tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cheng Shao-Chieh

Cheng Shao-Chieh (; s. 4. tammikuuta 1986 Taipei) on taiwanilainen sulkapalloilija. Hän oli heinäkuussa 2011 BWF:n rankingissa kaksinpelin kahdeksannella sijalla, mikä on myös hänen paras sijoituksensa listalla.
Cheng voitti vuonna 2004 kaksinpelin nuorten maailmanmestaruuden peitottuaan finaalissa Kiinan Lu Lanin. Hän pääsi samana vuonna Ateenan olympialaisissa kaksinpelissä puolivälieriin saakka ja oli turnauksessa jaetulla viidennellä sijalla. Cheng sai vuonna 2005 MM-kilpailuissa pronssia ja voitti välierässä yhden erän turnauksen kultamitalisti Xie Xingfangia vastaan. 
Cheng osallistui olympialaisiin toista kertaa Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän pääsi ensimmäiseltä kierrokselta läpi pelaamatta ottelua, mutta kohtasi toisella kierroksella Xien, joka voitti Chengin erin 2–0. Cheng eteni MM-kilpailuissa 2010 puolivälieriin asti kunnes hävisi Tanskan Tine Baunille.
Lähteet.
SlowHill

SlowHill on suomalainen instrumentaalista downtempo/loungea esittävä projektiyhtye, jonka jäseniä ovat Slow (eli Vellu Maurola) ja palkittu saksofonisti Tapani Rinne. Vuonna 2002 perustettu yhtye yhdistää downtempon biittejä easy listening- ja jazz-tunnelmiin.
Historia.
SlowHill on julkaissut neljä albumia kaikki eri levymerkeillä.
Esikoisalbumi Finndisc oli Suomen ensimmäinen legendaarisen Blue Note Recordsin julkaisema electronica -albumi. Albumin ydinajatuksena oli kaivaa esiin ja samplata jazzklassikoita EMI Finlandin arkistoista.
Albumilla samplataan tunnettuja jazzartisteja kuten Heikki Sarmanto, Teuvo Suojärvi, Mike Koskinen, Carita Holmström ja Pekka Pohjola. Pohjolan samplea, joka kuuluu SlowHillin kappaleessa Valo käytti myös DJ Shadow omassa kappaleessaan Midnight in a Perfect World.
Finndisc julkaistiin myöhemmin Blue Noten kautta myös Isossa-Britanniassa, Japanissa, Saksassa, Sveitsissä, Italiassa ja Alankomaissa.
Yhtyeen toisen albumin Fennikan julkaisi Plastinka Records vuonna 2005 ja sillä on mukana Pablo Nerudan runoon sävelletty kappale ja sample Rajattoman kappaleesta Butterfly.
Kolmannen albumin, nimeltään Muzak julkaisi kesäkuussa 2010 Universal Music Finland. Albumilla vierailevat muiden muassa viulisti Pekka Kuusisto soittamassa sähkökitaraa, perkussionisti Teho Majamäki ja vokalisti Siiri Nordin. Muzakilla kuullaan myös SlowHillin ensimmäinen cover Rauno Lehtisen jazzklassikosta Toiset meistä.
Aiheesta muualla.
Paul Szczechura

Paul Szczechura (s. 30. marraskuuta 1985 Brantford, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Brantfordissa, Ontariossa syntynyt Szczechura aloitti uransa Brantford Saintsissa ja Brant Banditsissa. Barrie Colts varasi hänet OHL:ään 11. pelaajana. Kauden 2002–2003 Szczechura pelasi MWJBHL-sarjassa Brantford Golden Eaglesissa, jossa hän voitti 118 tehopisteellään sarjan pistepörssin ja tuli valituksi sarjan arvokkaamaksi pelaajaksi. Kaudeksi 2003–2004 Szczechura siirtyi NCAA-yliopistosarjaan Western Michiganin yliopistoon. Hän pelasi yliopistossa neljä kautta, kunnes siirtyi kesken kauden 2006–2007 AHL-seura Iowa Starsiin try-out-sopimuksen kautta. Seuraavan kauden hän aloitti Iowassa, mutta hänet myytiin kesken kauden Norfolk Admiralsiin, jossa hän teki loppukauden 24 ottelussa tehot 14+12=26. 
24. huhtikuuta 2008 Szczechura teki vapaana agenttina kaksivuotisen sopimuksen NHL-seura Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän debytoi NHL:ssä 2. joulukuuta 2008 Philadelphia Flyersia vastaan, ja sai ottelussa jääaikaa 15.16 minuuttia. Ensimmäisen NHL-maalinsa Szczechura teki 8. joulukuuta Boston Bruinsia vastaan. Hän pelasi kaudella 2008–2009 AHL:ssä 33 ottelua ja NHL:ssä 31 ottelua tehoin 4+5=9. Kaudella 2009–2010 Szczechura pelasi NHL:n puolella 52 ottelua tehoin 5+2=7 ja AHL:ssä 35 ottelua tehoin 8+21=29. 
16. heinäkuuta 2010 Szczechura teki Lightningin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Hän pelasi kuitenkin kauden 2010–2011 kokonaan AHL:n puolella, jossa hän teki 79 ottelussa tehot 21+30=51. Kesän 2011 aikana Szczechura huhuttiin siirtyvän itävaltalaiseen ERC Ingolstadtiin. Hän jatkoi kuitenkin Pohjois-Amerikassa tehtyään sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Pääosan kaudesta Szczechura pelasi Sabresin farmijoukkueessa Rochester Americansissa. Sabresissa hän pelasi yhdeksän peliä alkukaudesta. AHL:ssä kertyi 47 pistettä 56 ottelussa. Kauden jälkeen Szczechura siirtyi Eurooppaan, kun hän teki sopimuksen KHL-seura Lev Prahan kanssa.
Szczechura ehti pelata Lev Prahassa vain kolme KHL:n runkosarjaottelua kauden 2012–2013 alussa ennen kuin siirtyi samassa liigassa pelaavaan Dinamo Riikaan.
Muuta.
Szczechuran veli Alex Szczechura (s. 1990) on myös jääkiekkoilija. Hän pelasi viimeksi NCAA:ssa Ohion yliopistossa.
Herr, gehe nicht ins Gericht mit deinem Knecht

Herr, gehe nicht ins Gericht mit deinem Knecht (BWV 105) on Johann Sebastian Bachin säveltämä kantaatti yhdeksännelle Pyhän Kolminaisuuden päivän jälkeiselle sunnuntaille. Teos on sävelletty vuonna 1723 ja esitetty ensimmäistä kertaa saman vuoden heinäkuun 25. päivänä Leipzigissa.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 1988

Vuoden 1988 kesäolympialaisten jousiammunta järjestettiin 27. syyskuuta – 1. lokakuuta 1988 Hwarang Archery Parkissa, Soulissa, Etelä-Koreassa. Tämä oli yhdeksäs kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 146 osanottajaa 41 eri maasta, joista miehiä oli 84 ja naisia 62. Tapahtumia oli neljä.
Pallohortensia

Pallohortensia ("Hydrangea arborescens") on hortensioiden sukuun kuuluva pensas, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista. Pallohortensiasta on jalostettu lajikkeita koristekasvikäyttöön.
Kuvaus.
Pallohortensian oksanhaarat ovat pystyjä tai yläviistoja. Kuluvan kesän haarat ovat harvakarvaisia. Lehtilavat ovat 5–15 cm pitkiä ja muodoltaan puikeita tai soikeita, suippokärkisiä, tyveltään pyöreitä tai herttatyvisiä ja hammaslaitaisia. Kukinnot kehittyvät saman vuoden haarojen latvoihin ja ovat valkoisia.
Lajikkeilla 'Annabelle' ja 'Grandiflora' kukinnot ovat pallomaisia ja kaikki kukat neuvottomia. 'Grandiflora' kasvaa Suomessa yleensä 1–1,5 metrin korkuiseksi ja sen kukinnot ovat 10–18 cm leveitä.
Kasvupaikat.
Pallohortensia kasvaa alkuperäisellä esiintymisalueellaan tuoreissa ja runsasravinteisissa metsissä ja jokirannoilla.
Käyttö.
Koristekasvina pallohortensiaa viljellään sen näyttävän kukinnon vuoksi. Se kasvaa parhaiten tuoreessa, multavassa, runsasravinteisessa ja hapahkossa maaperässä puolivarjoisella paikalla. Pallohortensian oksat saattavat olla ankarien talvien jälkeen melko pitkälti paleltuneita, mutta keväisin ne voidaan leikata lähes maanrajaan saakka, koska kukinnot kehittyvät saman kesän haaroihin. 
Suomessa lajike 'Grandiflora' menestyy vyöhykkeillä I–II (III) ja se kukkii heinä–elokuussa.
Baltimore-luokka

Baltimore-luokka oli Yhdysvaltain laivaston toisen maailmansodan lopulla valmistuneen kymmenen raskaan risteilijän muodostama alusluokka. Alukset olivat nopeita ja raskaasti aseistettuja. Ne oli suunniteltu suojaamaan lentotukialuksia. Raskaan ilmatorjunta-aseistuksensa vuoksi ne soveltuivat hyvin nimenomaan ilmauhan torjuntaan. Aluksia käytettiin myös maihinnousujen tulitukitehtävissä.
Sodan päätyttyä pääosa luokan aluksista sijoitettiin reserviin, kunnes ne palasivat palvelukseen Korean sotaan.
Oregon City -luokkaa pidetään Baltimore-luokan seuraajana tai aliluokkana. Nämä alukset eroavat kansirakenteiltaan, joissa savuhormit on yhdistetty yhdeksi. Tavoitteena oli parantaa ilmatorjuntan ampuma-alaa. Näitä aluksia valmistui kolme kymmenestä tilatusta, lisäksi yli alus muutettiin esikuntalaivaksi, "USS Northampton" (CLC-1).
"USS Boston" ja "USS Canberra" muutettiin vuodesta 1952 lähtien laivaston ensimmäisiksi ohjusristeilijöiksi. Takimmainen tykkitorni poistettiin ja tilalle asennettiin RIM-2 Terrier -ohjusjärjestelmä.
"USS Albany", "USS Chicago" ja "USS Columbus" muutettiin Albany-luokan ohjusristeilijöiksi, joiden aseistuksen muodostivat RIM-8 Talos ja RIM-24 Tartar -ohjukset. Alusten muu aseistus ja kansirakenteet korvattiin erittäin korkealla alumiinisenlla kansirakenteella.
Taolagnaro

Taolagnaro (myös "Tolagnaro" tai "Fort Dauphin") on kaupunki Madagaskarissa. Se sijaitsee saaren kaakkoiskärjessä Intian valtameren rannalla. Kaupunki on Anosyn alueen keskus. Asukkaita on 48 900 henkeä (vuonna 2010).
Taolagnaro on saanut alkunsa ranskalaisten antanosyjen maille vuonna 1643 rakentamasta Fort Flacourtin linnoituksesta. Sen viereen perustettu kaupunki nimettiin Fort Dauphiniksi tulevan Ludvig XIV:n mukaan. Kantaväestön ja tautien ahdistamat ranskalaiset jättivät paikan vuonna 1674, mutta vain muutamaa vuotta myöhemmin siitä tehtiin orjakaupan keskus.
Nähtävyyksiin kuuluvat Fort Flacourtin sekä haaksirikkoutuneiden portugalilaisten merimiesten vuonna 1504 rakentaman linnoituksen rauniot, kaupungin yllä kohoava Pic St Louis -vuori, Nahampoanan luonnonsuojelualue sekä kauempana sijaitseva Andohahelan kansallispuisto. Kaupungin matkailuelinkeino on kärsinyt pahasti etelä-afrikkalaisten ja kanadalaisten yhtiöiden aloittamasta titaanin louhinnasta.
Taolagnarosta on reittitaksiyhteydet Toliaraan, Ihosyyn, Fianarantsoaan ja Antananarivoon. Hyväkuntoinen maantie ulottuu kuitenkin vain Ambovombeen. Antananarivoon on päivittäinen lentoyhteys. Kaupungista on myös säännöllisiä lentoja Toliaraan, Farafanganaan, Manakaraan ja Mananjaryyn.
Mananjary

Mananjary [mananˈdzarʲ] on kaupunki Madagaskarin Vatovavy-Fitovinanyn alueella. Se sijaitsee Intian valtameren rannalla Ampasaryjoen suussa. Pangalanesin kanaali jakaa kaupungin kahteen osaan. Asukkaita on 29 600 (vuonna 2010).
Mananjary on vaniljan-, kahvin- ja pippurintuotantoalueen keskus, jossa harjoitetaan myös kalastusta. Kaupungista on reittitaksiyhteys Fianarantsoaan ja Manakaraan sekä säännöllisiä lentoja Antananarivoon ja Taolagnaroon.
Nähtävyyksiin kuuluu antambahoakojen joka seitsemäs vuosi järjestämä ympärileikkausfestivaali. Kaupungin pohjoispuolella Ambohitsarassa on Muhammedin jälkeläisten pystyttämäksi väitetty Valkoinen Elefantti -veistos.
Álex Fernández

Alejandro Fernández Iglesias, tunnetaan nimellä Álex, (s. 15. lokakuuta 1992) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Cádiz CF joukkuetta on vuodesta 2017 alkaen. Hän on aiemmin edustanut segunda ligan Elcheä ja pelannut 99 ottelua Real Madridin B-joukkueessa 2010-2013.
Nacho (jalkapalloilija, 1990)

José Ignacio Fernández Iglesias eli Nacho (s. 18. tammikuuta 1990 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa saudiarabialaista Al-Qadsiahia, johon hän siirtyi heinäkuussa 2024 pelattuaan juniorivuodet mukaan lukien yli 20 vuotta Real Madridissa. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
Nacho on varsinaiselta pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta hän kykenee pelaamaan myös muilla puolustuksen paikoilla. Myös hänen veljensä Álex on pelannut Real Madridissa.
Seurajoukkueura.
Nachon ensimmäinen seura oli alcaládehenaresilainen Complutense Nadador, josta hän siirtyi Real Madridin junioreihin vuonna 2001. Ensimmäiset ottelunsa seuran reservijoukkueessa Castillassa hän pelasi kauden 2008–2009 alkupuoliskolla. Kauden 2011–2012 päätteeksi hän oli nostamassa joukkuetta Segunda División B:stä Segunda Divisióniin. Hän toimi myös joukkueen kapteenina.
Real Madridin edustusjoukkueessa ja Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Nacho debytoi 23. huhtikuuta 2011 ottelussa Valenciaa vastaan. Kaudeksi 2012–2013 päävalmentaja José Mourinho nosti hänet vakituisesti edustusjoukkueen miehistöön. Nacho pelasi Real Madridissa kaikkiaan 242 Espanjan liigan ottelua ja teki niissä 12 maalia. Tammikuussa 2018 hän teki kaksi maalia Deportivo de La Coruñaa vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi vammojen vuoksi vain kuusi liigaottelua, mutta muilla kausilla kaudesta 2016–2017 alkaen hänen ottelumääränsä ovat vaihdelleet 20:stä 29:ään. Hän on voittanut neljä kertaa Espanjan liigamestaruuden ja kahdesti Espanjan cupin. Hän on voittanut kuusi kertaa Mestarien liigan mutta pelannut vain kahdesti loppuottelussa: vuonna 2018 hän tuli vaihdosta kentälle loukkantuneen Dani Carvajalin tilalle ja vuonna 2024 hän pelasi koko ottelun joukkueen kapteenina.
Kesällä 2024 Nacho solmi kaksivuotisen sopimuksen Saudi-Arabian Valioliigaan kaudeksi 2024–2025 nousseen Al-Qadsiahin kanssa.
Maajoukkueura.
Nacho on pelannut Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului vuonna 2007 alle 17-vuotiaiden EM-kultaa ja MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen. Vuonna 2013 hän oli voittamassa alle 21-vuotiaiden EM-kultaa.
Syyskuussa 2013 Nacho kutsuttiin ensimmäistä kertaa Espanjan miesten maajoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 10. syyskuuta 2013 ystävyysottelussa Chileä vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 avauskokoonpanossa alkulohkossa Portugalia vastaan ja tappiollisessa neljännesvälierässä Venäjää vastaan. Portugali-ottelussa hän teki A-maajoukkueuransa ensimmäisen ja edelleenkin ainoan maalinsa. EM-kilpailuissa 2024 hän voitti mestaruuden ja pelasi täydet minuutit ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Kroatiaa ja välieräottelussa Ranskaa vastaan sekä tuli vaihdosta kentälle puolivälieräottelussa Saksaa ja loppuottelussa Englantia vastaan.
Yksityiselämä.
Nacho sairastaa diabetesta, joka hänellä todettiin 12-vuotiaana.
Jesús Fernández Collado

Jesús Fernández Collado, yleensä vain Jesús (s. 11. kesäkuuta 1988 Madrid), on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa kreikkalaista Panetolikosta lainalla romanialaisesta CFR Cluj'sta. Vuoteen 2018 saakka hän edusti kotimaassaan useita eri seuroja.
Seurajoukkueura.
Jesús pelasi juniorivuosinaan madridilaisen Unión Adarven ja Villarrealin joukkueissa. Kaudella 2006–2007 hän edusti Getafen ja kausina 2007–2010 Numancian reservijoukkuetta, jotka molemmat pelasivat neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Numanciassa hän pääsi myös debytoimaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneessa edustusjoukkueessa, jossa hän pelasi viisi sarjaottelua keväällä 2010.
Heinäkuussa 2010 Jesús siirtyi Real Madridin reservijoukkueeseen Castillaan, jota hän oli nostamassa kaudella 2011–2012 Segunda División B:stä Segundaan. Nousukaudella hän jakoi torjuntavastuun Tomás Mejíasin kanssa, mutta oli maalilla muun muassa molemmissa nousukarsintaotteluissa Cádizia vastaan.
Real Madridin edustusjoukkueessa ja Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Jesús debytoi 21. toukokuuta 2011 ottelussa Almeríaa vastaan. Kaudeksi 2012–2013 päävalmentaja José Mourinho nosti hänet vakituisesti edustusjoukkueeseen, jonka maalivahtikolmikon hän muodostaa Iker Casillasin ja Antonio Adánin kanssa.
Antsiranana

Antsiranana ([antsʲˈraŋanə̥], vuoteen 1977 saakka "Diego Suarez") on kaupunki Madagaskarissa. Se sijaitsee saaren pohjoiskärjessä samannimisen lahden rannalla. Kaupunki on Dianan alueen keskus. Asukkaita on 88 100 (vuonna 2010).
Kaupungin entinen nimi perustuu portugalilaiseen merenkävijään Diego Suareziin, joka teki seudulle ryöstöretken vuonna 1543. Vuonna 1885 sinne perustettiin ranskalainen sotilastukikohta. Britit valtasivat kaupungin toisessa maailmansodassa vuonna 1942.
Antsiranana on tärkeä satamakaupunki. Se on maatalousalueen keskus, jossa toimii laivanrakennus-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Alueen kanta-asukkaat ovat antankaranoja, mutta kaupungissa asuu myös arabeja, kreoleja, intialaisia, kiinalaisia ja komorilaisia. Antsirananasta on päivittäinen lentoyhteys Antananarivoon ja säännöllisiä lentoja Sambavaan, Toamasinaan ja Mahajangaan.
Borja González

Borja González Tomás, tunnetaan nimellä Borja Bastón (s. 25. elokuuta 1992 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Segunda Divisiónissa pelaavaa Real Oviedoa. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Englannin sarjoissa.
Borja Bastón aloitti pääsarjauransa Atlético Madridissa toukokuussa 2010. Hän pelasi seurassa kuuden kauden aikana vain yhden Primera Divisiónin ottelun. Hän olikin lainalla viidessä espanjalaisseurassa. Kesällä 2016 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelanneeseen Swansea Cityyn 18 miljoonan euron siirtosummalla. Kolmen ja puolen vuoden aikana hän pelasi myös lainasopimuksilla Málagassa ja Alavésissa. Tammikuussa 2020 hän siirtyi Aston Villaan, jossa hän pelasi puoli vuotta.
Hortensiakasvit

Hortensiakasvit (Hydrangeaceae) on kasviheimo koppisiemenisten Cornales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Heimon lajit ovat puuvartisia pensaita, köynnöksiä tai ruohovartisia kasveja. Lehdet kasvavat yleensä vastakkain ja ovat korvakkeettomia. Kukat ovat säteittäisiä ja yleensä neli- tai viisilukuisia.
Hortensiakasvien sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa muun muassa flavonoleja ja tanniineja. Joskus kasveilla on tähtikarvoja tai muulla tavoin haaroittuneita karvoja. Lehtiparia yhdistää varren poikki kulkeva juova. Lehdet ovat tavallisesti sulkasuonisia, harvoin kourasuonisia. Kukinto on viuhkomainen ja harvoin kukat voivat olla jopa 10-lukuisia. Terälehdet ovat erillisiä, ja heteitä on niihin nähden ainakin kaksinkertainen määrä. Joskus heteet ovat litteäpalhoisia ja muodostavat putken. Kukassa on mesiäinen. Yhdislehtinen sikiäin on 2–12, tavallisesti kuitenkin kolmesta viiteen emilehden muodostama, enemmän tai vähemmän kehänalainen. Luotti on nauhamainen tai pallomainen. Toisinaan siemen on siivellinen. Kromosomiluku n = 13–18.
Levinneisyys.
Hortensiakasvit ovat peräisin pääasiassa lämpimänlauhkeilta alueilta, vain harvat niistä kasvavat tropiikissa. Laajin yhtenäinen levinneisyysalue on Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Euroopassa on pieni esiintymisalue Pohjois-Italian seuduilla.
Luokittelu.
Hortensiakasvien läheisin sukulaisheimo on haimiokasvit (Loasaceae). Ne muodostavat Cornales-lahkon evoluutiopuussa yhteisen kladin, jota luonnehtivat muun muassa toissijaisina aineenvaihduntatuotteina monet iridoidit ja flavonolit, nystykarvat, vastakkainen lehtiasento, lehtihampaiden rauhasmaisuus, heteiden runsaus ja liiteluomaisesti avautuva hedelmä.
Alaheimot.
Hortensiakasvien heimossa on 17 sukua ja 190 lajia, jotka jakautuvat kahteen alaheimoon:
Suvut.
Suvut:
Vohipeno

Vohipeno on kaupunki Madagaskarin Vatovavy-Fitovinanyn alueella. Se sijaitsee lähellä Intian valtameren rannikkoa noin 45 kilometriä Manakarasta etelään. Asukkaita on 18 000 henkeä (vuonna 2001).
Kaupunki on arabialaisvaikutteisen antaimoroheimon keskus. Sen asukkaat viljelevät riisiä, kahvia ja maniokkia.
A Place to Call Home

Place To Call Home on hard rock -yhtye Europen laulaja Joey Tempestin vuonna 1995 julkaisema sooloalbumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on tehnyt Joey Tempest.
Manakara

Manakara on kaupunki Madagaskarissa. Se sijaitsee Intian valtamereen laskevan Manakarajoen suussa. Kaupunki on Vatovavy-Fitovinanyn alueen keskus. Asukkaita on 37 900 henkeä (vuonna 2010).
Manakara jakautuu kahteen osaan. Vanha kaupunki Manakara Be sijaitsee laguunin erottamalla saarella ja uusi keskusta Tanambao mantereella. Manakarassa on pieni satama ja Fianarantsoaan johtavan rautatien pääteasema. Kaupungista on säännöllinen lentoyhteys Antananarivoon ja Taolagnaroon.
Farafangana

Farafangana on kaupunki Madagaskarin Atsimo-Atsinananan alueella. Se sijaitsee Intian valtameren rannalla lähellä Pangalanesin kanaalin eteläpäätä 109 kilometriä Manakarasta etelään. Asukkaita on 26 500 henkeä (vuonna 2010).
Farafanganasta on päivittäinen reittitaksiyhteys Manakaraan sekä viikoittaiset lennot Antananarivoon ja Taolagnaroon.
Ala-Kaman tekojärvi

Ala-Kaman tekojärvi eli Nižnekamskin tekojärvi () on Tatarstanissa Kama-joen alajuoksulla sijaitseva tekojärvi. Tekojärvi on osa Volgan-Kaman suurten tekojärvien kaskadia. Järven pinta-ala on 1 080 neliökilometriä. Sen pato valmistui 1979 ja järvi täytettiin tuolloin nykyiseen vedenkorkeuteensa 62 metriin. Vedenpintaa on suunniteltu nostettavaksi 68 metriin, mutta suunnitelmaa on vastustettu luonnonsuojeluintressien vuoksi.
Järven rannalla sijaitsevia kaupunkeja ovat Naberežnyje Tšelny, Mendelejevsk ja Menzelinsk.
Tekojärven padon yhteydessä Naberežnyje Tšelnyn kaupungin lounaispuolella olevan Ala-Kaman eli Nižnekamskin vesivoimalaitoksen kuudentoista turbiinin kokonaisteho on 1248 megawattia. Vesivoimalaitos on nykyään yksi vesivoimayhtiö RusGidron tuotantolaitoksista.
Sitraattisyntaasi

Sitraattisyntaasi on entsyymi, joka katalysoi sitruunahappokierron ensimmäistä vaihetta. Reaktiossa substraatteina ovat oksaloetikkahappo ja asetyylikoentsyymi-A ja tuotteina muodostuu sitruunahappoa sekä koentsyymi-A:ta. Entsyymin EC-numero on EC 2.3.3.1.
Rakenne ja mekanismi.
Sitraattisyntaasi esiintyy eliöiden soluissa mitokondrioiden matriisissa. Nisäkkäillä entsyymi on dimeeri eli koostuu kahdesta yksiköstä, jotka ovat keskenään samanlaisia. Kooltaan yksiköt ovat 49 kDa. Eräillä muilla eliöillä entsyymi voi koostua kuudesta yksiköstä, jolloin se on heksameeri.
Oksaalietikkahappo sitoutuu avoimeen inaktiiviseen entsyymiin. Sitoutumisen seurauksena entsyymin konformaatio muuttuu, alayksiköt siirtyvät lähemmäs toisiaan noin 15 Å:n verran. Kummassakin yksikössä on myös pienempi alayksikkö joka pyörähtää 19 astetta. Tällöin sitraattisyntaasiin muodostuu sitoutumiskohta myös koentsyymi-A:lle. Sitraattisyntaasi tuo substraatit lähelle toisiaan, asettaa ne oikeaan asemaan ja polarisoi eräitä sidoksia. Aktiivisessa kohdassa asparagiinihappo toimii emäksenä ja poistaa asetyylikoentsyymi-A:n hiiliatomilta protonin ja histidiini luovuttaa protonin asetyylikoentsyymi-A:n karbonyyliryhmän hapelle, jolloin muodostuu enoli. Toinen histidiini aktivoi oksaloasetaattimolekyylin luovuttamalla sen karbonyyliryhmälle protonin. Enolisoitunut asetyylikoentsyymi-A on nukleofiili ja hyökkää oksaloetikkahappoon, reaktio on tyypiltään aldolikondensaatio. Näin muodostuu välituotteena sitryylikoentsyymi-A. Hydrolyysin jälkeen sitruunahappo- ja koentsyymi-A-molekyylit vapautuvat entsyymistä.
Se mistä suunnasta koentsyymi-A hyökkää oksaloetikkahapon karbonyyliryhmään määrittää mitä sitruunahapon stereoisomeeria reaktiossa muodostuu. Nisäkkäillä ja kolibakteerilla hyökkäys tapahtuu Si-puolelta, jolloin tuotteella on S-konfiguraatio. Eräissä anaerobisten bakteerien entsyymien katalysoimissa reaktiossa syntyy R-sitruunahappoa ja hyökkäys tapahtuu Re-puolelta.
Sitraattisyntaasin pääasiallinen säätelytekijä on substraattien määrä. Sitä aktivoivat allosteerisesti kalsiumionit ja ADP-molekyyli. Inhibiittoreita ovat muun muassa sitruunahappo, ATP, sukkinyylikoentsyymi-A, rasvahappojen koentsyymi-A-johdannaiset ja NADH. Sitraattisyntaasiaktiivisuutta voidaan käyttää mittarina tutkittaessa mitokondrioiden vahingoittumista esimerkiksi solujen ultraäänisärkemisen tai pakastekuivauksen yhteydessä.
Kirjokenttämittari

Kirjokenttämittari ("Xanthorhoe spadicearia") on mittariperhosiin lukeutuva, erittäin yleinen yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Ruskeansävyinen perhoslaji, jonka värisävy ja kuvioinnin yksityiskohdat vaihtelevat yksilöittäin varsin paljon. Etusiipien tyvi- ja kärkiosa ovat kellanruskeat ja keskiosa punaruskea. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset ja väriltään valkoiset. Diskaalitäplä on musta, mutta tummilla yksilöillä saattaa erottua etusiivessä heikosti. Etusiiven kärkiosan valkoinen aaltoviiru erottuu selvästi. Sen yhteydessä on myös kaksi tummaa täplää. Takasiivet ovat vaaleat, ulospäin tummenevat ja niissä on useita vaaleita aaltoilevia poikkiviiruja. Molempien siipiparien ulkoreunassa on ohut, siipisuonten kohdalla katkeileva musta viiru. Siipiväli 20–22 mm.
Lajia voi olla vaikeaa erottaa muista kenttämittareista, mutta erityisesti ruostekenttämittarista ("Xanthorhoe ferrugata").
Levinneisyys ja lentoaika.
Kirjokenttämittari on koko Suomessa tavattava ja etelässä erittäin yleinen laji, joka kuitenkin harvinaistuu jonkin verran pohjoista kohti. Muualla sitä tavataan Etelä-Siperiasta Venäjän ja Pohjois-Euroopan poikki Britteinsaarille ulottuvalla alueella Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji viihtyy valoisissa metsissä, niittyjen laitamilla ja puutarhoissa. Perhoset lentävät hämärissä, mutta tulevat harvoin valolle tai syötille, minkä vuoksi sitä tapaa harvemmin kuin lajin yleisyys antaisi odottaa. Ne voivat kuitenkin häirittyinä lähteä lentoon myös päivällä. Talvehtiva vaihe on joko toukka tai kotelo.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla matalakasvuisilla kasveilla, kuten ratamoilla ("Plantago"), mustikalla ("Vaccinium myrtillus") ja juolukalla ("Vaccinium uliginosum").
Maitolehtimittari

Maitolehtimittari ("Scopula floslactata") on hyvin yleinen, vaalea mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Maitolehtimittari on pohjaväriltään tasaisen kellertävänvalkoinen, keskikokoinen perhoslaji. Lukuun ottamatta siipiä kirjovaa pientä ruskeansävyistä pisteytystä siivet ovat lähes kuviottomat, sillä siiven poikki kulkevat, vaaleanruskeat poikkiviirut erottuvat vain heikosti, joillakin yksilöillä tuskin lainkaan. Jos ulompi poikkiviiru erottuu, se on terävästi mutkitteleva. Takasiivessä saattaa erottua tumma keskitäplä. Siivet ovat myös alapinnalta valkoiset. Perhosen niska on tumma. Siipiväli on 24–28 mm.
Samannäköinen laji on erityisesti mustikkalehtimittari ("Scopula ternata"), mutta myös muutamat muut lehti- ja valkomittarilajit.
Levinneisyys ja lentoaika.
Maitolehtimittaria tavataan Alppien pohjoispuolisessa Euroopassa, josta levinneisyys jatkuu Venäjän poikki Japaniin saakka. Suomessa laji on yleinen pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Perhonen lentää toukokuun lopulta kesäkuun loppuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji viihtyy metsissä ja pensaikkoisilla paikoilla, joilla kasvaa toukan ravintokasvia. Perhonen on aktiivinen hämärän aikaan ja tulee valolle, mutta häirittynä pyrähtää helposti lentoon päivälläkin. Toukka talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka on polyfagi ja elää etenkin mustikalla ("Vaccinium myrtillus"), mutta myös voikukilla ("Taraxacum") ja hierakoilla ("Rumex").
Kaktus-Jack

Kaktus-Jack ("Cactus Jack" tai "The Villain") on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut lännenkomedia. Elokuvan on ohjasi Hal Needham.
Näyttelijät.
Lähde: 
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi toteaa, ettei elokuva pääse oikein vauhtiin herkullisesta alkuasetelmasta huolimatta. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Cachao López

Israel ”Cachao” López, usein vain Cachao (14. syyskuuta 1918 Havanna, Kuuba – 22. maaliskuuta 2008 Coral Gables, Florida, Yhdysvallat) oli kuubalainen muusikko ja säveltäjä, jota kutsutaan usein ”mambon keksijäksi”. Cachao voitti urallaan muutaman Grammy-palkinnon, ja hänet valittiin Hollywood Walk of Famelle.
Elämä.
Israel López syntyi muusikkoperheeseen vuonna 1918. Lempinimensä Cachao hän sai isoisältään, jonka sukunimi nimi oli ollut. Hän aloitti soittaa jo nuorena kontrabassoa, jota hänen vanhempansa soittivat ja opettivat. Cachao esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 8-vuotiaana, kun hän soitti bongorumpuja lastenorkesterissa. 13-vuotiaana hän aloitti kontrabasistina Havannan filharmosessa orkesterissa.
1930-luvun lopussa Cachao aloitti kuulussa danzón-yhtyeessä Arcaño y sus Maravillasissa. Kyllästyttään menuettityyliisiin danzóneihin Lópezin veljekset Cachao ja Orestes kehittivät nopearytmisempää soitantaa. Sitä alettiin kutsua nimellä el nuevo ritmo, uusi rytmi, ja se sai myöhemmin nimekseen mambo. Siitä tuli suosittua vasta seuraavalla vuosikymmenellä, kun Perez Pradon albumi "Que Rico el Mambo!" julkaistiin.
Cachao lähti Kuubasta 1962. Hän asui seuraavat kaksi vuotta Espanjassa ja muutti sitten New Yorkiin, missä soitti muun muassa Tito Rodríguezin, José Fajardon ja Eddie Palmierin yhtyeissä. Cachao soitti vuosikymmenten ajan vain muiden yhtyeissä ja julkaisi vuosien 1970–1990 aikana vain kolme omaa albumia. New Yorkista hän muutti Las Vegasiin ja sieltä 1970-luvun lopulla Miamiin. Las Vegasissa hän ajautui uhkapelien pariin, ja omien sanojensa mukaan hänen vaimonsa pelasti hänen elämänsä ja uransa.
Miamissa Cachao soitti vain pienillä klubeilla, häissä ja muissa tapahtumissa. Vuonna 1989 hän törmäsi nuoreen kuubalaisnäyttelijä Andy Garcíaan, jonka hän oli tuntenut jo, kun tämä oli vasta ollut viisivuotias. García oli ollut Cachaon fani jo monta vuotta, ja hän järjesti Miamiin juhlakonsertin ja julkaisi Cachaon albumit "Master Sessions Volume I", joka voitti Grammyn, ja "Master Sessions Volume II". Konsertti oli myös pohjana dokumentille "Cachao...Como Su Ritmo No Hay Dos".
García tuotti vielä Cachaon albumit "Cuba Linda" (2000) ja Grammy-palkitun "Ahora Sí" (2004). Cachao kiersi maailmaa 1990- ja 2000-luvuilla ja soitti useiden nuorten ihailijoidensa, kuten pianisti Bebo Valdésin, kanssa. Valdés soitti Cachaon kanssa albumilla "El Arte del Sabor", joka palkittiin Grammyllä. Cachao sai urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. Vuonna 2012 hänen albuminsa "Descargas: Cuban Jam Session in Miniature" (1957) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Cachao kuoli munuaisongelmista syntyneisiin komplikaatoihin vuonna 2008. Hänen vaimonsa Ester oli kuollut vuonna 2004. Heillä oli yksi tytär, María Elena López.
Idäntäplämittari

Idäntäplämittari ("Lomaspilis opis") on pienehkö, melko harvinainen, mustavalkoinen mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Idäntäplämittari on selväpiirteisen mustavalkoinen perhonen. Siipien pohjaväri on valkoinen, ja niissä on sinertävänmustia laikkuja. Sekä etu- että takasiipien ulkoreunat ovat laajalti tummat, ja etusiiven tyviosan tumma laikku on melko pyöreä, ei pitkänomainen. Etusiiven etureunan keskellä oleva laikku on symmetrinen ja lähes tiimalasin muotoinen. Molempien siipiparien keskellä kulkee melko suurten ja pyöreähköjen, tummien täplien rivi. Siipiväli on 20–25 mm.
Idäntäplämittari muistuttaa suuresti hieman kookkaampaa, yleisempää ja laajemmalle levinnyttä reunustäplämittaria ("Lomaspilis marginatus").
Levinneisyys ja lentoaika.
Idäntäplämittarin levinneisyys ulottuu Suomesta ja Baltiasta Venäjän ja Keski-Aasian poikki Japaniin. Se on koko levinneisyysalueellaan paikoittainen. Suomessa perhosta tavataan melko harvinaisena ja harvalukuisena Keski- ja Itä-Suomessa sekä etelärannikolla. Aikuiset yksilöt lentävät kesäkuun alusta heinäkuun alkupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat.
Idäntäplämittari on etenkin nuorissa koivikoissa ja pensaikkoisilla niityillä viihtyvä laji. Perhoset aloittavat lentonsa iltapäivällä ja jatkavat yöhön. Illan hämärryttyä perhoset tulevat valolle. Kotelo talvehti.
Toukka vaikuttaa syövän vain sen puuyksilön lehtiä, jolle naaras on laskenut munat.
Ravintokasvi.
Toukka elää ainakin rauduskoivulla ("Betula pendula").
Trương Tấn Sang

Trương Tấn Sang (s. 21. tammikuuta 1949) on vietnamilainen poliitikko. Hän oli maan presidentti vuosina 2011–2016 ja on ollut politbyroon korkein jäsen tammikuusta 2011 lähtien. Sang oli Hồ Chí Minhin kaupungin kommunistisen puolueen johtaja 1996–2000.
Tấn Sang liittyi kommunistiseen puolueeseen 1969. Vietnamin sodan aikana hän oli Etelä-Vietnamin vankina vuodesta 1971.
Onkiliero

Onkiliero ("Lumbricus rubellus") elää Suomessa Lappiin saakka. Se viihtyy yleensä hyvälaatuisessa ruokamullassa, mutta sitä tapaa myös lehti- ja havupuiden juurella maassa. Onkilieron iho kiiltää selkäpuolelta punaruskeana tai violettiin vivahtavan punaisena. Vatsa on vaaleankeltainen ja eturuumis on peräpäätä tummempi. Onkiliero kasvaa 6–15 senttimetriä pitkäksi. Kosketettaessa se litistää takaruumiinsa ja luikertelee vikkelästi taaksepäin. Kontiaiset ("Talpa europaea") käyttävät ravintonaan onkilieroja.
Gex (videopeli)

Gex on Crystal Dynamicsin kehittämä tasohyppely, joka on julkaistu vuonna 3DO:lle, PlayStationille, Sega Saturnille ja Windowsille.
Pelaaminen.
Pelin päähahmo on puhuva gekko "Gex", joka sai alkunsa Crystal Dynamicsin maskottina. Pelissä Gex imeytyy televisiomaailmaan, josta on etsittävä ulospääsyä.
Luettelo Suomen päivänkorennoista

Luettelo Suomen päivänkorennoista sisältää Suomesta tavatut päivänkorentojen lahkoon (Ephemeroptera) kuuluvat hyönteislajit. Luettelo on aakkostettu heimoittain tieteellisen nimen mukaan. Suomessa on tavattu 55 päivänkorentolajia, joista viisi on luokiteltu on luokiteltu vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa vaarantuneeksi (VU) ja yksi äärimmäisen uhanalaiseksi (CR). Yhden lajin katsotaan hävinneen (RE). Luonnonsuojeluasetuksessa erityisesti suojeltaviksi luokitellut lajit on merkitty e:llä Suomenkielinen nimi on mainittu suluissa, jos lajilla sellainen on.
Laji "Baetis macani" muodostunee tosiasiassa useista kryptisistä lajeista, joita ei toistaiseksi osata erottaa toisistaan. Lisäksi lajin "Baetis scambus" esiintyminen Suomessa on epävarmaa.
Ed Sullivan

Edward Vincent ”Ed” Sullivan (28. syyskuuta 1901 – 13. lokakuuta 1974) oli yhdysvaltalainen journalisti ja television viihdeohjelman isäntä. Hänen isännöimänsä "Ed Sullivan Show" lähetettiin sunnuntai-iltaisin yli kahden vuosikymmenen ajan. "Rolling Stone" -lehti on nimennyt "Ed Sullivan Show’n" kaikkien aikojen 69. parhaaksi televisio-ohjelmaksi.
Sullivan oli alkujaan lehtimies, juorutoimittaja, urheilutoimittaja ja juhlatilaisuuksien juontaja. Hän ei ollut erityisen hyvä esiintyjä, mutta hän oli taitava tunnistamaan lahjakkuuksia.
Sullivan alkoi isännöidä radion makasiiniohjelmaa vuonna 1930. Vuonna 1932 hän aloitti CBS:llä ohjelman "Broadway’s Greatest Thrills". Televisio-ohjelma alkoi vuonna 1948 nimellä "Toast of the Town", joka vaihdettiin "Ed Sullivan Show’ksi" vuonna 1955. Ohjelma jatkui vuoteen 1971 asti. Ohjelmassaan Sullivan esitteli amerikkalaisille sellaisia viihdemaailman tähtiä kuin The Beatles ja Elvis Presley.
Sullivan rakensi ohjelmansa aina saman mallin mukaisesti: mukana oli vakiintunut tähti (ensimmäisessä ohjelmassa Richard Rodgers ja Oscar Hammerstein II) ja nousevia kykyjä (ensimmäisellä kerralla Dean Martin ja Jerry Lewis ensi kertaa televisiossa) ja sekä klassisempaa että uudempaa musiikkia.
Sullivanilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Walter Reynolds

Walter Reynolds (k. 16. marraskuuta 1327) oli Lord High Treasurer, lordikansleri, Worcesterin piispa 1307–1313 ja Canterburyn arkkipiispa. 
Reynolds kuoli 16. marraskuuta 1327.
Tarhasiira

Tarhasiira eli saunamaija ("Oniscus asellus") on Etelä-Suomessa yleisenä elävä harmahtavanmusta, jaokkeinen siiralaji. Vaikka se elää maalla, se hengittää kiduksilla ja siksi kaihtaa kuivuutta. Tarhasiira viihtyykin kosteissa ja varjoisissa paikoissa kuten lahonneissa kannoissa ja maassa olevien paksujen oksien ja kivien alla. Tarhasiira kasvaa 13–18 millimetriä pitkäksi. Se liikkuu yleensä öisin, kun ilma on kosteampaa. Se syö mätäneviä kasveja. Tarhasiiranaaraan alapuolella on erityinen sikiötasku, jossa se kuljettaa muniaan ja poikasia. Poikaset kasvavat hitaasti, ja ne saavuttavat täysikasvuisuuden vasta noin kahden vuoden iässä. 
Tarhasiira on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi.
Richard Knill Freeman

Richard Knill Freeman (1840−1904) oli brittiläinen arkkitehti, joka on piirtänyt monia Pohjois-Englannin julkisia rakennuksia.
Hän aloitti uransa Derbyssä 1860-luvun alussa ja muutti myöhemmin Boltoniin. Freeman sai monia tilauksia voittamalla arkktehtuurikilpailuja. Hän sai toteuttaa Derbyn kaupunginmuseon ja kirjaston, jotka valmistuivat 1879. Niiden jälkeen hänen maineensa kasvoi ja tilauksia alkoi tulla. Manchesterin hiippakunta myönsi hänelle virallisen aseman, ja Freemanista tuli kirkkoarkkitehtuurin arvostettu asiantuntija.
Freemanin tyyli on lähinnä uusgotiikkaa. Kaikkiaan Freeman työsti noin 140 rakennusta, joista 65 oli uustuotantoa ja loput vanhojen muutostöitä.
Freeman oli Manchesterin arkkitehtiseuran jäsen ja toimi seuran puheenjohtana vuosina 1890-1891.
Marokon kuninkaallisten ilmavoimien lento-onnettomuus 2011

Marokon kuninkaallisten ilmavoimien lento-onnettomuus tapahtui 26. heinäkuuta 2011 lähellä Guelmimia, kun armeijan kuljetuskoneena toiminut Lockheed C-130 Hercules syöksyi päin vuorta huonoissa sääolosuhteissa. Koneessa oli tapahtumahetkellä 80 henkilöä, 71 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä. Turmassa menehtyneitä ilmoitettiin ensin olevan 81, mutta myöhemmin selvisi, että yksi matkustaja ei ollutkaan noussut koneeseen.
Kolmea lukuun ottamatta kaikki saivat surmansa onnettomuudessa välittömästi. Varsinaisesta onnettomuudesta selvinneet vietiin sairaalaan, jossa he kuitenkin kuolivat pian vammoihinsa.
Onnettomuuskone oli rekisteriltään CNA-OQ ja se oli valmistettu vuonna 1981. Kone oli matkalla Dakhlan lentoasemalta Kenitran lentotukikohtaan. Välilasku oli tarkoitus tehdä Guelmimin lentoasemalle.
Onnettomuus on Marokon tuhoisin vuosikausiin. Kuningas Mohammed VI julisti tapahtuneen johdosta kolmen päivän suruajan Marokkoon ja määräsi muistorukoukset luettaviksi kaikkiin moskeijoihin perjantaina.
Ghulam Haider Hamidi

Ghulam Haider Hamidi (1947 Kandahar, Afganistan – 27. heinäkuuta 2011 Kandahar, Afganistan) oli Kandaharin kaupungin pormestari. Hän oli kansallisuudeltaan paštu eli pataani. Hän oli opiskellut Kabulin yliopistossa sekä Yhdysvalloissa. Hän oli myös työskennellyt Virginiassa, Yhdysvalloissa matkatoimistovirkailijana.
Vuodesta 2007 hän toimi kotikaupunkinsa, Afganistanin toiseksi suurimman kaupungin Kandaharin pormestarina. Itsemurhaterroristi iski klaanijohtajien välisessä istunnossa turbaaniin piilotetulla pommilla, ja Ghulam Haider Hamidi sai surmansa. Taleban sanoo olevansa vastuussa iskusta.
Hamidin tytär Rangina Hamidi työskentelee näkyvästi Yhdysvalloissa naisasian ajamiseksi.
Cass Daley

Cass Daley (syntyjään Catherine Daley; 17. heinäkuuta 1915 Philadelphia, Pennsylvania – 22. maaliskuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radio-, televisio- ja elokuvanäyttelijä, laulaja sekä koomikko. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Elämä.
Catherine Daley syntyi Philadelphiassa 1915 ja eli nuoruudessaan Philadelphian lisäksi Camdenissa, New Jerseyssä. Hän joutui 14-vuotiaana jättämään koulun kesken auttaakseen vanhempiaan. Hän saikin töitä paikallisista tehtaista. Daley aloitti teini-ikäisenä koomisten lauluesitysten esittäjänä klubeilla. Hän tapasi 1930-luvulla tulevan miehensä Frank Kinsellan, josta tuli myös hänen manageri. He pärjäsivät lama-ajasta huolimatta taloudellisesti hyvin Daleyn esityksillä. Hän pääsi esiintymään Broadwayn "Ziegfeld Follies of 1936" -revyyhyn, kun hän korvasi esityksen jättäneen Judy Canovan.
Daley siirtyi 1940-luvulla elokuviin, ja hänen tunnetuimmat elokuvansa olivat "Laivasto kuhertelee" ja "Crazy House". Vuonna 1945 Daley aloitti suositussa radio-ohjelmassa "The Fitch Bandwagon". Viisi vuotta myöhemmin hän sai oman radio-ohjelmansa, "The Cass Daley Show’n". Radion suosio oli kuitenkin laskusuunnassa, ja Daley päätti vetäytyä Newport Beachiin kasvattamaan lastaan.
Daley oli sivussa viihdemaailmasta noin 15 vuotta, kunnes yritti paluuta 1970-luvulla. Hän oli eronnut miehestään ja tarvitsi rahaa. Daley ei kuitenkaan onnistunut elvyttämään uraansa, ja hän sai lähinnä pieniä rooleja televisiosta ja elokuvista sekä pääsi muutamiin lava- ja yökerhoesiintymisiin. Daley kuoli verenhukkaan maaliskuussa 1975, kun hän kaatui kotonaan lasipöydän päälle, ja yksi sirpale lävisti hänen kaulavaltimonsa.
Nyrkkeily olympialaisissa

Nyrkkeily on ollut kesäolympialaisten ohjelmassa vuoden 1904 olympialaisista lähtien. Se on ollut siitä lähtien olympiaohjelmassa joka kerta, lukuun ottamatta Tukholman kesäolympialaisia 1912, jolloin Ruotsin laki kielsi lajin. Nyrkkeily järjestettiin vain miehille aina vuoteen 2012 asti, jolloin järjestettiin myös naisten kilpailutapahtumat. Olympialaisten nyrkkeilyä on hallinnoinut kansainvälinen nyrkkeilyliitto ja vuonna 2024 World Boxing. Menestynein maa on Yhdysvallat.
Mitalitaulukko.
Vuoteen 1948 asti olympianyrkkeilyssä oteltiin vielä pronssiottelu. Vuodesta 1952 lähtien kumpikin välierässä hävinnyt voittaa pronssimitalin.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2011

Vuoden 2011 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Istanbulissa, Turkissa 12.–18. syyskuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa. Kilpailupaikkana toimi Sinan Erdem Dome. Eniten mitaleita saavuttivat Venäjän painijat.
Istanbulin MM-kilpailujen jokaisen sarjan kuusi parasta painijaa saavuttivat sarjakohtaisen maapaikan Lontoon kesäolympialaisiin 2012 lukuun ottamatta naispainin sarjoja 51,0 kg, 59,0 kg ja 67,0 kg, joissa ei Lontoossa kilpailtu.
Suomen joukkue.
Suomi lähetti Istanbulin MM-kilpailuihin kuusi kreikkalais-roomalaisen tyylin painijaa ja yhden naispainijan. Rami Hietaniemi voitti kreikkalais-roomalaisen painin 84 kg:n painoluokassa pronssia, joka oli Suomelle ensimmäinen mitali MM-tasolta viiteen vuoteen. Samalla Hietaniemi saavutti maapaikan Lontoon kesäolympialaisiin. Hietaniemen lisäksi vain Jarkko Ala-Huikku saavutti otteluvoiton ja sijoittui sarjassaan 20 parhaan joukkoon.
Kitchener Rangers

Kitchener Rangers on kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan läntisessä konferenssissa. Seura on nimensä mukaan kotoisin Ontariosta Kitcheneristä, ja se on perustettu vuonna 1963. Junioritasolla joukkueessa ovat pelanneet muun muassa Mike Richards, Derek Roy, Jeff Skinner sekä toisena varattu Gabriel Landeskog.
Historia.
Kitchener Rangersin juuret ulottuvat vuoteen 1947, jolloin se sai edustusoikeuden silloisella nimellään Guelph Biltmore Mad Hatters. Vuonna 1960 joukkueen nimeksi vaihtui Guelph Royals. Kauden 1962–1963 lopussa paikallinen yrittäjä Eugene George siirsi New York Rangersin Kitchenerin kaupunkiin toiveenaan rakentaa vakaampi tulevaisuus kaupungin nuorille pelaajille, ja siten joukkue sai nimen Kitchener Rangers.
Peter DeBoer oli Kitchenerin päävalmentajana seitsemän kautta 2000-luvulla, ja johdatti sen OHL:n mestariksi kahdesti, ja lisäksi Memorial Cupin mestaruuteen kerran. Yhteensä joukkue on voittanut OHL:n mestaruuden neljä kertaa ja Memorial Cupin kaksi kertaa.
Kaiken kaikkiaan sekä Rangersissa että NHL:ssä pelanneita pelaajia on 136. Heistä Hall of Fameen ovat päässeet Scott Stevens, Bill Barber, Paul Coffey, Larry Robinson ja Al MacInnis.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Oyster

Oyster on Suur-Lontoon alueella käytössä oleva matkakortti. Oyster-järjestelmää hallinnoi Transport for London, ja korttia voi käyttää Lontoon metron, bussien, Docklands Light Railwayn, London Overgroundin, Tramlinkin, Lontoon alueen paikallisjunien sekä joidenkin Thamesin lauttayhteyksien matkojen maksamiseen. 
Oyster-järjestelmä on ollut käytössä heinäkuusta 2003 lähtien.
Vuonna 2017 käytettiin päivittäin kolmea miljoonaa Oyster-korttia, joilla tehtiin yhteensä keskimäärin 10 miljoonaa matkaa päivässä.
Käyttö.
Oyster-kortille voi ladata arvoa tai erilaisia kausilippuja. Lontoon joukkoliikennejärjestelmässä on yhteensä yhdeksän kehämäistä maksualuetta, joiden mukaan matkan hinta määräytyy. Useimmissa liikennevälineissä korttia näytetään kortinlukijalle liikennevälineeseen noustessa ja siitä poistuttaessa. Tällöin järjestelmä vähentää kortilta automaattisesti matkan hinnan tai tarkastaa, onko kausilippu voimassa kyseisellä yhteysvälillä. Busseissa ja raitiovaunuissa hinta on kuitenkin kiinteä, joten matkakorttia ei tarvitse näyttää poistuttaessa. Järjestelmä pitää myös huolen siitä, ettei Oyster-kortilla päivän aikana tehtyjen matkojen hinta ikinä ylitä yksittäin ostetun päivälipun hintaa.
Käytön raportointi.
Oyster-kortin verkkopalvelusta voi tilata säännöllisesti toimitettavan käyttöraportin, josta ilmenee matkojen ajankohdat, kortin kosketuspisteet sekä veloitetut kustannukset. Raportti toimitetaan sähköpostin liiteenä PDF-tiedostona.
Felipe França Silva

Felipe Alves França da Silva (s. 14. toukokuuta 1987 Suzano) on brasilialainen uimari. 
França Silva teki toukokuussa 2009 50 metrin rintauinnin maailmenennätyksen 26,89. Hän sijoittui Belgradin universiadeissa toiseksi 50 metrin rintauinnissa . Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa samassa lajissa ajalla 26,76. Hän voitti 50 metrin rintauinnin Irvinen Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 ajalla 27,26. Hän saavutti saman vuoden lyhyen radan MM-kilpailuissa Dubaissa kultaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 25,95 sekä pronssia 100 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. 
França Silva voitti 50 metrin rintauinnin maailmanmestaruuden Shanghaissa 2011 ajalla 27,01. Gold Coastin Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2014 hän sai hopeaa 100 metrin rintauinnissa. Hän voitti Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 maailmanmestaruuden 50 metrin rintauinnissa ajalla 25,63, 100 metrin rintauinnissa ajalla 56,29 sekä 4 × 50 ja 4 × 100 metrin sekauintiviesteissä.
Jimmy Mulville

Jimmy Mulville (s. 5. tammikuuta 1955) on brittiläinen koomikko, näyttelijä ja televisiotuottaja. Hän on yksi vuonna 1986 toimintansa aloittaneen televisiotuotantoyhtiö Hat Trick Productionsin perustajista.
Mulville oli opiskeluaikanaan Cambridge Footlightsin puheenjohtaja. Opiskelujensa jälkeen hän aloitti BBC Radion palveluksessa, jolle hän muun muassa loi ja tuotti "Radio Active" -sarjan. Mulville siirtyi televisioon 1982 ja toimi muun muassa "Lunta tupaan" -komediasarjan ensimmäisen tuotantokauden tuottajana. Perustamalleen Hat Trick Productionsille hän on luonut muun muassa televisiovisailun "Have I Got News for You". Mulville sai vuonna 1999 BAFTA-palkinnon luovasta työstään televisiolle.
Mongolin kyrillinen kirjaimisto

Mongolin kyrillinen kirjaimisto on kyrillisiä aakkosia käyttävä mongolin kirjoitusjärjestelmä. Se korvasi perinteisen kirjaimiston Mongoliassa 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla kommunistivallan aikana. Sittemmin vanha kirjoitusjärjestelmä on pyritty palauttamaan takaisin käyttöön. 
Historia.
Ensimmäisenä mongolin kieltä kyrillisille kirjaimistolle kääntämään pyrkineet olivat burjaattikristittyjä ja folkloristikkoja. Kalmukit ottivat kyrillisen kirjaimiston käyttöön oman kielensä kirjoituksessa vuonna 1925, ja burjaatit ottivat sen käyttöön vuonna 1939. Mongoliassa päätös kyrillisiin kirjaimiin siirtymisestä tehtiin 25. maaliskuuta 1941. Päätöksellä pyrittiin luomaan vahvemmat siteet Neuvostoliittoon. Kirjaimiston kehitti Tsendiin Damdinsüren alle viikossa. Sen perustaksi tuli noin 70 % puhuma halhan murre. Uusi kirjaimisto otettiin käyttöön vuonna 1945, mutta se kohtasi huomattavaa passiivista vastarintaa ja varsinaisesti se saatiin käyttöön vasta seuraavana vuonna. Lokakuussa 1947 kirjaimistoa osasi käyttää 42,2 % väestöstä.
Valtionhallinto alkoi käyttää kirjaimistoa vuonna 1950, mutta vanha kirjaimisto pysyi käytössä osittain vuoteen 1951. Kiinan Sisä-Mongoliassa harkittiin kyrillisen kirjaimiston käyttöönottoa vuosina 1955–1958, mutta poliittisien syiden takia sitä ei lopulta otettukaan käyttöön. Mongoliassa kansa jatkoi perinteisen kirjaimiston käyttöä, mutta kyrillisestä järjestelmästä tuli nopeasti hallitseva. Poliittisen vapautumisen myötä vanhaa kirjoitusjärjestelmää pyrittiin ottamaan käyttöön uudestaan. Vuonna 1987 siitä tuli pakollinen oppiaine kouluissa.
Vuonna 1991 tehtiin päätös perinteiseen kirjaimistoon siirtymisestä vuoteen 1994 mennessä, mutta suunnitelma ei toteutunut, kun sitä ei saatu tarpeeksi yleiseen käyttöön kansan keskuudessa. Kyrillinen kirjaimisto on edelleen Mongolian virallinen kirjoitusjärjestelmä.
Kirjaimisto.
Mongolin kyrillisten aakkosten tieteellinen translitterointi on määritelty standardissa ISO 9:1995. Suomalainen kansallinen translitterointi määriteltiin standardissa SFS 4900:1983.