Panssarivarikko

Puolustusvoimien Materiaalilaitos perustettiin 1. tammikuuta 1993. Kuusitoista puolustusvoimien varikkoa sekä Koeampumalaitos ja Elektroniikkakeskuskorjaamo liitettiin samaan aikaan Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen osaksi. Materiaalilaitoksen perustamiseen liittyen panssarikalustoon liittyvät toiminnot varaosien varastointia lukuun ottamatta yhdistettiin Asevarikko 5:stä ja Siikakankaan varikko-osasto muodostetun Panssarivarikon (PsV) osaksi. Panssarivarikko vastasi panssarikaluston hankintaan ja vastaanottoon liittyvistä tehtävistä, panssarikaluston varastoinnista, huoltamisesta ja korjaamisesta sekä loppuun käytetyn panssarikaluston romuttamisesta.Toisin sanoen Panssarivarikolla oli panssarikaluston elinkaarivastuu. Panssarivarikon toisena päätehtävänä säilyi aiemmin Asevarikko 5:n tehäviin kuulunut kiinteiden rannikkotykkien asennus, korjaus ja varastointi. 
Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen Esikunnan osana toiminut kuljetusmateriaaliosasto sekä Panssarivarikko, Kuljetusvarikko ja Tervolan Varikko muodostivat kuljetusmateriaalitoimialan. Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen perustamisen yhteydessä varikoiden kokoonpanot yhtenäistettiin. Varikoiden kokoonpanoihin kuului 1. tammikuuta 1993 alkaen hallinto-, materiaali- ja tuotanto-osasto. Muutamien varikoiden kokoonpanoihin kuului myös varikko-osasto. Aiemmin Kuljetusvälinevarikon osana toiminut Siikakankaan varikko-osasto liitettiin 1. tammikuuta 1993 alkaen Panssarivarikon osaksi. Varikon pääpaikka sijaitsi Hämeenlinnan Pikku-Parolassa. 
Panssarivarikon kanssa Hämeenlinnassa samalla alueella toimineita perinnejoukko-osastoja ovat
Varikon historiaa.
Välirauhansopimuksen mukaan Suomen oli saatettava puolustusvoimansaa rauhan kannalle 5. joulukuuta 1944 mennessä. Sotavarustus piti varastoida valvontakomission vuoden 1944 marraskuun lopussa hyväksymiin yhdeksään keskusvarikkoon ja neljään erikoisaselajivarikkoon. Merivoimien Keskusvarikko 1 (Meriv.Kesk.V1) perustettiin Hämeenlinnaan Pikku-Parolan alueelle edellä esitettyyn liittyen Merivoimien Esikunnan operatiivisen osaston 11. tammikuuta 1945 antamalla käskyllä n:o 255/Op.3.sal. Valvontakomission antamien käskyjen mukaan käyttöön jäävien rannikkotykkien kaliiperi ei saanut ylittaa 120 millimetriä ja ylimääräinen rannikkotykkikalusto oli koottava kahteen merivoimien keskusvarikkoon 1.4.1945 mennessä. 
Pääesikunta antoi 10. marraskuuta 1952 käskyn puolustusvoimien uudelleen organisoinnista. Uudessa puolustusvoimien organisaatiossa aikaisemmin merivoimiin kuulunut rannikkotykistö liitettiin maavoimien osaksi. Organisaatiouudistukseen liittyen luovuttiin myös keskusvarikkojärjestelmästä. Merivoimien Keskuvarikko 1:n nimeksi käskettiin 1. joulukuuta 1952 Asevarikko 5. Uuteen Pääesikunnan johtamaan varikkojärjestelmään kuului kahdeksan asevarikkoa, Kuljetusvälinevarikko ja Teknillinen Varikko. Asevarikko 5 oli yksi Pääesikunnan taisteluvälineosaston alaisista varikoista. Asevarikko 5:n päätehtävä oli edelleen rannikkotykistön materiaalin kunnossapito ja varastointi. Edellisen lisäksi varikko varastoi merkittävän määrän ampumatarvikkeita ja muuta räjähtävää materiaalia. 
Puolustusvoimien vuoden 1952 organisaatiouudistuksen jälkeen Teknillinen Varikko vastasi panssarivaunujen korjaustoiminnasta. Pääesikunta laati vuoden 1960 keväällä suunnitelman varikkojen kehittämisestä. Panssarikalustoa on varastoitu Asevarikko 5:een ainakin vuodesta 1961 alkaen. Panssarivaunujen varastointiin liittyen ainakin panssarikaluston varastoonpano- ja -vuosihuollot on käynnistetty samaan aikaan. Panssarikalusto huollettiin vuoteen 1966 asti Leijonapatsaan lähellä sijainneessa korjaamossa. Pikku-Parolan peltikaarihalli n:o 119 valmistui vuonna 1967. Halli 119 toimi panssarivaunujen korjaustilana noin 15 vuoden ajan. 
Puolustusministeriön rationalisointiosasto suoritti 27. lokakuuta 1963 - 30. elokuuta 1964 pääesikunnan aseosaston ja asevarikoiden kanssa asevarikkojen yleistutkimuksen. Yleistutkimuksen mukaan Tekninen Varikko tuli lakkauttaa ja sen panssarivarikko-osasto tuli liittää Asevarikko 5:n osaksi. Edellä esitetty liitos ei kuitenkaan toteutunut. Valtion tilintarkastajat esittivät edelleen Teknillisen Varikon lakkauttamista vuoden 1973 lopussa varikkoalueen vuokra-ajan päättyessä. Vuonna 1969 Teknisen Varikon panssarivaunuvarikko-osasto määrättiin siirtymään kokonaisuudesaan Nokialle Kuljetusvarikkoon. Teknillisen Varikon panssarivarikko-osaston toiminta Seppälänkankaalla päättyi kokonaisuudessaan vuoden 1973 syyskuussa. Asevarikko 5 sai vuonna 1982 käyttöönsä panssarivaunujen uudet Ilveskallion kunnossapitotilat. Uudet luolaan sijoitetut kunnossapitotilat mahdollistivat nykyaikaisen, Panssariprikaatin tarpeiden mukaisen ja jatkuvasti kehittyvän panssarikaluston kunnossapidon. 
Panssarivarikko lakkautettiin 31. joulukuuta 2008. Panssarivarikon tuotanto-osasto jatkoi toimintaa Millog Oy:n Hämeenlinnan Ilveskallion toimipisteenä. Panssarivarikon Hämeenlinnassa sijainnut materiaaliosasto liitettiin 1. tammikuuta 2009 perustetun Länsi-Suomen huoltorykmentin varasto-osaston osaksi.
Siikakankaan varikko-osasto.
Panssarivarikkoon kuului 1. tammikuuta 1993 alkaen myös Ruovedellä sijainnut aikaisemmin Kuljetusvälinevarikon osana toiminut Siikakankaan varikko-osasto (SiikVko-os/PsV). Siikakankaan varikko-osaston panssarikaluston korjauksesta ja huollosta vastanneet osat siirrettiin 1. tammikuuta 2009 alkaen Millog Oy:lle. Siikankankaan panssarikaluston varastoinnista vastanneet osat liitettiin 1. tammikuuta 2009 perustetun Länsi-Suomen Huoltorykmentin varasto-osastoon Siikakankaan varasto -nimisenä. 
Perinteet ja heraldiikka.
Varikon kunniamarssi on Yrjö Jylhän kirjoittama ja Tauno Marttisen myöhemmin säveltämä Panssarimarssi.
Panssarivarikon joukko-osastotunnukseen kuuluu panssarijoukkojen tunnus, jonka alla on varikkoa osoittava V-kirjain.