tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Joose Keskitalo ja Kolmas Maailmanpalo

Joose Keskitalo ja Kolmas Maailmanpalo on Joose Keskitalon kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 27. helmikuuta 2008 levymerkillä Helmi Levyt. Albumi on ensimmäinen Kolmas Maailmanpalo -taustayhtyeen kanssa tehty levy.
Albumi on nauhoitettu kelanauhurilla ja suurin osa kappaleista yhden mikrofonin liveottoina. Kappaleet ovat äänimaailmaltaan siistimpiä ja laulu puhtaampaa kuin Keskitalon edeltävillä albumeilla.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Ilmari Ivaska antoi albumille täydet viisi tähteä ja totesi kolmannen albumin jatkavan siitä mihin toinen jäi. Hän piti sitä aiempaa tuotantoa sävyrikkaampana sekä sanoi synkkien aiheiden tulevan pelottavan lähelle kuuntelijaa. Hän ei pitänyt yhtäkään kappaletta toistaan parempana, vaan nosti albumin yksinkertaisesti onnistuneeksi ja sanoi, että ”Joose Keskitalo teki sen taas”. Niin ikään Rumban arvioija kuvaili albumia sävykkäämpänä, vaikka totesi aiemmilla albumeilla tutun raa’an ja räävittömän Keskitalon uppoavan häneen paremmin. Hän sanoi soundien olevan puhtaampia ja Keskitalon ulosannin siistiytyneen ja piti hänen yksin tulkitsemiaan kappaleita yhtyeen säestämiä parempina. Soundin Mikko Meriläinen totesi Keskitalon ilmaisun kehittyneen ja piti soundien tavanomaistumisesta ja helposti lähestyttämisestä huolimatta kappaleita syvällisinä sekä Keskitaloa ainutlaatuisena artistina.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Joose Keskitalo sekä sovittanut Kolmas Maailmanpalo.
Cesar ja Rosalie

Cesar ja Rosalie (; ; ) on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut Claude Sautetin ohjaama ranskalais-italialais-länsisaksalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Yves Montand, Romy Schneider ja Sami Frey. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Sautet ja Jean-Loup Dabadie yhteistyössä Claude Néronin kanssa. Elokuvan on tuottanut Michelle de Broca. Yves Montand sai roolisuorituksestaan parhaan ulkomaalaisen miesnäyttelijän David di Donatello -palkinnon.
Juoni.
Rosalie (Romy Schneider) on hiljattain eronnut kaunis pariisilaisnainen, joka tapailee menestyvää liikemiestä Césaria (Yves Montand), joka on hienostumaton mutta hyväsydäminen. Eräänä päivänä Rosalien entinen poikaystävä, ujo graafikko David (Sami Frey) ilmaantuu maisemiin ja yrittää voittaa Rosalien takaisin.
Tuotanto.
"Cesar ja Rosalien" käsikirjoitus laadittiin jo vuonna 1964, mutta kahdeksaan vuoteen tuottajat eivät kiinnostuneet siitä ennen Michelle de Brocaa. Roolituksen aikana Césarin rooliin harkittiin Vittorio Gassmania ja Davidin rooliin Gérard Depardieuta ennen Yves Montandin ja Sami Freyn palkkaamista. Catherine Deneuven oli alun perin tarkoitus näytellä Rosalien roolin, mutta Claude Sautet vaihtoi hänet Romy Schneideriin.
"Cesar ja Rosalie" kuvattiin Ranskassa, jossa sen kuvauspaikkoina olivat Pariisi, Beaugencyn kunta Loiretissa, Grenoblen kaupunki Isèressä, Noirmoutier-en-l’Îlen kunta Vendéessä, Garchesin kunta Hauts-de-Seinessä, Sèten kaupunki Hérault’ssa ja Épernayn kunta Marnessa. Elokuvan kuvauksia rasittivat Sautetin ja Montandin erimielisyydet. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalainen Fildebroc Productions, italialainen Mega Films ja länsisaksalainen Paramount-Orion Filmproduktion.
Julkaisu.
"Cesar ja Rosalie" sai ensi-iltansa Ranskassa 11. lokakuuta 1972, Länsi-Saksassa 21. joulukuuta 1972, Italiassa vuoden 1973 aikana ja Suomessa 4. toukokuuta 1973. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa, Länsi-Saksassa ja Suomessa Cinema International Corporation (CIC) sekä Italiassa Panta Cinematografica. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 2,5 miljoonaa katsojaa ja oli 11. katsotuin elokuva vuonna 1972. Elokuva oli vuonna 1973 Suomessa 183. katsotuin elokuva 9 577 hengen katsojamäärällään. "Cesar ja Rosalien" entisöity versio julkaistiin Ranskan elokuvateattereissa 24. joulukuuta 2014, jolloin sen teatterilevittäjänä oli Les Acacias.
"Cesar ja Rosalie" julkaistiin ensimmäisen kerran DVD:lle Ranskassa 17. lokakuuta 2001 ja blu-raylle 6. marraskuuta 2012. Elokuva julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 4. helmikuuta 2003 ja blu-raylle 27. marraskuuta 2012.
Viktor Skumin

Viktor Andrejevitš Skumin (, s. 30. elokuuta 1948) Penzan alue, Venäjän SFNT on venäläinen psykologi, psykiatri, psykoterapeutti, lääkäri, kirjailija, professori ja lääketieteen tohtori.
Elämä ja ura.
Viktor Skumin syntyi 30. elokuuta 1948 Penzan alueella, Neuvostoliitossa. Alue on Volgan yläjuoksulla. Merkittävin joki alueella on Volgaan laskeva Sura. 
Hänen isänsä oli KGB upseeri. Lapsi hän asui vanhempiensa kanssa eri kaupungeissa muun muassa Kazanissa, Tšeljabinskissa, Petroskoissa ja monissa muissa.
Skumin opiskeli lääketiedettä Harkovan kansallisessa lääketieteellisessä yliopistossa. Hän valmistui yliopistosta vuonna 1973, jossa tutkinnon kanssa saavutukset.
Vuonna 1978 Skumin kuvasi ensimmäisenä aiemmin tuntemattoman taudin joka on myöhemmin nimetty "Skumin oireyhtymäksi".
Painin Suomen-mestaruuskilpailut 1913

Vuoden 1913 painin Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Kotkassa 15.-16. maaliskuuta. Järjestävänä seurana toimi Kotkan Riento. Ne olivat järjestyksessään kuudennet SVUL:n painimestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin neljässä painoluokassa.
Raskaassa sarjassa Kalle Viljamaa heitti Lindforsin selälleen 21 sekunnin painin jälkeen. Lindfors jätti tuomaristolle kirjallisen vastalauseen ja tämä hyväksyttiin. Viljamaa katsoi tällöin viisaimmaksi luopua kilpailusta.
Lopuksi suoritettiin kilpailu sarjavoittajien välillä. "Mestarien mestariksi" paini Ivar Böhling, joka voitti ensiksi Lindforsin ja lopuksi Laitisen.
Gionee

Gionee Communication Equipment () on kiinalainen vuonna 2002 perustettu älypuhelinvalmistaja, joka on keskittynyt lähinnä Kiinan ja Intian markkinoille. Se tunnetaan länsimaissa lähinnä ohuista tai todella suurella akkukapasiteetilla varustetuista puhelimistaan. Gionee toimitti vuonna 2016 Kiinassa 28 miljoonaa matkapuhelinta, mikä teki siitä Kiinan kahdeksanneksi suurimman puhelinvalmistajan.
Yritys on vaarassa mennä konkurssiin, sillä hallituksen puheenjohtaja Liu Lirong "lainasi" yrityksen rahoja 144 miljoonaa euroa, jotka hän pelasi Saipanin saarella sijaitsevalla kasinolla. Yritys julistettiin 17. joulukuuta 2018 konkurssiin. Nimellä kuitenkin jatkettiin puhelinten valmistamista. Vuonna 2020 yritys tuomittiin haittaohjelman asentamiseta puhelimiin.
Banshee (televisiosarja)

Banshee on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka ovat luoneet Jonathan Tropper ja David Schickler. "Banshee" alkoi Yhdysvalloissa Cinemax-kanavalla 11. tammikuuta 2013. Suomessa sarja on saatavilla HBO Nordic -suoratoistopalvelussa. Yle TV2 aloitti sarjan esittämisen vuonna 2016.
Sarja sijoittuu Amishien asuttamaan Bansheen pikkukylään Pennsylvaniaan. Päähenkilö on arvoituksellinen ex-vanki (Antony Starr). Hän varastaa sarjan alussa Lucas Hoodin, Bansheen murhatun sheriffin, henkilöllisyyden piiloutuakseen rikollispomo Rabbitilta (Ben Cross). Hood pyrkii löytämään entisen rakastajansa, Rabbitin tyttären Anastasian (Ivana Miličević), joka on omaksunut uuden identiteetin, mennyt naimisissa ja saanut lapsia Hoodin vangitsemisen aikana. Hood pyrkii sekä toimimaan uuden identiteettinsä mukaisesti Bansheen sheriffinä että rikastumaan rötöksillä yhteistyökumppaneidensa Jobin (Hoon Lee) ja Sugar (Frankie Faison) kanssa, joutuen ristiriitaan paikallisen "kuninkaallisen" Kai Proctorin (Ulrich Thomsen) kanssa.
Alkutilanne.
Tuntematon mies vapautuu vankilasta istuttuaan 15 vuotta 15 miljoonan euron arvoisten timanttien ryöstöstä, jotka kuuluivat miehen pomolle, ukrainalaiselle rikospomolle "Rabbitille". Miehen entinen rakastaja ja rikoskumppani, "Rabbitin" tytär Anastasia, karkasi timanttien kanssa. "Rabbit" jahtaa "miestä", koska hän ajattelee, että "mies" johdattaa hänet tyttären ja timanttien luo. "Mies" pakenee pieneen Bansheen kuvitteelliseen kaupunkiin Pennsylvaniaan, jossa Anastasia on asunut Carrie Hopewell -nimellä 15 vuotta. "Carrie" on naimisissa piirisyyttäjän kanssa ja hänellä on kaksi lasta. Lucas Hood, kaupungin uusi sheriffi, saapuu kaupunkiin ja kuolee välittömästi, puututtuaan paikallisten rikollisten ja baarin omistajan riitelyyn. "Mies" varastaa Hoodin identiteetin. "Mies" joutuu olemaan kylän shreffinä ja samalla yrittää sopia välinsä "Carrien" kanssa sekä saada timantit itselleen. Samalla "Lucas Hood" joutuu ristiriitaan Kai Proctorin, kylän vaikutusvaltaisimman miehen kanssa.
Sesonq A

Shoshenk A (myös Sesonq, Sesonk, kutsutaan joskus myös nimellä Shoshenk vanhempi), oli muinaisessa Egyptissä libyalaisen Meshwesh-heimon (myös nimellä "Ma") suuri johtaja 21. dynastian aikaan. Hänet tunnetaan pääosin siitä, että hän on 22. dynastian faaraoiden esi-isä.
Elämäkerta.
Hänen vaimonsa oli "Kuninkaan äiti" Mehtenweshkhet A, josta on itse asiassa enemmän arkeologisia todisteita kuin miehestä. Näitä todisteita on kerrottu Pasenhorin steelassa, joka määrittelee joitakin Shoshenk-suvun perhesuhteita. Shoshenk A:lla ja Mehtenweshkhetilla oli vähintään kaksi lasta, 21. dynastian faarao Osorkon vanhempi ja Nimlot A, josta tuli 22. dynastian perustajan, faarao Shoshenk I:n isä. Tämän lisäksi Nimlotin vaimoa Tentshepehiä ilmeisesti pidetään Shoshenk A:n tyttärenä, mutta ei ole varmuutta, onko hänellä eri äiti.
 Paihuty
 |
 Shoshenk A = Mehtenweskhet A
 +--------+--------+
 Osorkon vanhempi Nimlot A = Tentsepeh A 
 |
 Shoshenk I
Lucilla

Lucilla eli Annia Aurelia Galeria Lucilla (7. maaliskuuta 150) – 182) oli Rooman keisarin Marcus Aureliuksen ja keisarinna Faustina nuoremman lapsi. Hän oli myös isosisko tulevalle Rooman keisarille Commodukselle. Lucilla avioitui isänsä adoptioveljen ja kanssahallitsijan keisari Lucius Veruksen kanssa vuonna 164 ollessaan vain 14-vuotias. Avioliiton myötä Lucillasta tuli Rooman keisarinna ja hän sai augustan arvonimen. Lucilla sai miehensä kanssa kolme lasta, joiden nimet olivat Aurelia Lucilla (s. 165, Antioch), Lucilla Plautia ja Lucius Verus.
Keisari Lucius Veruksen kuoltua vuonna 169 Lucillan isä järjesti tyttärelleen uuden puolison, Tiberius Claudiuksen, joka oli ansioitunut sotasankari ja Lucillaa kaksi kertaa vanhempi. Pari avioitui noin vuonna 170. He saivat yhdessä lapsen: Aurelius Pompeianuksen.
Lucilla kuoli vuonna 182 ollessaan 33-vuotias, kun hänen veljensä määräsi hänet teloitettavaksi. Keisari Commodus oli luonteeltaan hankala ja hän surmasi useita vastustajiaan. Lucilla rakensi juonen aviomiehensä ja muiden läheistensä kanssa veljensä syrjäyttämiseksi ja tappamiseksi, mutta suunnitelma epäonnistui ja salaliittolaiset jäivät kiinni. Lucilla lähetettiin Caprin saarelle ja teloitettiin siellä. 
Lucilla populaarikulttuurissa.
Gladiator-elokuvassa (2000) on löyhästi Lucillaan perustuva hahmo, jota elokuvassa näyttelee Connie Nielsen. Elokuvassa Lucillaan rakastunut kuvitteellinen hahmo kenraali Maximus Decimus Meridius joutuu Lucillan veljen, Commoduksen, pettämäksi.
Antero Siljola

Matti Antero Siljola (s. 20. heinäkuuta 1942 Lumivaara) on eläkkeelle siirtynyt suomalainen yritysjohtaja sekä uransa päättänyt koripalloilija ja yleisurheilija.
Yritysjohtaja.
Siljola toimi työurallaan yritysjohtajana. Hän oli Rautakirjan toimitusjohtajana vuodet 1978–1987 ja WSOY:n pääjohtajana vuodet 1987–2000, kunnes hän erosi tehtävistään saatuaan ensimmäisenä Suomessa oikeudessa tuomion sisäpiiritiedon tahallisesta väärinkäytöstä.
Urheilija.
Työväen Mailapoikien kasvatti, 190-senttinen Siljola pelasi kasvattajaseurassaan Suomen pääsarjassa yhteensä seitsemän kautta. Suomen miesten maajoukkueessa Siljola pelasi vuonna 1963 kymmenessä ottelussa 0,6 pisteen keskiarvolla. Hän kuului samana vuonna Suomen joukkueeseen Puolan EM-kilpailuissa joissa teki Romaniaa vastaan kuusi pistettä.
Siljola kilpaili koripallon lisäksi myös yleisurheilussa menestyen parhaiten kiekonheitossa, jossa hän sijoittui Kalevan kisoissa kahdesti kahdeksanneksi. Hän kilpaili myös muokarinheitossa ja pesäpallossa.
Nimlot A

Nimlot A oli muinaisessa Egyptissä libyalaisen Meshwesh-heimon (myös nimellä Ma) suuri johtaja 21. dynastian aikaan. Hänet tunnetaan siitä, että hän oli 22. dynastian perustajan Shoshenk I:n isä.
Elämäkerta.
Nimlot A oli suuren Meshwesh-johtajan Shoshenk A:n poika ja näin ollen 21. dynastian faaraon Osorkon vanhemman täysveli. Hänen vaimonsa oli Tentshepeh A, hänellä oli poika, Shoshenk B josta myöhemmin tuli faarao (Shoshenk I). On todennäköistä, että heillä oli myös tytär, Mehtenweskhet B, joka avioitui Ptahin ylipapin Shedsu-nefertumin kanssa.
Kun Nimlot kuoli, hänen poikansa Shoshenk I:sta tuli Meshwesh johtaja. Shoshenk sai faarao Psusennes II luvan rakentaa Abydokseen suuri muistokirjoitus isänsä kunniaksi. Nimlot ja Tenstsheeh mainitaan myös Pasenhorin steelan sukuluettelossa.
 Shoshenk A = Mehtenweskhet Tuntematon päällikkö
 + -------- + -------- + + ---------- +
 Osorkon vanhempi Nimlot A = Tentshepeh
 + ------------- +
 Shoshenk I Mehtenweskhet B = Shedsu-nefertum
Lauri Nurma

Lauri Ilmari Nurma (s. 20. kesäkuuta 1939 Turku) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Turun Riennon kasvatti, 194-senttinen Nurma pelasi kasvattajaseurassaan Suomen pääsarjassa yhteensä 11 kautta. Hän saavutti Riennossa SM-hopeaa vuonna 1971 ja SM-pronssia vuonna 1968. Kaudella 1961 hän oli SM-sarjan toiseksi paras pisteidentekijä. Riento putosi menestysaikakautensa lopuksi SM-sarjasta, ja Nurma epäonnistui putoamisen ratkaisseen ottelun loppuhetkillä molemmissa vapaaheitoissaan.
Suomen miesten maajoukkueessa Nurma pelasi vuosina 1961–1965 37 maaottelua 2,1 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen vuoden 1961 EM-kilpailuissa ja vuoden 1964 olympiakarsinnoissa sekä Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa, jonka Suomi voitti.
FX (yhdysvaltalainen televisiokanava)

FX (alunperin Fox Extended) on yhdysvaltalainen The Walt Disney Companyn omistama vuonna 1994 toimintansa aloittanut maksu- ja kaapelitelevisiokanava. Televisiokanava oli 21st Century Foxin omistuksessa, kunnes Disney osti sen vuonna 2019.
Tentshepeh A

Tentshepeh A oli Nimlot A:n, suuren Meshwesh päällikön vaimo. Hän on saanut julkisuutta siksi, että hänen poikanasa Shoshenk B:sta tuli Egyptin 22. dynastian perustaja faarao Shoshenk I. Hänellä oli ilmeisesti myös tytär nimeltä Mehtenweskhet B, joka avioitui Ptahin ylipapin Shedsu-nefertumin kanssa.
Elämäkerta.
Tensthepeh A:n suvusta ei ole täyttä varmuutta. Hänen mainitaan kuitenkin olleen suuren Meshwesh päällikön tytär. Tästä johtuen jotkut olettavat hänen olleen Shoshenk A:n tytär ja miehensä Nimlot A:n sisarpuoli. Israelin historia kertoo samaan aikaan hallinneesta faaraosta, jonka aikana Egyptin hovissa toimi valtiatar Tahpense, jonka sisar annettiin edomilaiselle Hadadille vaimoksi.
Länsiterminaali 2

Länsiterminaali 2 on Helsingin Jätkäsaaressa sijaitseva matkustajaterminaali, joka on osa Länsisatamaa. Se on Suomen vilkkain matkustajaterminaali. Rakennus valmistui helmikuussa 2017 täydentämään lähellä sijaitsevaa vanhempaa Länsiterminaalia ja toi satama-alueelle kaksi uutta laivapaikkaa. Länsiterminaali 2:stä liikennöivät Tallinkin M/S "MyStar" ja M/S "Megastar" sekä Eckerö Linen M/S "Finlandia".
Kaksikerroksisen terminaalin odotusaula sijaitsee ylemmässä kerroksessa. Terminaalissa toimivat myös kahvila ja ravintolabaari.
Terminaalin rakennuskustannus oli noin 45 miljoonaa euroa, ja pääurakoitsijana toimi YIT. Rakentamisessa käytettiin 6 500 neliön verran lasia. Terminaali voitti Vuoden teräsrakenne -palkinnon.
Video Games Live

Video Games Live on konserttisarja, joka soittaa videopelimusiikkia orkesterilla. Soitettavaa musiikkia ovat esimerkiksi kolikkopelien kulta-ajan "Mario Bros" ja "Frogger" -peleistä. 
Konserttisarjan on kehittänyt ja tuottanut Tommy Tallarico ja Jack Wall. Konserteissa musiikkia esitetään valoshown ja videonäyttöjen kanssa synkronoidusti.
Konsertteja on pidetty yli 420 kertaa 13 vuoden aikana, muun muassa Hollywood Bowlissa.
Konserttisarja on järjestetty myös Suomessa.
Konserttisovituksia on julkaistu myös levytyksinä.
Antony Starr

Antony Starr (s. 25. lokakuuta 1975 Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa kaksoisroolissa kaksosina Jethrona ja Van Westina uusiseelantilaisessa komediassa "Outrageous Fortune" (2005–2010) ja seriffi Lucas Hoodin roolissa yhdysvaltalaisessa rikosdraamasarjassa "Banshee" (2013–2016). Vuonna 2011 hän näytteli australialaisen poliisisarjan "Rushin" viimeisellä kaudella yhtä päärooleista. Vuodesta 2016 lähtien Starr on näytellyt yhdysvaltalaisen CBS-kanavan draamasarjassa "American Gothic".
Ivana Miličević

Ivana Miličević (s. 26. huhtikuuta 1974 Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on jugoslavialais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa Anastasia Rabitovin/Carrie Hopewellin roolissa Cinemaxin rikosdraamasarjassa "Banshee" (2013–2016). Hän näytteli myös Bond-tyttö Valenkaa elokuvassa "Casino Royale" (2006).
Olgan muotokuva

Olgan muotokuva on Jalmari Ruokokosken (1886–1936) vuonna 1907 maalaama öljytyö kankaalle, 129 x 89 cm. Teos on ollut esillä Suomen Taiteilijain näyttelyssä Ateneumin taidemuseossa vuonna 1907, luettelonumerolla 195.
Vuonna 1907 nuori Ruokokoski vietti vapaa-aikaansa kahviloissa, piirtäen kahviloiden asiakkaita. Eräällä kahvilakäynnillä hänen huomionsa kiinnittyi kahteen naureskelevaan naiseen ja hän ryhtyi piirtämään heitä. Toinen naisista oli nimeltään Olga ja hän työskenteli valokuva-ateljee Centralissa. Ruokokoski teki lähempää tuttavuutta Olgaan ja vietti lopulta suurimman osan vapaa-ajastaan tämän kanssa. Lyhyen seurustelun jälkeen pari kihlautui. Olgan muotokuvassa on selvästi näkyvissä kihlasormus nimettömässä. Jonkin ajan jälkeen, samana vuonna, kihlaus kuitenkin purkautui.
Plaza de la Villa

Plaza de la Villa on entisen mauritorin paikalla sijaitseva aukio Palacion kaupunginosassa Madridissa. 
Madridin kaupunginhallitus kokoontui 1600-luvulla valmistuneessa Casa de la Villassa aina vuoteen 2007 asti, jolloin Plaza de Cibelisillä sijaitseva Palacio de Comunicaciones alkoi toimia kaupungintalona.
Vastapäätä entistä kaupungintaloa sijaitseva Torre de los Lujanes on peräisin 1400-luvulta ja on yksi Madridin vanhimmista rakennuksista. 
Casa de Cisneros valmistui 1537. Sen rakennutti kardinaali Francisco Jiménez de Cisnerosin veljenpoika Benito Jimenez de Cisneros.
Aukion keskellä on amiraali Don Álvaro de Bazán y Guzmánin (Marqués de Santa Cruz) patsas, jonka suunnitteli espanjalainen kuvanveistäjä Mariano Benlliure vuonna 1891.
Komisario Morse (televisiosarja)

Komisario Morse on brittiläinen televisiosarja, joka kertoo brittiläisen Colin Dexterin luomasta poliisista nimeltä Komisario Morse. Sarjaa tehtiin 33 jaksoa, joiden pituus oli sata minuuttia.
Sarjan viehätys perustui sen taitavasti tyypiteltyihin henkilöhahmoihin, eikä vauhdikkaaseen toimintaan tai oveliin juonenkäänteisiin. Päähenkilö, komisario Morse, joi liikaa, ajoi punaisella Jaguarilla eikä kestänyt veren näkemistä.
Morsea näytteli John Thaw ja hänen lähintä alaistaan Lewisiä Kevin Whately. Monet myöhemmin kuuluisiksi tulleet näyttelijät esiintyivät sarjan alkupään jaksoissa. Näihin kuuluvat Amanda Burton, Philip Middlemiss, Martin Clunes, Charlotte Coleman ja Elizabeth Hurley. Vanhemmat tähdet vierailivat usein roistojen rooleissa.
Sarjan musiikki on Barrington Pheloungin säveltämää. Tunnusmusiikin alkusävelet sisältävät Morsen nimen morseaakkosilla. Sanaristikoita rakastava säveltäjä piilotti musiikkiin myös muita vihjeitä.
Sarjan viimeistä jaksoa seurasi Britanniassa noin 13 miljoonaa katsojaa. Kaikkiaan sarjalla laskettiin olevan miljardi katsojaa 200 maassa.
Sarja sai parhaan draamasarjan BAFTA-palkinnon 1992 ja 1993 (oltuaan ehdokkaana myös 1990 ja 1991) ja katsojien erikoispalkinnon 2001. John Thaw sai komisarion roolistaan kaksi BAFTA-palkintoa (1990 ja 1993), ja oli ehdokkaana myös 1991 ja 1992. Sarjan äänet palkittiin 1992, ja muita ehdokkuuksia oli kuusi kappaletta 1990-luvun alkuvuosina.
Darren Styles

Darren Styles (oikealta nimeltään Darren James Mew, s. 23. toukokuuta 1975 Colchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen tuottaja, DJ, laulaja ja lauluntekijä Colchesteristä, Englannista.
Tom Fall

Tomi Henrik Fallenius, tunnettu paremmin taiteilijanimeltään Tom Fall, on suomalainen DJ ja tuottaja, joka on allekirjoittanut levytyssopimuksen Armada Musicin kanssa. Hän on tehnyt musiikkia yhteistyönä muun muassa artistien kuten Matisse &amp; Sadkon, JESin ja Jochen Millerin kanssa.
Super8 &amp; Tab

Super8 &amp; Tab on suomalainen trancemusiikkia tuottava duo, joka koostuu Miika Elorannasta (Super8) ja Janne Mansneruksesta (Tab). He julkaisivat alun perin musiikkia soolona ja olivat useissa musiikkiprojekteissa mukana. Ehkä tunnetuin alkuajan projekti on Elorannan taival popmusiikkiyhtyessä XL5:ssä, jossa hän oli tuottajana ja DJ:nä. He päättivät aloittaa musiikin tuottamisen yhdessä vuonna 2005 sinkkujen ”First Aid” ja ”Helsinki Scorchin’” siivittämänä. Nykyään he ovat Suomen yksi menestyneimpiä elektronisen musiikin artisteja, tehden keikkoja ympäri maailmaa.
Vuonna 2015 pari vaihtoi levy-yhtiötä pitkän alkuajan menestyksen sallineelta Anjunabeatsilta Armada Musicille, jonka omistaa yksi tunnetuimmista trance-artisteista Armin van Buuren. Heidän ensimmäinen oma julkaisunsa Armind-alalevymerkiltä oli ”Komorebi”. Kaksikon tyylisuuntakin alkoi vaihtua tämän jälkeen modernimpaan suuntaan. He kuvailevat tyyliään ”hybridi-tranceksi”, joka on sekoitus klassisen trancen melodiaa, modernilla energialla ja rakenteella. Vuonna 2018 he julkaisivat enimmäisen studioalbuminsa Armada Musicilla nimeltään "Reformation", joka myös viittaa kaksikon uuteen aikakauteen.
Vuonna 2019 Super 8 &amp; Tab perusti levy-yhtiön Scorchin’ Records, joka on nimetty heidän yhden tunnetuimman kappaleen ”Helsinki Scorchin’” mukaan. Levy-yhtiön ensimmäinen julkaisu oli suomalaisen artistin Avenian kappale ”Kingdom”.
Tempo Giusto

Tempo Giusto on Emma-ehdokkuuden saanut suomalainen hammaslääkäri, trancemuusikko ja DJ, joka asuu tällä hetkellä Turussa. Hän on yksi tech-trance-musiikkityylin tunnetuimpia nimiä. Tempo Giusto debytoi vuonna 2008 singlellään ”Agent Orange”. Tämän jälkeen hän on julkaissut musiikkia elektronisen musiikin levy-yhtiöillä kuten Black Hole Recordings, Armada Music, Ultra Music sekä Spinnin’ Records. Hän omistaa myös suomalaisen Echelon Recordsin isoveljensä kanssa, joka julkaisee musiikkia nimellä Ima’gin. Heidän yhteistyönä tehty kappaleensa ”Gemini” sijoittui sijalle 1. Beatportin trance-listalla kesäkuussa 2012. Tempo Giusto teki vuonna 2019 ensimmäisenä suomalaisena yhteiskappaleen "Mr. Navigator" Armin Van Buurenin kanssa, joka on voittanut viisi kertaa maailman parhaan DJ:n palkinnon DJ Magin äänestyksessä. Tempo Giustosta tehtiin jakso YLE:n Perjantai-dokkariin vuonna 2021.
Diskografia.
Singlet ja EP-levyt.
2008 
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Tapio Siikala

Eino Tapio Siikala (s. 23. huhtikuuta 1941 Kemi) on eläkkeellä oleva suomalainen päätoimittaja ja Ylen TV2:n johtaja.
Siikalan vanhemmat olivat päätoimittaja Veli Siikala ja Aira Orvokki Kosonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1960 Kemin lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1968 Turun yliopistosta pääaineenaan kansantaloustiede. Siikala oli 1960-luvulla tuntiopettajana Oulun yliopistossa ja sijaistoimittajana Uuden Suomen Turun toimituksessa. Hän toimi Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen varapuheenjohtajana 1963–1965 ja Turun yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteerinä 1964–1967 sekä oli yliopiston opintoasiainsihteerinä 1968.
Siikala oli Kemissä ilmestyneen Pohjolan Sanomien toimittaja 1970–1971, toimituspäällikkö 1971–1972 ja päätoimittaja isänsä jälkeen 1972–1980. Hän oli Kemin kaupunginvaltuuston jäsen ja toimi Keskustan Lehtimiehet ry:n puheenjohtajana, Keskustapuolueen puoluehallituksen jäsen sekä myöhemmin Maaseudun Sivistysliiton puheenjohtaja. Siikala oli vuodesta 1980 Yleisradion johtokunnan jäsen, vuosina 1980–1989 TV2:n johtaja, vuosina 1990–1994 alue- ja uutisjohtaja sekä vuodesta 1994 Yleisradion radiotoimialan johtaja ja yhtiön varatoimitusjohtaja. Siikala jäi eläkkeelle vuonna 2001.
Tapio Siikala Siikala tuli TV2:n johtajana tunnetuksi muun muassa lestadiolaisuutta, sotapappeja ja Yleisradiota itseään koskevien ohjelmien hyllyttäjänä ja sensuroijana niin, että syntyi perinteisen etanalorun ivamukaelma ”Siikala, Siikala, näytä sakses, onko huomenna show’ta”. Vuoden 1982 viihdeohjelmasarjan "Flyygeli &amp; kaakeli" esitykset päättyivät ensimmäisen jakson jälkeen.
Vuonna 1993 sananvapautensa kaventumisesta huolestunut Yleisradion Radiomafian toimittaja Ruben Stiller kutsui radiotoiminnan johtajaksi tulossa ollutta Siikalaa ”kökkötraktoriksi”. Stiller sai kolmen kuukauden esiintymiskiellon, ja hänen rikottuaan kieltoa hänet erotettiin Yleisradiosta. Hän palasi Yleisradioon vuonna 2009 tekemään "Pressiklubi"-ohjelmaa. 
Siikala on ollut naimisissa vuodesta 1964 lääketieteen lisensiaatti ja kirjailija Lea Helinä Kivijärven (Helinä Siikala) kanssa. Tapio Siikalan vanhempi veli oli ylijohtaja ja keskustapoliitikko Kalervo Siikala.
The Square

The Square on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut ruotsalainen satiirinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Ruben Östlund. "The Square" pilkkaa taidemaailmaa ja epärehellistä taidepuhetta satiirin keinoin, ja taiteilija pohtii siinä omia arvojaan ja moraaliaan.
Elokuvan päähenkilö Christian (Claes Bang) on tukholmalainen nykytaiteen museon johtaja. Ohjaaja Östlund sanoo haluavansa kyseenalaistaa elokuvan avulla taidekentän rituaaleja, sillä hänen mielestään moni taiteilija vain esittää taiteilijaa, mutta pinnan alla ei ole mitään. Arvostelun kohteena ovat myös viestimet, joita Östlundin elokuvassa kiinnostavat vain kohut.
"The Square" sai ensi-iltansa 20. toukokuuta 2017 Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se voitti Kultainen palmu -palkinnon. Suomen arvostelijain liiton elokuvajaos valitsi elokuvan vuoden 2017 parhaaksi ensi-iltaelokuvaksi. Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet.
Apinatapaus

Apinatapaus ("Inherit the Wind") on yhdysvaltalainen palkittu televisioelokuva vuodelta 1999. Se kertoo oikeudenkäynnistä vuonna 1925, jossa nuori opettaja John Scopes tuomittiin 100 dollarin sakkoihin tämän uhmattua kieltoa, jonka mukaan evoluutioteoriaa ei saanut opettaa koulussa. 
Samasta aiheesta on tehty näytelmä, elokuva joka sai suomenkielisen nimen "Joka tuuleen kylvää" ja sen kaksi televisiosovitusta.
Jack Lemmon palkittiin pääosastaan Golden Globe 2000 -gaalassa.
Näyttelijät.
Lähde:
Erkki Kivimäki (diplomaatti)

Erkki Juhani Kivimäki (23. toukokuuta 1936 Varkaus – 1. toukokuuta 2017 Hattula) oli suomalainen diplomaatti. 
Koulutukseltaan hän oli lainopin kandidaatti 
Hän toimi suurlähettiläänä Suomen suurlähetystössä Argentiinassa Buenos Airesissa 1996–2001. Aiemmin hän oli suurlähettiläänä Venezuelassa Caracasissa ja Managuassa Nicaraguassa 1980–1985. Virkauralla ulkoministeriössä ulkomaanposteina myös Tukholma, Madrid, Washington ja Länsi-Berliini (muurin murtumisen aikaan). 1970-luvulla hän oli ulkoministeriön edustajana mukana laatimassa kriteerejä Vietnamin pakolaisten valintaan. Myöhemmin ulkoministeriön edustajana mukana pohjoismaisessa yhteistyössä. Eläkkeellä kommentoi ahkerasti niin ulkomaiden kuin kotimaan politiikkaa nimimerkillä OPS (= oikeistopuolueiden sanomat).
Tverinkarjalaisten ystävät

Tverinkarjalaisten ystävät ry on suomalainen ystävyysseura, jonka tehtävänä on edistää tverinkarjalaisten kielen ja kulttuurin säilymistä ja kehittämistä. Yhdistys on Tverinkarjalaisten kansallisen kulttuuriautonomian yhteistyökumppani.
Tverinkarjalaisten ystvät ry:n suunnittelukokous pidettiin syksyllä 1993 akateemikko Pertti Virtarannan aloitteesta ja yhdistys perustettiin tammikuussa 1994. Tverinkarjalaisten ystävien puheenjohtajana toimi ensimmäiset 15 vuotta Erkki Hatakka. Vuodesta 2010 puheenjohtajaksi valittiin Tapio Mustonen ja vuonna 2014 Kalevi Rajala. Vuosina 2015–2019 puheenjohtajana toimi Ari Burtsoff. Vuodesta 2020 lähtien yhdistyksen puheenjohtaja on ollut Lauri Railas. Yhdistyksen jäsenmäärä oli 2010-luvun lopulla alle 200 henkeä.
Yhdistyksen perustamasta Pertti ja Helmi Virtarannan rahastosta myönnetään vuosittain stipendejä tverinkarjalaisille opiskelijoille. Oppikirjojen julkaisemista on tuettu taloudellisesti.
Ivan Iljitšin kuolema

Ivan Iljitšin kuolema (ven. Смерть Ивана Ильича, "Smert Ivana Iljitša") on venäläisen kirjailijan Leo Tolstoin pienoisromaani, joka ilmestyi vuonna 1886. Se kuvaa venäläisen virkamiehen sairastumista ja kuolemaa.
Teoksen on suomentanut ensimmäisen kerran Juhani Konkka vuonna 1963 (kokoomateoksessa "Valitut kertomukset II osa") ja uudelleen Eero Balk 2001.
Brandon Montour

Brandon Montour (s. 11. huhtikuuta 1994 Ohsweken, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenissa. Hän on voittanut urallaan Florida Panthersissa Stanley Cupin. Hän on myös Panthersin historian eniten pisteitä yhdellä kaudella tehnyt puolustaja. Montour on Anaheim Ducksin toisen kierroksen varaus .
Ura.
Seurajoukkueissa.
Montour varattiin vuonna 2013 USHL-joukkue Waterloo Black Hawksiin. Hän liittyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014. Tulokaskaudellaan hän pelasi 60 ottelua, joissa teki tehot 14+48=62. Pudotuspelien 12 ottelussa hän teki kuusi maalia sekä kymmenen syöttöpistettä. Hän oli USHL:n eniten syöttö- ja tehopisteitä tehnyt puolustaja. Hänet myös valittiin kauden parhaaksi kenttäpelaajaksi. Kauden 2014–2015 Montour aloitti Black Hawksissa pelaten 17 ottelua ennen siirtymistään kesken kauden yliopistosarja NCAA:han, jossa hän pelasi 21 ottelua.
Maaliskuussa 2015 Montour teki kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet toisella kierroksella varanneen Anaheim Ducksin kanssa. Loppukauden 2014–2015 hän pelasi Ducksin AHL-farmijoukkue Norfolk Admiralsissa. 14 pelaamassaan ottelussa Montour teki yhden maalin sekä yhdeksän syöttöpistettä.
Ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa, 2015–2016, Montour pelasi Ducksin uudessa farmijoukkueessa San Diego Gullsissa, jota hän edusti 68 runkosarjaottelussa. Niissä hän teki 57 tehopistettä. Yhdeksässä pudotuspeliottelussa hänelle kertyi viisi syöttöpistettä. Kauden päätteeksi hänet valittiin AHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen, jonka lisäksi hän oli eniten syöttöpisteitä kerännyt puolustaja sekä marraskuun kuukauden tulokas.
Montour lähetettiin harjoitusleirin jälkeen Gullsiin, jossa hän aloitti kauden . Hän ehti pelata 25 ottelua ennen kuin hänet nostettiin ensimmäistä kertaa NHL-kokoonpanoon. Montour vakiinnutti paikkansa Ducksin kokoonpanossa kaudella . Kaudella Ducks kauppasi Montourin Buffalo Sabresiin vaihdossa Brendan Guhleen Lokakuussa 2020 Montour teki Sabresin kanssa yksivuotisen ja 3,85 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Huhtikuussa 2021 Sabres kauppasi Montourin Florida Panthersiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa Montour solmi kolmen vuoden ja arvoltaan 10,5 miljoonan dollarin jatkosopimuksen.
Montour edusti Panthersia lopulta neljällä kaudella. Tuona aikana Panthers voitti 2022 NHL:n runkosarjan eli Presidents’ Trophyn, ja joukkue eteni Stanley Cup -finaaleihin sekä keväällä 2023 että 2024. Jälkimmäinen kausi huipentui Montourin ja Panthersin kohdalla mestaruuteen. Montour itse rikkoi kaudella 2022–2023 Panthersin puolustajien yhden kauden piste-ennätyksen tehtyään 73 pistettä. Montourin 57 syöttöpistettä oli myös ennätys.
Heinäkuussa 2024 Montour teki vapaana agenttina Seattle Krakenin kanssa seitsemänvuotisen ja yhteensä 50 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Montour ei junioreissa pelannut yhtään arvoturnausta, mutta Kanadan maajoukuetta hän on edustanut MM-kilpailuissa 2019 ja 2025. Hänellä on MM-hopeaa vuodelta 2019.
Loch-luokka (fregatti)

Loch-luokka oli toisen maailmansodan lopulla Britannian kuninkaalliselle laivastolle valmistettu sukellusveneidentorjuntafregattiluokka.
Suunnittelu.
Alusten suunnittelu perustui River-luokan fregattien rungolle, jonka merikelpoisuutta oli parannettu. Samalla oli pyritty massatuotantoon.
Alukset.
Kaikkiaan aluksia tilattiin 110 kappaletta. Näistä 28 valmistui vuodesta 1944 alkaen fregatteina, jotka otettiin palvelukseen. Kaksi muutettiin jo valmistamisen aikana rannikkojoukkojen emäaluksiksi, jolloin ne nimettiin "HMS Derby Haveniksi" ja "HMS Woodbridge Haveniksi". Koska vuonna 1944 alusten ilmatorjuntakyvyn tarve lisääntyi Tyynenmeren laivastossa niin 26 alusta päätettiin muuttaa ilmatorjuntafregateiksi. Nämä alukset muodostivat Bay-luokan ja nimettiin luokkaan sopivin nimin. Loppujen 54 luokkaan suunnitellun aluksen tilaukset peruutettiin vuonna 1945.
Valmistuneista Loch-luokan aluksista kolme toimitettiin 1943 Kanadalle, joka liitti ne laivastoonsa, alusten kuitenkin säilyttäessä nimensä ja ne palautettiin sotatoimien päätyttyä. Samoin kolme alusta toimitettiin Etelä-Afrikan laivastolle, joka nimesi alukset uudelleen. Vuonna 1948 kuusi alusta, joista kaksi oli palvellut sodan aikana Kanadassa, luovutettiin Uuden-Seelannin laivastolle. Korean sodan aikana luokan aluksia palautettiin palvelukseen ja ne siirrettiin Välimerelle, mistä Ch-luokan hävittäjiä siirtyi sotatoimialueelle. Vuonna 1964 "HMS Loch Insh" luovutettiin Malesialle.
Logan Shaw

Logan Shaw (s. 5. lokakuuta 1992 Glace Bay, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Ottawa Senatorsia. Hän on Florida Panthersin kolmannen kierroksen varaus . Pelipaikaltaan hän on oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Shaw varattiin 12. pelaajana Cape Breton Screaming Eaglesiin vuoden 2008 CHL:n varaustilaisuudessa. Hän liittyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Tulokaskaudellaan hän pelasi 49 ottelua, joissa teki viisi maalia sekä kolme syöttöpistettä. Kahdeksassa pudotuspeliottelussa hän jäi pisteittä. Seuraavalla kaudella hän pelasi 67 ottelua tehden 24 tehopistettä ja kaudella 2010–2011 68 ottelua tehoilla 26+20=46.
Kauden 2011–2012 Shaw aloitti Screaming Eaglesissa pelaten 37 ottelua, joissa hän teki tehot 14+12=26. Kesken kauden hänet kaupattiin Québec Rempartsiin, jossa hän ehti pelata 23 runkosarjaottelua. Pudotuspelien 11 ottelussa hän teki kuusi maalia sekä viisi syöttöpistettä. Kaudella 2012–2013 Shaw toimi Rempartsin varakapteenina pelaamissaan 67 ottelussa. Hän teki niissä tehot 26+42=68. 11 Pudotuspeliottelussa syntyi kahdeksan tehopistettä.
Huhtikuussa 2013 Shaw solmi tulokassopimuksen hänet varanneen Florida Panthersin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa 2013–2014 suurimmaksi osaksi Panthersin AHL-farmiseura San Antonio Rampagessa. 46 AHL-ottelun lisäksi hän pelasi 20 pelin ajan ECHL:ssä Cincinnati Cyclonesin joukkueessa. Pudotuspeleissä hän pelasi Cyclonesissa 24 ottelua tehden viisi maalia sekä yhden syöttöpisteen.
Kauden 2014–2015 Shaw pelasi kokonaisuudessaan Rampagessa, jossa hän pelasi 69 runkosarjaottelua tehden tehot 13+12=25. Kauden 2015–2016 hän aloitti AHL:ssä, josta hänet nostettiin ensimmäistä kertaa NHL-kokoonpanoon lokakuun lopulla. Tulokaskaudellaan Shaw pelasi NHL:ssä 53 runkosarjaottelua, joissa hän teki viisi maalia ja kaksi syöttöpistettä. Lisäksi hän pelasi kolme pudotuspeliottelua.
Harjoitusleirin jälkeen Shaw lähetettiin aloittamaan kautta 2016–2017 Panthersin farmijoukkue Springfield Thunderbirdsissä. Marraskuussa Panthers kauppasi Shawin Anaheim Ducksiin vaihdossa Michael Sgarbossaan.
Dorothy Dandridge (elokuva)

Dorothy Dandridge (englanniksi "Introducing Dorothy Dandridge", Suomen televisiossa esitetty myös nimellä Saanko esitellä: Dorothy Dandridge) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1999. Se kertoo näyttelijä Dorothy Dandridgen elämästä ja tarkastelee myös rasismia 1950-luvun Yhdysvalloissa.
Halle Berry sai elokuvan naispääosasta Emmy- ja Golden Globe -palkinnot. Myös Klaus Maria Brandauer sekä elokuva itse olivat Golden Globe -ehdokkaina. Elokuva sai neljä muuta Emmyä.
Näyttelijät.
Lähde:
Matthew Benning

Matthew Benning (s. 25. toukokuuta 1994 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Toronto Maple Leafsia. Hän on Boston Bruinsin kuudennen kierroksen varaus . Pelipaikaltaan Benning on puolustaja.
Benningin isä Brian Benning pelasi oman uransa aikana NHL:ssän yli 500 ottelua.
Ura.
Benning varattiin CHL:n varaustilaisuudessa Kootenay Icen joukkueeseen toisella kierroksella vuonna 2009 sekä USHL:n varaustilaisuudessa Dubuque Fighting Saintsiin vuonna 2012. Kaudella 2012–2013 hän siirtyi Fighting Saitsiin, jossa teki 57 runkosarjaottelussa tehot 10+16=26. Lisäksi hän pelasi 11 pudotuspeliottelua, joissa teki yhden maalin sekä yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2013–2014 Benning siirtyi Fighting Saintsista yliopistosarja NCAA:han Northeastern Universityn joukkueeseen. Tulokaskaudellaan hän pelasi 33 ottelua tehden kolme maalia sekä kymmenen syöttöpistettä. Toisena vuotenaan Benning sai tilastoihinsa 36 ottelussa 24 syöttöpistettä.
Kausi 2015–2016 oli Benningin viimeinen yliopistosarjassa. Hän toimi joukkueen varakapteenina 41 ottelussa, joissa hän teki tehot 6+13=19 sekä keräsi 37 rangaistusminuuttia. Northeastern voitti kauden päätteeksi mestaruuden.
Elokuussa 2016 Benning teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hänet lähetettiin harjoitusleirin jälkeen AHL:ään farmijoukkue Bakersfield Condorsiin, mutta nostettiin NHL-kokoonpanoon tekemään debyyttiään jo 2. marraskuuta 2016. Tulokaskautensa aikana Benning pelasi Oilersin paidassa 62 NHL:n runkosarjaottelua, joissa teki tehot 3+12=15. Lisäksi hän keräsi 29 rangaistusminuuttia. 12 pudotuspeliottelussa Benning sai tilastoihinsa kolme syöttöpistettä sekä 12 rangaistusminuuttia.
Heinäkuussa 2022 Benning teki vapaana agenttina San Jose Sharksin kanssa nelivuotisen ja yhteensä viiden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. 
Lokakuussa 2024 Sharks kauppasi Benningin, kolmannen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja kuudennen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Timothy Liljegreniin.
Drake Caggiula

Drake Caggiula (s. 20. kesäkuuta 1994 Pickering, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin pääsarjassa National League-joukkue Lausanne HC:ssa.
Ura.
Caggiula liittyi kaudeksi 2012–2013 yliopistosarja NCAA:han Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueeseen. Tulokaskaudellaan hän pelasi 39 ottelua tehden niissä tehot 8+8=16. Toisella ja kolmannella kaudellaan hän pelasi molemmilla 42 ottelua. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2014–2016 Caggiula teki 39 pelaamassaan ottelussa tehot 25+26=51.
Toukokuussa 2016 Caggiula teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan hän pelasi Oilersin paidassa 60 runkosarjaottelua tehden tehot 7+11=18. Lisäksi 13 pudotuspeliottelussa hän teki kolme maalia sekä sai 25 rangaistusminuuttia.
Joulukuussa 2018 Caggiula siirtyi Edmonton Oilersista Chicago Blackhawksiin. Vaihdossa Edmonton sai Chicagolta Brandon Manningin.
Joulukuussa 2020 Caggiula teki vapaana agenttina Arizona Coyotesin kanssa yksivuotisen ja 700 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Huhtikuussa 2021 Coyotes asetti Caggiulan waiwers-listalle josta Buffalo Sabres poimi hänet joukkueeseensa. Heinäkuussa 2021 Caggiula solmi Sabresin kanssa vuoden mittaisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. 
Heinäkuussa 2022 Caggiula teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Caggiula palasi vapaana agenttina Oilersiin kaksivuotisella ja yhteensä 1,5 miljoonan dollarin arvoisella kaksisuuntaisella sopimuksella.
Nationalencyklopedin

Nationalencyklopedin: Ett uppslagsverk på vetenskaplig grund utarbetat på initiativ av Statens kulturråd (lyhenne NE) on ruotsalainen tietosanakirja. Kirjan painettu versio sisältää 172 000 artikkelia ja 20 osaa sekä 3 täydennysosaa; internet-versio sisälsi 260 000 artikkelia kesäkuussa 2005.
Ryöstö päivänvalossa

Ryöstö päivänvalossa () on brittiläinen rikosdraama-televisiosarja, josta on tuotettu kaksi tuotantokautta, yhteensä 8 jaksoa. Brittiläinen televisiokanava ITV esitti sarjan ensimmäisen kauden jakson 9. syyskuuta 1999 ja sarjan toisen tuotantokauden esittäminen alkoi marraskuussa 2000. Suomessa sarjaa esitti MTV3.
Sarja kertoo neljästä perheellisestä kotiäidistä Kathy Lawrencesta (Michelle Collins), Carol Murphysta (Lesley Sharp), Val McArdlesesta (Geraldine Somerville) ja Paula Sullivanista (Emily Woof), jotka päätyvät rikollisuuksiin kamppaillessaan taloudellisissa ongelmissa rahojen ollessa vähissä.
Libu

Libu (R'bw, Ribou, Labu) oli muinaisen Libyan heimo, josta nykyinen nimi Libya on peräisin, he olivat alkuperätään berberejä.
Alkuperä.
Heidän asumisensa muinaisessa Libyassa on vahvistettu oikeaksi ensimmäisenä Egyptin uuden valtakunnan aikakaudella, varsinkin 19. ja 20. dynastian ajalta. Varhaisin maininta heistä on Ramses II:n merkintä, jossa nimi esiintyy ilman vokaaleja egyptiläisellä kirjoituksella. Nimi Libu kirjoitetaan LBW tai RBW Egyptin hieroglyfeissä. Suuressa Karnakin kirjoituksessa Merenptah kuvaa vihollisuuksien syttymisestä Egyptin ja Libyan välillä ja kuinka libyalaiset kukistettiin. Ramses III kukisti libyalaiset 5. hallitusvuotenaan, mutta kuusi vuotta myöhemmin Libut liittyivät Meshweshin kanssa ja hyökkäsivät Niilin suistoon. "Libu" näkyy etnisenä nimenä Merenptahin steelassa.
Tämän nimen "Libu" on ottanut käyttöönsä Kyrenaikan kreikkalaiset, jotka asuivat yhdessä heidän kanssaan. Maantieteellisesti, tämän heimon nimi hyväksyttiin tarkoittamaan ”Kyrenaikaa” sekä luoteis-Afrikkaa yleisemminkin.
Uus-Puunilaisissa merkinnöissä "Libu" kirjoitettiin Lby (maskuliininen muoto) ja Lbt (feminiininen muoto).
Libun dynastia.
”Libun suuret päälliköt” kukoistivat Libun valtakunnassa läntisessä Niilin suistoalueella, jossakin vaiheessa Egyptin 22. dynastian aikana. He muodostivat pian oman dynastian ja heillä oli usein alaisinaan paikallisia ”Meshweshin päälliköitä”. Libun dynastia huipentui päällikkö Tefnakhtiin, joka oli sekä ”suuri Libun päällikkö” että ”Meshweshin päällikkö” ja myöhemmin hän vaati itselleen faaraon asemaa 24. dynastian perustajana.
Meryl Streepin filmografia ja teatteriesiintymiset

Tämä on luettelo Meryl Streepin filmografiasta ja teatteriesiintymisistä.
Rahajärvi (Inari)

Rahajärvi eli on Lapissa Inarissa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 2 210 hehtaaria eli 22,1 km². Se on 10,4 kilometriä pitkä ja 7,3 kilometriä leveä. Järvi on kaksiosainen ja sen järvialtaita yhdistää Salmiapaja, jonka kapein kohta Rahajärvenasalmi on alle 500 metriä leveä. Eteläistä osaa kutsutaan Pikku Rahajärveksi. Siitä työntyy kaakkoon Kuosnavuono () ja luoteeseen Aunionlahti (). Pohjoisosassa työntyy kaakkoon pitkä Kaijanvuono.
Järvessä on 38 saarta. Keskellä pohjoisosaa sijaitsee 350 metriä pitkä Kenkisaari, jossa on kämppä. Luoteessa sijaitsevalla Aittasaari on autio. Useimmat saaret ovat nimettömiä ja varsin pieniä.
Järven rantaviivan pituus on 74,5 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, jossa suota on vain nimeksi. Järvi on lähes autio. Kirakkakönkään ohittavan vesivoimalaitoksen patorakennelmien lähellä on muutamia rakennuksia. Aunionlahden Aunionperällä, Uulahden länsirannalla ja Kaunisniemen kärjessä on vapaa-ajan asuntoja. Kirakkajoen suussa on vuokrakämppä. Kaijanvuonnon pohjukassa sijaitsee aallonmurtajan takana venesatama ja sen rannassa on laavu. Sinne johtaa maantie Inarista. Järven laskujoen vieressä sijaitsee Kirakkakönkään voimalaitos.
Vesistösuhteet.
Järvi kuuluu Paatsjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 71) Kirakkajoen valuma-alueeseen (71.6), johon Rahajärven alue (71.61) kuuluu. Pikku Rahajärven Joutavalahteen laskee Kirakkajoki, joka on Kirakkajoen alueen (71.62) pääjoki. Ronkajoki () laskee Aunionperään ja se on Kutujärven valuma-alueen pääjoki. Rahajärven laskujoki on 600 metriä pitkä Kirakkaköngäs (), joka laskee Inarinjärven järvenosaan Ukonjärveen (). Järven lähialueeseen sisältyy lähes 30 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Mukkajärvi (43 ha), Matala Harrijärvi (25 ha) ja Syvä Harrijärvi (14 ha).
Dan Auerbach

Daniel Quine ”Dan” Auerbach (s. 14. toukokuuta 1979 Akron, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja tuottaja, joka tunnetaan ehkä parhaiten ohiolaisen bluesrock-yhtyeen The Black Keysin kitaristina ja laulajana.
Gary Clark Jr.

Gary Lee Clark Jr. (s. 15. helmikuuta 1984 Austin, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Clark on esiintynyt lavalla rock and rollin legendojen kuten Eric Claptonin, B. B. Kingin ja The Rolling Stonesin kanssa. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten yhdistelmästään bluesia, rockia ja soulia, jossa on hip hopin vaikutteita. Clarkin tavaramerkkejä ovat hänen särötetty kitaran äänensä, improvisaation käyttö sekä pehmeä laulutyyli.
Clark voitti parhaan rockesityksen ja parhaan rockkappaleen Grammy-palkinnon kappaleestaan ”This Land” vuonna 2020.
Max Stiepl

Maximilan "Max" Stiepl (23. maaliskuuta 1914 Wien – 27. elokuuta 1992) oli itävaltalainen pikaluistelija, joka Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen edusti Saksaa.
Max Stiepl osallistui 1930-luvulla kaikkiaan 12 kertaa niin MM- kuin EM-kisoihin vuodesta 1934 lähtien. Heti ensimmäisissä EM-kisoissaan 1934 Hamarissa hän otti yhteispisteissä hopeaa ja teki 5 000 metrillä uuden maailmanennätyksen. Saman vuoden MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Sen jälkeisissä EM- ja MM-kisoissa Stiepl oli kaikissa 10 parhaan joukossa. Parhaimmaksi saavutukseksi muodostui Oslon vuoden 1937 MM-kisojen yhteispisteiden pronssi.
Olympiakisoihin Stiepl osallistui Garmisch-Partenkirchenissä 1936. Hän luisteli kolme pisintä matkaa sijoittuen 1 500 metrillä ja 5 000 metrillä viidenneksi ja 10 000 metrillä hän saavutti pronssia. 
Max Stiepl jatkoi pikaluistelu-uraansa maailmansodan jälkeen uudelleenitsenäistyneen Itävallan väreissä. St. Mortzin vuoden 1948 olympialaisissa hän ei enää ollut huippukunnossa, jota osoittaa sijoitukset: 1 500 metrillä 38., 5 000 metrillä 24. ja 10 000 metrillä 10. Viimeisen kerran hän edusti maataan vuoden 1951 MM-kisoissa. Maansa mestaruuden Stipel voitti kaikkiaan 10 kertaa vuosina 1934-1938, 1943, 1947-1950. Itävallan "Anschlussin" jälkeen hän edusti Saksaa ja sijoittui kolme kertaa toiseksi Saksan mestaruuskilpailuissa. Kovin kotimainen kilpakumppani ennen sotia Stieplille oli Karl Wazulek.
Cotton Tree

Cotton Tree on amazoninkapokkipuu, joka on Sierra Leonen pääkaupungin Freetownin historiallinen symboli. Legendan mukaan Cotton Tree sai tärkeän merkityksen vuonna 1792, kun ryhmä Britannian puolella Yhdysvaltain vapaussodan aikana taistelleita entisiä afroamerikkalaisia orjia asettui nykyisen Freetownin alueelle 11. maaliskuuta 1792. Puu kaatui myrskyssä toukokuussa 2023.