tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Risto Aspinen

Risto Kauko Kullervo Aspinen (14. maaliskuuta 1926 Lappee – 22. marraskuuta 1992 Jyväskylä) oli suomalainen kirjailija.
Aspisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja August Aspinen ja Ida Sofia (o.s. Anttonen). Aspinen kävi keskikoulun ja Lahden teknillisen koulun. Opetustehtävistä Aspinen eteni rakennusliikkeen (Aspinen &amp; Kumppanit) toimitusjohtajaksi (vuodesta 1962). Aspisen puoliso oli Aila Annikki (o.s. Jokela) (1928–2007).
Peltoviiriäinen

Peltoviiriäinen, aikaisemmalta nimeltään virginianviiriäinen ("Colinus virginianus") on amerikanviiriäisten heimoon kuuluva kanalintulaji. Se on yksi Yhdysvaltojen suosituimmista riistalinnuista.
Tuntomerkit.
Peltoviiriäinen on 24-26 senttimetriä pitkä. Sen höyhenpuku on väritykseltään punaruskea ja siinä on mustia ja valkoisia täpliä sekä juovia. Koiraan pää on musta ja sillä on valkoinen silmäkulmajuova ja kurkku. Naaraalla on päässään tumman- ja ruosteenruskeita kuvioita. Peltoviiriäisen soidinääni on kirkas ”tih tviit” -vihellys.
Levinneisyys.
Peltoviiriäisiä pesii luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa. Sitä on istutettu paikoin Etelä-Eurooppaan.
Työttömien Keskusjärjestö

Työttömien Keskusjärjestö ry on riippumaton kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on yhteistyökumppaneidensa kanssa rakentaa Suomea, jossa ihmiset voivat paremmin. Järjestön puheenjohtajana on toiminut filosofian tohtori Irma Hirsjärvi vuodesta 2018.
Aiempia puheenjohtajia ovat olleet Lea Karjalainen, Jukka Haapakoski ja Satu Taavitsainen.
Työttömien Keskusjärjestö ry:
Työttömien Keskusjärjestön merkittävin rahoittaja on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus STEA. Työttömien Keskusjärjestö on SOSTEn jäsenjärjestö.
Työttömien Keskusjärjestön hankkeita ovat EU:n ruoka-apu, Eväitä elämälle-, Terveydeksi 2.0-, Kaikki Kunnossa- ja Askelia voimaan -hankkeet. Terveydeksi 2.0 -hanke toimii työttömien terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseksi, Kaikki Kunnossa -hanke liikunnan ja liikuntamahdollisuuksien edistämiseksi ja Askelia voimaan -hanke terveellisten elintapojen edistämikseksi.
Historiaa ja faktoja.
Työttömien Keskusjärjestö ry (ent. Työttömien Valtakunnallinen Yhteistoimintajärjestö – TVY ry) on perustettu joulukuussa 1991 ajamaan ja valvomaan Suomen työttömien sosiaalisia etuja, hoitamaan tiedotusta, järjestämään koulutusta ja tekemään työtä työllisyyden edistämiseksi. Järjestön nimi muutettiin Työttömien Keskusjärjestö ry:ksi huhtikuussa 2017.
Järjestöön kuuluu noin 80 jäsenyhdistystä eri puolilla maata. Järjestö edustaa suomalaisia työttömiä Euroopan työttömien verkostossa EAPN-Finissä, jonka jäseneksi Työttömien Keskusjärjestö ry hyväksyttiin vuonna 1996.
Paikallisia työvoimayhdistyksiä.
Helsingin Työkanava HeTy ry 
Kajaanin Työvoimayhdistys ry on perustettu vuonna 1993, vuoteen 2013 aluksi nimellä Kajaanin Työttömien yhdistys. 
Järjestölehdet.
Työttömien Keskusjärjestö ry julkaisi vuosina 1983–2014 Karenssisanomat-nimistä jäsenlehteä. Lehden nimi muutettiin TVYtteriksi vuosiksi 2014–2017. Jäsenlehti ilmestyi vuonna 2014 yhden kerran TVYtter-nimisenä. Vuonna 2019 järjestö alkoi julkaista #tyottomat-verkkolehteä, joka toimii työttömyyden erityisasiantuntijana ja pyrkii kokoamaan aiheesta ajassa liikkuvaa tietoa.
Esko Lumikero

Esko Allan Antero Lumikero (20. maaliskuuta 1926 Kemi – 22. syyskuuta 1994 Berliini) oli suomalainen toimittaja, Yleisradion ulkomaankirjeenvaihtaja ja kirjailija.
Lumikeron vanhemmat olivat oikeudenkäyntiasiamies Iivari Lumikero ja Ester Karinkanta. Hän pääsi ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1946.
Lumikero oli toimittajana Pohjolan Työ, Pohjanmaan Kansa ja Ilkka -lehdissä sekä päätoimittajana 1959–1965 ilmestyneessä Tornionlaakso-paikallislehdessä. Myöhemmin hän oli Yleisradion uutistoimittajana ja asettui 1960-luvun lopulla asumaan Länsi-Berliiniin. Sieltä käsin hän toimi Yleisradion ja Helsingin Sanomien avustajana.
Esko Lumikeron poika on toimittaja Kari Lumikero (s. 1949).
Pekka Kinnari

Pekka Robert Kinnari (7. kesäkuuta 1926 Helsinki – 10. helmikuuta 2001) oli suomalainen merimies ja kirjailija.
Richard Bachman -kirjat

Richard Bachman -kirjat ("The Bachman Books") on Stephen Kingin kirjoittama kokoelma, jonka sisältämät neljä pienoisromaania hän kirjoitti Richard Bachmanin nimellä. Kokoelma suomennettiin kahteen kirjaan jaettuna vuosina 1992 ja 1993.
Kokoelma pitää sisällä tarinat Raivo ("Rage, 1977"), Pitkä marssi ("The Long Walk, 1979"), Vimma ("Roadwork, 1981") ja Juokse tai kuole ("The Running Man, 1982"), jotka King kirjoitti salanimen turvin alkujaan itsenäisinä kirjoina. Tarinoita ei ole koskaan suomennettu erillisinä teoksina.
Juonet.
Raivo.
Placervillen lukiota käyvä Charlie on kokenut kovia, minkä takia hän on koulun ongelmatapauksia. Pian käykin niin, että Charlie sekoaa täysin, tappaa aseellaan luokan opettajat ja pitää oppilaita panttivankeinaan. Virkavallan piirittäessä koulua Charlie valottaa panttivangeilleen ongelmansa.
Pitkä marssi.
Garraty ja 99 muuta nuorukaista osallistuu vaaralliseen armeijan järjestämään kilpailuun, jossa tarkoituksena on kävellä halki osavaltioiden niin kauan, kunnes hidastelijat on ammuttu pois pelistä. Vain pisimpään hengissä pysynyt voi voittaa, eikä hopeasijaa jaeta kenellekään.
Vimma.
Bart Dawesilla on kovat ajat, kun tietyö uhkaa jyrätä hänen työpaikkansa ja hänen asuntonsa, joihin hän on kiintynyt. Kun Bart ottaa lopputilin ja vaimo ottaa eron, hän on äkkiä taistelemassa tietyötä vastaan yhdenhengen armeijana.
Juokse tai kuole.
Vuoden 2021 B-kansalainen, Ben Richards, liittyy mukaan "Juokse tai kuole" -televisio-ohjelmaan palkintorahojen toivossa, jotta saisi hankituksi sairaalle tyttärelleen parempia lääkkeitä. Hän joutuu ohjelmassa pakenemaan ympäri Amerikan mannerta, kun koko kansa ajaa häntä verenhimoisesti takaa.
"Juokse tai kuole" -tarinasta on valmistunut vuonna 1987 elokuva, joka perustuu tarinaan löyhästi. Elokuvan on ohjannut Michael Glaser ja pääosassa on Arnold Schwarzenegger.
Carl Wilhelm Trapp

Carl Wilhelm Trapp (24. maaliskuuta 1801 Turku – 28. maaliskuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen senaattori, Suomen Pankin pääjohtaja ja Suomen prokuraattori.
Carl Wilhelm Trappin isä oli kauppaneuvos Kristian Trapp ja äiti Anna Sofia Lundgren. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1817, suoritti tuomarintutkinnon 1819 ja sai varatuomarin arvon 1824. Hän toimi vuodesta 1819 eri viroissa Turun hovioikeudessa, kunnes hänet 1840 nimitettiin Suomen Pankin johtokuntaan. Johtokunnan puheenjohtajana Trapp toimi 1841–1853. Hän pani toimeen Lars Gabriel von Haartmanin johtaman rahareaalisaation. Trapp nimitettiin myös senaattiin, jossa hän oli 1845–1853 valtiovaraintoimituskunnan päällikön apulainen ja 1853–1855 kamaritoimituskunnan päällikkö. Vuodesta 1855 hän toimi prokuraattorina. Trapp sai valtioneuvoksen arvon vuonna 1849. Hän oli vuosina 1843–1856 Suomen maalaisten paloapuyhtiön johtokunnan puheenjohtaja.
Carl Wilhelm Trappin veljiä olivat kauppaneuvos Kristian Trapp ja senaattori Robert Trapp, joka aateloitiin nimellä "von Trapp".
Kristian Trapp

Christian (Kristian) Trapp (27. elokuuta 1769 Turku – 18. toukokuuta 1841 Turku) oli suomalainen kauppias, joka oli vuoden 1809 Porvoon valtiopäivillä porvarissäädyn puhemiehenä. Hän oli Turun johtavia porvareita.
Elämäkerta.
Trappin suku tuli Tallinnasta Turkuun vuonna 1722 ja toimi kauppiaina ja valtiopäivämiehinä useassa polvessa. Kristian Trappin isä Kristian Trapp vanhempi harjoitti monipuolista liiketoimintaa, johon kuului muun muassa laivanvarustusta ja merkittävä tupakkatehdas. Hänen äitinsä oli Margaretha Christina Ingman. Nuorempi Trapp sai porvarinoikeudet vuonna 1791 ja perusti yhdessä isänsä kanssa Chr. Trapp &amp; Co. -liikkeen, jonka johto siirtyi hänelle vuonna 1800. Vaikka suvun omaisuus hajautuikin perinnönjaoissa, Trapp peri isältään poikkeuksellisen suuromaisuuden, mukaan lukien enemmistön tupakkatehtaan osakkeista sekä kaupungin arvokkaimpana pidetyn yksityistalon. Tupakkatehdas ja talo tuhoutuivat Turun palossa vuonna 1827, mutta Trapp sai pian liiketoimintansa elvytettyä. Arkkitehti Charles Bassi suunnitteli hänelle uuden talon tuhoutuneen tilalle eli nykyisen Trappin talon, joka valmistui vuonna 1830. Trapp toimi myös Turun jälleenrakennuskomitean puheenjohtajana.
Trapp kuului Turun kaupunginvanhimpiin ja hänet valittiin kaupungin ensimmäiseksi edustajaksi Porvoon valtiopäiville vuonna 1809. Hänet nimitettiin porvarissäädyn puhemieheksi, ja valtiopäivien loppuvaiheessa hän toimi lisäksi Turkuun sijoitetun kansliajohtokunnan puheenjohtajana. Valtiopäivien päätyttyä hänet palkittiin toiminnastaan kauppaneuvoksen arvonimellä.
Trappin puoliso vuodesta 1791 oli Anna Sofia Lundgren (k. 1827). Heidän lapsiaan olivat isänsä liiketoimintaa jatkanut samanniminen kauppaneuvos Kristian Trapp sekä senaattorit Carl Wilhelm Trapp ja Robert Trapp, joka aateloitiin vuonna 1868 nimellä "von Trapp". 
Kristian Trapp haudattiin kuolemansa jälkeen Turkuun, Uudenmaantiellä sijaitsevalle Turun hautausmaalle.
Muuta.
Trappin hahmo on kuvattu Helsingin Säätytalon julkisivussa olevaan Emil Wikströmin veistokseen "Aleksanteri I ja Porvoon valtiopäivät 1809".
Robert von Trapp

Robert von Trapp (vuoteen 1868 Trapp; 7. kesäkuuta 1802 Turku – 21. maaliskuuta 1875 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja Suomen Pankin pääjohtaja .
Henkilöhistoria.
Trappin suku on alkujaan Saksasta ja tuli Tallinnan kautta Suomeen isonvihan jälkeen. Trappin isä, turkulainen kauppias Kristian Trapp toimi Porvoon valtiopäivillä 1809 porvarissäädyn puhemiehenä ja palkittiin kauppaneuvoksen arvolla. Hänen äitinsä oli Anna Sofia Lundgren. Trapp kirjoitti ylioppilaaksi Turusta 1818 ja pääsi auskultantiksi Turun hovioikeuteen suoritettuaan kaksi vuotta myöhemmin tuomarintutkinnon. 1826 hän sai varatuomarin arvon ja viran senaatin kopistina. Hän toimi 1834–1838 senaatin kansliatoimituskunnan kanslistina ja "Helsingfors Tidningar" -lehden toimittajana sekä 1838–1854 Viipurin lääninkamreerina. 1854 Trapp nimitettiin Suomen Pankin johtokuntaan veljensä Carl Wilhelm Trappin seuraajana. Toinen veli, kauppaneuvos Kristian Trapp, toimi Suomen Pankin tilintarkastajana. Hänestä tuli myös pankin johtokunnan vt. puheenjohtaja kahdeksi vuodeksi. Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Lars Gabriel von Haartman järjesti Trappille 1856 nimityksen senaattoriksi, ensin oikeusosastolle ja sitten seuraavana vuonna talousosastolle, vaikka useat vaikutusvaltaiset henkilöt pitivät häntä sopimattomana ja yrittivät estää hankkeen. Von Haartmanin on sanottu toivoneen Trappista seuraajaansa valtiovaraintoimituskunnan päällikkönä, mutta virkaan nimitettiin 1858 Fabian Langenskiöld. Trapp tuli huonosti toimeen Langenskiöldin ja varsinkin hänen seuraajansa J. V. Snellmanin kanssa.
Trapp toimi 1859–1862 senaatin sotilastoimituskunnan ja 1862–1865 kamaritoimituskunnan päällikkönä. Hän palasi vuosiksi 1865–1867 takaisin oikeusosastoon ja sitten uudelleen talousosastoon kamaritoimituskunnan johtoon. 1868 hänestä tuli viimein valtiovaraintoimituskunnan päällikkö, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1871, jolloin sai omasta pyynnöstään eron. Trapp aateloitiin 1868 nimellä "von Trapp" ja hän sai salaneuvoksen arvonimen. Hän edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1872.
Trapp toimi 1833–1838 Yleisen paloapuyhtiön johtokunnan sihteerinä ja vuodesta 1858 Kaupunkien yleisen paloapuyhtiön johtokunnan puheenjohtajana. Hän kuului 1857–1861 Tie- ja vesikulkulaitosten johtokuntaan sekä Helsinki–Hämeenlinna-radan johtokuntaan ja hänet nimitettiin 1872 Hanko–Hyvinkää-radan johtokunnan puheenjohtajaksi.
Trapp kirjoitti teoksen "Den unge juristen eller juridisk handbok för medborgare" (1833), josta otettiin useita uusintapainoksia ja joka suomennettiin 1847.
Trappin puoliso vuodesta 1827 oli Christina Charlotta Wilhelmina Råbergh (k. 1856). Trappilta ei jäänyt miespuolista perillistä, joten von Trapp -aatelissuku sammui mieslinjalta hänen kuollessaan ja lopullisesti vuonna 1906. Perheen vanhin tytär meni naimisiin senaattori John Snellmanin kanssa.
Gösta von Troil

Axel Gustav Samuel (Gösta) von Troil (25. syyskuuta 1837 Paimio – 26. maaliskuuta 1909) oli suomalainen vapaaherra, pankinjohtaja, lääninkuvernööri ja senaattori.
Von Troilin vanhemmat olivat kuvernööri Samuel Werner von Troil vanhempi ja vapaaherratar Johanna Maria von Kothen. Hänen veljiään olivat senaattori Samuel Werner von Troil nuorempi ja valtiopäivämies Knut Uno Axel Samuel von Troil.
Von Troil valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1857 ja palveli luutnanttina Suomen kaartissa 1857–1860 sekä Suomen sotakomissariaatin kasöörinä 1860–1862. Luovuttuaan sotilasurasta hän oli 1862–1863 valtiosihteerinviraston apulaistoimitussihteerinä Pietarissa, 1863–1871 Vaasan läänin lääninrahastonhoitajana ja 1871–1875 Suomen Pankin Vaasan-konttorin komissaarina. Von Troil toimi Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana 1875–1883, Mikkelin läänin kuvernöörinä 1884–1889 sekä Turun ja Porin läänin kuvernöörinä 1889–1891. Hän oli senaatin talousosaston jäsenenä 1891–1900, mistä vuodet 1891–1893 siviilitoimituskunnan ja 1893–1900 maanviljelystoimituskunnan päällikkönä. Erottuaan senaatista Von Troil oli vielä Uudenmaan Osakepankin johtajana 1901–1903. Hän sai salaneuvoksen arvon vuonna 1898.
Von Troil osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1877–1878 ja 1882, edustaen Rosenlew-sukua, 1885 oman sukunsa edustajana ja 1904–1905 Ekestubbe-suvun edustajana. 
Von Troilin puoliso oli Fredrika Elisabeth Bergbom, senaattori Johan Erik Bergbomin tytär. Heidän lapsiaan olivat kansanedustaja Eric von Troil, kuvernööri Birger von Troil sekä koulun- ja teatterinjohtaja Mathilda von Troil.
Mathilda von Troil

Maria Emilia Mathilda von Troil (31. joulukuuta 1869 Vaasa – 10. joulukuuta 1930 Helsinki) oli Helsingin suomalaisen yhteiskoulun johtaja 1899–1930, Kansallisteatterin apulaisjohtaja 1914–1917 ja oli sotilaskotiliikkeen keskeisiä henkilöitä..
Von Troilin vanhemmat olivat senaattori Gösta von Troil ja Fredrika Elisabeth o.s. Bergbom. Hän kävi Helsingin suomalaisen jatko-opiston 1892 ja opiskeli Pariisin yliopistossa kielitieteitä 1894–1895. Sittemmin hän teki opintomatkoja sekä Ranskaan että Sveitsiin. 
Von Troil oli Tampereen suomalaisen yhteiskoulun johtaja 1895–1899, Helsingin suomalaisen yhteiskoulun johtaja 1899–1930, suomen kielen ja kaunokirjoituksen opettaja 1899–1914, historian opettaja 1899–1928 ja ranskan kielen 1901–1930. Hän oli Kansallisteatterin apulaisjohtaja 1914–1917 ja johtokunnan jäsen 1912–1930..
Uno von Troil

Uno von Troil (24. helmikuuta 1746 Tukholma – 27. heinäkuuta 1803 Sätra brunn) oli Uppsalan arkkipiispa vuodesta 1786. Hän julkaisi viisiosaisen teoksen "Skrifter och handlingar til uplysning i swenska kyrko- och reformationshistorien" (1790–1791).
Uno von Troilin isä oli arkkipiispa Samuel Troilius. Suomalainen senaattori Knut von Troil oli hänen velipuolensa.
Samuel Troilius

Samuel Troilius (22. toukokuuta 1706 Stora Skedvi, Taalainmaa – 18. tammikuuta 1764 Uppsala) oli ruotsalainen pappi, Uppsalan arkkipiispa vuodesta 1758 ja oli valtiopäivillä 1755–1756. Hän kannatti hattupuoluetta. Hänen lapsensa aateloitiin 1756 nimellä von Troil.
Hänen poikiaan olivat kahdesta eri avioliitosta syntyneet arkkipiispa Uno von Troil ja suomalainen senaattori Knut von Troil.
Hedvig Paqvalin kirjoitti hänen kunniakseen hautajaisrunon "Man sällan stora Ljus i lilla verlden ser".
Henrik af Trolle

Henrik af Trolle (24. marraskuuta 1730 Tukholma – 12. maaliskuuta 1784 Tukholma) oli ruotsalainen sotilas, joka yleni kenraaliamiraaliksi vuonna 1780. Hän oli mukana kehittämässä Ruotsin avomeri- ja saaristolaivastoja.
Henrik af Trolle oli tanskalaissyntyisen meriupseerin poika. Hän aloitti merimiesuransa jo 10-vuotiaana laivapoikana ulkomaisissa sota- ja kauppalaivoissa. Vuonna 1755 hän tuli Ruotsin avomerilaivaston luutnantiksi ja siirtyi Pommerin sodan aikana avomerilaivastosta saaristolaivastoon. Vuonna 1771 af Trolle eteni avomerilaivaston Suomen eskaaderin everstiluutnantiksi. Ansioistaan Kustaa III:n vallankaappauksessa 1772 Trolle ylennettiin vuonna 1773 avomerilaivaston Suomen eskaaderin komentajaksi. Vuonna 1777 hän sai komentoonsa myös kaleerieskaaderin. Vuonna 1780 Henrik af Trolle ylennettiin kenraaliamiraaliksi ja samalla hänestä tuli Ruotsin avomerilaivaston komentaja.
af Trollen uraa leimasi pitkäaikainen yhteistyö Augustin Ehrensvärdin ja Fredrik Henrik af Chapmanin kanssa sekä avomerilaivaston että saaristolaivaston kehittämiseksi. Hän toteutti yhdessä af Chapmanin kanssa Ruotsin avomerilaivaston alussuunnitelman. Suunnitelma valmistui vuonna 1788, neljä vuotta af Trollen kuoleman jälkeen. Hän vaikutti myös Karlskronan linnoitusten lujittamiseen.
Henrik af Trolle kuoli yllättäen vuonna 1784. Hänen loistelias elämäntapansa jätti perheen suuriin velkoihin, jotka kuningas Kustaa III maksoi.
Simlish

Simlish on kuvitteellinen kieli, jota Sim-hahmot puhuvat Electronic Artsin "The Sims" -pelisarjan peleissä. Kieli debytoi pelissä "SimCopter", ja sitä on käytetty erityisesti peleissä "The Sims", "The Sims 2," "The Sims 3" ja "The Sims 4". Kieltä esiintyy hieman myös peleissä "SimCity 4" ja "SimCity Yhteiskunnat", mutta selvästi vähemmän.
Sporessa olioita voidaan opettaa puhumaan simlishiä. "The Sims" -pelisarjan suunnittelija Will Wright halusi simien kommunikoivan puheella, mutta ajatteli, että käyttämällä oikeita kieliä puhe kuulostaisi liian toistuvalta ja ääninäyttelijöiden palkkaus kaikille kielille, joille "The Sims" on käännetty, tulisi kalliiksi.
"The Sims" -pelisarjan kehitystiimi yritti luoda simlishin sekoittamalla ukrainan, ranskan, latinan, suomen, englannin, fidžin ja tagalogin kieliä.
Gibraltar Anthem

Gibraltar Anthem on Gibraltarin epävirallinen kansallislaulu. Virallisissa yhteyksissä tämä Britannian merentakainen alue käyttää Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulua "God Save the King".
Laulu valittiin sävellyskilpailussa vuonna 1994. Voittajan on sanoittanut ja säveltänyt Peter Emberley, joka ei itse ole gibraltarilainen.
Next Level Games

Next Level Games Inc. on kanadalainen videopelejä kehittävä yritys, joka perustettiin lokakuussa 2002. Yhtiön ensimmäinen peli oli "NHL Hitz Pro", jonka julkaisi Midway Games vuonna 2003. Yhtiö tekee paljon yhteistyötä Nintendon kanssa.
Tammikuussa 2021 Nintendo osti yrityksen.
Vuokralaiset VKL

Vuokralaiset VKL ry (ent. "Vuokralaisten keskusliitto ry") on vuonna 1946 perustettu puolueeton vuokralla asuvien etuja sekä oikeuksia valvova järjestö. Sen nykyinen toiminnanjohtaja on Anne Viita.
Vuokralaiset VKL:n päivittäinen toiminta muodostuu vuokralaisten neuvonnasta sekä auttamisesta vuokrasuhteessa syntyvissä kysymyksissä. Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää "Asuntomme"-lehteä. 
Lisäksi Vuokralaiset VKL toimii lausunnonantajana Eduskunnan vuosittaisissa budjettineuvotteluissa. Järjestö on mukana myös lainsäädännössä toimimalla erilaisissa hallituksen asettamissa asumiseen ja asuntopolitiikkaan liittyvissä työryhmissä. 
Vuokralaiset VKL on SOSTEn jäsenjärjestö.
Vuonna 1951 Vuokralaisten keskusliitto perusti viiden muun kansalaisjärjestön kanssa Asuntosäätiön.
Kik Messenger

Kik Messenger eli Kik on ilmainen pikaviestintäohjelma. Vuonna 2010 julkaistu sovellus on suosituimpia pikaviestiohjelmia erityisesti Yhdysvalloissa. Sillä oli yli 300 miljoonaa käyttäjää vuonna 2016.
Sovellusta kehittävä Kik Interactive ilmoitti syyskuussa 2019 sulkevansa sovelluksen 19. lokakuuta 2019 ja keskittyvänsä jatkossa Kin-virtuaalivaluuttansa kehittämiseen. Päivä ennen sovelluksen sulkemista, 18. lokakuuta 2019, yhdysvaltalainen holding-yhtiö MediaLab ilmoitti kuitenkin ostaneensa Kikin ja jatkavansa sovelluksen kehittämistä.
Historia.
Kik Messengerin perusti vuonna 2009 pieni ryhmä kanadalaisen Waterloon yliopiston opiskelijoita. Ensimmäinen beetaversio julkaistiin huhtikuussa 2010 ja vakaa versio saman vuoden lokakuussa. Alun perin Kik Messenger oli saatavilla Androidille, iOS:lle ja BlackBerryn puhelimille ja myöhemmin myös Windows-puhelimille. Joulukuussa sovellus kuitenkin katosi Windows-puhelinten sovelluskaupasta. Sovelluksen viimeiseksi jäänyt sovelluspäivitys oli edeltävältä vuodelta.
Heinäkuussa 2011 julkaistiin Kik ohjelmointirajapinta, jonka avulla ulkopuolisten oli mahdollista tehdä sovelluksia Kik Messengeriin.
Ominaisuudet.
Kik Messengeriin rekisteröityminen ei vaadi minkäänlaista tunnistautumista.
Kikissä käyttäjät voivat ottaa yhteyttä toisiin käyttäjiin, mikäli heidän nimimerkkinsä on tiedossa.
Kikissä voi lähettää muille käyttäjille tekstimuotoisia viestejä, kuvia, videoita ja GIF-animaatioita. Tekstimuotoisia viestejä voi elävöittää emojeilla ja tarroilla. Kikissä voi lisäksi kommunikoida chatbottien kanssa ja pelata niitä vastaan.
Turvallisuus.
Kik Messenger sai 4. marraskuuta 2014 yhden pisteen seitsemästä Electronic Frontier Foundation -järjestön pikaviestinvertailussa, jossa keskityttiin yksityisyyteen ja tietoturvaan. Kik sai pisteen siitä, että se salaa käyttäjän ja palvelimen välisen viestinnän. Kik menetti pisteitä siitä, että viestejä ei salata avaimilla joihin ylläpitäjillä ei ole pääsyä, käyttäjät eivät voi varmistaa ettei yhteydenpidossa ole tapahtunut mies välissä -hyökkäystä, viestit eivät ole turvattuja jos vanhat salausavaimet varastetaan, lähdekoodi ei ole avoin vapaalle tarkastelulle, turvasuunnittelua ei ole dokumentoitu riittävän hyvin eikä ulkopuolinen taho ole tarkastanut lähdekoodia viimeisen 12 kuukauden aikana.
Marjan Štrukelj

Marjan Štrukelj (s. 24. syyskuuta 1964 Nova Gorica) on slovenialainen entinen koskimeloja. Hän edusti uransa alkupuolella Jugoslaviaa ja kuului novagoricalaiseen KK Soške Elektrarne -seuraan.
Štrukelj voitti maailmanmestaruuskilpailuissa ensimmäisen mitalinsa 1985, jolloin hän kuului Jugoslavian pronssia saaneeseen kajakkiyksikköjoukkueeseen. Hän oli samassa lajissa hopealla vuoden 1987 kisoissa, joissa Štrukelj otti myös henkilökohtaisen kilpailun pronssimitalin. Hän kuului Jugoslavian joukkueeseen, joka voitti joukkuekilpailun 1989 ja sai hopeaa vuoden 1991 kisoissa. Štrukelj sijoittui kajakkiyksiköiden koskimelonnassa kuudenneksi Barcelonan olympialaisissa 1992 ja oli kolme vuotta myöhemmin Slovenian joukkueessa, joka voitti MM-kisoissa hopeaa.
Perth-luokka (hävittäjä)

Perth-luokka oli Yhdysvaltain laivaston Charles F. Adams -luokkaan pohjautuneen kolmen aluksen muodostama Australian laivaston ohjushävittäjäluokka. Alukset tilattiin Yhdysvalloista Defoe Shipbuilding Companyltä vuosina 1962–1963, ja ne olivat Australian laivaston ensimmäiset ohjuksin varustetut sotalaivat ja samalla laivaston ensimmäiset yhdysvaltalaiseen suunnitteluun perustuneet alukset.
Alukset.
Alukset osallistuivat Vietnamin sotaan ja "HMAS Brisbane" lisäksi Persianlahden sotaan. Alukset poistettiin palveluksesta vuosina 1999–2001, ja ne upotettiin sukelluskohteiksi .
Hörtsö

Hörtsö ("Axyris amaranthoides") on revonhäntäkasveihin ("Amaranthaceae") kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen hörtsö kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty, tähtikarvainen ja etenkin yläosasta haarova. Kukalliset haarat ovat pitkälti lehdettömiä, latvaosasta pienilehtisiä. Kierteisesti olevat lehdet ovat lyhytruotisia ja 4–10 cm pitkiä. Lehtilapa on kapeanpuikea, ehytlaitainen tai joskus alimmissa lehdissä hampainen, päältä vihreä ja kalju sekä alta ruskehtava ja tähtikarvainen. Kukinnot ovat lyhyitä tähkiä. Kukat ovat yksineuvoisia ja lehtihankaisia. Kukan kehä on kolme- tai harvoin neli- tai viisilehtinen. Hedekukat ovat tähkänä varren latvassa ja haarojen päissä olevien emikukkatähkien kärjessä. Heteitä on 3–5 kappaletta. Suomessa hörtsö kukkii elo-syyskuussa. Hedelmä on ruskea pähkylä, joka sijaitsee kahden tyvestään yhteenkasvaneen siiven välissä. Suomessa pähkylät eivät tavallisesti ehdi kehittymään.
Levinneisyys.
Alun perin hörtsö on kotoisin Aasiasta, Venäjältä ja Kaakkois-Euroopasta. Suomessa hörtsö on harvinainen uustulokas, jota on tavatta Etelä- ja Kaakkois-Suomessa, Pohjanlahden rannikkokaupungeissa sekä Koillis-Lapissa.
Elinympäristö.
Suomessa hörtsö on tulokaslaji, jota on tavattu myllyillä, kaatopaikoilla ja tienvarsilla.
Käyttö.
Hörtsö sopii myös ihmisravinnoksi.
Évros

Évros () eli Maritsa (), eli Meriç (), antiikin "Hebros" (), on joki, joka virtaa Bulgariassa sekä Traakiassa Kreikan ja Turkin rajalla. Sen pituus on noin 550 kilometriä. Joki saa alkunsa Rila-vuoristosta Bulgariassa ja se laskee Traakianmereen Egeanmeren koillisosassa noin 14,5 kilometriä itään Alexandroúpolista. Évros on Balkanin niemimaan toiseksi pisin joki Tonavan jälkeen.
Maantiede.
Bulgarian puolella Évros virtaa noin 321 kilometrin matkan. Joki virtaa Balkanvuorten ja Rodópivuorten välistä, ohittaen Plovdivin ja Parvomayn kaupungit. Kreikassa joki kulkee lähteestä riippuen noin 204–218 kilometriä, mikä tekee siitä maan neljänneksi pisimmän joen. Tästä joki toimii Kreikan ja Bulgarian rajajokena noin 15 kilometrin matkan ja Kreikan ja Turkin rajajokena noin 203 kilometrin matkan. Siirtyessään Kreikan ja Turkin rajajoeksi se ohittaa Edirnen kaupungin, ja virtaa yksin Turkin puolella noin 11 kilometrin matkan. Joki laskee Egeanmereen kuuluvaan Traakianmereen muodostaen Kreikan puolelle leveimmillään 12-kilometrisen, 188 neliökilometrin alueen käsittävän suistoalueen. Suistoalue muodostaa Évroksen suiston kansallispuiston.
Évroksen sivujokia ovat muun muassa Mechka, Kayaliyka, Arda, Tundzha ja Erginis. Évroksen valuma-alue on sivujoet mukaan lukien noin 53 000 neliökilometriä, josta Bulgarian puolella noin 34 265 neliökilometriä, Turkin puolella noin 14 650 neliökilometriä ja Kreikan puolella noin 3 685 neliökilometriä. Joki virtaa suhteellisen rauhallisesti pienistä korkeuseroista johtuen. Kreikan Évroksen alueyksikkö on saanut nimensä joesta.
Historia.
Évros-joki on nimetty Traakian kuninkaan Kassandroksen pojan Hebroksen mukaan. Antiikin aikana joki tunnettiin myös nimellä "Rhombos". Kreikkalaisessa mytologiassa joki oli paikka, johon mainadit heittivät kappaleiksi repimänsä Orfeuksen pään.
Vuonna 1371 Evros oli osmanien ja serbien välillä käydyn Maritsan taistelun näyttämönä. 2000-luvulla Évros-joen alue on ollut yksi Euroopan unionin suurimmista laittoman maahantulon reiteistä. Esimerkiksi vuonna 2010 yli 33 000 ihmistä ylitti rajajoen laittomasti. Kreikka on rakentanut 12,5 km pitkälle maarajaosuudelle aidan vaikeuttaakseen laittomien rajanylittäjien pääsyä maahan.
Bmibaby

Bmibaby oli brittiläinen halpalentoyhtiö. Se toimi vuosina 2002–2012. Se oli BMI:n tytäryhtiö. Se perustettiin vuonna 2002 kilpailemaan silloin kasvavilla markkinoilla lyhyiden matkojen halpalennoista. Se tuotti kuitenkin noin sata miljoonaa puntaa tappiota. Yhtiö toimi keskisen Englannin Midlandsin lentokentillä. Vuonna 2012 Lufthansa myi sen British Airwaysille. 
Toukokuussa 2012 sen omistaja IAG ilmoitti, että yhtiö lopettaa lentotoiminnan syyskuussa 2012. Emoyhtiö myytiin British Airwaysille, johon sen toiminnot sulautettiin, mutta bmibaby ei kiinnostanut ostajaa.
Al-Salehin moskeija

Al-Salehin moskeija () on Sana'assa, Jemenissä sijaitseva moskeija. Se rakennettiin presidentti Ali Abdullah Salehille ja avattiin vuonna 2008. Sen pääsalin pinta-ala on 13 596 neliömetriä ja koko moskeijakompleksin 27 300 neliömetriä. Moskeijassa on kuusi minareettia, joista jokainen yltää sadan metrin korkeuteen. 
Al-Salehin moskeija oli valmistuessaan Jemenin suurin rakennus.
Physicist

Physicist on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin neljäs sooloalbumi. Se on julkaistu vuonna 2000 Townsendin oman levy-yhtiön HevyDevy Recordsin kautta.
Physicist sai hyviä arvosteluja, mutta sitä pidetään yleisesti Townsendin uran huonoimpana. Townsend itse pitää itse albumia huonoimpanaan. Townsend ei ollut tyytyväinen mm. levyn miksaukseen. Levyn neljännestä kappaleesta, Kingdomista tehtiin uusi versio Devin Townsend Projectin "Epicloud"-levylle vuonna 2012.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend, ellei toisin mainittu.
The New Black

The New Black on Strapping Young Ladin viides ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2006.
Albumia myytiin ensimmäisen viikon aikana yli 4 000 kappaletta, ja se sijoittui Billboardin top 200 -listan sijalle 200.
Antaudun (Anna Puun albumi)

Antaudun on Anna Puun kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2012.
Knipin ja Jukka Immosen säveltämä ja Anna Puun yhdessä Samae Koskisen kanssa sanoittama ”"Kolme pientä sanaa"” -niminen kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 12. syyskuuta 2012, jolloin se sai myös ensisoittonsa useilla eri radiokanavilla. Puu esitti sen myös samana päivänä järjestetyssä Elämä Lapselle -konsertissa.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Retkikunta 33

Retkikunta 33 () on Kansainvälisen avaruusaseman 33. miehistö. Retkikunta alkoi 16. syyskuuta 2012 kello 23:09 UTC Sojuz TMA-04M:n irtautuessa asemasta. Asemalle jääneet Retkikunta 32:n jäsenet Williams, Malentšenko ja Hoshide jatkoivat asemalla Retkikunta 33:n miehistössä. Aseman täydennysmiehistö (Ford, Novitski ja Tarelkin) saapuivat asemalle lokakuussa 2012 lennolla Sojuz TMA-06M.
Miehistö.
Lähde:
SpaceX Dragon CRS-1.
Avaruusasemalle telakoitui myös ensimmäinen kaupallinen rahtialus, SpaceX Dragon. Williams ja Hoshide tarttuivat Canadarm2 -robottikäsivarella rahtialukseen 10. lokakuuta 2012 ja telakoivat sen aseman Harmony-moduuliin. Rahtia, polttoainetta ja tarvikkeita tuova ensimmäinen SpaceX Dragon CRS-1 rahtilento on ensimmäinen suunniteltu lento 12 rahtilennosta. Paluumatkalla maahan rahtialus kuljettaa muun muassa koejärjestelyitä ja tarpeettomia varaosia takaisin maahan.
Luettelo televisiosarjan Power Rangers Mystic Force jaksoista

Luettelo 14. Power Rangers -tuotantokauden "Power Rangers Mystic Forcen" jaksoista. Sarjassa käytettiin japanilaisen 29. Super Sentai -sarjan "Mahou Sentai Magirangerin" lavaste-, asu- ja kuvamateriaalia. Sarja esitettiin Yhdysvalloissa 20. helmikuuta 2006 – 13. marraskuuta 2006. Suomessa sarja esitettiin MTV3-kanavalla 6. tammikuuta 2008 – 10. elokuuta 2008.
Lähteet.
&lt;/onlyinclude&gt;
Makkarakosken voimalaitos

Makkarakosken voimalaitos on Porissa Noormarkun kirkonkylässä Noormarkunjoen Makkarakoskessa sijaitseva vesivoimalaitos. Vuonna 1914 valmistunut voimalaitos kuuluu kulttuurihistoriallisesti arvokkaaseen Noormarkun ruukkialueeseen. Voimalaitoksen omistaa sen myös rakentanut A. Ahlström Osakeyhtiö.
Makkarakosken voimalaitos on Suomen vanhimpia toimivia voimalaitoksia. 
Historia.
Makkarakosken teollinen historia alkaa vuodesta 1753, jolloin Noormarkun kartano rakensi koskeen ensimmäisen sahamyllyn. Vuonna 1806 kosken rannalle perustettiin rautaruukki, joka siirtyi liikemies Antti Ahlströmin omistukseen vuonna 1870. Kuusi vuotta myöhemmin hän rakennutti koskeen uuden sahan vuotta aiemmin palaneen tilalle. Pato Makkarakoskeen oli valmistunut 1860-luvulla.
Ensimmäiseen vesivoimalaitokseen Ahlström sai luvan vuonna 1896. Sähkövalo syttyi Noormarkun ruukissa joulukuun viimeisenä päivänä. Aluksi sillä valaistiin itse voimalaitos, Ahlströmin perheen asunto "Isotalo" sekä joitakin alueen puistokäytäviä. Pienessä hirsirakenteisessa voimalaitoksessa oli Tampella Oy:n valmistama turbiini, jonka teho oli 18,4 kilowattia (0,0184 MW). 
Vanha voimalaitos tuli pian riittämättömäksi ja uuden suunnittelu aloitettiin vuonna 1910. Piirustukset tilattiin Helsingistä arkkitehtitoimisto Jung &amp; Fabritiukselta, pääsuunnittelijana toimi arkkitehti Emil Fabritius. Voimalaitos oli kaksikerroksinen valkoiseksi rapattu tiilirakennus, jonka toisen kerroksen tasalla kiertää parveke. 
Voimalaitosrakennus sijoitettiin poikkeuksellisesti rannan suuntaisesti. Yleensä ne on rakennettu keskelle jokiuomaa virran vastaisesti. Koskessa olevassa padossa on viisi säännöstelyaukkoa, joista yksi toimii veden turbiineihin johtavana tulovesikanavana. Kanavan pituus on noin 36 metriä. 
Peruskorjaus ja uudistus.
Makkarakosken voimalaitos peruskorjattiin vuosina 2004–2005. Alkuperäinen Francis-turbiini turbiinikammioineen korjattiin sekä laitoksen automatiikka uusittiin. Vanha generaattori museoitiin viereisessä vasarapajassa olevaan yhtiön ja ruukin historiaa esittelevään näyttelyyn. Tilalle asennettiin Ruotsista hankittu peruskorjattu generaattori.
Myös voimalaitosrakennuksen sisätilat ja julkisivu entisöitiin. Suunnitelmat laati arkkitehti Anneli Lassila. Peruskorjaus toteutettiin yhteistyössä ympäristöviranomaisten ja Museoviraston kanssa. 
Maaliskuussa 2011 Etelä-Suomen aluehallinto myönsi Ahlströmille luvan toisen voimalan rakentamiseksi Makkarakoskeen. Rakentaminen toteutettiin vuosina 2012–2013. Uuden koneistoyksikön teho on 220 kW ja vuosituotanto 1 400 MWh. Samassa yhteydessä rakennettiin myös padon ohittava kalatie, joka on 86 metrin pituinen. 
Makkarakosken voimalaitokselle myönnettiin peruskorjauksen valmistumisen yhteydessä Suomen luonnonsuojeluliiton Ekoenergia-merkki.
Anni tahtoo äidin

Anni tahtoo äidin on Anssi Mänttärin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1989. Elokuva oli tiivistä työputkea seuranneen tauon jälkeen Mänttärin ensimmäinen elokuva. Se poikkesi lajiltaan aiemmista, joskin Mänttäri itse liittää sen mieluummin aiempiin elokuviinsa kuin erilliseksi lastenelokuvaksi.
Elokuva sai valtion laatutukipalkinnon ja Susanna Haavisto sivuosa-Jussin roolista kampaaja Leena Järvenpäänä.
Aikalaisarvioissa elokuva sai sekä myönteistä että kielteistä vastaanottoa. Peter von Bagh huomauttaa, että se on harvoja kotimaisia lastenelokuvia, jotka käsittelevät lasta (ja lapsikatsojia) ajattelevina olentoina, aikuisten tasavertaisina kumppaneina. Velipekka Makkosen mielestä Mänttäri on kadottanut teränsä siirryttyään tekemään lastenelokuvaa.
"Anni tahtoo äidin" sai elokuvateattereissa 11 623 katsojaa..
Gibraltar College of Further Education

Gibraltar College of Further Education on Gibraltarilla toimiva oppilaitos, joka on tarkoitettu yli 16-vuotiaille opiskelijoille. Siellä on sekä kokoaikaista opiskelua että täydennyskoulutuskursseja jo työelämään siirtyneille.
Koulun edeltäjä oli vuonna 1948 Gibraltarin telakalle perustettu tekninen koulu. Britannian 1960-luvun suuren ammattikoulu-uudistuksen yhteydessä sen nimi ja kurssitarjonta muuttuivat, ja siitä tuli Gibraltar &amp; Dockyard Technical College. Koulun rahoituksesta vastasivat vuoteen 1985 asti Gibraltarin hallitus ja Britannian puolustusministeriö yhdessä. 1980-luvun kuluessa koulun opettajakunta ja rahoitus siirtyivät kokonaan gibraltarilaisten huoleksi, ja samalla nimi muuttui nykyiseen muotoonsa. Nykyisin koulussa voi suorittaa myös GSCE-tutkinnon (General Certificate of Secondary Education).
Kokoaikaisilla kursseilla voi opiskella informaatioteknologiaa, kauppa- ja rahoitusalaa ja rakennusalaa yksi- ja kaksivuotisilla opintolinjoilla.
HMAS Vendetta (D08)

HMAS Vendetta (viirinumero D08) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1958 palvelukseenotettu Daring-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Williamstown Naval Dockyardilta ja sen köli laskettiin 4. heinäkuuta 1949. Alus laskettiin vesille 3. toukokuuta 1954 kumminaan H. M. L. Wallerin leski rouva N. Waller ja se otettiin palvelukseen 26. marraskuuta 1958 Melbournessa ensimmäisenä päällikkönään Ronald J. Robertson.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 9. lokakuuta 1979 ja se sijoitettiin reserviin. Oltuaan yli seitsemän vuotta ankkurissa Athol Bayssä alus myytiin romutettavaksi tammikuussa 1987 Ming Hsich Steel Millille. Alus hinattiin Sydneystä romuttajalle Taiwaniin.
HMAS Voyager (D04)

HMAS Voyager (viirinumero D04) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1957 palvelukseenotettu Daring-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Cockatoo Docks and Engineering Companylta Sydneystä ja sen köli laskettiin 10. lokakuuta 1949. Alus laskettiin vesille 1. toukokuuta 1952 kumminaan pääministeri Robert G. Menziesin puoliso Patti Menzies ja se otettiin palvelukseen 12. helmikuuta 1957 ensimmäisenä päällikkönään G. J. B. Grabb.
Palvelus.
Alus upposi 10. helmikuuta 1964 kolaroituaan lentotukialus "HMAS Melbournen" kanssa. Onnettomuudessa sai surmansa 82 henkeä, neljätoista upseeria mukaan lukien aluksen päällikkö, 67 merimiestä ja yksi telakan siviilityöntekijä. Aluksen hylky on 20 merimailia Cape Perpendivularista.
Carl Axel Trolle-Wachtmeister

Carl Axel Trolle-Wachtmeister (9. toukokuuta 1754 – 5. huhtikuuta 1810 Trolle-Ljungby, Skåne, Ruotsi) oli ruotsalainen valtakunnandrotsi. Hän oli vuodesta 1779 oikeuskansleri, sai Kustaa III:lta vuonna 1782 arvonimen yksi valtakunnan herroista, vuodesta 1787 valtaneuvos ja valtakunnandrotsi ja 1789 korkeimman oikeuden jäsen. Vuoden 1809 vallankumouksen jälkeen hänestä tuli uuden hallituksen ensimmäinen oikeusvaltioministeri.
Hänen isoisänsä oli Carl Hans Wachtmeister.
Otto Trüstedt

Otto Alexander Paul Trüstedt (30. maaliskuuta 1866 Pariisi, Ranska – 11. syyskuuta 1929 Helsinki) oli Suomessa vaikuttanut saksalaistaustainen kaivosinsinööri ja malmigeologi. Hän oli Pitkärannassa kaivosinsinöörinä 1888–1904, sitten Geologisen tutkimuslaitoksen malmigeologi ja vuodesta 1918 vt. valtiongeologi. Hän löysi Outokummun kuparimalmin, mikä oli ratkaiseva Suomen kaivosteollisuuden kannalta. Hän oli vuodesta 1927 Helsingin yliopiston kunniatohtori. Hänen teostaan "Die Erzlagerstätten von Pitkäranta am Ladoga See" (1907) pidetään klassisena malmigeologian tutkimuksena. 
Trüstedtin mukaan on nimetty nikkelimineraali ((Ni,Co)3Se4) Trüstedtit. Suomessa pidettiin vuonna 1985 hänen mukaansa nimetty kansainvälinen malmigeologiasymposium Otto Trüstedt symposium. Outokumpu Oy:n mitali on nimeltään Otto Trüstedtin mitali.
Trüstedt opiskeli Falunin vuorikoulussa 1885–1888. Trüstedtin isä oli Pitkärannan kaivoksen johtaja Otto Gottlob (t. Gottlieb) Trüstedt.
Jazzmuusikko Mika Pohjola on Trüstedtin tyttärentyttären tyttärenpoika.
Julkiteoria

Julkiteoria (engl. espoused theory) tarkoittaa ihmisen toiminnalleen esittämiä perusteluita. Julkiteorian käsite on "käyttöteorian" ohella toinen keskeinen käsite Chris Argyrisin ja Donald Schönin kehittämässä toiminnan teoriassa (engl. theory of action).
Julkiteorian mukaiset rationaaliset toiminnan perustelut, siis ne, jotka kysyttäessä kerrotaan, voivat olla erilaisia, jopa vastakkaisia käyttöteorian sisältämiin toiminnanperusteluihin nähden. 
Julkiteoria voi ilmetä muodikkaiden ja arvostettujen termien käyttämisenä oman toiminnan kuvaamiseen. Esimerkiksi aikuiskouluttaja saattaa kuvata toimintaansa "osallistujakeskeiseksi", "dialogiseksi" tai "konstruktivistiseksi".
Matti Orpana

Matti Orpana (26. syyskuuta 1909 Käkisalmi – 5. toukokuuta 1993) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Orpana kävi Sortavalan seminaarin vuonna 1931. Hän oli kansakoulunopettajana Käkisalmella vuosina 1931–1932, Pyhäjärvellä 1933–1934, Puumalassa 1938–1939, Vehkalahdella 1939–1940, Kuusamossa 1940–1941, Sippolassa 1944–1951 ja Virolahdella Ravijoen kansakoululla 1951–1970.
Orpanan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Orpana ja Ida (o.s. Huittinen). Puoliso oli Mirjam (o.s. Kähönen) vuodesta 1934.
Jim Stolze

Jim Stolze (s. 30. marraskuuta 1973) on Internet-strategian asiantuntija. Hän on perustanut useita alan yrityksiä, työskennellyt Hollannin suurimmilla verkkosivustoilla ja kirjoittanut aiheesta kolme kirjaa. TED.com valitsi Jim Stolzen yhdeksi kahdestatoista lähettiläästään ympäri maailmaa. Lisäksi hän on suosittu puhuja kansainvälisissä konferensseissa ja yritystilaisuuksissa.
Opiskelu.
Stolze valmistui Amsterdamin VU-yliopistosta ja suoritti MBA:nsa Lemniscaat Business Schoolissa. Hänen pro gradu -työnsä internet-käytöstä ja onnellisuudesta toimi alkusysäyksenä tutkimushankkeelle Virtual Happiness Project. Usea tutkimus osoittaa että ihmiset joilla on mahdollisuus käyttää Internetiä ovat merkittävästi onnellisempia.
Kansainvälistä huomiota Stolze saavutti ihmiskokeella, jossa hän eli kuukauden ajan ilman verkkoyhteyksiä. Tämän jälkeen hän liittyi Lifehackers-liikkeeseen ja kirjoitti sähköpostikäyttäjän selviytymisoppaan How to Survive Your Inbox (). Ennen esikoisteostaan Stolze oli myös yksi DutchCowboys-blogin pääkirjoittajista.
Hänen tuorein kirjansa on nimeltään "Uitverkocht!" eli "Loppuunmyyty", jossa hän kuvailee huomiotalouden toimintaa. Kirja oli Hollannissa ehdolla vuoden bisneskirjaksi.
TEDx.
Jim Stolze on TEDx-yhteisön johtohahmo. Yhdessä tiiminsä kanssa hän on järjestänyt kolme TEDxAmsterdam-tapahtumaa, joissa ovat vierailleet puhujina muun muassa teknologiavisionääri Kevin Kelly, tanskalainen arkkitehti Bjarke Ingels, entinen astronautti Wubbo Ockels ja professori Barry Schwartz. Vuonna 2012 Jim Stolze muutti viideksi kuukaudeksi Dohaan (Qatar) perustamaan TEDin ja Dohan elokuvainstituutin uutta organisaatiota tukemaan TEDin tehtävää "levittämisen arvoisten ideoiden" jakamisesta.
Kampakäpypalmu

Kampakäpypalmu ("Dioon edule") on käpypalmuihin kuuluva laji, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa Meksikossa. Sen levinneisyysalue Itäisen Sierra Madren vuoristossa on laaja. Kampakäpypalmun elinympäristöä ovat trooppisten lehtimetsien ja tammimetsien välivyöhykkeen kiviset alueet ja kalliot.
Laji on uhanalaisuusluokituksessa silmälläpidettävä (NT).
Focșani

Focşani (; ; ) on Vrancean piirikunnan pääkaupunki Moldovassa Romaniassa. Kaupungin väkiluku oli 73 868 vuonna 2011.
Väestö.
Vuoden 2011 väestölaskennan mukaan Focșanissa asui 73 868 asukasta ja sen väestötiheys oli 1 535/km².
Maantiede.
Focşani sijaitsee alueella, jolla on paljon lohkoliikuntoja, mikä lisää maanjäristyksien vaaraa. Alue on tunnettu viinistä. Luonnonvaroina alueella on rautaa, hiiltä, kuparia ja maaöljyä.
Historia.
Koska kaupunki sijaitsi Moldovan ja Valakian rajalla, se oli Venäjän keisarikunnan ja Balkanin välisellä tärkeällä kauppareitillä. Kaupungin lähettyvillä pidettiin vuonna 1772 Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan konferenssi. Vuonna 1789 osmaanit kärsivät tappion Focşanin taistelussa Habsburgin monarkiaa ja Aleksandr Suvorovin johtamaa Venäjän keisarikuntaa vastaan.
Krimin sodan jälkeen Focşani oli tärkeä Moldavian ja Valakian välillä sijaitseva hallinnollinen keskus. Alexandru Ioan Cuzasta tuli ensimmäinen uuden ajan hallitsija, kun hänet valittiin samanaikaisesti sekä Moldavian että Valakian ruhtinaaksi. Kaupunki vaikutti merkittävästi Romanian kuningaskunnan syntyyn, ja sen muistoksi keskustorille on pystytetty obeliski.
Ensimmäisessä maailmansodassa kaupungin halkaisi linnoitusalue, joka tunnetaan nimellä Siretin linja. Joulukuussa 1917 kaupungissa allekirjoitettiin Romanian kuningaskunnan ja keskusvaltojen välinen aselepo.
Haaraheltta

 
Haaraheltta ("Cantharellula umbonata"), aiemmin nimellä harmaa vahvero, on yleinen erityisesti kangasmetsissä tavattava syötävä sienilaji. Se on suhteellisen pienikokoinen, ei yleensä yli 5 cm leveä, väriltään jalka ja yläpinta ovat harmaat, toisinaan sinertävät. Heltasto on aluksi valkoinen samoin kuin itiöpöly. Haaraheltan nimitys kuvaa hyvin helttamuodostelmaa, joka on epätavallinen.
Sitkeytensä ja ulkomuotonsa vuoksi lajia on pidetty vahveroiden sukulaisena, mutta se kuuluu geneettisesti lähemmäs esimerkiksi vahakkaita.
Haaraheltta on lähes tuoksuton ja miedonmakuinen, mutta sopii ravinnoksi.
Kampakävykit

Kampakävykit ("Dioon") on käpypalmujen samiakävykkikasvien ("Zamiaceae") heimoon kuuluva suku. Se sisältää 16 lajia, joista kymmenen on koko maailmassa uhanalaista. Kampakävykit kasvavat luonnonvaraisina Meksikossa ja Hondurasissa.
Lajeja ja uhanalaisuus:
Just Dance 4

Just Dance 4 on Ubisoft Parisin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema tanssipeli. Peli julkaistiin syksyllä 2012 Wiille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle sekä myöhemmin Wii U:lle. Xbox 360 käyttää pelin ohjaamiseen Kinectiä ja PlayStation 3 käyttää pelin PlayStation Move -ohjainta.
Uutena ominaisuutena pelin Wii U -versioon tuli Puppet Master -pelitila, jossa yksi pelaaja voi GamePadia käyttäen muuttaa muiden pelaajien tanssimaa koreografiaa kesken tanssin.
HMAS Perth (D 38)

HMAS Perth (viirinumerot D 38 ja 38) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1965 palvelukseenotettu Perth-luokan ohjushävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Defoe Shipbuilding Companylta Bay Citystä Michiganista Yhdysvalloista ja sen köli laskettiin 21. syyskuuta 1962. Alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1963 kumminaan Australian Yhdysvaltain-lähettilään puoliso Lady Beale ja se otettiin palvelukseen 17. heinäkuuta 1965.
Palvelus.
Alus oli ensimmäiset kahdeksan kuukautta Yhdysvaltain vesillä koeajoissa ja koulutuksessa. Se lähti 12. helmikuuta 1966 Australiaan ja saapui Perthiin 4. maaliskuuta. Syyskuusta 1967 huhtikuuhun 1968, syyskuusta 1968 huhtikuuhun 1969 ja syyskuusta 1970 huhtikuuhun 1971 alus kuului Vietnamin rannikolla operoivaan Yhdysvaltain 7. laivastoon. Vietnamin sodan aikana alus purjehti kaikkiaan 149 000 merimailia ja käytti kaikkiaan 30 711 viiden tuuman kranaattia. Se oli tulen alla itse viidesti.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1999, ja se upotettiin 2001 sukelluskohteeksi lähelle Albanya.
Pellinki-dieetti

Pellinki-dieetti on ortopedi ja ravitsemuskirjailija Antti Heikkilän kehittämä ja kotisaarensa mukaan nimeämä vähähiilihydraattisen ruokavalion muunnelma. Pellinki-dieetti perustuu Atkinsin dieettiin, mutta on sitä sallivampi. Se on tarkoitettu laihdutukseen ja elämänlaadun parantamiseen.
Sisältö.
Pellinki-dieetillä vältetään sokeria ja tärkkelystä sisältäviä ruokia sekä valmisruokia ja alkoholia. Siinä suositaan proteiinia, rasvaa, vihanneksia, pähkinöitä ja marjoja sekä kotimaisia tuoreita ja jalostamattomia luomutuotteita. Siinä vältetään kovetettuja kasvirasvoja ja margariinia, ja käytetään mieluummin oliiviöljyä, neitsytkookosöljyä ja eläinrasvoja kuten voita. Rypsiöljyä ruokavaliossa ei suositella, sillä se on Antti Heikkilän mukaan ihmiselle haitallista. Ruokaa ei tulisi lämmittää mikroaaltouunissa vaan mieluummin esimerkiksi höyryttämällä.
Pellinki-dieetillä hiilihydraatteja suositellaan nautittavan 40–70 grammaa päivässä, mutta paljon liikuntaa harrastavat voivat syödä niitä 100 grammaa päivässä. Ketoosiin ei ole tarpeen pyrkiä.
Kritiikkiä.
Kuopion yliopistosairaalan ja Kuopion yliopiston kliinisen ravitsemustieteen professori Helena Gylling leimasi "Diabetes"-lehden numerossa 10/2004 Antti Heikkilän ravintosuositukset hengenvaarallisiksi. Gyllingin mukaan ortopedi Antti Heikkilän teesit ovat: Syökää voita, margariineissa on vaarallista transrasvaa ja välttäkää hiilihydraatteja. Ravintosuositukset ovat näiden teesien suhteen erilaiset. Ravitsemusterapeutti Liisa Heinonen ja professori Antti Aro perustelevat Diabetes-lehden numerossa 12/2003 negatiivisuuttaan Antti Heikkilän ravintosuosituksille.
Ritva Kava

Ritva Kava (s. 1944) on suomalainen taidehistorioitsija, joka toimi pitkään Harjavallassa sijaitsevan Emil Cedercreutzin museon johtajana. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2009. Museoneuvoksen arvonimi Kavalle myönnettiin vuonna 2011.
Kava julkaisi Emil Cedercreutzia käsittelevän väitöskirjansa vuonna 1993. Sitä pidetään Suomen ensimmäisenä museohistoriallisena väitöskirjana. Vuonna 2008 häneltä ilmestyi Cedercreutzin taiteellista tuotantoa ja elämänvaiheita esittelevän teoksen. Lisäksi Kava on tehnyt muun muassa Porin Saskiat ry:n 50-vuotishistoriikin.
Kava on myös ollut Harjavallan kaupunginvaltuuston jäsenenä Keskustan edustajana.
HMAS Hobart (D 39)

HMAS Hobart (viirinumerot D 39 ja 39) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1965 palvelukseenotettu Perth-luokan ohjushävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Defoe Shipbuilding Companylta Bay Citystä Michiganista Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 26. lokakuuta 1962. Se laskettiin vesille 9. tammikuuta 1964 kumminaan Australian Yhdistyneiden kansakuntien edustajan puoliso rouva D. O. Hay ja otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1965 Bostonin laivastontelakalla. 
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 12. toukokuuta 2000 ja upotettiin sukelluskohteeksi Yankalillanlahdelle Etelä-Australian rannikolle.
Saskiat

Saskiat ovat Suomessa toimivia taideyhdistyksiä, joiden tehtävänä on edistää sekä tukea paikallista kuvataidetta. Yhdistysten jäseninä on kuvataiteilijoiden puolisoita ja suurin osa jäsenistöstä on naisia. Nimensä yhdistykset ovat ottaneet alankomaalaisen taiteilijan Rembrandtin puolison Saskian mukaan.
Suomen ensimmäinen Saskia-yhdistys perustettiin vuonna 1948 Helsinkiin. Yhdistyksiä on perustettu myös kymmenelle muulle paikkakunnalle; Tampere (1954), Turku (1955), Jyväskylä (1958), Pori (1959), Oulu (1967), Kuopio (1971), Vaasa (1971) ja Lappeenranta (1981). Hämeenlinnan (1957) ja Kotkan (1986) Saskiat ovat lopettaneet toimintansa.
Helsingin yhdistys käyttää ainoana itsestään nimeä "Saskia", muut monikollista muotoa "Saskiat".