tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fragging

Fragging on englannin kielen käsikranaattia () tarkoittavasta sotilasslangisanasta "frag" johdettu termi, jolla viitataan omien esimiesten murhiin käsikranaatein tai laajemmin määriteltynä muillakin tavoin Yhdysvaltain asevoimissa. Termi tuli tunnetuksi Vietnamin sodan aikana.
Yhdysvaltojen asevoimissa tapauksia, joissa alaiset ovat tappaneet esimiehiään, on esiintynyt Yhdysvaltain asevoimissa jo vapaussodasta lähtien. Täydellisiä tilastoja ei pidetty, mutta ilmiö oli kuitenkin suhteellisen harvinainen aina Vietnamin sotaan saakka, jonka aikana termi tuli tunnetuksi. Ilmiön tunnetuimmassa muodossa alaiset surmasivat esimiehensä öisin näiden nukkuessa heittämällä nukkumapaikalle sirpalekranaatin, jota englanninkielinen ilmaus ”fragmentation grenade” tarkoittaa. Termillä kuitenkin alettiin viitata myös esimerkiksi ampumalla tai yliajamalla tehtyihin tahallisiin surmaamisiin. Eniten näitä tapahtui vuosien 1968 ja 1972 välillä; erityisen yleisiä ne olivat takalinjan joukoissa. Tapauksia ilmeni sekä armeijassa että merijalkaväessä. Ongelma ei ollut marginaalinen, sillä Yhdysvaltojen asevoimien arvioiden mukaan Vietnamin sodassa sai tapauksien seurauksena vuosina 1970–1971 surmansa noin 60 armeijan esimiestä. Kaikkiaan tapauksia tai niiksi epäiltyjä oli 830, joista 333 vuonna 1971. Suuri osa amerikkalaisjoukoista vedettiin pois Vietnamista vuonna 1972, minkä jälkeen myös tapaukset harvinaistuivat.
Fragging-ilmiölle on esitetty useita eri syitä. Yhdysvallat oli yhteiskunnallisessa myllerryksessä. Se yhdistyi Vietnamissa asevoimien usein kehnoon organisaatiokykyyn, joka heijastui monesti yksiköiden heikkona suorituskykynä ja huonona johtamisena. Sodassa esiin nousseita yhteiskunnallisia ongelmia olivat esimerkiksi sodan vastustus, rotuajattelu ja huumeiden käyttö. Johtokykyä heikensivät myös käytäntö pitää sotilaita Vietnamissa 12 kuukauden jaksoissa kerrallaan sekä tapa siirtää esimiehiä paikasta toiseen heidän Vietnamissa ollessaan. Tällaiset toimintatavat heikensivät yhteishengen kehittymistä esimiesten ja alaisten välillä. Näin asevoimien sisäinen kriisi johti fraggingin kaltaisiin ilmiöihin.
Muissa maissa.
Venäjän Ukrainan-hyökkäyksen aikana on uutisoitu useista fragging-tapauksista, joiden syynä on ollut venäläisjoukkojen alhainen taistelutahto. Ukraina julkaisi helmikuussa 2023 videon, jossa joukko venäläisiä sotilaita Bah’mutin lähellä pahoinpitelee haavoittunutta esimiestään lapioilla hakkaamalla.
Aavikkokottarainen

Aavikkokottarainen ("Speculipastor bicolor") on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys.
Aavikkokottaraista tavataan laajalla alueella Itä-Afrikassa, ja sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Miombokottarainen

Miombokottarainen ("Neocichla gutturalis") on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys.
Miombokottaraista tavataan laajalla alueella Angolassa, Malawissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen Angolan länsiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaljukottarainen

Kaljukottarainen ("Sarcops calvus") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kaljukottaraista tavataan Filippiineillä. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Karvari

Karvari ("Prionus coriarius") on kookas sarvijäärälaji ja yksi Suomen kookkaimmista kovakuoriaisista.
Koko ja ulkonäkö.
Karvari on kookas, 29–37 millimetrin pituinen, musta ja yläpuolelta lähes kalju kovakuoriainen. Peitinsiivet ovat mustat tai tummanruskeat ja niissä on kolme kapeaa pitkittäisharjannetta ja etuselän sivuilla kolme piikkiä, joista keskimmäinen on muita pitempi ja terävämpi. Koiraalla tuntosarvet ovat leveät ja sahamaiset, naaraalla kapeammat. Koiraalla tuntosarvissa on 12 jaoketta, naaraalla yleensä vain 11. Silmät ovat suuret ja leuat voimakkaat.
Levinneisyys.
Karvaria tavataan Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Lähi-itään ja Etelä-Siperiaan. Suomessa levinneisyys rajoittuu lounais- ja etelärannikolle painottuen lounaaseen.
Elinympäristö ja elintavat.
Suomessa karvarin esiintymispaikat ovat tyypillisesti rannikon tai saariston lämpimät kalliomänniköt. Aikuiset kuoriaiset liikkuvat heinäkuun loppupuoliskolta elokuulle ja ovat aktiivisia iltaisin ja öisin. Kuoriaiset viihtyvät vahingoittuneiden tai kuolleiden puiden rungoilla lähellä maanpintaa tai maassa, mutta myös lentävät voimakkaasti suristen ja tulevat valolle. Pariutumisaikaan koiraat kamppailevat keskenään rajusti ja kamppailupaikalle voi jäädä irronneita jäseniä. Koiraat kuoriutuvat ennen naaraita ja ovat naaraita lyhytikäisempiä eläen vain kolmisen viikkoa.
Toukat elävät pystyyn kuolleissa puissa ja kannoissa. Etelämpänä, ja jo Ruotsissa, toukat elävät monissa lehti- ja havupuissa, mutta Suomessa ainoastaan männyissä. Naaras munii pitkällä munanasettimellaan puun rakoihin lähelle maanpintaa tai maanalaisiin juuriin. Nuoret toukat elävät kaarnan alla, mutta myöhemmin toukat siirtyvät syvemmälle puuhun ja tekevät sinne leveitä karkean purun täyttämiä käytäviä aluksi lähellä maanpintaa, myöhemmin syvemmälle juuristoon ja saattavat syödä juuret kokonaan. Toukkakehitys kestää kolmesta neljään, ehkä jopa 5 vuotta, minkä jälkeen toukka koteloituu miltei kanamunan kokoisen, soikean kotelokopan sisään muutaman senttimetrin syvyyteen maan alle.
Suomessa laji on harvinainen ja vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT). Silmälläpidettävä se on myös Ruotsissa.
Kansain murre

Kansain murre (関西弁, 関西方言 Kansai-ben, Kansai hōgen) on erilaisia murteita sisältävä murreryhmä, joita puhutaan Japanissa Kansain alueella. Kansain murre yhdistetään Japanissa suurimmaksi osaksi tyypillisesti Osakan, Japanin kolmanneksi suurimman kaupungin, puhetyyliksi, johon erityisesti viitataan termillä Osakan murre (大阪弁, "Ō"saka-ben). Osakan murre mielletään yleensä Japanin yleiskieltä Tokion murretta melodisemmaksi ja karkeammaksi.
Fonologia.
Foneettisesti Kansain murteelle on ominaista voimakkaat vokaaliäänteet, rinnastettuna Tokion murteen (Japanin yleiskielen) voimakkaisiin konsonanttiäänteisiin, mutta äänteiden perusta on molemmissa samankaltainen. Seuraava lista käsittelee joitakin foneettisia eroavaisuuksia:
Celebesinmaina

Celebesinmaina ("Enodes erythrophris") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinmainaa tavataan kotoperäisenä Sulawesin saarella Indonesiassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja vaikka sen levinneisyysalue onkin pieni, on se luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valdemar Diekn

Valdemar Magnuksenpoika Diekn (1400-luku) oli Hämeen linnanvouti, ja hän saattoi olla myös kihlakunnantuomari 1400-luvun alkupuolella.
Lähteet.
Keski-Suomen luontomuseo

Luontomuseo on Jyväskylän yliopiston tiedemuseon osana toimiva luonnontieteellinen museo, joka sijaitsee Jyväskylän Harjulla Vesilinnassa.
Museon perusnäyttely "Perintönä ympäristö" esittelee Keski-Suomen luontoa vanhimmasta kallioperästä 2000-luvun kohteisiin. Museossa on myös vaihtuvia näyttelyitä. Kokoelmissa on geologisia, eläin- ja kasvitieteellisiä näytteitä sekä valokuvia. Kaloja, lintuja, nisäkkäitä ja sieniä esitellään luonnollisissa elinympäristöissään. Kokonaisnäytemäärä vuonna 2019 oli yli 310 000.
Vuonna 2019 Luontomuseossa vieraili 31 568 kävijää.
Anders Donner (vanhempi)

Anders (Andreas) Donner (23. joulukuuta 1796 Kokkola – 14. marraskuuta 1857 Kokkola) oli suomalainen tupakkatehtailija ja laivanvarustaja, joka vaikutti Kokkolassa ja sai kauppaneuvoksen arvon. 
Donnerin vanhemmat olivat kauppaneuvos Joachim Donner ja Hedvig Helena Kurtén.
Donner kävi katedraalikoulua Turussa vuonna 1807 ja teki opintomatkat Pietariin, Tukholmaan ja Kööpenhaminaan. Hän oli isänsä asiamies Viipurissa ja vuodesta 1822 Donnerin kauppahuoneen johtaja. 
Donner sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1840. Hän muodosti Krimin sodan aikana vapaaehtoisjoukon, joka soti Halkokarin kahakassa englantilaisia vastaan.
Hän meni naimisiin vuonna 1823 Olivia Mathilda Dahlströmin kanssa. 
Heidän lapsiaan olivat:
Jere Härkälä

Jere Härkälä (s. 10. tammikuuta 1985 Pori) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen puolustaja. Härkälä pelasi pelaajaurallaan Ässissä yhden ottelun puolustajana kaudella 2004–2005.
Ura.
Härkälä on Ässien oma kasvatti, joka pelasi puolustajana myös yhden SM-liigaottelun kaudella 2004–2005. Kaudella 2005–2006 hän toimi Ässien A-nuorten kapteenina. Härkälä lopetti pelaajauransa kevääseen 2006 ja aloitti sittemmin valmentamaan Ässien E-junioreita, joista hän nousi ikäluokittain ylöspäin.
Kauden 2010–2011 päätteeksi Härkälä valmensi Ässien C-nuoret SM-pronssiin. Kaudella 2011–2012 hän toimi joukkueen A-nuorten apuvalmentajana ja kaudella 2012–2013 B-nuorten vastuuvalmentajana sekä luistelukoulun rehtorina. Kaudeksi 2013–2014 Härkälä liittyi vuoden mittaisella sopimuksella Pekka Virran johtaman Ässien SM-liigajoukkueen valmennustiimiin.
Härkälä toimi kaudet 2016–2017 ja 2017–2018 sekä alkukauden 2018–2019 Ässien A-nuorten vastuuvalmentajana, kunnes hänet otettiin Petteri Niittysen tilalle loppukaudeksi Ässien edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Seuraavalla kaudella 2019–2020 Härkälä toimi seuran A-nuorten päävalmentajana. Kaudesta 2020–2021 alkaen helmikuuhun 2022 asti hän valmensi Kokkolan Hermestä.
Kaudella 2022–2023 Härkälä palasi takaisin Ässien edustusjoukkueen apuvalmentajaksi, josta hänet nostettiin kaudella 2023–2024 Ässien päävalmentajan rooliin. Hän teki lokakuussa 2023 jatkosopimuksen hyvän syyskauden jälkeen, mutta keväällä 2024 Ässien jäätyä pudotuspelien ulkopuolelle, Härkälä sai potkut.
Muuta.
Härkälän isä Jari on toiminut KalPan, Espoo Bluesin ja Ässien päävalmentajana SM-liigassa.&lt;br&gt;
Härkälän avopuoliso on entinen huipputason pesäpalloilija Carita Toiviainen. Heillä on yksi lapsi.
Lähteet.
Runkohaapsanen

Runkohaapsanen ("Saperda carcharias") on yleinen ja kookas kovakuoriaislaji. Se on merkittävin haavan puuainestuholainen.
Koko ja ulkonäkö.
Runkohaapsasen pituus on 20–27 mm ja naaraat ovat huomattavasti koiraita rotevampia. Kuoriainen on kauttaaltaan kellanruskea tai kellanharmaa ja pienten, mustien, kohollaan olevien pisteiden täplittämä. Peitinsiipien kärjet ovat terävät. Tuntosarvet ovat koiraalla hiukan ruumista pitemmät, naaraalla lyhyemmät, ja tuntosarven tyvestä lukien yhdeksän ensimmäistä jaoketta ovat kärkiosastaan mustat kahden uloimman jaokkeen ollessa yksivärisen harmaat.
Samannäköinen, mutta hieman pienempi laji on raitahaapsanen ("Saperda similis").
Levinneisyys.
Runkohaapsasta tavataan Euroopasta Siperian poikki Kiinaan ja Koreaan. Suomessa se on yleinen ja pohjoisimmat havainnot ovat Keski-Lapista.
Elinympäristö ja elintavat.
Runkohaapsanen elää valoisilla, haapoja kasvavilla paikoilla, etelämpänä Euroopassa elinympäristöksi käyvät myös poppelit. Suotuisia paikkoja ovat esimerkiksi metsänlaidat ja harvennetut taimikot. Aikuiset kuoriaiset liikkuvat kesäkuusta syyskuuhun, etenkin heinä- ja elokuussa, hämärissä tai yöllä ja niihin törmää lajin yleisyydestä huolimatta harvoin. Kuoriaiset oleskelevat lehdillä syöden niiden keskiosaan reikiä, jotka eivät ulotu lehden reunaan saakka. Pimeän aikaan haapsasia voi lentää kirkkaiden valojen luokse.
Naaras jyrsii haavan kuoreen rakoja, joihin se munii yhden munan kuhunkin. Toukka elää lyhyen aikaa kuoren alla, mutta kaivautuu pian syvälle puuainekseen ja ohuissa puissa se voi edetä puun ytimeen saakka. Toukan elinpaikaksi sopivat hyvinkin ohuet puut, mutta suurissa puissa toukkia on lukumääräisesti enemmän. Toukka tekee puuainekseen sormenpaksuisia pystysuoria käytäviä, jotka eivät ulotu nuorissa puissa yleensä puolta metriä korkeammalle maanpinnasta, mutta vanhemmissa puissa voivat yltää korkeallekin. Toukkakehitys kestää pari vuotta, ensimmäisen talven toukka viettää käytävässään maanpinnan alapuolella ja toisen kaivertamassaan kotelo-onkalossa. Täysikasvuinen toukka tekee puun pintaan poistumisaukon, jonka se tukkii puupuruilla ja rakentaa sitten kotelo-onkalon pystysuoran käytävän päähän, poistumisaukosta noin 20 cm ylöspäin.
Norjassa runkohaapsasta on tavattu jopa 20 prosentissa satunnaisesti valituista haavoista. Lajin läsnäolon huomaa kuitenkin yleensä vain haapojen tyvelle toukkakäytävistä pursunneesta puupurusta tai haapoja kaadettaessa paljastuvista käytävistä. Haapsanen elää terveissä puissa, mutta toukkien aiheuttama vioitus altistaa puut erilaisille lahottajasienille.
Runkohaapsasen saalistajiin kuuluu ainakin käpytikka ("Dendrocopos major").
Celebesinkottarainen

Celebesinkottarainen ("Scissirostrum dubium") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinkottaraista tavataan kotoperäisenä Sulawesin saarella Indonesiassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai paikallisesti runsaslukuinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Homelin valtionyliopisto

Homelin valtionyliopisto (, ) on yliopisto Valko-Venäjän kaakkoisosassa, maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Homelissa (eli Gomelissa). 
Yliopisto pohjautuu vuonna 1929 perustettuun maatalouspedagogiseen instituuttiin. Se kehittyi edelleen yleisemmäksi opettajankoulutusinstituutiksi 1930-luvulla. Maaliskuussa 1969 oppilaitos muutettiin Homelin valtionyliopistoksi. Vuonna 1988 yliopisto nimettiin valkovenäläisen renessanssiajan raamatunkääntäjän ja humanistin Frantsysk Skarynan mukaan. 
Homelin valtionyliopisto on ottanut vastaan kansainvälisiä (alkujaan entisen Neuvostoliiton ulkopuolelta tulleita) opiskelijoita vuodesta 1985 lähtien. Yliopistossa toimii yhteensä 13 tiedekuntaa.
Nils Edelman

Nils Holger Edelman (13. joulukuuta 1918 Helsinki – 15. kesäkuuta 2005 Turku) oli suomalainen geologi ja geologian ja mineralogian professori Åbo Akademissa.
Edelman väitteli tohtoriksi vuonna 1950 Helsingin yliopistossa tutkielmalla "Structural history of the eastern part of the Gullkrona basin, SW-Finland". Väitöskirjan ohella hänen tärkeimmät työnsä kohdistuvat Suomen lounaissaariston geologiaan. Hän kuului Skepsis ry:n perustajajäseniin, ja hän arvosteli kirjoituksissaan muun muassa taikavarpuja ja kreationismia. Vuonna 1991 hän julkaisi teoksen "Viisaita ja veijareita geologian maailmassa".
Edelman nimitettiin professoriksi vuonna 1964, ja hän jäi eläkkeelle vuonna 1982.
Edelmanin appi oli arkkitehti Axel Mörne.
Pekka M. Sinisalo

Pekka Markus Sinisalo (s. 24. maaliskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen kunnallispoliitikko ja Uudenmaan Perussuomalaisten piirin entinen puheenjohtaja, joka siirtyi sinisiin. Sinisalo on Sinisten Uudenmaan piirin puheenjohtaja ja puoluehallituksen jäsen. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Taustaa.
Sinisalo asuu perheineen Kirkkonummen Veikkolassa ja on ollut virkavapaalla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimesta Luxemburgissa. Hän on myös työskennellyt Euroopan parlamentissa MEP Sampo Terhon kotimaan avustajana. Sinisalo toimi Perussuomalaisten EU-vaalipäällikkönä vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.
Sinisalo on toiminut lukuisissa erilaisissa kunnallisissa luottamustehtävissä. Hän on ollut Kirkkonummella kunnanvaltuutettu, Perussuomalaisten valtuustoryhmän pj ja kunnanhallituksen toinen varapuheenjohtaja. Työkokemusta Sinisalolla on erityisesti opettajana, sekä kotimaasta että ulkomailta. Hän on myös aiemmin toiminut Suomalaisuuden liiton toiminnanjohtaja.
Vaalimenestys.
Sinisalo oli ehdokkaana vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kirkonummella, sai 281 ääntä tullen valituksi valtuustoon. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Sinisalo sai Kirkkonummelta 399 ääntä, neljänneksi eniten koko kunnasta. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Sinisalo sai Kirkkonummelta 321 ääntä. Valtuustokauden aikana Sinisalo loikkasi Sinisiin. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Sinisalo oli ehdolla Kirkkonummella poliittisen yhdistyksen, Pro Kirkkonummen listalta ja sai 86 ääntä ja ei tullut valituksi valtuustoon vaan jäi varasijalle.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän sai Uudeltamaalta 1 375 ääntä, joista 755 tuli kotikunnastaan Kirkkonummelta. Hän ei tullut valituksi eduskuntaan. 
Sinisalo valittiin Perussuomalaisten Uudenmaan piirin eduskuntavaaliehdokkaaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vaaleissa Sinisalo sai 1 244 ääntä eikä tullut valituksi eduskuntaan. Äänistä Kirkkonummelta tuli 569 ja muualta Uudeltamaalta loput 675. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Sinisalo oli Sinisten ehdokas, mutta vaalitulos jäi 77 ääneen. Vuoden 2022 aluevaaleissa ja 2023 eduskuntavaaleissa Sinisalo ei ollut ehdolla.
Edward Stevens

Edward Glenister "Ed" Stevens jr. (15. syyskuuta 1932 Saint Louis, Missouri – 9. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja.
Stevens kuului Yhdysvaltain olympiakultaa voittaneeseen kahdeksikkojoukkueeseen Helsingissä 1952. Toiseksi tulleen Neuvostoliiton Yhdysvallat voitti noin kuuden sekunnin erolla.
Stevens työskenteli laivastoupseerina ja ydinvoimainsinöörinä. Hän kuoli 80-vuotiaana 9. kesäkuuta 2013.
Transmar

Transmar Ab on vuonna 1961 perustettu suomalainen Maarianhaminassa pääkonttoria pitävä logistiikka-, kuljetus- ja huolintayritys. Yritys tekee tieliikenteen tavarakuljetuksia Suomessa ja Ruotsissa, sekä niiden välissä sijaitsevalla Ahvenanmaalla jossa se on suurin alallaan.
Suurin osa yrityksen toimittamasta kappaletavaraliikenteestä kulkee Maarianhaminassa sijaitsevan Vikingagrändin terminaalin kautta. Toinen terminaalin sijaitsee Naantalissa ja kummassakin terminaalissa on myös elintarvikkeiden kylmä- ja pakastetilat. Rahti kulkee M/S "Fjärdvägenillä" Ahvenanmaan Långnäsista Manner-Suomen Naantalin satamaan. Laivaan lastataan pääsääntöisesti vain kontit ja perävaunut, joten kummassakin päässä on siten eri kuljettajat.
Ahvenanmaan ja Manner-Suomen välisessä liikenteessä noin 80 % kuljetuksista suuntautuu Lounais-Suomeen tai sieltä Ahvenanmaalle. Yrityksellä on päivittäiset tavaraliikennelinjat Naantalista Turkuun, Helsinkiin, Lahteen ja Tampereelle. Pohjanmaalle tavaralinjaliikenne ajetaan kahdesti viikossa.
Ahvenanmaan pääsaaren lisäksi Transmar liikennöi päivittäinen pääsaaren, Vårdön ja Föglön välillä.
Ulkomaanliikenteestä suurin osa suuntautuu Ruotsiin, jonne on päivittäinen tavaralinjaliikenne Ahvenanmaalta Tukholmaan.
Tytäryritykset.
Transmarilla on neljä tytäryritystä. Ahvenanmaalla sijaitsee osakkuusyritys Ålands Budbilsservice Ab, joka tekee paketti- ja kuriiripalveluita Ahvenanmaalla sekä Ahvenanmaalle ja Ahvenanmaalta.
Ingvar Rydell

Gustav Ingvar Rydell (7. toukokuuta 1922 Bäcke – 20. kesäkuuta 2013 Västra Ingelstad, Vellinge) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Rydell kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja MM-pronssia Brasiliassa 1950. Helsingin-turnauksessa hän teki yhteensä kolme maalia, joista yhden pronssiottelussa Saksaa vastaan.
Rydell kuoli Västra Ingelstadissa 91-vuotiaana 20. kesäkuuta 2013.
John Rodrigues

John Rodrigues (s. 21. elokuuta 1967 Bombay) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bombayn arkkihiippakuntaan 18. huhtikuuta 1998 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Deultumin titulaaripiispaksi 15. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oswald Gracias, jota avustivat Filipe Neri António Sebastião do Rosário Ferrão ja Agnelo Rufino Gracias. Hän siirtyi Poonan hiippakunnan piispaksi vuonna 2023. Bombayn arkkipiispa Oswald Graciasin jäätyä eläkkeelle hän seurasi tätä arkkipiispaksi alkuvuonna 2025.
Nälkiintyminen (tietotekniikka)

Nälkiintyminen (käännetty myös nääntyminen, ) on tietotekniikassa tila, jossa prosessi tai säie ei pääse etenemään muiden prosessien tai säikeiden toiminnan takia.
Nälkiintyminen muistuttaa lukkiutumista, mutta eroaa siitä siten, että nälkiintyminen voi koskea vain yhtä prosessia, eikä ohjelmallista poissulkemista tai muita vastaavia lukkiutumisen yhteydessä mainittuja ehtoja ole annettavissa. Nälkiintymiseen riittää, jos on olemassa resurssi, jonka käytöstä (epäsuorasti) kilpaillaan. Tämä resurssi on usein itse suoritin, eli vaikka prosessilla on kaikki muut sen tarvitsemat resurssit, se nälkiintyy, jos sille ei anneta ajoaikaa.
Nälkiintyminen voi tulla vastaan myös ohjelmallisena ongelmana. Tällainen on kuvattuna esimerkiksi aterioivien filosofien ongelmassa, kun ensin on estetty lukkiutuminen.
Nälkiintymistä voidaan estää ohjelmallisesti pakottamalla esimerkiksi semaforien avulla haluttu käyttäytyminen. Myös vuoronnusmenetelmä voi olla sellainen, että se estää nälkiintymisen.
Pesäpallon suomensarja 1962

Pesäpallon suomensarja pelattiin kahdeksannentoista kerran kaudella 1962. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat Jyväskylän Pesä-Veikot, Keravan Pallokerho, Loimaan Palloilijat ja Sotkamon Jymy nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1963.
Putoajien ja maakuntasarjasta tilalle nousevien määrä riippui siitä, minkä lohkojen alueelta SM-sarjasta putoavat joukkueet tulevat. Tällä kertaa jokaiseen lohkoon putosi yksi joukkue, jolloin lohkoista putosi kolme joukkuetta ja maakuntasarjasta nousi vastaavasti kolme tilalle. 
Suomensarja.
Itälohko.
Itälohkossa pelasivat uusina joukkueina maakuntasarjasta nousseet Jyväskylän Kirin 2-joukkue, Harjurannan Kisa ja Pörön Urheilijat. 
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Outokummun Partio.
Etelälohko.
Etelälohkossa pelasi uusina maakuntasarjasta nousseet Hartolan Voima, Työväen Mailapoikien 2-joukkue ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet. Helsingin Pesä-Pojat vaihtui Puna-Mustien 2-joukkueeksi.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Helsingin Pallo-Toverit.
Länsilohko.
Länsilohkossa pelasivat uusina mestaruussajasta pudonneet Loimaan Palloilijat ja Vaasan Maila sekä maakuntasarjasta nousseet Hämeenlinnan Paukku ja Alajärven Ankkurit.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Nurmon Jymy.
Pohjoislohko.
Pohjoislohkossa uusina joukkueina olivat mestaruussarjasta pudonneet Halsuan Toivo ja Sotkamon Jymy sekä nousijat Iin Urheilijat ja Simon Kiri.
Mestaruussarjasta tähän lohkoon putosi Oulun Lippo.
Suomensarjan karsinta.
Kaikki karsintalohkot pelattiin 22. - 23. syyskuuta.
Karsinta itälohkoon.
Pelattiin Hankasalmella . Mukana olivat maakuntasarjavoittajat Keski-Suomesta, Suur-Savosta, Pohjois-Karjalasta ja Pohjois-Savosta.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963. 
Karsinta Etelälohkoon.
Pelattiin Tervakoskella. Mukana Helsingin, Uudenmaan, Lahden, Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan parhaat. 
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Karsinta Länsilohkoon.
Länsilohkoon karsittiin Toijalassa, jossa olivat mukana Hämeen, Etelä-Pohjanmaan, Varsinais-Suomen ja Satakunnan maakuntasarjojen voittajat. 
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Karsinta Pohjoislohkoon.
Pelattiin Raahessä . Mukana olivat mestarit Keski-Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan, Lapin ja Kainuun maakuntasarjoista. Länsi-Pohjan mestari Kuivaniemen Yritys joutui karsimaan Lapin mestarin kanssa. Ottelut: Lapin Lukko - Kuivaniemi 21-0, Kuivaniemi - Lapin Lukko 6-6. Lapin Lukko selvisi loppukarsintaan juoksuin 27-6.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Émilius Goulet

Émilius Goulet PSS (s. 15. toukokuuta 1933 St-Isidore de Dorchester) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 24. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin Saint-Bonifacen arkkihiippakunnan johtoon 23. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Claude Turcotte, jota avustivat Maurice Couture ja James Weisgerber. 
Goulet jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 2009.
Daniel Joseph Bohan

Daniel Joseph Bohan (8. marraskuuta 1941 Yarmouth – 15. tammikuuta 2016 Regina) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Monctonin arkkihiippakuntaan 13. toukokuuta 1967 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Migirpan titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloysius Matthew Ambrozic, jota avustivat André Richard ja James Martin Hayes.
Bohan sai 30. maaliskuuta 2005 nimityksen Reginan arkkipiispaksi.
Desiderio Elso Collino

Desiderio Elso Collino (21. maaliskuuta 1926 Firmat – 4. lokakuuta 2002) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Rosarion arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Buxentumin titulaaripispaksi 21. tammikuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Bernard Jan Alfrink ja William John Conway. 
Collino sai 7. marraskuuta 1972 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. joulukuuta. Hän jäi eläkkeelle 24. huhtikuuta 2001 ja kuoli seuraavana vuonna sairastettuaan ruokatorven syöpää.
Marcelo Daniel Colombo

Marcelo Daniel Colombo (s. 27. maaliskuuta 1961 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quilmesin hiippakuntaan 16. joulukuuta 1988 ja nimitettiin Oránin hiippakunnan johtoon 8. toukokuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Teodorico Stöckler, jota avustivat Mario Antonio Cargnello ja Jorge Rubén Lugones. Colombo asetettiin virkaansa 22. elokuuta.
Lähteet.
Christopher O’Neill

Christopher Paul O'Neill (s. 27. kesäkuuta 1974 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläissyntyinen, nykyään Yhdysvalloissa asuva ja työskentelevä liikemies. Hän on Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan ja kuningatar Silvian nuorimman tyttären prinsessa Madeleinen puoliso. Prinsessa Madeleine ja Christopher O’Neill vihittiin Tukholmassa 8. kesäkuuta 2013.
Varhaiset vuodet.
Lontoossa 27. kesäkuuta 1974 syntyneen Christopher O’Neillin vanhemmat ovat yhdysvaltalainen liikemies Paul Cesario O’Neill (k. 2004) ja itävaltalaissyntyinen Eva Maria o.s. Walter (s. 1940). Christopher O’Neillillä on kaksi äidinpuoleista ja kolme isänpuoleista sisarpuolta. Paul Cesario O’Neillin sukujuuret ovat skottilais-englantilais-irlantilais-italialaiset.
Christopher O’Neill kävi lontoolaista yksityistä poikakoulua ja sveitsiläistä sisäoppilaitosta. Hän opiskeli vuodesta 1992 lähtien Bostonin yliopistossa kansainvälisiä suhteita ja palasi valmistuttuaan Britanniaan. Kuuden vuoden kuluttua hän siirtyi työelämästä takaisin opiskelun pariin ja muutti New Yorkiin opiskelemaan Columbian yliopiston kauppakorkeakouluun. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt New Yorkin finanssimaailmassa. O’Neill on sekä Britannian että Yhdysvaltain kaksoiskansalainen. ja uskonnoltaan roomalaiskatolilainen. 
Avioliitto.
Prinsessa Madeleine ja Christopher O’Neill tutustuivat New Yorkissa kesällä 2010 ja kihlautuivat lokakuussa 2012. Heidät vihittiin Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa 8. kesäkuuta 2013 noin 500 juhlavieraan läsnä ollessa. Vihkimisen jälkeen oli yksityinen iltajuhla Drottningholmin linnassa.
Kuningas Kaarle XVI Kustaa myönsi O’Neillille häiden alla Pohjantähti-ritarikunnan komentajamerkin. O’Neillin pyynnöstä hänelle ei myönnetty kuninkaallista arvonimeä, koska sen vastaanottamisen edellytyksenä olisi ollut Ruotsin kansalaisuuden ottaminen ja liike-elämässä toimimisesta luopuminen. Prinsessa Madeleine ja O’Neill aikovat jatkossakin asua New Yorkissa. Pariskunta muutti kuitenkin syksyllä 2015 Lontooseen lapsiensa kanssa, ja ovat näin ollen lähempänä Ruotsia. Prinsessa Madeleinen ja O’Neillin esikoinen Leonore Lilian Maria syntyi 20. helmikuuta 2014 New Yorkissa. Toinen lapsi, prinssi Nicolas Paul Gustaf syntyi 15. kesäkuuta 2015 Ruotsissa, ja kolmas, prinsessa Adrienne, 9. maaliskuuta 2018.
Elokuussa 2018 Ruotsin kuninkaallinen hovi ilmoitti, että perhe muuttaa Floridaan.
Paul Nguyên Binh Tinh

Paul Nguyên Binh Tinh PSS (30. kesäkuuta 1930 Phát Diệm – 21. marraskuuta 2023 Đà Nẵng) oli vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. toukokuuta 1960 ja nimitettiin Ðà Nangin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 10. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi François Xavier Nguyên Quang Sách, jota avustivat Paul Bùi Van Ðoc ja Pierre Trân Thanh Chung.
Nguyên Binh Tinh jäi eläkkeelle 13. toukokuuta 2006.
François Xavier Nguyên Quang Sách

François Xavier Nguyên Quang Sách (25. toukokuuta 1925 An Ngãi – 7. heinäkuuta 2013) oli vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. elokuuta 1956 ja nimitettiin Ðà Nangin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Elephantaris in Proconsularin titulaaripiispaksi 6. kesäkuuta 1975. Hänet konsekroi Pierre Marie Pham-Ngoc-Chi. 
Nguyên Quang Sáchista tuli 21. tammikuuta 1988 Ðà Nangin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. marraskuuta 2000.
Suora summa

Jos matematiikassa on annettu pari, joka koostuu kahdesta samantyyppisestä matemaattisesta objektista, niin näille objekteille voidaan usein määritellä suora summa, jolloin tuloksena saadaan uusi samantyyppinen objekti.
Esimerkiksi "xy"-taso on kaksiulotteinen vektoriavaruus, joka voidaan ajatella kahden yksiulotteisen vektoriavaruuden eli "x"- ja "y"-akselien suoraksi summaksi. Tällaisessa suorassa summassa avaruudet "x" ja "y" voivat leikata ainoastaan nollavektorin tapauksessa origossa. Koordinaattien mielessä suora summa yhdistää "x"-akselin koordinaatin "(x)" ja "y"-akselin koordinaatin "(y)" koordinaatiksi "(x,y)", joka sijaitsee "xy"-koordinaatistossa. Tämän esityksen perusteella on selvää, että suora summa on "x"- ja "y"-akseleita vastaavien kahden joukon karteesinen tulo. Tähän esimerkkiin liittyvä matemaattinen rakenne on vektorien yhteenlasku: formula_1
Muita esimerkkejä suorista summista ovat Abelin ryhmien suora summa, modulien suora summa, renkaiden suora summa, matriisien suora summa ja topologisten avaruuksien suora summa.
Kun "A" ja "B" ovat kaksi matemaattista objektia, niin niiden suoraa summaa merkitään formula_2. Kun on annettu perhe objekteja "Ai", joiden indeksit "i" ∈ "I" indeksijoukossa "I", niin näiden suora summa voidaan kirjoittaa muodossa formula_3.
Suoraan summaan liittyvä käsite on suora tulo, joka on joskus sama asia kuin suora summa, mutta joskus se voi olla aivan erilainen.
Harmaaraitahaukka

Harmaaraitahaukka ("Buteo nitidus") on haukkojen heimon Buteo-sukuun kuuluva lintu. Aiemmin se liitettiin sukuun "Asturina" sen ainoana lajina. Sitä tavataan Amerikan mantereella Argentiinassa, Belizessa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Ranskan Guianassa, Guatemalassa, Guyanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat kuivat ja kosteat metsät sekä savannit, satunnaisesti jopa 1300 metrin korkeudessa.
Ne ovat muuttolintuja Yhdysvaltojen eteläosissa, jonne ne saapuvat pesimään ja muuttavat talvikaudeksi etelämmäksi.
Ulkonäkö.
Harmaaraitahaukka on keskikokoinen metsissä elävä lintu. Sen siivet ovat lyhyemmät ja pyrstö pitempi kuin yleensä muilla saman suvun linnuilla. Aikuisen linnun selkä on siniharmaa, ohutjuovainen, ja alapuolelta se on valkoinen. Pyrstö on musta, ja siinä on kaksi kolme raitaa, perä on valkoinen. Nuoren linnun selkä on tummanruskea, ja alapuoli on kellanruskearaitainen, pyrstö ruskeanharmaa, ja siinä on 5-9 kapeaa mustaa juovaa. Silmäjuova on tummanruskea. Sekä aikuisella, että nuorella linnulla on nokka harmaa tai musta, iiris ruskea ja vahanahka ja koivet keltaiset. Koiraat ovat naaraita pienempiä.
Nimi.
"Asturina nitida" ja "Asturina plagiata" (Sibley and Monroe 1990, 1993) yhdistetty nitidukseksi AOU:n (1998) mukaan ja siirretty sukuun "Buteo" AOU:n (2006) mukaan. Nimi "Buteo nitidus" noudattaa Davidin ja Gosselinin ratkaisua (2002a).
The Weight of Your Love

The Weight of Your Love on brittiläisen alternative rock -yhtye Editorsin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin PIAS Recordings -levymerkillä 28. kesäkuuta 2013. Albumin ensimmäinen single ”A Ton of Love” julkaistiin toukokuussa 2013. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 43.
The Weight of Your Love on Editorsin ensimmäinen studioalbumi ilman alkuperäiskitaristi Chris Urbanowiczia, joka erosi yhtyeestä huhtikuussa 2012. Levyllä uusina Editors-soittajina ovat mukana Justin Lockey ja Elliott Williams.
Gleb Uspenski

Gleb Ivanovitš Uspenski (, 25. lokakuuta 1843 Tula – 6. huhtikuuta 1902 Pietari) oli venäläinen kirjailija.
Gleb Uspenski syntyi virkamiesperheeseen. Hän opiskeli Pietarin ja Moskovan yliopistoissa, mutta ei varojen puutteen takia suorittanut loppututkintoa.
Uspenskin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1862. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin "Russkoje slovo" ja " Sovremennik" -lehdissä, ja vuonna 1868 hänestä tuli yksi "Otetšestvennyje zapiskin" toimittajista. Kertomus- ja kuvauskokoelmissaan kuten "Nravy Rasterjajevoi ulitsy" (”Rasterjajevajakadun tapoja”, 1866) ja "Razorenje" (”Perikato”, 1869–1871) Uspenski kuvasi työläisten, porvariston ja aatelittoman sivistyneistön elämää.
1870-luvulla Uspenski matkusteli ulkomailla ja tutustui narodnikkien edustajiin herättäen epäilyksiä viranomaisissa. Tuotannossaan hän keskittyi kuvaamaan kriittisesti maaseudun elämää maaorjien vapauttamisen jälkeen. Tämän ajan kertomus- ja kuvauskokoelmia ovat "Novyje vremena, novyje zaboty" (”Uusi aika, uudet huolet”), "Iz derevenskogo dnevnika" (”Maaseudun päiväkirjasta”, 1877–1880), "Krestjanin i krestjanski trud" (”Talonpoika ja talonpojan työ”, 1880), "Vlast zemli" (”Maan valta”, 1882) ja "Koi pro tšto" (”Yhtä ja toista, 1886–1887). Venäläisen sivistyneistön henkisistä pyrinnöistä kertovat kokoelmat "Bez opredeljonnyh zanjati" (”Vailla vakituista ammattia”, 1881) ja "Volei-nevolei" (”Vastoin tahtoaan”, 1884). Myöhäisvaiheen kansankuvauksia ovat "Živyje tsifry" (”Elävät luvut, 1888) ja "Pojezdki k pereselentsam" (”Matkoja siirtolaisten luo”, 1888–1889). 1890-luvun alussa Uspenski sairastui henkisesti ja joutui luopumaan kirjoittamisesta.
Uspenskin tyyliltään realistinen tuotanto on luonteeltaan kantaa ottavaa ja taiteellisesti ansiokasta. Häntä on pidetty yhtenä merkittävimmistä venäläisistä kirjailijoista. Tšudovon lähellä, jossa Uspenski asui vuodesta 1880 lähtien, on hänelle omistettu museo.
Diltiatseemi

 
Diltiatseemi on sydämen sykettä hidastava kalsiumkanavan salpaaja. Sitä voidaan käyttää sepelvaltimotaudissa, jos potilas ei siedä beetasalpaajaa. Sitä käytetään myös hypertension eli kohonneen verenpaineen hoidossa. Sillä voidaan myös hidastaa eteisvärinässä kammiovastetta. Annostus tulee säätää yksilöllisesti. Keskimääräinen tarvittava annos on 180–240 mg päivässä jaettuna 2 osa-annokseen.
Vaikutusmekanismi.
Diltiatseemi on bentsotiatsepiinijohdos, joka salpaa tehokkaasti sileän lihaksen ja sydänlihaksen solujen ns. hitaita kalsiumkanavia (L-kanavat). Diltiatseemi vähentää sekä valtimoiden että hiussuonten vastusta.
Haitta ja yhteisvaikutukset.
Diltiatseemi aiheuttaa sykkeen hidastumista tai nopeutumista ja joskus eteiskammiokatkoksia. Myös päänsärkyä ja nilkkojen turvotusta esiintyy. Lisäksi saattaa esiintyä punoitusta ja pahoinvointia, ummetusta tai närästystä. Allergiset oireet, vaskuliitti ja hepatiitti ovat hyvin harvinaisia sivuvaikutuksia. Diltiatseemi voi alussa heikentää kykyä käyttää koneita tai ajaa autoa. Raskauden aikana diltiatseemi voi aiheuttaa haittaa sikiölle eikä sitä suositella raskaana oleville.
Diltiatseemi saattaa estää sytokromi CYP3A4-entsyymin välityksellä metaboloituvien lääkeaineiden metaboliaa. Tällaisten lääkeaineiden pitoisuus voi kohota. Diltiatseemi metaboloituu pääosin sytokromi CYP 3A4-entsyymin välityksellä. Diltiatseemin ja voimakkaamman CYP3A4:n estäjän yhteiskäytössä diltiatseemin pitoisuus voi kasvaa jonkin verran.
Yliannostus.
Yliannostus voi olla vaarallinen ja oireena esiintyy muun muassa bradykardiaa ja hypotensiota. Sydänfilmiä täytyy seurata ja atropiini, glukagoni, introopit ja vasopressorit sekä kalsiumglukonaatti-infuusio voivat olla tarpeen.
Fernando Natalio Chomalí Garib

Fernando Natalio Chomalí Garib (s. 10. maaliskuuta 1957 Santiago de Chile) on chileläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan Carlos Oviedo Cavada 6. huhtikuuta 1991. Hänet nimitettiin Santiago de Chilen vihkipiispaksi sekä Noban titulaaripiispaksi 6. huhtikuuta 2006, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aldo Cavalli, jota avustivat Ricardo Ezzati Andrello ja Cristián Contreras Villarroel. 
Chomalí Garib sai 20. huhtikuuta 2011 nimityksen Concepciónin (Santissima Concezionen) arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. toukokuuta.
Valko-Venäjän kansallinen tekninen yliopisto

Valko-Venäjän kansallinen tekninen yliopisto (, ) on teknillinen yliopisto Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. 
Yliopiston päärakennus sijaitsee kantakaupungin koillisosassa praspekt Nezaležnastsin varrella. Teknisen yliopiston keskustakampus kirjastoineen jatkuu päärakennuksen luoteispuolella. Yliopiston itäinen kampus sijaitsee praspekt Nezaležnastsin ja Minskin kehätien (M9) risteyksen lähellä Minskin itäosissa.
Joulukuussa 1920 tehdyllä päätöksellä ja kehittämistoimilla aiempi Minskin polytekninen koulu muutettiin Valko-Venäjän valtiolliseksi polytekniseksi instituutiksi. Tätä pidetään nykyisen Valko-Venäjän kansallisen teknisen yliopiston perustamisajankohtana. Oppilaitoksessa oli aluksi viisi tiedekuntaa, joissa 50 hengen opettajakunta opetti ensimmäisenä lukuvuonna runsasta 300 opiskelijaa ja sataa valmistavan kurssin opiskelijaa. Opettajakunta ja opiskelijamäärä kasvoi myöhemmin.
Vuonna 1991 instituutti muutettiin Valko-Venäjän valtiolliseksi polytekniseksi akatemiaksi. Vuonna 2002 yliopisto sai nykynimensä. Nykyään teknisessä yliopistossa opetusta annetaan 17 tiedekunnassa.
Kultapäämaina

Kultapäämaina ("Ampeliceps coronatus") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kultapäämainaa tavataan laajalla alueella Aasian kaakkoisosissa. Lajin on raportoitu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on laskeva. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska vähenemisen ei uskota vielä vaarantavan sitä, ja koska sen levinneisyysalue on niin laaja.
Helttakottarainen

Helttakottarainen ("Creatophora cinerea") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Helttakottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
New Century Global Center

New Century Global Center () on Kiinan Chengdussa sijaitseva monitoimirakennus, joka avattiin yleisölle 28. kesäkuuta 2013. Sen pituus on 500 metriä, leveys 400 metriä ja korkeus 100 metriä. Rakennuksen tilojen kokonaispinta-ala on 1,7 miljoonaa neliömetriä. Kiinalaisten viranomaisten mukaan kyseessä on maailman suurin vapaasti seisova rakennus.
New Century Global Center sisältää muun muassa ostoskeskuksia, liiketiloja, elokuvateattereita, hotelleja sekä perheille suunnattuja virkistysmahdollisuuksia.
Mateet

Mateet (Lotidae) on turskakalojen lahkoon kuuluva heimo, jonka lajeja tavataan pääasiassa Atlantista.
Lajit, anatomia ja levinneisyys.
Mateiden taksonomisesta asemasta ja siihen kuuluvien lajien määrästä ei ole yksimielisyyttä. "Fishes of the World" -teos (2016) luokittelee mateet turskien alaheimoksi ja jakaa sen 3 sukuun ja 5 lajiin. FishBase puolestaan yhdistää Lotinae- ja Gaidropsarinae-alaheimot laajemmaksi mateiden heimoksi (Lotidae), jossa on 6 sukua ja 22 lajia. Ensin mainitun jaon mukaisilla mateilla on yksi 1–2 selkäevää ja yksi peräevä. Leuan alla on viiksisäie.
Suurin osa madelajeista on mereisiä, kuten molva ("Molva molva"), keila ("Brosme brosme") ja neliviiksimade ("Enchelyopus cimbrius"). Niitä tavataan Pohjois-Atlantista, Välimeri ja Pohjoinen jäämeri mukaan luettuna. Ainoastaan Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa tavattava made ("Lota lota") elää makeissa vesissä.
Réunioninkottarainen

Réunioninkottarainen ("Fregilupus varius") on sukupuuttoon kuollut, kottaraisten heimoon kuulunut varpuslintu.
Lajia tavattiin kotoperäisenä Réunionin saarella. Se oli ilmeisesti yleinen vielä 1830-luvulla, mutta kuoli sukupuuttoon 1850-luvun aikana. Häviämisen syitä ei tiedetä tarkkaan, mutta mahdollisia syitä olivat taudit ja ihmisten aiheuttama häirintä sekä metsästys.
Necropsar rodericanus

Necropsar rodericanus on sukupuuttoon kuollut, kottaraisten heimoon kuulunut varpuslintu. Aiemmin sillä on ollut käytössä suomenkielinen nimi rodriguesinkottarainen, joka on kuitenkin poistettu BirdLifen listalta, eikä siten ole enää käytössä.
"Necropsar rodericanusta" tavattiin kotoperäisenä Rodriguesin saarella ja viimeisin havainto siitä tehtiin vuonna 1726. Lajin häviämisen syytä ei tiedetä tarkkaan, mutta siihen on varmasti vaikuttanut metsästys, elinympäristöjen tuhoutuminen ja vieraslajinisäkkäiden aiheuttama saalistus.
Jeff Kinney

Jeff Kinney (s. 19. helmikuuta 1971) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä, joka on luonut Neropatin päiväkirja -nimisen kirjasarjan.
Kinney syntyi ja kasvoi Fort Washingtonissa Marylandissa. Hän pääsi Marylandin yliopistoon College Parkiin 1990-luvulla.
Collegessa hän teki sanomalehtisarjakuvaa "Igdoof", joka ilmestyi kampuksen sanomalehdessä The Diamondback. Kinney valmistui collegesta vuonna 1993. Hän suunnitteli uraa sanomalehtisarjakuvien parissa, mutta teki töitä sanomalehtien taittamisen, ohjelmistokehityksen ja web-suunnittelun parissa. Hän jatkoi kuitenkin samalla sarjakuvien tekemistä ja niistä materiaaleista syntyi myöhemmin Neropatin päiväkirja.
Kinney on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Fakultatiivisesti anaerobinen organismi

Fakultatiivisesti anaerobinen organismi tuottaa ATP:ta aerobisella soluhengityksellä mutta kykenee myös tuottamaan energiaa käymisreaktiolla, jos happea ei ole saatavilla.
Swordquest

Swordquest on pelisarja, joka julkaistiin Atari 2600 -pelikonsolille. Swordquest -pelisarjaan kuuluivat Earthworld, Fireworld ja Waterworld-pelit. Pelisarjassa piti olla neljäskin osa, Airworld.
Kilpailu.
Atari piti kilpailun, jossa pelattiin Swordquest -pelejä ja yritettiin löytää vihjeitä, jotka lähetettiin sitten Atarille. Kilpailua ei kuitenkaan pidetty loppuun, koska Atari ostettiin.
Swordquest-pelit.
Earthworld.
Earthworld oli ensimmäinen Swordquest-peli.
Fireworld.
Fireworld oli toinen Swordquest-peli
Waterworld.
Waterworld oli kolmas ja viimeinen Swordquest-peli. Palkintoa ei saanut kukaan, koska Atarin ostettiin, kun Swordquest-kilpailu oli käynnissä. Tämä tekee Waterworldin todella harvinaiseksi peliksi.
Kontrol

Kontrol on suomalainen kristillistä elektronisvaikutteista pop/rock-musiikkia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2011. Kontrol koostuu laulaja/kitaristi Atte-Veikko Kemppaisesta ja kosketinsoittaja Mikko Partasesta. Live-kokoonpanossa on mukana myös rumpali ja basisti. Yhtyeen kappaleet ovat suomenkielisiä. 
Historia.
Ennen Kontrolia Kemppainen ja Partanen olivat soittaneet yhdessä Kidman-nimisessä kristillisessä pop/rock- yhtyeessä, jonka hajottua he päättivät perustaa Kontrolin. Kemppainen soittaa myös Idän Ihmeet -nimisessä pop-folk-gospelyhtyeessä ja Partanen on toiminut tuottajana useilla levyillä yhdessä Kontrolinkin levyn kanssa työskennelleen tuottaja/muusikko Matti Kemppaisen kanssa.
Yhtye julkaisi huhtikuussa 2012 esikoisalbuminsa "Lihaa ja verta" (Maanalainen levykauppa). Levyn on tuottanut tuottaja/muusikko Matti Kemppainen ja Kontrolin kosketinsoittaja Mikko Partanen. Levy oli kuusi viikkoa kristillisellä levylistalla.
Aiheesta muualla.
www.kontrol.fi
Absence (albumi)

 
Absence on suomalaisen death metal -yhtyeen Noumenan toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Spikefarm Records.
Anatomy of Life

Anatomy of Life on death metal -yhtyeen Noumenan kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2006 levymerkillä Spikefarm Records.
Ricky Hickman

Richard "Ricky" Hickman (s. 1. syyskuuta 1985 Winston-Salem) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Maccabi Tel Avivia.
Ura.
Hickman pelasi yliopistokoripalloa Pohjois-Carolinan yliopistossa, josta hän siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 2007–2008 CS Otopeniin. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Bundesliiga-seura Giesseniin, jossa hän teki 7,0 pistettä ottelua kohden. Kauden 2009–2010 Hickaman pelasi Namika Lahdessa, jossa hän voitti sarjan korikuninkuuden 23,9 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Tämän jälkeen hän siirtyi LegADuessa pelanneeseen Junior Casaleen, josta hän siirtyi kauden jälkeen pääsarjaseura VL Pesaroon. Kesällä 2012 Hickman teki kaksivuotisen sopimuksen Euroliigassa pelanneen Maccabi Tel Avivin kanssa.
Peski (Demjanskin piiri)

Peski () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Javonjoen varrella 9 kilometriä Demjanskista itään. Kylässä on 250 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2010).
Peskin kunnan pinta-ala on 548,36 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Demjanskin piirin Polnovon, etelässä Iljina Goran, lännessä Demjanskin ja Žirkovon sekä luoteessa Jamnikin kuntiin ja koillisessa Novgorodin alueen Valdain piiriin. Pinta-alasta 42,2 % on maatalousmaata, 27,8 % metsää ja 14,9 % vesialueita. Järviä ovat Veljo, Glybitsko, Pestovskoje, Hvoštšino ja Istošenskoje, jokia Javon, Tšeresitsa ja Ljuteika. Kunnan alueella sijaitsee osa Valdain kansallispuistosta.
Kuntaan kuuluu 47 kylää: Bereznik, Bolšije Luki, Bolšoje Opujevo, Borovitsy, Burakovo, Dubki, Dunajevštšina, Filippova Gora, Gibno, Glebovštšina, Goristitsy, Isakovo, Istošno, Jesipovo, Kamenka, Klin, Korzovo, Krasnaja Gorka, Krivkino, Lipitsa, Lukino, Malinovka, Maloje Opujevo, Malyje Luki, Mamajevštšina, Mitrošino, Nikolskoje, Novoje Podsosonje, Novosel, Osinuška, Paberežje, Peski, Pestovo, Podbereza, Podgorje, Pokrovka, Sbylnitsy, Slavitsy, Sofronkovo, Suhaja Vetoš, Šulgina Gora, Usadba, Velje-Stany, Zalesje, Zalužje, Zaozerje ja Zarapatševo. Keskuskylän lisäksi suurempia asutuskeskuksia ovat sadan–kahdensadan asukkaan Bolšije Luki, Filippova Gora ja Nikolskoje. Kuudessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Bolšije Lukin, Filippova Goran ja Nikolskojen kunnat liitettiin Peskiin vuonna 2010.
Työvoimasta 73 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat julkiset palvelut ja maatalous. Kunnan alueella toimii kaksi karjatilaa, kalanviljelylaitoksia ja kaksi sahalaitosta.
Kunnan läpi kulkee Demjanskin ja Valdain välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Demjanskiin. Palveluihin kuuluvat Peskin, Filippova Goran ja Nikolskojen lastentarhat, kulttuuritalot, kirjastot, lääkintäasemat ja postit. Bolšije Lukissa on kulttuuritalo, lääkintäasema ja posti.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Peskin lähellä Javonjoen rannalla sijaitsee 700–1400-luvuilta peräisin oleva Knjažaja Goran muinaislinna. Toinen vanhempi muinaislinna on Veljojärven rannalla Podberezan kylän koillispuolella. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Nikolskojen kartanoalue ja Dubkin tsasouna.
Duris Maxwell

Duris Maxwell (Ted Lewis, 15. kesäkuuta 1946 East York, Ontario – 25. marraskuuta 2020 Sechelt, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen rumpali, joka soitti uransa aikana useissa yhtyeissä, muun muassa Bobby Taylor &amp; the Vancouvers, Powder Blues Band, Doucette, The Temptations, Jefferson Airplane ja Skylark. Hän soitti myös Heartin albumilla "Dreamboat Annie" sekä Devin Townsendin albumilla Ki.
Alimentation Couche-Tard

Alimentation Couche-Tard tai Couche-Tard on kanadalainen vähittäiskauppaa ja huoltoasematoimintaa pyörittävä yritys. Couche-Tardilla on myymälöitä ja huoltoasemia yhteensä noin 15 900, ja ne sijoittuvat Kanadaan, Yhdysvaltoihin, Eurooppaan, Meksikoon, Japaniin, Kiinaan ja Indonesiaan.
Yhtiö pyörittää myymälöitään Couche-Tard, Mac’s, Circle K, On the Run nimillä, se on sidoksissa myös 7-joursin, Dairy Martin, Daisy Martin ja Winksin kanssa.
Couche-Tardin ja Mac’sin lippulaivamyymälöitä sekä joitakin Winksin vanhempia myymälöitä mainostetaan tunnuksella, jossa on erottuva, kiertyvänivelinen silmää iskevä punainen pöllö. Tämä "yöpöllön" (ranskaksi couche-tardin) maskotti perittiin Provi-Soirin/Winksin ketjusta, kun se yhdistettiin Alimentation Couche-Tardiin.
2015 Couche-Tard ilmoitti muuttavansa kaikki Kanadan (kaikkialla paitsi Quebecissä) ja Euroopan myymälät ja huoltoasemat Circle K -brändin alle, näin luoden vahvan kansainvälisen brändin nimeltä Circle K. Vuonna 2016 ensimmäiset Statoil-huoltoasemat muuttivat Ruotsissa nimensä Circle K -brändin alle.
Yleiskatsaus.
Kanadan Quebecissä yhtiöllä on yhteensä 581 myymälää Couche-Tard, Provi-Soir ja Dépanneur 7 joursin nimien alla, sekä 298 myymälää, jotka ovat sidoksissa yhtiöön, kuten Tabatoun myymälät. Ontariossa yhtiöllä on 605 yrityksen myymälää ja 214 sidoksissa olevaa myymälää. Läntisessä Kanadassa on yhteensä 295 yrityksen myymälää ja 71 kumppanien myymälää Mac'sin, Mike's Martin, Becker'sin, Daisy Martin ja Winksin nimen alaisena.
Statoil Fuel &amp; Retail.
18. huhtikuuta 2012 tuli tietoon, että Alimentation Couche-Tard oli sopinut ostavansa norjalaisen Statoil Fuel &amp; Retailin (tunnettiin ennen Statoilina) 2,8 miljardilla dollarilla, tehden Couche-Tardista laajimman huoltoasemaketjun koko Pohjoismaissa. Kaikki Statoil-huoltoasemat Skandinaviassa ja Baltiassa on muutettu Circle K -huoltoasemiksi. Brändimuutos valmistui 2018.