Östen Warnerbring

Östen Warnerbring (22. marraskuuta 1934 Malmö – 18. tammikuuta 2006 Gran Canaria, Espanja) oli ruotsalainen viihdetaiteilija, iskelmälaulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän teki ensilevytyksensä vuonna 1952, ja hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Glöm ej bort det finns rosor” (alun perin Gilbert Bécaud’n ”L’importante c’est la rose”), ”Sommarvind” (”Summer Wind”) ja ”En röd blomma till en blond flicka” (”Red Roses for a Blue Lady”). Warnerbring oli yksi useimmin nähdyistä artisteista Ruotsin televisiossa 1960-luvulla.
Östen Warnerbring edusti Ruotsia Eurovision laulukilpailussa vuonna 1967 kappaleella ”Som en dröm” ja sijoittui loppukilpailussa kahdeksanneksi. Hän voitti Ruotsin karsinnan myös vuonna 1960 kappaleella ”Alla andra får varann”, mutta maan edustuskappaleen esittäjäksi kansainväliseen kilpailuun lähetettiinkin Siw Malmkvist. 
Elämä ja ura.
Warnerbring perusti 1950-luvun alussa ystävänsä kanssa Malmöhön jazzklubin nimeltä 12th Street Club. Muusikkona hän soitti aluksi saksofonia ja klarinettia, mutta osoittautui pian myös varteenotettavaksi laulajaksi ja sai lempinimen ”Östen med rösten”. Vuonna 1952 hän aloitti ammattimuusikon uransa ja esiintyi Skånen seudun ohella muun muassa Saksan sotilastukikohdissa yhtyenimellä Totty Wallén och hans vilda vikingar. Itseään elättääkseen hän toimi ajoittain myös lähettinä ja toimittajana "Sydsvenska Dagbladetissa", äänilevyjen ja vakuutusten myyjänä sekä Oktav-levymerkin studiopäällikkönä.
1950-luvun puolivälissä Arne Domnérus kiinnitti Warnerbringin laulajaksi varieteeteattereihin ja kansanpuistojen esiintymislavoille. 1960-luvun alussa Warnerbringillä oli oma tanssiorkesteri ja levytyssopimus Karusell-levymerkin kanssa. Hän esiintyi "Veckorevyn"-aikakauslehden kiertueella.
Östen Warnerbringin läpimurto sooloartistina oli vuoden 1965 kappale ”En röd blomma till en blond flicka”. Sitä seurasivat muun muassa ”Det måste va sången och glädjen”, ”Femton minuter från Eslöv” (”Twenty-Four Hours from Tulsa”), ”Glöm ej bort det finns rosor” ja ”Du borde köpa dig en tyrolerhatt” (”Ich kauf’ mir lieber einen Tirolerhut”). Vuosien mittaan Warnerbring sai noin 40 levytystään Svensktoppen-listalle.
Östen Warnerbringin ura oli huipussaan 1960-luvun lopulla, jolloin hän teki monia iltaohjelmia ravintoloihin. Yksi niistä oli Cornelis Vreeswijkin ja Ernst-Hugo Järegårdin kanssa tuotettu "Lyckohjulet", josta tuli Tukholman vanhan Hamburger Börsin viimeinen show. 1970-luvulla Warnerbring yritti irtautua iskelmämusiikista ja sävelsi lauluja muun muassa Hjalmar Gullbergin, Fritiof Nilsson Piratenin, Nils Ferlinin Gustaf Frödingin runoihin. Albumilla "Skåne" hän tulkitsi kotimaakuntansa runoilijoiden tekstejä.
Ruotsin lisäksi Warnerbring teki 1970-luvulla uraa myös Tanskassa. Vuonna 1979 hän toimi juontajana jazzaiheisessa televisiosarjassa "I morgon e de lörda’". 1980-luvulta alkaen sydänvaivat hidastivat tahtia, ja viimeiseksi levytykseksi jäi vuoden 2003 albumi "Piraten, Bombi Bitt och jag".
Warnerbring kuoli hotellihuoneessaan Kanariansaarilla ehdittyään tehdä kaksi ensimmäistä iltaa sovitusta kiinnityksestään Gran Canarialla sijaitsevassa ruotsalaisomisteisessa hotellissa.
Yksi Skånetrafikenin Pågatåg-junista on nimetty Östen Warnerbringin mukaan.