tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pienoishuone

Pienoishuone on yhden huoneen nukkekoti eli pienoismalli jostain huoneesta tai ulkotilasta kuten puutarhasta. Pienoishuone on pieni, yleensä kolmen seinän rajaama tila, johon lavastetaan tuokiokuva.
Pienoishuoneet harrastuksena.
Pienoishuoneita voi tehdä esimerkiksi pahvilaatikkoon, paperikassiin, korurasiaan tai puusta tehtyyn vitriinilaatikkoon, jossa on lasinen etuseinä. Pienoishuoneita on tehty myös vanhojen kirjojen sisään, kastelukannuun, monitoriin, kaiuttimeen ja ompelukonelaatikkoon. 
Pienoishuoneisiin voidaan tehdä paljon eri tyylisiä sisustuksia. Nukkekodeissa on tyypillisesti aina tietyt huoneet (keittiö, makuuhuone, olohuone, kylpyhuone, lastenhuone), jotka on sisustettu samaan tyyliin ja aikakauteen. Pienoishuoneiden rakentaja taas voi keskittyä esimerkiksi kylpyhuoneisiin kautta vuosisatojen tai eri maalaisiin keittiöihin.
Pienoishuoneita rakennetaan myös lahjaksi. Suosittuja ovat esimerkiksi ristiäislahjoiksi tehdyt lastenhuoneet, häälahjoiksi tehdyt hääparinuket rekvisiittoineen ja syntymäpäivälahjat, joihin kerätään päivänsankarin elämään ja harrastuksiin liittyviä elementtejä.
Tunnetuimmat pienoishuoneet.
Maailman tunnetuimpia pienoishuoneita ovat niin sanotut Thorne-huoneet, Narcissa Niblackin ja hänen palkkaamiensa ammattilaisten vuosina 1932-1940 tekemät 100 huonetta, joista 68 on yhä näytteillä hänen kotikaupungissaan Chicagossa Museum of Science and Industry -museossa. Huoneiden aiheet vaihtelevat 1200-luvun eurooppalaisista huoneista 1930-luvun amerikkalaisiin huoneisiin, esimerkiksi Ludvig XVI:n makuuhuone ja Henrik VIII:n linnan sali, Santa Fe -ruokasali, japanilaiset ja kiinalaiset huoneet, art deco -huone ja tudorilaiset ja viktoriaaniset huoneet. .
Suomen tunnetuimmat pienoishuoneet.
Suomalaiset nukkekotiharrastajat järjestävät aika ajoin näyttelyitä. Pienenkin nukkekodin kuljettaminen näyttelypaikalle on iso urakka, sillä se voi sisältää satoja pieniä yksityiskohtia, joten purkamiseen ja uudelleenasetteluun menee paljon aikaa. Siksi näyttelyihin tuodaankin usein helpommin siirrettäviä pienoishuoneita, joissa esineet on voitu liimata paikoilleen. Suomalaisia pienoishuoneita on esitelty esimerkiksi Nukkekotielämää- sekä Hienoimmat nukkekotini -kirjoissa.
Tampereen Muumilaaksossa on pysyvästi esillä Tuulikki Pietilän Muumi-aiheisia pienoishuoneita.
Madara Palameika

Madara Palameika (s. 18. kesäkuuta 1987 Talsi) on latvialainen keihäänheittäjä.
Palameika voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2009 Liettuan Kaunasissa maansa ennätyksellä 64,51 m. Kaksi vuotta aiemmin, vuoden 2007 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa, hän sijoittui kolmanneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Palameika karsiutui loppukilpailusta heitettyään karsinnassa 52,98 metriä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 60,78 m. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Palameika oli yhdestoista tuloksella 58,08 m. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Palameika sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 56,82 m.
Lontoon olympialaisissa 2012 Palameika oli finaalin kahdeksas tuloksella 60,73 m. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän jäi karsintaan. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Palameika sijoittui neljänneksi tuloksella 62,04. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 60,39 ja Rio de Janeiron olympialaisissa kymmenenneksi tuloksella 60,14. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdestoista. Hän karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs.
Palameikan ennätys on 9. syyskuuta 2016 Brysselissä heitetty 66,18 m. Tulos on myös Latvian ennätys.
Kansanvallan päivä

 
Kansanvallan päivää on vietetty 17. heinäkuuta vuoden 1919 Suomen hallitusmuodon vahvistamisen kunniaksi vuodesta 1992 alkaen. 
Kansanvallan päivän ideoi silloinen Suomen Pankin johtokunnan jäsen, entinen pääministeri Kalevi Sorsa, joka toimi vuonna 1992 myös Suomen itsenäisyyden 75-vuotisjuhlavuoden toimikunnan puheenjohtajana. Ensimmäisen kansanvallan päivän pääjuhla pidettiin Savonlinnassa, ja juhlapuheen pitänyt Kalevi Sorsa korosti, että ”kaikki mitä meillä on, on kansanvallan varassa rakennettu”. Virkamiesten valmistelema juhlapäivä ei saavuttanut valtakunnallista suosiota ja sen vietto hiipui nopeasti.
Päivän juhlistaminen on muodostunut tavaksi vain entisissä Vammalan ja Mouhijärven kunnissa, jotka nykyisin kuuluvat Sastamalan kaupunkiin. Kansanvallan päivän juhla on kesäinen toritapahtuma, jossa muun ohjelman lisäksi ihmisillä on mahdollisuus puhua haluamistaan asioista julkisesti. Tapahtumassa julkistetaan joka vuosi myös äänestyksellä valittu Sastamalan Avainhenkilö. Avainhenkilön tulee olla syntyperäinen sastamalalainen tai Sastamalassa asuva henkilö, joka on toiminut paikkakunnan hyväksi ja tehnyt sitä tunnetuksi.
Linda Stahl

Linda Stahl (s. 2. lokakuuta 1985 Steinheim) on saksalainen keihäänheittäjä.
Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2007 Stahl voitti kultaa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Stahl sijoittui kahdeksanneksi heitettyään 61,03 metriä ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 kuudenneksi heitettyään 63,23 metriä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden ennätyksellään 66,81 m. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi loppukilpailuun, muttei heittänyt siinä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Stahl saavutti pronssia tuloksella 63,69 m. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui niin ikään kolmanneksi heitettyään 64,91 m. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 64,78 m. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sai pronssia tuloksella 63,91. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli kymmenes. Hän sai hopeaa Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 65,25. Rion olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi.
Stahlin ennätys on kesäkuussa 2014 heitetty 67,32 m.
Yhdystie 2831

Yhdystie 2831 on yhdystie Hämeenlinnan kaupungin ja Lopen kunnan alueella Kanta-Hämeessä. Tie alkaa valtatieltä 10 Rengon Nummenkylässä, kulkee Rengon Lietsan kautta, ylittää kantatien 54 ja päättyy yhdystielle 2824 Lopella. 
Tie, samoin kuin sen jatkona Tammelan Portaan suuntaan oleva osuus yhdystiestä 2824, on osa valtakunnalliseksi matkailutieksi ja valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi nimetyn historiallisen Hämeen härkätien reittiä. Osuudella Nummenkylä–Lietsa valtatien 10 ja kantatien 54 välillä se on myös yksi Tiehallinnon määrittelemistä museoteistä, Porras–Renko-tie. Museotien varrelle jäävät vuonna 1936 tieoikaisun yhteydessä käytöstä jäänyt rauniotie ja seitsemän pitäjän rajaksi mainittu Palsankallion rajapaikka. Museotienä oleva osuus tiestä on päällystämätön.
Osoitenimenä tiellä on Hämeenlinnassa aiemman Rengon kunnan alueella "Hämeen Härkätie" ja sen jälkeen Lopella "Härkätie". 
Ennen nykyisen valtatien 10 rakentamista 1960-luvun alussa tie oli osa silloista valtatietä 10.
Kumiviikuna

Kumiviikuna eli huonekumipuu, "fiikus" ("Ficus elastica") on viikunoihin kuuluva vanha ja yleisesti käytetty huonekasvi. Luontaisissa oloissa kumiviikuna kasvaa isoksi puuksi. Laji on kotoisin Itä-Intiasta ja Malesiasta. Kasvista saatavaa valkoista maitiaisnestettä käytettiin ennen kumiteollisuudessa.
Ulkonäkö.
Luonnossa kumiviikuna kasvaa korkeaksi, jopa 60 metriä korkeaksi puuksi. Lehdet ovat 15–30 senttimetriä pitkät ja 7–15 senttimetriä leveät. Ne ovat nahkeat, kiiltävät ja tummanvihreät. Huonekasvina tila ja olosuhteet kuitenkin rajoittavat kasvua, joten kumiviikuna muistuttaa huonekasvina suurimmillaan kookasta puuvartista pensasta.
Kumiviikunasta on paljon erilaisia lajikkeita. Lajikkeiden lehtien väri vaihtelee vihreänkirjavasta tasaisen tummanvihreään. Kirjavalehtiset lajikkeet ovat muita vaativampia.
Mark Oliphant

Mark Oliphant (8. lokakuuta 1901 Adelaide – 14. heinäkuuta 2000 Canberra) oli australialainen ydinfyysikko. Hän oli kehittämässä ensimmäistä atomipommia, mutta kääntyi pian ydinaseiden vastustajaksi. Hän toimi 1970-luvulla Etelä-Australian kuvernöörinä.
Australiassa syntynyt Oliphant opiskeli brittifyysikko Ernest Rutherfordin laboratoriossa Cambridgen yliopistossa. Hän kuului atomeja halkovaan ryhmään Cavendish-laboratoriossa vuonna 1932 ja kehitti toiseen maailmansotaan tutkaa, jonka jäljiltä välivaiheiden kautta syntyi nykyaikainen mikroaaltouuni. Vuodesta 1943 alkaen hän johti brittiläisten ja australialaisten fyysikoiden ryhmää atomipommin valmistamiseen tähdänneessä Manhattan-projektissa Los Alamosissa, Yhdysvalloissa. Hiroshiman ja Nagasakin atomipommitusten jälkeen Oliphant kääntyi ydinaseiden vastustajaksi ja kannatti koko loppuelämänsä aseriisuntaa, atomienergian rauhanomaista käyttöä ja myös vaihtoehtoista energiantuotantoa. Hän moitti itseäänkin ”sotarikolliseksi”.
Oliphant palasi ulkomailta Australiaan vuonna 1950. Hän oli perustamassa Australian tiedeakatemiaa. Vuosina 1971–1976 hän toimi Etelä-Australian osavaltion kuvernöörinä. Hän kuoli 98-vuotiaana heinäkuussa 2000.
Mamai

Mamai (mongoli: Мамай, tataari: Мамай); (1325?–1380/1381) oli Kultaisen ordan ylipäällikkö 1370-luvulla.
Kultaisen ordan Berdi Beg-kaanin valtakaudella vuosina 1357-1359 Mamaista tuli "beylerbei," joka komensi armeijaa sen ylipäällikkönä. Berdi Begi-kaanin salamurhan jälkeen vuonna 1359 Mamai pyrki syrjäyttämään hänen veljensä ja murhaajansa Qulpa-kaanin (1359-1360), jonka Nawruz Beg-kaani (hallintokausi 1360) murhasikin vajaan puolen vuoden kuluttua. 
Kenraali Mamai ei itse ollut Tšingis-kaanin suora jälkeläinen eikä voinut siksi pyrkiä valtakunnan johtoon kaaniksi. Tämän jälkeen vuosina 1361-1379 ordassa oli kuusitoista eri kaania, joista muutama oli täysin Mamain alainen nukkehallitsija ja yksi kaanitar Tūlūn Beg (k. 1386) Berdi Begin tytär, joka oli vielä hänen vaimonsa. 
Kultaisen ordan hajaannuksen vuoksi venäläiset ruhtinaskunnat lopettivat sille vuonna 1371 veronmaksun. Mamai järjesti vuonna 1378 rangaistusretken, mutta Moskovan suuriruhtinas Dmitri Donskoi löi Mamain joukot kahteen otteeseen vuonna 1378 Vožhajoella ja vuonna 1380 Kulikovossa, minkä jälkeen Toktamyš-kaani voitti hänet Kaltšikjoella houkuteltuaan Mamain komentajat eli emiirit puolelleen. Kenraali Mamai pakeni Krimille Genovan siirtokunta Kaffaan, missä Toktamyšin kätyrit salamurhasivat hänet vuonna 1380/1381.
Jean Kirkpatrick

Jean Kirkpatrick (k. 19. kesäkuuta 2000) oli yhdysvaltalainen sosiologian tohtori ja kansainvälisen naisten oma-apuliikkeen, Women For Sobrietyn (WFS) perustaja.
Kirkpatrick valmistui maisteriksi vuonna 1954. Hän ryhtyi saman tien valmistelemaan sosiologian alan väitöskirjaa Pennsylvanian yliopistossa, mutta paha alkoholiongelma venytti työtä niin, että hän sai väitöskirjan valmiiksi vasta vuonna 1967. Päästyään irti alkoholista hän ryhtyi auttamaan muita päihderiippuvaisia naisia ja perusti 1970-luvun lopulla omiin kokemuksiinsa ja teoreettiseen tietoonsa perustuvan hoito-ohjelman alkoholistinaisille. Tämän Women For Sobriety -liikkeen ohjelmaa on toteutettu Yhdysvaltojen lisäksi muun muassa Irlannissa, Australiassa ja Kanadassa. Suomessa hänen oppejaan on toteuttanut Naiset yhdessä irti päihteistä -yhdistys Novat-ohjelman nimellä.
Kirkpatrick on kirjoittanut naisten päihdeongelmista useita artikkeleita ja kirjoja. Hänen teoksensa "Täyskäännös" käännettiin suomeksi vuonna 2000.
Jean Kirkpatrick kuoli 77-vuotiaana kesäkuussa 2000.
Murat Boz

Murat Boz (s. 7. maaliskuuta 1980) on turkkilainen laulaja. Hän on julkaissut kaksi albumia, "Maximum" (2007) ja "Şans" (2009).
Lauri Linna

Lauri Johannes Linna (11. heinäkuuta 1930 Perho – 9. kesäkuuta 2018 Oulu) oli suomalainen poliitikko ja kirjailija. Linna valmistui agrologiksi Pienviljelysneuvojaopistosta Hyvinkäältä vuonna 1956. Hän oli kansanedustajana 1970–1975 Oulun läänin vaalipiiristä Suomen Maaseudun Puolueen ja vuodesta 1972 Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen edustajana. Hän julkaisi kuusiosaisen "Aatu"-kirjasarjan 1996–2007. Lisäksi hän julkaisi teoksen "Vennamon panttivangit" (1998). Hänen veljensä oli Heimo Linna.
F.E.A.R. (pelisarja)

F.E.A.R. (lyhennetty sanoista First Encounter Assault Recon) on kauhuelementtejä sisältävä ensimmäisen persoonan ammuntapelisarja.
Tiivistelmä.
Pelit keskittyvät F.E.A.R. joukkoon, jotka taistelevat paranormaaleja yksiöitä vastaan. Alma Wade, nuori yliluonnollinen tyttö, jota Armacham Technology Corporation testasivat, haluaa kostoa.
Raw Deal (albumi)

Raw Deal on suomalaisen hard rock -yhtyeen Gringos Locosin kolmas studioalbumi vuodelta 1991. Levyn on julkaissut Fazer Finnlevy dig it -merkillä. Musiikkikasetin sarjatunnus on DIGMC 52.
Kappaleet.
A-puoli
1. Guts – 4:42
 (Säv. &amp; san. Manninen)
2. Street Credibility – 4:26
 (Säv. &amp; san. Manninen)
3. Poker Flat – 3:39
 (Säv. Manninen, san. Johnson / Manninen)
4. Get My P.O.M. – 3:35
 (Säv. Granfelt / Marjaranta, san. Granfelt / Johnson)
5. Loony Tunes – 4:27
 (Säv. Granfelt / Manninen, san. Johnson / Manninen)
6. Parking-Lot Love – 4:05
 (Säv. Johnson, san. Johnson / Anderson) 4:05
B-puoli
1. Chiquita – 4:15
 (Säv. &amp; san. Johnson / Manninen)
2. Granted – 3:52
 (Säv. &amp; san. Johnson / Manninen)
3. Workin' Out (With the Missus) – 3:46
 (Säv. &amp; san. Johnson)
4. Fast Lane - 4:01
 (Säv. &amp; san. Johnson)
5. Rock'n'Roll Hoochie Koo – 3:48
 (Säv. &amp; san. Rick Derringer)
6. Get to You – 4:48
 (Säv. Johnson / Manninen, san. Johnson)
Christian Vietoris

Christian Vietoris (s. 1. huhtikuuta 1989 Gerolstein, Rheinland-Pfalz) on saksalainen entinen moottoriurheilija. Vuodet 2011-2016 hän kilpaili DTM-sarjassa Mercedeksellä.
Ura.
Vietoris on kilpaillut myös Formula ADAC BMW-, A1 Grand Prix-, Saksan Formula 3-, F3 Euroseries- ja Aasian GP2 -sarjoissa. Vietoris voitti Formula ADAC BMW -sarjan mestaruuden vuonna 2006 ja A1 Grand Prix -sarjan mestaruuden kaudella 2006–07 yhdessä Nico Hülkenbergin kanssa. Vietoris on myös nuorin A1-kilpailun voittaja 18 vuoden ja 289 päivän ikäisenä.
Vuonna 2010 Vietoris kilpaili GP2-sarjassa. Hän saavutti yhden voiton ja 29 pistettä. Vietoris on kilpaillut myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2009–10 voittaen Abu Dhabin sprinttikilpailun. Vietoris jatkoi samassa tallissa GP2-uraansa kaudella 2011. Hän jätti Espanjan ja Monacon viikonloput väliin avausviikonlopun Istanbulin sprinttikilpailun ulosajosta johtuneen kovan päänsäryn vuoksi. Häntä tuurasi sen ajan Álvaro Parente. Vietoris palasi GP2:siin Valencian kilpailusta lähtien. Hän voitti Belgian pitkän kilpailun ja viime vuoden tapaan Italian sprinttikilpailun sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vietoris ajoi myös DTM:ssä saavuttaen 4 pistettä ja sijoittui sarjan 14:nneksi.
Vuonna 2012 Vietoris siirtyi kokonaan DTM-sarjaan saavuttaen 25 pistettä sijoittuen sarjan 12:nneksi. Vuonna 2013 Vietoris saavutti neljä kolmossijaa ja yhden paalupaikan kauden aikana sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2014 Vietoris saavutti ensimmäisen voittonsa sarjasta ja keräsi lisäksi yhden kakkossijan sijoittuen jälleen sarjapisteissä neljänneksi.
John Hartley

John Thorneycroft Hartley (9. tammikuuta 1849 Tong, Shropshire – 21. elokuuta 1935 Knaresborough, Yorkshire) oli englantilainen tennispelaaja. Hartley saavutti urallaan kaksi Grand Slam -turnausvoittoa kaksinpelissä. Hän voitti Wimbledonin turnauksen kahdesti: vuonna 1879 ja 1880.
Hartley voitti lisäksi Oxfordin yliopiston nelinpelimestaruuden vuonna 1882.
Yhdystie 2855

Yhdystie 2855 on yhdystie Hämeenlinnan kaupungin ja Hattulan kunnan alueella Kanta-Hämeessä.
Tie alkaa seututien 130 risteyksestä Hämeenlinnassa "Parolantienä", kääntyy sitten lounaaseen "Vuorentaantienä" ja yhtyessään historiallisen Hämeen Härkätien reittiin muuttuu osoitenimeltään "Hämeen Härkätieksi" ja ohittaa Hämeenlinnan Vuorentaan kylän. Hattulan puolella tien osoitenimenä on "Vanha Härkätie" ja tie kulkee siellä Kivijoen ja Kouvalan kylien kautta. Tämän jälkeen tie palaa Hämeenlinnan alueelle Rengossa ja on jälleen osoitenimeltään "Hämeen Härkätie". Rengon Kuittilassa tie erkanee historiallisen Hämeen Härkätien reitistä ja on loppumatkaltaan nimeltään "Kuittilanraitti" kunnes pian tämän jälkeen yhtyy valtatiehen 10 Rengon taajaman luona.
Hämeen Härkätie, jonka reittiin valtaosa tiestä kuuluu, on määritelty valtakunnalliseksi matkailutieksi ja valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Niklas Hjalmarsson

Niklas Hjalmarsson (s. 6. kesäkuuta 1987 Eksjö, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hyvänä taistelijana ja pelinavaajana tunnettu kahden suunnan puolustaja on Chicago Blackhawksin neljännen kierroksen varaus kesältä , jolloin Blackhawks varasi Hjalmarssonin numerolla 108.
Ura.
Seuraura.
Eksjö HC:n kasvattama Hjalmarsson pelasi juniori-uransa loppuun HV71:ssä. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Elitserien-ottelunsa 17-vuotiaana kaudella 2004–2005, jolloin Hjalmarsson pelasi 14 ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi NHL-varauksensa 2005 jälkeen vielä kaksi kautta HV71:ssä. Hjalmarsson ei kuitenkaan saanut joukkueessa kovin paljon peliaikaa ja haki toisinaan peliaikaa myös J20 SuperElitistä ja kaudella 2007–2008 hän pelasi lainalla HockeyAllsvenskanin IK Oskarshamnissa. Tuolloin Hjalmarsson pelasi 37 Elitserien-ottelua tehoin 2+0=2, ja hän pääsi pelaamaan myös pudotuspelit.
Kaudeksi 2007–2008 Hjalmarsson teki yksivuotisen sopimuksen Luleå HF:n kanssa, mutta siirtyikin kolmivuotisella tulokassopimuksella Chicago Blackhawksin organisaatioon. Ensimmäisellä sopimuskaudellaan hän pelasi enimmäkseen farmijoukkue Rockford IceHogsissa, mutta pääsi pelaamaan myös 13 NHL-ottelua tehoin 0+1=1. Kaudella 2008–2009 Hjalmarsson pelasi 21 NHL-ottelua tehoin 1+2=3 sekä pudotuspelit. Hän alkoi saamaan enemmän peliaikaa NHL:stä James Wisniewskin siirryttyä Anaheim Ducksiin. Kausi 2009–2010 Hjalmarssonilla kului kokonaan Blackhawksissa. Hän pelasi 77 ottelua tehoin 2+15=17. Hjalmarsson sai peliaikaa keskimäärin yli 19 minuuttia per ottelu. Kauden päätteeksi hän voitti Stanley Cupin.
Heinäkuussa 2010 San Jose Sharks tarjosi Hjalmarssonille neljän vuoden ja 14 miljoonan dollarin arvoista sopimusta, mutta hänen oikeudet vielä omistanut Blackhawks sai pidettyä Hjalmarssonin joukkueessa. Hjalmarsson teki Blackhawksin kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen, joka tuo hänelle 3,5 miljoonaa dollaria kaudessa.
Maajoukkueura.
Hjalmarsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005, jolloin Hjalmarsson voitti pronssia. Hän oli tehoilla 1+4=5 turnauksen puolustajien pistepörssin toinen Venäjän Vjatšeslav Buravtšikovin jälkeen sekä puolustajien syöttöpörssin voittaja.
Hjalmarsson on pelannut myös yhden A-maaottelun tehden yhden maalin kaudella 2006–2007.
Yksityiselämä.
Hjalmarsson on naimisissa ruotsalaisen hiusstailistin ja muotibloggarin Elina Casell Hjalmarssonin kanssa ja heillä on yhteisiä lapsia.
Miesten Superpesiksen kausi 1993

Kausi 1993 oli neljäs Superpesis -kausi. Kausi oli pääsarjassa viimeinen, jossa käytettiin normaalia voitonmääritysperustetta - enemmän juoksuja tekevä voittaa ottelun. Kauden runkosarjan yleisökeskiarvo 1869 on edelleenkin rikkomatta myöhäisempinä kausina. Runkosarjaan lisättiin normaalin kaksinkertaisen kierroksen lisäksi ns. paikalliskamppailut. Muodostetut parit olivat toisaalta kovin epätasaisia - neljälle kärkiporukalle valikoitui paikalliskamppailija neljän huonoimman joukosta, toisaalta keskikastissa hyvinkin tasaisia. Sotkamon Jymy palloili jälleen Suomen mestariksi voitettuaan monivuotisen kilpakumppaninsa Imatran Pallo-Veikot ratkaisevassa toisessa finaalissa jatkovuoroparissa 6374 katsojan läsnä ollessa. 
Superpesis.
Runkosarja
Normaalien sarjapisteiden lisäksi jaettiin myös jokeripisteitä.
Siilinjärven Pesis putosi suoraan sarjasta. Tilalle nousi ykköspesiksen voittaja Pattijoen Urheilijat.
Pudotuspelit
Naisten superpesis.
Naisten mestaruuden voitti Lapuan Virkiä
Palkinnot.
Urheilulehden arvopelaajat: Riikka Nieminen ja Olli Hartikainen.
Kap Verden jalkapallomaajoukkue

Kap Verden jalkapallomaajoukkue edustaa Kap Verdeä miesten jalkapallon maaotteluissa. Sitä hallinnoi Kap Verden jalkapalloliitto. Maa pääsi ensimmäistä kertaa Afrikan-mestaruuskisoihin vuonna 2013 voitettuaan lokakuussa 2012 Kamerunin karsinnoissa. Maa pääsee ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2026.
Jyväskylän Lohi

Jyväskylän Lohi on vuonna 1924 perustettu jyväskyläläinen urheiluseura. Seuran Lajivalikoimiin on vuosien saatossa kuulunut useita urheilulajeja, mutta nykyisin seuran toiminta keskittyy lähinnä pesäpallon edustusjoukkueeseen. Lohi on TUL:n seura, ja seuralla on useita TUL:n mestaruuksia. 2000-luvulla seurasta käytettiin myös nimeä Lohi-Pesis. Seuran toiminta on jatkunut nimellä Jyväskylän Lohi vuodesta 2015. Kotiottelunsa Lohi pelaa Koskenharjun kentällä.
Historia.
2000-luvulla seurasta käytettiin nimeä Lohi-Pesis.
Lohi-Pesiksen toiminta päättyi syksyllä 2013, kun Lohi ei onnistunut nousemaan Ykköspesikseen pelaamalla, eikä myöskään kabinettipäätös ollut Lohelle myönteinen. Lohi oli kahtena peräkkäisenä syksynä edennyt nousukarsintoihin saakka ja hävinnyt sitten ensin Haapajärvelle ja sitten Manse PP:lle. Seuran toiminta lakkasi vuodeksi.
Kun syksyllä 2014 oli otettu käsittelyyn toiminnan aloittaminen uudestaan, Jyväskylän Lohi haki kaudeksi 2015 sarjapaikkaa Suomensarjan itälohkosta. Haasteellisen paluukauden jälkeen Lohi nousi Ykköspesikseen kauden 2016 päätteeksi kukistettuaan nousukarsinnoissa Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueen voitoin 1-2. Edellisen kerran Lohi pelasi Ykköspesiksessä kaudella 2004. Kauden 2017 jälkeen Lohi tippui takaisin Suomensarjaan. Kauden 2020 jälkeen Lohi nousi Ykköspesikseen kukistettuaan nousukarsinnoissa Kempeleen Kirin kakkosjoukkueen voitoin 2-0
Palkinnot ja huomionosoitukset.
Palkitut.
Etenijäkuningas:
Kärkilyöntikuningas:
EFW N-20

EFW N-20 "Aiguillon" oli vuonna 1952 valmistunut sveitsiläisen hävittäjäpommittajan prototyyppi. EFW eli Sveitsin valtion lentokonetehdas suunnitteli tämän nelimoottorisen suihkuhävittäjän toisen maailmansodan lopulla. 
Moottorivalmistajaksi kaavailtiin sveitsiläistä Sulzeria, joka kuitenkin irtaantui hankkeesta vuonna 1947. Moottoriksi hankittiin englantilainen Armstrong Siddeley Mamba. Moottori oli potkuriturbiini, vaihde ja potkuri korvattiin ahtimella tätä lentokonetta varten. 
3:5-kokoinen puurakenteinen lentävä malli tehtiin, ja se lensi 17. huhtikuuta 1948. Liitokone tuhoutui kokeissa mutta osoitti suunnittelman oikeellisuuden ja projekti jatkui. Moottoroitu skaalakone (3:5) "Arbalète" lensi 16. marraskuuta 1951. Prototyyppi valmistui vuonna 1952, ja sillä tehtiin rullauskokeita 8. huhtikuuta 1952 ennen kuin kehitystyö keskeytettiin.
Virtuti Militarin sotaritarikunta

Virtuti Militarin sotaritarikunta () on puolalainen sotilasansiomerkki, joka perustettiin alkujaan 22. kesäkuuta 1792 kuningas Stanislaus II Poniatowskin käskystä. Vuosina 1815–1831 ritarikunta tunnettiin nimellä Puolan sotilasritarikunta. Nykymuodossaan ritarikunta perustettiin vuonna 1919. Toisen maailmansodan päättymiseen mennessä se oli myönnetty kaikkiaan noin 26 000 henkilölle.
Ritarikunnalla palkitaan sotilaita, jotka ovat osoittaneet urhoollisuutta taistelussa ja se on Puolan korkein mahdollinen sotilaille jaettava kunniamerkki. Sitä jaetaan joko sodan aikana tai enintään viisi vuotta sen jälkeen. Kunniamerkkiä myönnetään lähtökohtaisesti vain Puolan kansalaisille, mutta sitä on poikkeuksellisesti myönnetty myös ulkomaalaisille kuten valtionpäämiehille tai neuvonantajille.
Ritarikuntaa jaetaan viidessä luokassa:
StarCraft (pelisarja)

StarCraft on Blizzard Entertainmentin kehittämä reaaliaikainen strategiapelisarja.
Pelit.
StarCraft
 "(täydennysosa)"
*Ensijulkaisu: 1998
*Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
*Julkaisija(t): Aztech New Media
 "(täydennysosa)"
*Ensijulkaisu: 1998
*Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
*Julkaisija(t): WizardWorks Software
 "(lisäosa)"
*Ensijulkaisu: 1998
*Kehittäjä(t): Saffire, Blizzard Entertainment
*Julkaisija(t): Blizzard Entertainment, Sierra Entertainment
Universumi.
Rodut.
Protossit ovat erittäin voimakkaita humanoideja, joiden voimalla on valoisa ja pimeä puoli. Protossit syntyivät muinaisen Xel'Naga -rodun vaikutuksesta. Xel'Naga tutki kaikenlaisia voimia ja onnistui kokeissaan luomaan Protossit ja antamaan heille kaksipuolisen voiman. Näin myös syntyivät heidän Templar- perinteet ja voimiensa seurauksena he jakaantuivat kahteen eri Templar- puolueeseen: itse Templareihin ja Pimeisiin Templareihin. Protossit luotiin Aiur- nimisellä planeetalla ja sen vuoksi se onkin heidän Kotimaailmansa. Heidän tärkein tehtävänsä on suojella Aiuria kaikilta mahdollisilta uhkaajilta. Aluksi sekä Templarit että Pimeät Templarit elivät rauhassa yhdessä, mutta sitten Pimeät Templarit tekivät jotain, mistä muut Templarit eivät pitäneet. Tämän seurauksena Templarien Konklaavi tuomitsi Pimeät Templarit karkotettavaksi Aiurista ja sen jälkeen Pimeät Templarit ja Templarit eivät olleet missään tekemisissä toistensa kanssa. Samalla Konklaavi asetti myös uusia lakeja ja perinteitä, jotka velvoittivat Templareita pysyttelemään erossa Pimeistä Templareista, sillä heidän pimeä voimansa oli uhka kaikelle. Mutta Pimeät Templarit perustivat oman yhteiskuntansa Shakuras-nimiselle planeetalle, josta he löysivät Xel'Naga- rodulle kuuluneen muinaisen temppelin. He päättivät jäädä Shakurasiin tutkimaan sitä.
Dominic Adiyiah

Dominic Adiyiah (s. 29. marraskuuta 1989 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi vuonna 2020 päättyneellä seuraurallaan kotimaansa lisäksi Norjassa, Italiassa, Serbiassa, Turkissa, Ukrainassa, Kazakstanissa ja Thaimaassa. Hän pelasi Ghanan maajoukkueessa MM-kilpailuissa 2010 ja saavutti samana vuonna Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2009, oli kahdeksalla maalillaan lopputurnauksen paras maalintekijä ja teki maalin myös loppuottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa.
Adiyiahin ensimmäinen eurooppalainen seura oli norjalainen Fredrikstad, jossa hän pelasi vuosina 2008–2009. Italialaisseura AC Milan osti hänet vuoden 2010 alussa, mutta hän ei päässyt pelaamaan edustusjoukkueessa yhtään ottelua. Kaudella 2010–2011 hän pelasi lainalla Regginan joukkueessa 13 Serie B -ottelua ja teki niissä yhden maalin. Maalis-huhtikuussa 2011 hän pelasi kuusi Serbian Superliigan ottelua lainasopimuksella liiga- ja cupmestaruuden voittaneessa FK Partizanissa. Hän pelasi vielä lainalla Turkin toisella sarjatasolla Karşıyakan joukkueessa ja Ukrainan Valioliigassa Arsenal Kiovan joukkueessa, kunnes hän siirtyi kesällä 2012 vapaalla siirrolla Arsenal Kiovan omistukseen. Adiyiah edusti Kazakstanin Valioliigassa FK Atyrauta vuonna 2014 ja pelasi sen jälkeen Thaimaassa.
David Rosenthal

David Rosenthal on yhdysvaltalainen kolmen Grammy-ehdokkuuden saanut kosketinsoittaja, musiikkituottaja ja sanoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa yhteistyöstään Billy Joelin kanssa. Billy Joelin ohella Rosenthal on soittanut ja levyttänyt mm. Bruce Springsteenin, Enrique Iglesiasin, Robert Palmerin, Steve Vain, Yngwie Malmsteenin, Cyndi Lauperin, Little Stevenin, Happy The Manin ja Rainbown kanssa. Rosenthalilla on musiikillinen koulutus Bostonin kuuluisasta Berklee College of Musicista.
Rainbown hajottua Rosenthal jatkoi uraansa hard rockin parissa oman yhtyeensä, David Rosenthal's Red Dawnin kanssa. Yhtyeessä soitti entisiä Rainbown ja Alice Cooperin yhtyeen jäseniä. Yhtye julkaisi vuonna 1993 albumin "Never Say Surrender".
Sanoittajan roolissa Rosenthal oli mm. Stacy Lattisawin R&amp;B-hitti "Let Me Take You Downin" taustalla. Rosenthal sanoitti myös Rainbown vuonna 1982 ilmestyneeltä "Straight Between the Eyes" -albumilta löytyvän "Miss Mistreated"-kappaleen sekä seuraavalta "Bent out of Shape" -albumilta löytyvät kappaleet "Can't Let You Go" sekä "Fire Dance".
Vuonna 2000 Rosenthal korvasi Happy The Man -yhtyeen pitkäaikaisen kosketinsoittajan, Kit Watkinsin.
Super Bowl XXXVII

Super Bowl XXXVII (37.) pelattiin tammikuun 26. 2003 Qualcomm Stadiumilla, San Diegossa, Kaliforniassa. Ottelussa kohtasivat kauden 2002 paras hyökkäys, Oakland Raiders ja paras puolustus, Tampa Bay Buccaneers.
Ottelu.
Ottelusta odotettiin em. tilastoseikkojen valossa erittäin tasaista, mutta toisin kävi. Raiders sortui läpi ottelun virheisiin ja Buccaneers pääsi rankaisemaan.
Yksi ottelun käännekohdista oli Raidersin pelinrakentajan, Rich Gannonin epäonnistuminen. Super Bowlin historiaa kirjoitettiin uusiksi, kun viisi hänen syötöistään päätyi syötönkatkoon Tampan puolustukselle ja näistä kolme palautettiin touchdowniin saakka. Kaksi näistä syötöistä napannut Dexter Jackson nimettiin ottelun MVP:ksi ja hänestä tuli näin vasta toinen safety SB-historiassa, joka on saanut kyseisen kunniamaininnan (edellinen Jake Scott, Miami Dolphins, Super Bowl VII).
Tampa Bay Buccaneersin kausi.
Ottelusta teki mielenkiintoisen myös se fakta, että Tampa Bayn päävalmentaja Jon Gruden oli siirtynyt kaudeksi 2002 Tampaan juuri Oakland Raidersista. ”Bucs” sai oikeudet Grudeniin neljällä varausvuorolla. Gruden tuotiin joukkueeseen rakentamaan puolustuksestaan tunnettuun joukkueeseen hyvä hyökkäys. Tämä ei kuitenkaan täysin onnistunut ensimmäisellä kaudella (hyökkäys sarjan 25. tehokkain), vaan Bucs nojasi edelleen puolustukseensa kirjaten itselleen parhaan kokonaispuolustuksen (252,8 jaardia per peli), syöttöpuolustuksen (155,6 jaardia per peli), päästettyjen pisteiden keskiarvon (12,3 pistettä per peli), syötettyjen touchdownien puolustuksen (10) sekä eniten syötönkatkoja (31).
Oakland Raidersin kausi.
Oakland Raiders pelasi AFC:n parhaan runkosarjan kirjaten sarjan 11–5. Raidersin hyökkäys johti liigaa syöttämällä edettyjen jaardien määrässä (4 689) ja oli toiseksi paras kokonaisuutena edetyissä jaardeissa (6 451). Raidersin puolustus oli kuitenkin joukkueen akilleenkantapää, sillä se rankattiin runkosarjassa päästettyjen syöttöjaardien määrässä sijalle 25. ja kokonaisjaardeissa sijalle 12.
CD Leganés

Club Deportivo Leganés, S.A.D. on jalkapalloseura, joka tulee Leganésin kaupungista Espanjasta. Seura perustettiin 26. kesäkuuta 1928. Sen edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Leganésin kotikenttä on 12 454-paikkainen Estadio Municipal de Butarque.
Leganés nousi ensi kertaa maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin kaudeksi 1993–94. Maan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin se nousi ensimmäisen kerran kaudeksi 2016–2017.
"Tilanne 1. joulukuuta 2024."
Amor hoi!

Amor hoi! on Hannu Lemisen ohjaama elokuva vuodelta 1950. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Börje Larssonin ohjaamaan ja käsikirjoittamaan ruotsalaiseen elokuvaan "Lärarinna på vift" (1941).
Elokuva on romanttinen komedia. Tyttökouluun saapuu Amerikasta vieras, rahoittajan poika "Charles Thompson" (Tauno Palo), joka rakastuu Birgit Kronströmin esittämään maisterin ja laulajattaren kaksoiselämää viettävään naiseen. 
Tuotanto.
Ritva Arvelo kieltäytyi tarjotusta pääroolista, koska piti käsikirjoitusta ala-arvoisena, ja kaksoisroolin esittäjäksi tuli Birgit Kronström.
Vastaanotto.
Elokuvan katsojamäärät olivat lähes tarkalleen vuoden keskitasoa.
Aikalaisarvioissa elokuvaan suhtauduttiin pääasiassa myönteisesti. ”Tämän elokuvan ajanvietearvo on melkoinen ja sen sävy on monista peräti repäisevistäkin kohtauksista huolimatta sivistynyttä”, totesi esimerkiksi Raoul af Hällström (Uusi Suomi).
Eräs myöhempi kriitikko arvioi, että elokuva eleganssi ja sujuvuus johtuisivat sen ruotsalaisesta perustasta, jonka taustalla puolestaan on nähty muistumia eräistä muista teoksista. Merkittävimpänä antina nähdään kuitenkin elokuvan musiikki, jonka on säveltänyt George de Godzinskyn lukuun ottamatta ranskalaisklassikkoa ”Plaisir d'amour”.
93 Minerva

93 Minerva on Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidien päävyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. C. Watson vuonna 1867. Pikkuplaneetta on saanut nimen roomalaisen mytologian Minerva-jumalattaren mukaan, jota kreikkalaisessa mytologiassa vastaa Pallas Athene.
Ominaisuudet.
Minervan halkaisija on 142 km ja se on siten melko suuri päävyöhykkeen asteroidi. Se kuuluu tyyppiin C ja sen vuorokauden pituus on noin 5,98 tuntia.
Kuut.
Minervalla on myös kaksi kuuta, jotka löydettiin vuonna 2009. Ulompi kuu on nimeltään Aegis, ja se tunnettiin aluksi tunnuksella S/2009 (93) 1. Sen läpimitta on noin 4 km ja se kiertää noin 630 km:n etäisyydellä pikkuplaneetasta. Kuista toinen Gorgoneion, joka tunnettiin aikaisemmin tunnuksella S/2009 (93) 2, on kooltaan pienempi, vain 3 km, ja kiertää lähempänä Minervaa. Sen etäisyys asteroidista on noin 380 km.
M/S Kristina Katarina

M/S Kristina Katarina, nykyinen "Ocean Endeavour", oli kotkalaisen Kristina Cruises -varustamon risteilyalus. Alus on valmistunut Szczecinissä Puolassa vuonna 1982 nimellä "Konstantin Simonov". Muita aikaisempia nimiä ovat olleet vuodesta 1996 "Francesca" ja vuodesta 2000 "The Iris". Alus on risteillyt pääasiassa kansainvälisillä vesillä Välimerellä, Mustallamerellä, Punaisellamerellä ja arktisilla alueilla. Suomesta tehtävät risteilyt lähtivät pääsääntöisesti Helsingistä.
Aluksen pituus on 138 metriä, leveys 22 m ja syväys 5,6 m. Matkustajahyttejä on 193 kpl, jotka ovat kooltaan 9–30 m². Matkustajamäärä on noin 400. Aluksen huippunopeus on 18 solmua ja vetoisuus 12 852 GRT. Pääkoneina on 4 × Sulzer 6 LZ40/48 -dieselmoottoria. Tammikuussa 2014 Kristina Cruises ilmoitti myyvänsä risteilyaluksensa "Kristina Katarinan" ja irtisanovan aluksen henkilökunnan eli 147 merityöntekijää. Yritykseen jää irtisanomisten jälkeen noin 20 työntekijää.
Alus on yksi seitsemästä vuosina 1980–1986 valmistetusta sisarlautasta, joista Suomessa tunnetuin lienee M/S "Georg Ots".
Félix Porteiro

Félix Porteiro (s. 26. elokuuta 1983 Castellón) on espanjalainen moottoriurheilija.
Porteiro on kilpaillut Espanjan Formula 3 -sarjassa vuonna 2001, World Series by Renault -sarjassa vuosina 2002-2005, GP2:ssa ja European Touring Car Clubissa vuonna 2006 ja WTCC-sarjassa vuosina 2007-2009. GP2-urallaan Porteiro saavutti viisi pistettä. WTCC-urallaan Porteiro saavutti kaksi voittoa. Porteiro jäi ilman ajopaikkaa kaudeksi 2010, kun Sergio Hernández otti hänen paikkansa.
Bandit Rock

Bandit Rock on ruotsalainen kaupallinen radiokanava, jonka omistaa ruotsalainen mediakonserni Viaplay Group. Kanavan soittama musiikki on rockia, punkia ja metallia. Bandit Rock aloitti lähetyksensä Tukholmassa 2004 ja laajeni seuraavana vuonna Södertäljeen sekä vuonna 2008 Göteborgiin. 1. heinäkuuta 2010 alkaen se otti käyttöönsä Lugna Favoriter -kanavalle aiemmin kuuluneet taajuudet Tukholman ulkopuolella. Kanavan lähetystä voi kuunnella myös internetissä.
Kanavan tunnuslause on "Vi spelar vad vi vill" ().
Katariinan meripuisto

Katariinan meripuisto on Kotkassa Kotkansaaren eteläosissa Katariinanniemellä sijaitseva puisto. Puiston alueella on Ruotsinsalmen merilinnoituksen päälinnoituksen Fort Katarinan raunioita. Fort Katarinaa ympäröi kuiva hiekka- ja kallioalue. Linnoitusalueen takana sijaitsee Katariinan tervaleppälehto, joka edustaa Kotkansaarella harvinaiseksi käynyttä alkuperäistä lehtoluontoa. Tervaleppälehto on rauhoitettu vuonna 1964. Meripuisto valittiin Vuoden 2012 ympäristörakenteeksi. Se on palkittu myös Euroopan viherrakentajien järjestön Trend Award –palkinnolla.
Puiston pääsuunnittelija on Kotkan kaupungin entinen kaupunginpuutarhuri, puutarhaneuvos Heikki Laaksonen. 
Historia.
Kotkansaaren eteläosassa sijaitseva Katariinanniemi oli vuonna 1917 vahvistetussa kaavassa puistoaluetta. Alueelle alettiin kuitenkin rakentaa öljysatamaa 1930-luvulla. Öljysatamatoiminta saavutti huippunsa 1950- ja 1960-luvuilla. Alueelle rakennettiin kaiken kaikkiaan 56 säiliötä, joissa pystyttiin varastoimaan yhteensä 400 000 m³ öljyä ja bensiiniä. 1950-luvun alussa Shell sai luvan laajentaa säiliöitä Fort Katarinan linnoituksen alueelle. 
Kotkan öljysatama menetti merkitystään 1970-luvulla, jolloin se muutti toimintaansa nestesatamaksi. 1990-luvun alussa turvamääräysten tiukentuessa nesteliikenne siirrettiin Mussalon satamaan ja öljy- ja nestesataman varastotoiminta päättyi vuonna 2000. Yhtiöiden vuokrasopimuksessa oli velvoite poistaa öljysatamarakenteet ja puhdistaa maamassat. Öljysataman toiminnan loppumisen jälkeen rannat vapautuivat virkistyskäyttöön ja alueelle on perustettu Katariinan Meripuisto. 
Katariinanniemelle on jäänyt öljysataman muistona laitureita, vanha tiilimakasiini, betonisia suojavalleja ja kallion sisällä oleva entinen öljyvarastoluola. Tervaleppälehdossa on Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluneita rakennelmia, kuten ruutikellareiden perustuksia ja tiilikasarmin kivijalka.
Baltit

Baltit ovat balttilaisia kieliä puhuvia kansoja. Nykyisiin balttilaisiin kansoihin kuuluvat latvialaiset ja liettualaiset. Molemmat kansat kuuluvat niin sanottuihin itäbalttilaisiin kansoihin. Länsibalttilaiset kansat ovat jo hävinneet. Heihin kuuluivat esimerkiksi muinaispreussilaiset.
Nimitys.
Melko yleinen käsitys on, että nimitys ”baltti” ja ”Baltia” on johdettu balttilaisesta sanasta, joka tarkoittaa valkoista. Latviassa tämä sana on "balt/s, -a" ja liettuassa "balt/as, -a". Kuitenkaan Itämerestä monessa kielessä käytetty nimi ”Balttilainen meri” () ei juonnu näistä balttilaisista sanoista. Termin alkuperästä on useita teorioita. Kreikkalainen maantieteilijä Lampsakus kirjoitti suuresta saaresta nimeltä "Balcia", joka sijaitsi skyyttien maasta kolmen päivän laivamatkan verran merelle. Monet tieteilijät uskovat termin tarkoittaneen kuitenkin esimerkiksi Helgolandia tai Jyllantia. Toisen teorian mukaan termi on johdettu saksan kielen sanasta "belt", joka tarkoittaa vyöhykettä. Esimerkiksi Adam Bremeniläinen käytti Itämerestä tästä termistä johdettua sanaa "balticum". Nimitystä baltti alkoivat käyttää ensimmäiseksi baltiansaksalaiset, mutta myöhemmin termin omaksuivat alueen alkuperäisasukkaat, kun termi oli ensin otettu käyttöön puhuttaessa balttilaisista kielistä 1800-luvulla.
Sub Pop

Sub Pop on Bruce Pavittin ja Jonathan Ponemanin Seattlessa Yhdysvalloissa vuonna 1986 perustama levy-yhtiö. Yhtiö tuli tunnetuksi monen grunge-rockyhtyeen ensimmäisenä yhtiönä. Tällaisia yhtyeitä ovat muun muassa Mudhoney, Nirvana ja Soundgarden. 
Singles Club.
Yhtiö lanseerasi marraskuussa 1988 Sub Pop singles clubin, joka lähetti jäsenilleen joka kuukausi uuden singlen postitse. Klubin ensimmäinen julkaisu oli Nirvanan ensimmäinen single ”Love Buzz”. Singles Club toimi aluperin marraskuusta 1988 joulukuuhun 1993. Alkuperäiset Singles Club -julkaisut ovat nykyään keräilykohteita. Ensimmäiset kolme 7-tuumaista olivat Nirvana, Mudhoney &amp; Sonic Youth sekä The Flaming Lips. Myöhempiin Singles Club -julkaisuihin kuuluivat muun muassa Death Cab for Cutie, Modest Mouse ja The White Stripes.
Bleach.
Nirvana-yhtyeen ensimmäinen albumi "Bleach" julkaistiin Sub Popin kautta 15. kesäkuuta 1989. Albumia on myyty yli 1,7 miljoonaa kappaletta, ja se on edelleen Sub Popin myydyin julkaisu. Albumin tuotti Jack Endino. 
Myöhemmät vuodet.
Sub Pop on jatkanut sekä kriittistä että kaupallista menestystä uudella vuosituhannella, vaikka Pavitt on jättänyt yhtiön ja yhtiö on osittain Warner Musicin omistuksessa. Myöhempinä vuosina Sub Pop julkaisi albumeita useilta tunnetuilta artisteilta, kuten Sebadoh, Sunny Day Real Estate, The Murder City Devils, Band of Horses, Washed Out, Sleater-Kinney, Fleet Foxes, The Postal Service ja The Shins ja Father John Misty. 
Suomalaisista artisteista Sub Pop -levy-yhtiölle on levyttänyt Mirel Wagner. Elokuussa 2014 Mirel Wagnerin Sub Popille levyttämä albumi "When the Cellar Children See the Light of Day" nousi Suomen virallisen albumilistan ykköseksi. Yhtiö on julkaissut myös David Crossin, Patton Oswaltin, Flight of the Conchordsin, ja Sarah Silvermanin huumorilevyjä.
Ticinojoki

Ticino (italiaa, , ) on Sveitsissä ja Italiassa virtaava Pon sivujoki. Ticino on 250 kilometriä pitkä. Sveitsin alueella jokea on 91 kilometriä. Joki on antanut nimensä Ticinon kantonille.
Joen kulku.
Ticino saa alkunsa Keski-Sveitsistä Gotthardin vuorilta Nufenenpassin alueelta runsaan 2 500 metrin korkeudesta. Joki virtaa Leventinan laaksossa, Bellinzonan ohi ja Maggiorejärveen järven pohjoispäässä Locarnon itäpuolella. Joki on Maggiorejärven laskujoki ja laskee Pojokeen Pavian kaakkoispuolella Italian Lombardiassa. Ticinon pisin sivujoki Sveitsin alueella on Moesa.
Kärsämäen paanukirkko

Kärsämäen paanukirkko sijaitsee Kärsämäen ensimmäisen kirkon paikan läheisyydessä Pyhäjoen rannalla. Kirkko on moderni, mutta se on rakennettu kokonaisuudessaan vanhoilla 1700-luvun työmenetelmillä. Rakennus koostuu hirsisestä ”sydämestä” ja sitä ympäröivästä mustaksi tervatusta paanupintaisesta ”takista”. Paanukirkon pinta-ala on noin 100 m². Paanukirkossa järjestetään vuosittain heinäkuussa Musiikkia Paanukirkossa – Musiikkijuhla, joka on tunnettu korkeasta taiteellisesta tasosta.
Historia.
Arkkitehti Panu Kaila toi ajatuksen nykyaikaisen kirkon rakentamisesta 1700-luvun rakennustekniikalla. Oulun yliopiston arkkitehtuurin osasto järjesti kilpailun kirkon rakentamisesta. Kilpailun voitti arkkitehti Anssi Lassilan työ Kärsämäen kantaatti. Rakennesuunnittelijana hankkeessa oli arkkitehti Jussi Tervaoja. Kirkkoa rakennettiin vuosina 2000–2004 sekä talkootyönä että palkatulla työvoimalla. Päärahoitus saatiin Euroopan unionilta EAKR-rahoituksena. Rakentamisen kokonaiskustannukset olivat 1 181 040 euroa. Vuonna 2004 Kärsämäen Paanukirkko sai Pohjois-Suomen paras rakennusteko -palkinnon ja vuonna 2005 Paanukirkko sai toisen palkinnon eurooppalaisessa puujulkisivukilpailussa.
Valkokurkkumaluri

Valkokurkkumaluri ("Gerygone olivacea") on Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa tavattava tiaismalureihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan valkokurkkumaluri on 10–12 cm. Lajin selkä on väritykseltään ruskehtavan harmaa. Nokan yläpuolella oleva täplä sekä kurkku ovat väriltään valkoiset. Valkoinen on myös pyrstön kärki. Valkokurkkumalurin vatsa on väriltään kirkkaan keltainen. Ulkonäöltään valkokurkkumaluri eroaa valkoviiksimalurista ("Gerygone palpebrosa") valkoisen pyrstön kärkensä perusteella. Lisäksi joillakin valkoviiksimalurikoirailla on tumma naama. Nuoren yksilön voi sekoittaa myös kultamaluriin ("Smicrornis brevirostris").
Levinneisyys ja elinympäristö.
Valkokurkkumaluria tavataan Papua-Uudesta-Guineasta ja Australiasta. Australiassa levinneisyysalue ulottuu Länsi-Australian osavaltion pohjoisrannikolta Pohjoisterritorion rannikkoa pitkin Queenslandin osavaltioon ja edelleen etelään Uuden Etelä-Walesin ja Victorian osavaltioihin. Linnun elinympäristöä ovat kuivat eukalyptusmetsät ja erityisesti rinnemetsät. Valkokurkkumaluria tavataan usein vesialueiden läheisyydestä.
Elintavat.
Valkokurkkumalurit elävät yksin tai pareittain. Lajin ravinto koostuu hyönteisistä, joita se pyydystää ilmasta tai etsii puiden lehvästöjen joukosta. Valkokurkkumalureita voi nähdä yhdessä muiden ilmasta hyönteisiä pyydystävien lintujen, kuten timanttihelmikkään ("Pardalotus punctatus") ja tuhkaviuhkamonarkin ("Rhipidura albiscapa"), muodostamissa ryhmissä. Elinalueensa eteläosissa valkokurkkumaluri on muuttolintu.
Valkokurkkumalurin pesimäkausi kestää syyskuusta marraskuulle ja pohjoisessa hieman pidempään. Laji rakentaa puuhun roikkuvan päärynänmuotoisen pesän puunkuorenpalasista, jotka se sitoo yhteen hämähäkinseitin avulla. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa.
Edvard Janzon

Edvard Janzon (15. syyskuuta 1937 Helsinki – 6. elokuuta 2009 Helsinki), lempinimeltään "Eddu" tai "Eddi" (ruotsia puhuville) oli suomalainen slangikirjailija.
Janzon oli erikoistunut Helsingissä noin vuosina 1940-1960 puhuttuun slangiin ja kirjoitti siitä ja sillä ns. "Valkan trilogian" (katso alla), joka perustuu pääasiassa kirjailijan omiin nuoruusvuosien kokemuksiin Vallilassa ja Kumpulassa. Kolmen kirjansa lisäksi Janzon kirjoitti kymmeniä slangipakinoita, enimmäkseen "Tsilari"-lehdessä, joka on Stadin slangi ry:n perinnekulttuurijulkaisu. Janzonilla oli Tsilarissa myös jonkun aikaa oma palsta: "Eddun boksi".
Tunnettu slangintutkija ja suomen kielen professori (emeritus) Heikki Paunonen keräsi Janzonilta suuren määrän sanoja ja lauseita suureen slangisanakirjaansa. Paunosen mielestä Janzon oli "viimeisiä suuria slangintaitajia".
100 Hekate

100 Hekate on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. C. Watson 11. heinäkuuta 1868. C. Wolf oli myös itsenäisesti löytänyt Hekaten hieman myöhemmin, mutta oli ilmoittanut löydöstään aikaisemmin. Nimensä pikkuplaneetta sai kreikkalaisen mytologian Hekate-jumalattaren mukaan. 
Hekaten halkaisija on noin 89 km ja se kuuluu tyyppiin S. Hekaten pyörähdysajan eli vuorokauden pituus on noin 13,33 tuntia. Kohteen kiertoaika on 5,44 vuotta.
Musiikkia Paanukirkossa

Musiikkia Paanukirkossa – Musiikkijuhla on vuosittain Kärsämäellä järjestettävä klassisen musiikin tapahtuma. Ensimmäisen kerran tapahtuma järjestettiin vuonna 2005. Musiikkijuhlat järjestetään heinäkuussa ja ne kestävät 3–4 päivää. Festivaalille osallistuu vuosittain noin 500 konserttikävijää. Tapahtuman taiteellinen johtaja on pianisti Antti Hotti. Musiikkia Paanukirkossa – Musiikkijuhla on osa Kärsämäen Kesä tapahtumakokonaisuutta, johon kuuluvat lisäksi ARS Kärsämäki -nykytaidenäyttely ja Elämäntarinafestivaali Tarinaniskennän SM-kilpailuineen.
Historia.
Musiikkijuhlien taustalla toimii Musiikkia Paanukirkossa ry, johon kuuluu aktiivisia paikkakuntalaisia ja musiikin ystäviä eri puolilta Suomea. Musiikkijuhlien alkuideoinnista ovat vastanneet Kärsämäeltä kotoisin oleva säveltäjä Asta Hyvärinen, intendentti-pianisti Hanna Kosonen ja Pekka Luukkonen. Asta Hyvärinen ja Hanna Kosonen toimivat juhlan taiteellisina johtajina vuoteen 2009 saakka.
Esiintyjät.
Edellisinä vuosina Musiikkia Paanukirkossa – Musiikkijuhlilla ovat esiintyneet muun muassa Esa Ruuttunen, Helena Juntunen, Ritva Oksanen, Johanna Rusanen-Kartano, Matti Ristinen sekä Meta4.
Musiikkijuhlilla on kuultu myös useita kantaesityksiä. Teoksia on esitetty muun muassa Jukka Koskiselta, Asta Hyväriseltä, Olli Virtaperkolta ja PerMagnus Lindborgilta.
Konserttipaikat.
Pääkonserttipaikkana toimii Kärsämäen Paanukirkko, jossa yhdistyvät moderni arkkitehtuuri ja 1700-luvun työmenetelmät. Paanukirkko on alueen merkittävimpiä nähtävyyksiä ja se kerää vuosittain tuhansia kävijöitä. Paanukirkko on akustiikaltaan erinomainen ja sinne mahtuu enimmillään noin 140 kuulijaa. Lisäksi konsertteja on pidetty esimerkiksi Sydänmaankylän Sykkeessä.
Kannatuskonsertit.
Musiikkia Paanukirkossa ry järjestää myös ympäri vuoden kannatuskonsertteja, joilla kerätään varoja Musiikkijuhlan järjestämiseen.
Trooppinen myrsky Bret

Trooppinen myrsky Bret oli vuoden 1993 hurrikaanikauden toinen nimetty myrsky. Bret muodostui noin 1850 kilometriä lounaaseen Kap Verdestä 4. elokuuta, kulki Kolumbian ja Venezuelan pohjoisrannikoiden ohitse, iski Nicaraguaan 10. elokuuta ja päästyään Tyynellemerelle vahvistui hurrikaani Gregiksi.
Venezuelassa kuoli virallisten lähteiden mukaan 173 ihmistä ja useita katosi. Kolumbiassa kuoli yksi ihminen ja Nicaraguassa 10.
Letov LF-107 Luňák

LF-107 Luňák oli tšekkoslovakialainen purjelentokone, jonka Rudý Letov kehitti 1940-luvun jälkipuolella. Suunnitteluun osallistuivat myös K. Dlouhý, J. Matejcekm ja B. Bocek.
Koneen ensilento tehtiin 25. kesäkuuta 1948. Koneen toinen prototyyppi osallistui hyvällä menestyksellä vuonna 1949 useisiin purjelentokisoihin Euroopassa. Purjelentokoneita tehtiin kuitenkin vain 75 kappaletta. Kylmä sota sulki koneiden viennin länteen. Samalla Letovin tehtaan päätyöksi tuli MiG-10 (?) ja MiG-15 koneiden kokoonpano.
Vuonna 1950 koneesta tehtiin LF-107 Luňák-versio. Vuonna 1951 lentänyt Letov XLF-207 Laminar oli eräs jatkokehitelmä, jossa ensinnä maailmassa tutkittiin siiven laminaariprofiilia.
Gulfija Hanafejeva

Gulfija Raifovna Hanafejeva (; s. 12. kesäkuuta 1982) on venäläinen yleisurheilija, joka kilpailee moukarinheitossa. 
Hanafejeva sai pronssia Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2003 tuloksella 66,98. Saman vuoden Daegun universiadeissa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti hopeaa Göteborgin EM-kisoissa 2006 tuloksellaan 74,50 metriä. Hanafejevalla oli hallussaan moukarinheiton maailmanennätys samana vuonna, kun hän heitti Venäjän-mestaruuskisoissa tuloksen 77,26. Hänen maannaisensa Tatjana Lysenko kuitenkin riisti ennätyksen jo kahdentoista päivän päästä, kun hän heitti 15 senttimetriä pidemmälle. Hanafejeva tuomittiin kahden vuoden kilpailukieltoon doping-näytteiden manipuloinnista lokakuussa 2008.
Kilpailukieltonsa jälkeen Hanafejeva karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012 ja sijoittui 12:nneksi Moskovan MM-kilpailuissa 2013.