskuussa 2003 ilmestynyt Yön single, joka on viides singlejulkaisu "Rakkaus on lumivalkoinen" -menestysalbumilta. Sen nimikappaleella vierailee Olli Lindholmin kanssa duetoimassa Movetron-yhtyeen Päivi Lepistö. Vaihtoehtoinen versio, jossa laulajana on Taina Kokkonen, julkaistiin vuoden 2006 "Yön valoisa puoli" -kokoelmalla. Samalla levyllä on myös singlen toinen kappale "Lannistumaton".
Single nousi Suomen viralliselle listalle kolmeksi viikoksi ja oli korkeimmillaan sijalla yhdeksän.
Kartik Swami

Kartik Swami joskus myös piirikunnan mukaan Jumla () oli kylä, joka toimi Nepalin Keskilännen kehitysalueen 388 713 asukkaan Karnalin vyöhykkeen ja sen 108 921 asukkaan (2011) Jumlan piirikunnan keskuksena. Keskustaajaman itäpuolella on lyhyt, noin 600 metrin kiitotiellä varustettu Jumlan lentoasema.
Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan Jumlan piirikunnassa ei ollut yhtään kaupunkia. Kartik Swamin kyläsuunnittelukomitean (VDC) eli Jumlan keskustaajaman väkiluku oli 2 186 (2011). 
Toukokuussa 2014 Jumlan piirikuntaan perustettiin sen asukasluvultaan suurimman kyläkomitean (VDC, 8 491 as. 2011.) mukaan nimetty ensimmäinen kaupunki Chandan Nath. Toukokuussa 2014 useita läheisiä kyläkomiteoita (Mahatgaun, Talium, Kartik Swami ja Chandannat) yhdistettiin uudeksi kaupungiksi, ja tällä saavutettiin yli 10 000 asukkaan minimitavoitekoko. Aimpi Jumlan piirikunnan keskuskylä Kartik Swami sulautui osaksi uutta kaupunkia. Vuoden 2011 asukaslukujen perusteella uuden kaupungin laskennallinen väkiluku olisi noin 19 047 as.
Zaxxon

Zaxxon () on Segan vuonna 1982 julkaisema kolikkopeli, joka oli isometrinen räiskintäpeli. Peli on julkaistu myös useille muille alustoille.
Peli oli aikanaan harvinaislaatuinen ja nimetty aksonometrisen kuvaprojektion mukaan, mutta teknisesti kyseessä on isometrinen projektio.
Pelille on myös julkaistu jatko-osia kuten "Super Zaxxon. Super Zaxxon eroaa Zaxxonista vaikeustasoltaan ja värimaailmaltaan."
Paramount käytti pelin mainoksen tekemiseen.