tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maximilian Kolbe

Maksymilian Maria Kolbe (oik. "Rajmund Kolbe", 8. tammikuuta 1894, Zduńska Wola, Puola – 14. elokuuta, 1941, Auschwitz) oli puolalainen fransiskaaniveli, jonka katolinen kirkko myöhemmin julisti pyhimykseksi (Pyhä Maximilian Kolbe) hänen uhrauduttuaan toisen vangin edestä Auschwitzin keskitysleirissä.
Kolben tausta ennen vangitsemista.
Ennen toista maailmansotaa Kolbe oli aktiivinen useissa järjestöissä ja kirjoitti erilaisiin julkaisuihin. Hän oli myös aktiivinen radioamatööri (puolalaisella kutsumerkillä SP3RN). Vuonna 1939 hänen perustamansa ja johtamansa Niepokalanowin luostari lähellä Varsovaa tarjosi suojan monille puolalaisille pakolaisille, joista osa oli juutalaisia.
Vangitseminen ja uhrautuminen.
Gestapo pidätti hänet 17. helmikuuta 1941. Hänet vietiin Varsovaan, Pawlakin vankilaan, jossa vankeja kidutettiin ankarasti. Jonkin ajan kuluttua, 28. toukokuuta, franskiskaaniveli kuljetettiin Auschwitzin keskitysleirille (Auschwitz KL I).
Heinäkuussa 1941 eräs Kolben sellin miehistä oli kadonnut. Natsit valitsivat kymmenen miestä samasta sellistä näännyttääkseen nämä kuolemaan. Näillä tavoin haluttiin estää pakoyritykset jatkossa. Paenneeksi luultu mies löydettiin myöhemmin hukkuneena leirikäymälään. Kun eräs valituista miehistä itki ja pyysi vapautusta perheensä tähden, Kolbe astui esiin ja halusi tulla miehen tilalle. Pyyntöön suostuttiin. Kahden viikon näännytyksen jälkeen vain neljä kymmenestä oli yhä elossa, mukaan lukien Kolbe. Sellejä tarvittiin muuhun käyttöön, joten Kolbe ja kolme muuta miestä tapettiin myrkkyruiskeella (fenolilla).
Autuaaksijulistaminen ja kanonisaatio.
Isä Kolben pelastama mies, Francis Gajowniczek, selvisi leiristä ja sodan jälkeen oli yksi niistä ihmisistä, jotka edesauttoivat papin pyhimykseksi julistamisessa. Harmaapäisenä eläkeläisenä vuonna 1971 hän sai kutsun Vatikaaniin: itse paavi Paavali VI johti autuaaksijulistamisen seremoniaa, joka on kanonisoinnin ensimmäinen vaihe.
Lopullisen kanonisaation toimitti paavi Johannes Paavali II 10. lokakuuta 1982. 
Maximilian on päihderiippuvaisten, poliittisten vankien, perheiden sekä radioamatöörien suojeluspyhimys. 
Muut muistamiset ja jälkimaine.
Heinäkuussa 1998 paljastettiin Kolben patsas Westminster Abbeyssä, Lontoossa osana 1900-luvun marttyyrien monumenttia.
Pyhä Maximilian Kolbe oli puolalaisen marttyyripappi Jerzy Popiełuszkon suuri ihanne ja esikuva.
Konsensus-päätöksenteko

Konsensus-päätöksenteko on ryhmän päätöstentekoprosessi, jossa toteutuu seuraavat periaatteet:
Onnistuneen konsensus-päätöksentekoprosessin lopputulos on päätös, joka ei ole välttämättä yksimielinen, mutta se on saavutettu edellä kuvattuja periatteita noudattaen. Tehokkaan konsensus-päätöksenetekoprosessin päätepiste on lopullinen päätös, jonka aikaan saamiseksi on eri tapoja. Hierarkisessa organisaatiossa lopullisen päätöksen voi tehdä organisaation ylin päättävä henkilö tai pieni päättäväksi elimeksi valittu ryhmä tai komitea. Demokraattisessa organisaatiossa päätös puolestaan voidaan saada aikaan ryhmän enemmistöllä, määräenemmistöllä tai yksimielisesti.
Koska konsensus-päätöksenteko pyrkii vähimmäistämään vastustuksen, se on suosittu kansalaisjärjestöissä, joissa päätöksiä noudatetaan mieluiten, jos niillä on suurin mahdollinen tuki. Konsensusta vaaditaan silloin, kun päätöksen noudattamisen valvominen on mahdotonta, ja päätöksen noudattaminen jää yksittäisten yksilöiden harteille. Tällaisissa tapauksissa enemmistö ei voi yksinkertaisesti pakottaa haluaan vähemmistön päälle kuulematta heidänkin ääntään. Koska tarkemman konsensuksen hakeminen on useimmiten aikaavievää ja kuluttavaa, järjestöissä varataan konsensus-päätöksenteko useimmiten vain tärkeimpiä päätöksiä varten.
DGSE

Direction générale de la Sécurité extérieure (DGSE) (vuosina 1947–81 Service de documentation extérieure et de contre-espionnage, SDECE) on Ranskan ulkoinen tiedustelupalvelu, joka toimii puolustusministeriön alaisuudessa. 
Kenraali Charles de Gaullen Vapaassa Ranskassa muodostettiin vuonna 1942 tiedustelupalvelu BCRA. Se siirtyi vuonna 1943 Algeriaan liittoutuneiden valloitettua sen marsalkka Petainin saksalaisten kanssa yhteistyössä olleelta Pierre Lavalin hallitukselta DGSS:nä, erikoispalvelujen päähallintona.
De Gaullen johtama Ranskan neljäs tasavalta laajensi palvelua vastavakoilulla SDECE:ksi vuonna 1946, joka menestyi hyvin Algeriassa. Vuonna 1962 SDECE siirrettiin pääministerin alaisuudesta puolustusministerin alaisuuteen Mehdi Ben Barkan katoamistapauksen jälkeen.
SDECE osallistui peiteoperaatioihin, muun muassa ”Ascotiin”, Québecissä Kanadassa ja tuki öljyrikkaan Biafran itsenäisyyttä Nigeriasta vuonna 1968. Biafran itsenäistymisyrityksessä kuoli puoli miljoonaa ihmistä.
Presidentti François Mitterrandin aikana Pariisin lentokentän toimitusjohtaja nimitettiin SDECE:n johtajaksi vuonna 1981 ja vuonna 1982 palvelusta tuli DGSE, joka jakautui tiedustelu-, hallinto-, vastavakoilu- ja operatiiviseksi osastoksi. Epäonnistuminen terrorin vastaisessa kampanjassa aikaansai amiraali Lacosten nimittämisen DGSE:n johtajaksi vuonna 1982. Vuonna 1996 alkaen DGSEn johtajaksi tuli Jacques Dewatre.
Ranskalaiset agentit asettivat kaksi pommia 10. heinäkuuta 1985 Greenpeacen Rainbow Warrior -nimiseen alukseen Aucklandin satamassa, Uudessa-Seelannissa. Kahdestatoista aluksella olleesta valokuvaaja Fernando Pereira kuoli yrittäessään pelastaa valokuvausvarusteitaan. Kuudesta tekijästä saatiin kaksi kiinni ja tuomittiin vankeuteen. Ranska yritti estää Greenpeacea häiritsemästä ydinkokeitaan.
Luettelo kuvataiteilijoista

Tämä on luettelo kuvataiteilijoista, etenkin taidemaalareista.
Forssan Lehti

Forssan Lehti on Forssassa kuutena päivänä viikossa ilmestyvä sanomalehti. Oman määritelmänsä mukaan se on ”sitoutumaton Lounais-Hämeen maakunnallinen äänenkannattaja”. Lehti alkoi ilmestyä kuudesti viikossa 1958 ja päivittäin 2006, jolloin se alkoi ilmestyä myös näköislehtenä internetissä.
Forssan Lehden perusti Esko Aaltonen vuonna 1917. Lehteä kustansi vuonna 1920 perustettu Forssa Print (aiemmalta nimeltään "Forssan Kirjapaino"). 13. marraskuuta 2013 Hämeen Sanomat osti lehden. 22. kesäkuuta 2021 Keskisuomalainen osti lehden.
Lehden kokonaislevikki vuoden 2018 Media Audit Finland -levikkitutkimuksessa oli 9 520.
Forssan Lehti muuttui broadsheet-koosta tabloidi-kokoon 4. huhtikuuta 2013.
Rudolf Koivu

Rudolf Sefanias Koivu (alk. "Koivunen", 24. joulukuuta 1890 Pietari – 11. lokakuuta 1946 Helsinki) oli taidemaalari, Suomen kaikkien aikojen merkittävin lastenkirjojen kuvittaja ja satukirjailija. Hänet tunnetaan Zacharias Topeliuksen, H. C. Andersenin, Grimmin ja Tuhannen ja yhden yön satukirjojen kuvista. Yhteistyössä kirjailija Raul Roineen kanssa hän teki useita tunnettuja teoksia. Satukuvien lisäksi Koivu kuvitti romaanien kansia, aapisia, luku-, lasku- ja laulukirjoja. Lisäksi hän piirsi 155 postikorttioriginaalia, erityisesti joulukortteja. Hänen kirjoittamiaan satuja on koottu kirjaksi "Rudolf Koivun satukirja". 
Elämä.
Koivun vanhemmat kuolivat tuberkuloosiin, kun hän oli vielä pieni, ja kasvattajaksi ryhtyi hänen enonsa. Myöhemmin hän asui isoäitinsä kuolemaan, jouluun 1905 asti Tyrväällä, nykyisessä Sastamalassa, jossa hänen muistoaan vaalitaan edelleen. Sieltä hän lähti Helsinkiin kummitätinsä Maikki Salmensaaren luokse. Koivun ei tiedetä käyneen Tyrväällä lähtönsä jälkeen.
Koivu opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä 1907–1910. Opiskeluaikana Koivu hankki taskurahoja tekemällä pilapiirroksia "Tuulispäähän" ja "Kurikka"-lehteen. Koulun päätyttyä hän ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi. Hänen tarkoituksenaan oli ryhtyä taidemaalariksi, mutta toimeentulon hankkiminen pakotti hänet kuvittajaksi. Taidemaalarina hän oli kuitenkin sovinnainen, ja kuvitustyössä hän nousi Suomen merkittävimpien kuvittajien joukkoon. Koivu teki opintomatkan Pariisiin ja Lontooseen opiskelijatoverinsa Matti Warénin kanssa 1914, jolloin hän tutustui jugend-tyyliin ja otti sen omakseen.
Hänen ensimmäiset kuvituksensa ilmestyivät vuonna 1911 lastenlehti "Koitossa". Hän aloitti WSOY:n vakituisena kuvittajana 1914, mutta teki sittemmin töitä eri kustantajille. Koivu tutustui 1930-luvulla mesenaatti August Thitziin, joka tuki häntä taloudellisesti. Rudolf Koivu kuoli aivoverenvuotoon 55-vuotiaana. Hänet on haudattu Salmensaarien sukuhautaan Helsingin Hietaniemen hautausmaalle, kortteli 20, linja 18, hauta 463. 
Muistaminen.
Grafia ry on vuodesta 1949 lähtien jakanut vuosittain taiteilijan elämäntyön kunniaksi Rudolf Koivu -palkinnon. Koivu oli vuonna 1933 nimellä Suomen Taidepiirtäjäliitto perustetun Grafian ensimmäinen sihteeri. 
Vuonna 1990, jolloin Rudolf Koivun syntymästä tuli kuluneeksi sata vuotta, Vammalan kaupunki, johon Tyrvään kunta oli vuonna 1973 liitetty, nimesi Koivun lapsuudenaikaisen asuinpaikan ohitse kulkevan tien "Rudolf Koivun tieksi". Helmikuussa 1992 perustettiin Rudolf Koivun Ystävät -yhdistys, jonka tehtävänä on vaalia Rudolf Koivun muistoa, tehdä hänen tuotantoaan tunnetuksi uusille sukupolville sekä tukea Koivuun ja hänen tuotantoonsa kohdistuvaa tutkimusta. Yhdistyksen kotipaikka on Sastamala.
TV Finland

TV Finland on Yleisradion omistuksessa oleva kanava, joka esittää valikoituja ohjelmia Ylen ohjelmistosta kaapelitelevisioverkkojen välityksellä Ruotsissa. Ohjelmat ovat pääasiassa suomalaista tuotantoa, eikä niiden välissä esitetä mainoksia. Tekstitelevisiopalvelunaan kanava käyttää Yleisradion teksti-tv:tä.
TV Finland näkyy Ruotsissa maanpäällisessä televisiossa ja kaapelitelevisiossa Suur-Tukholman ja Mälarinlaakson alueilla. Tämän lisäksi se on näkynyt satelliitin kautta pääosassa Eurooppaa, mutta vastaanotto edellytti Canal Digitalin katselukorttia. Satelliittijakelu päättyi kesäkuun 2013 lopussa, minkä jälkeen kanava näkyy enää Ruotsissa.
Historia.
Toiminta alkoi vuonna 1986 Nackan lähettimen näkyvyysalueella nimellä "Finlands TV". Nimi TV Finland otettiin käyttöön vuonna 1997, kun satelliittilähetykset alkoivat. Kun Ruotsi siirtyi digitaalisiin maanpäällisiin lähetyksiin vuonna 2007, maanpäällinen näkyvyysalue laajeni kattamaan uusia alueita. Aiemmin kanavalla näkyi myös MTV3:n ohjelmia, mutta niiden esittäminen päättyi vuoden 2012 lopussa. 
Kanava näkyi aiemmin kahden eri satelliitin kautta, kunnes se siirtyi Telenorin Thor 5 -satelliittiin 2008. Uuden satelliitin käyttöönotto laajensi näkyvyysalueen myös Kanariansaarille.
Mustatorvisieni

Mustatorvisieni ("Craterellus cornucopioides") on Hydnaceae-heimoon kuuluva erinomainen ruokasieni, joka ei tarvitse esikäsittelyä.
Koko ja ulkonäkö.
Mustatorvisienen lakki on ontto ja tumma, suppilomainen. Se on päältä mustanruskea ja alta mustanharmaa. Alapinta on myös valkoisen härmän peittämä. Märkänä väri on pikimusta. Sienen torven ulkopinta on matalasti poimuttunut, ja sen reuna on mutkainen. Raaka sieni tuoksuu miedosti omenalta ja maistuu voimakkaalta.
Kasvuaika ja -paikka.
Mustatorvisieni kasvaa elokuusta lokakuulle Etelä- ja Keski-Suomessa verrattain yleisenä, usein tiheinä kasvustoina rehevien kangasmetsien ja lehtojen aukkopaikoissa. Esiintymisrunsaus kuitenkin vaihtelee suuresti vuosittain. Mustatorvisieni jää helposti huomaamatta, sillä se maastoutuu lähes täydellisesti lahoavien lehtien joukkoon.
Käyttö ravinnoksi.
Mustatorvisieni on herkullinen monella tapaa valmistettuna. Sitä sopii käyttää kuten suppilovahveroa tai vaikka sekaisin suppilovahveron kanssa. Mustatorvisieni kannattaa säilöä kuivaamalla; kuivattuna sitä voi murentaa liottamatta mausteeksi ruokiin. Sienen tyviosa on mullanmakuinen ja sitkeä, joten sitä ei käytetä.
Suppilovahvero

Suppilovahvero ("Craterellus tubaeformis", syn. "Cantharellus tubaeformis") on Hydnaceae-heimoon kuuluva erinomainen ruokasieni.
Koko ja ulkonäkö.
Suppilovahvero on kooltaan pienikokoinen ja muodoltaan torvimainen. Sienestäjän on usein etsittävä sitä sammaleen seasta. Onneksi se kasvaa ryhmissä ja usein suurena joukkona. Lakin halkaisija on useimmiten alle viisi senttiä. Sen lakki on kellertävän tai harmahtavan ruskea, keskellä on selvä suppilo. Suppilon keskeltä on useimmiten selvä reikä onttoon jalkaan, joka on kellertävä ja melko pitkä ja hoikka. Alapinnan harvat helttamaiset poimut ovat leveitä, johteisia ja haaroittuvia. Sienen maku ja tuoksu ovat mietoja.
Samankaltaisia lajeja.
Suppilovahveron näköisellä kosteikkovahverolla ("Craterellus lutescens") lakin alapinta on oranssi tai valkoinen ja lähes sileä, kun taas suppilovahveron lakin alapinta on usein harmaa. Myös kosteikkovahvero on ruokasieni.
Kultaheltta ("Chrysomphalina chrysophylla" eli "Omphalina chrysophylla") on myös erehdyttävästi suppilovahveron näköinen, mutta se ei ole ruokasieni. Harvinainen nuhruvahvero ("Cantharellus melanoxeros") sekä rustonupikka ("Leotia lubrica") muistuttavat myös suppilovahveroa.
Kasvuaika ja -paikka.
Suppilovahvero on ruokasienistä myöhäisimpiä, ja sen parhaat satokuukaudet ovat syys- ja lokakuu, mutta niitä voi löytää vielä marraskuussakin. Jäätyminen ei pilaa itiöemiä, vaan niitä voi kerätä lumen altakin syötäväksi. Suppilovahvero kasvaa yleensä sammaleisissa havumetsissä useina ryppäinä. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa; lajin runsaimmat pohjoisimmat esiintymät ovat napapiirin tuntumassa, mutta sitä on tavattu Inarissakin.
Suppilovahveroa tavataan Euroopassa ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. On joitakin viitteitä siitä, että Pohjois-Amerikan länsiosien suppilovahverot kuuluvat eri lajiin tai alalajiin kuin Euroopan ja Pohjois-Amerikan itäosien sienet.
Käyttö ravinnoksi.
Suppilovahvero on erinomainen ruokasieni, joka ei vaadi esikäsittelyä. Se voidaan säilöä pakastamalla tai kuivaamalla, ja se sopii monin tavoin käytettäväksi ruuanvalmistuksessa. Maku on mieto ja lievästi makea, jalkaosa on sitkeä. Sieni on lähes aina toukaton. Suppilovahvero kuului taannoiseen kauppasienien luetteloon 1. heinäkuuta 2012 asti, ja sen mukana sai myydä myös kosteikkovahveroa. Samoin on asia edelleen Ruokaviraston ylläpitämässä suositeltavien ruokasienten luettelossa. Pohjois-Amerikassa lajia käytetään myös sienivärjäykseen.
Luettelo eksoplaneetoista

Tämä artikkeli on luettelo eksoplaneetoista. Vuonna 2023 tunnettiin ja , joista 878:ssa on vähintään kaksi planeettaa. Aurinkokunta on luettelossa vertailukohteena.
Planeettojen nimeämisessä on periaatteena, että planeetan nimi saadaan lisäämällä tähden nimeen pieni kirjain b ensimmäiselle planeetalle, c toiselle ja niin edelleen.
Massoissa on käytetty yksikkönä Jupiterin massaa tai Maan massaa ja niiden lyhenteinä MJ ja ME. Planeettojen massoista on annettu pääsääntöisesti vain alaraja, jos planeetta on havaittu mittaamalla tähden näkösäteen suuntaista nopeuskomponenttia. Kiertoajan yksikkönä on pääsääntöisesti käytetty päivää mutta joillekin planeetoille kiertoaika on ilmoitettu vuosissa. Näiden SI-järjestelmän lisäyksiköiden tunnuksina on järjestelmän mukaisesti käytetty kirjaimia d ja a. Kun planeetan säde on merkitty näkyviin, yksiköksi on asetettu Jupiterin säde RJ, alalla olevan käytännön mukaisesti.
Tällä hetkellä suurin määrä (7) varmistettuja eksoplaneettoja kiertää tähteä HD 10180.
Pääsarjan tähtien planeetat.
(1) Ylikulku havaittu, todellinen massa tunnetaan.
(2) Planeetta löydetty gravitaatiolinssi menetelmällä.
(3) Mahdollinen toinen planeetta.
(4) Planeetta kuvattu, massa arvioitu pintalämpötilan perusteella.
(5) Nimet epävirallisia.
(6) Etäisyys mahdollisesti paljon suurempi.
(7) Isoakseli ja planeetan massa riippuvat tähden massan todellisesta arvosta.
(Bin) Kaksoistähti
(Tri) Kolmoistähti
(Qua) Neloistähti
Pulsareiden planeetat.
Toistaiseksi tunnetaan viisi planeettaa kiertämässä pulsaria.
Sumuvarjo

Sumuvarjo eli glooria on ilmakehässä sopivissa sääoloissa havaittava optinen ilmiö. 
Kuten sateenkaarikin, sumuvarjo muodostuu ilmakehässä olevissa vesipisaroissa. Sumuvarjossa valo taittuu ja siroaa takaisin (mie-sironta) tulosuuntaan. 
Sironnan tapahtumiseksi vesipisaroiden pitää olla suhteellisen pieniä ja halkaisijaltaan alle 50 mikrometriä. Sumuvarjon voi nähdä vain silloin, kun auringon valo pääsee paistamaan suhteellisen esteettä esimerkiksi havaitsijan takaa ja havaitsijan varjo puolestaan on sumua vasten. Maan päällä tällaisen tilanteen syntyminen on harvinaista, joten sumuvarjoja näkee helpoimmin lentokoneessa pilviä vasten. Sumuvarjo koostuu eri spektrin väreissä olevista säteittäisistä kehistä varjon ympärillä. Sumuvarjon renkaiden polarisaatio on yhdensuuntainen, kun taas lähellä varjoa polarisaatio on kohtisuora. Sumuvarjo on tietyssä mielessä myös sukua kehälle. Teoreettisesti voidaan tulkita sateenkaari, kehä ja sumuvarjo saman ilmiön eri ilmentymiksi.
Zeniitti

Zeniitti [tseniitti] eli taivaanlaki ( 'pään suunta' &gt; m.ransk. "zénith") tarkoittaa tähtitieteessä taivaan ylintä pistettä eli kohtaa, joka on suoraan katsojan pään yläpuolella. Zeniitin etäisyys horisontista on siis 90 astetta.
Päiväntasaajan ympäristössä Aurinko näkyy keskipäivällä zeniitin lähellä. Tarkalleen zeniitissä Aurinko voi käydä kääntöpiireillä vain kerran vuodessa: Kravun kääntöpiirillä pohjoisen pallonpuoliskon kesäpäivänseisauksen, suunnilleen 21.–22. kesäkuuta aikaan ja Kauriin kääntöpiirillä pohjoisen pallonpuoliskon talvipäivänseisauksen, suunnilleen 21.–22. joulukuuta aikaan. Kravun kääntöpiirin pohjoispuolella ja Kauriin kääntöpiirin eteläpuolella Aurinko ei voi ikinä käydä zeniitissä saakka. Kääntöpiirien välisellä alueella Aurinko on zeniitissä kaksi kertaa vuodessa, leveyspiiristä riippuen eri aikaan vuotta.
Zeniitin vastakohta on nadiiri, taivaanpallon piste, joka on suoraan katsojan alapuolella.
Ron Brown

Ronald Harmon Brown (1. elokuuta 1941 – 3. huhtikuuta 1996) oli Yhdysvaltain kauppaministeri vuodesta 1993 kuolemaansa saakka. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen tässä tehtävässä. Brown kuoli lento-onnettomuudessa Kroatiassa Yhdysvaltain Boeing-737 T34:n pudottua. Onnettomuudessa kuoli 35 ihmistä ja se johtui useasta samanaikaisesta virheestä. 
Elämä ja ura.
Ron Brownin suku on kotoisin Pennsylvanian saksalaisalueelta Steeltonista, jonne hänen isoisän isänsä rakensi talon 1897. Isä William Brown pääsi opiskelemaan Washington DC:hen mustaihoisille tarkoitettuun Howard Universityyn, josta hän valmistui 1940 ja meni naimisiin Gloria Osbornen kanssa. Hän sai ensimmäisenä afroamerikkalaisena työpaikan silloisesta asuntoministeriöstä ensin Bostonista ja sitten New Yorkista, jossa hän vaihtoi hotellinjohtajan työhön Harlemissa.
Ronald Harmon Brown syntyi Harlemissa 1941. Hän tutustui moniin isänsä hotellissa asuneisiin persoonallisuuksiin, joihin kuuluivat viihdetaiteilija Joséphine Baker, nyrkkeilijä Joe Louis ja jazzlaulaja Dinah Washington. Ron Brown kävi pääosin valkoisille tarkoitettua Hunter College Elementary Schoolia ja sitten White Plains High Schoolia ja Rhodes Schoolia Manhattanilla. 
Vuonna 1962 Ron Brown valmistui valkoihoisenemmistöisestä Middlebury Collegesta Vermontissa. Siellä hänen arvosanansa eivät olleet riittäneet lääketieteen opintoihin, joten hän vaihtoi valtiotieteisiin. Seuraavat vuodet Brown vietti armeijan palveluksessa Yhdysvaltojen lisäksi Saksassa ja Etelä-Koreassa vuoteen 1967 saakka, jolloin hän aloitti opinnot St. Johnin yliopiston lakikorkeakoulussa Queensissä ja toimi opintojen ohella lyhyen aikaa sosiaalityöntekijänä, kunnes sai paikan afroamerikkalaisten etuja ajavasta järjestöstä National Urban Leaguesta 1968. Brown valmistui lakimieheksi 1971 ja eteni 11 palvelusvuoden aikana järjestössä apulaisjohtajaksi. Saatuaan 1973 asemapaikaksi järjestön Washingtonin-toimiston Brown alkoi luoda suhteita pääkaupungin poliittisiin piireihin. Vuonna 1979 hän oli mukana senaattori Edward Kennedyn kampanjassa demokraattipuolueen presidenttiehdokkuudesta. Hän sai vuonna 1981 paikan washingtonilaisesta asianajotoimisto Patton, Boggs &amp; Blow’sta ensimmäisenä afroamerikkalaisena juristina. Vuonna 1989 Ron Brown valittiin demokraattipuolueen kansallisen komitean puheenjohtajaksi; siinäkin hän oli ensimmäinen musta puheenjohtaja USA:n puolue-elämässä. Ansioistaan Bill Clintonin presidentinvaalikampanjassa Brown sai 1993 tehtävän Clintonin hallituksen kauppaministerinä.
Ron Brownin muistoksi perustettiin hänen nimeään kantava valtakunnallinen korkeakoulustipendiohjelma lahjakkaille afroamerikkalaisille nuorille.
Luettelo Kansainliiton jäsenvaltioista

Tämä on luettelo Kansainliiton jäsenvaltioista. 28 valtiota oli Kansainliiton jäsenenä koko sen olemassaolon ajan. Loput 35 valtiota liittyivät, erosivat tai joutuivat erotetuiksi eri aikoina.
Jäsenvaltiot.
Valtiot on listattu vuotena jolloin ne liittyivät. Valtiot joiden perässä lukee ”erosi” tarkoittaa valtiota, joka erosi omasta tahdostaan. Valtiot joiden perässä lukee ”jätti paikkansa” tarkoittaa sitä, että valtio liitettiin joko Saksaan tai Italiaan. Neuvostoliitto oli ainoa valtio, jonka Kansainliitto erotti. Yhdysvallat ei koskaan ollut Kansainliiton jäsen.
Luettelo tiedostomuodoista

Tämä on luettelo yleisistä tiedostomuodoista.
Tiedostomuodon tunnistaminen.
Tiedostomuoto voidaan tunnistaa tiedostopäätteen tai maagisen numeron perusteella.
Lisäksi verkossa siirrettävässä tiedossa seuraa MIME-tyypin tieto. Linuxissa on yleensä tiedosto codice_1, jossa luetellaan tiedostopäätteet ja niitä vastaavat MIME-tyypit (, ).
Äyriäiset

Äyriäiset (Crustacea) ovat niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia, kiduksilla hengittäviä eläimiä. Maapallolta äyriäisiä tunnetaan noin 50 000–67 000 lajia, Suomesta noin 350.
Ulkonäkö ja rakenne.
Useimmilla äyriäisillä on kitiinin peittämä, jaokkeista koostuva vartalo, joka on jakautunut päähän, keskiruumiiseen ja takaruumiiseen. Niillä on kaksi paria tuntosarvia, sekä suussa yksi pari yläleukoja ja kaksi paria alaleukoja. Keskiruumiissa on vaihteleva määrä raajoja, joita käytetään liikkumiseen tai tarttumiseen. Ruoansulatus on kaksiaukkoinen, ruoansulatuskanava suora ja lyhyt. Hermosto on tikapuumallinen.
Tutkijat ovat jonkin verran erimielisiä siitä, voivatko äyriäiset kokea kipua.
Pienimmät äyriäiset painavat gramman kymmenesosan, suurimmat yli 20 kiloa.
Elintavat ja elinympäristö.
Monet äyriäiset käyttävät eläinravintoa, mutta osa syö myös kasvinosia. Koska äyriäisten kitiinistä ja kalkista muodostuva kuori ei veny, on kasvavan äyriäisen aika-ajoin vaihdettava (”luotava”) se. Tämä on vaarallinen vaihe, sillä kuorettomana äyriäinen on suojaton.
Äyriäisistä valtaosa elää meressä, mutta monet äyriäiset ovat sopeutuneet makeaan veteen. Lisäksi on myös täysin kuivalla maalla eläviä lajeja (muun muassa monet siirat). Suurin osa lajeista elää itsenäisesti, mutta muutamat ovat parasiittisia ja elävät isäntäeläimiinsä kiinnittyneinä. Merirokot elävät aikuisvaiheensa alustaan kiinnittyneenä. Äyriäisnaaras kantaa usein muniaan mukanaan. Tyypillisesti äyriäisillä on kuoriutumisen jälkeen toukkavaihe, mutta ei aina (esimerkiksi ravut).
Ihminen ja äyriäiset.
Joitakin äyriäislajeja käytetään ruoaksi. Näitä ovat muiden muassa joki-, tiikeri- ja täplärapu, hummeri, katkarapu, langusti ja taskurapu.
Äyriäiset voivat aiheuttaa ruoka-aineallergiaa.
Lyydia

Lyydia () oli antiikin aikainen alue Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella.
Lyydia oli alun perin itsenäinen kuningaskunta, jonka asukkaita olivat lyydialaiset. Sen pääkaupunki oli Sardes. Lyydia oli ensimmäisiä valtioita, joissa lyötiin rahaa. Rikkauksistaan kuuluisa Kroisos on tunnetuin ja samalla viimeinen Lyydian kuningas. Persian kuningas Kyyros Suuri kukisti hänet 546 eaa. ja alisti Lyydian Persian maakunnaksi. Herodotoksen mukaan Kroisos aloitti sodan Persiaa vastaan saatuaan ennustuksen Delfoin oraakkelilta, joka kertoi että suuri valtakunta tulisi häviämään, jos Kroisos aloittaisi sodan. Näin kävikin, mutta valtakunta ei ollut Persia vaan Lyydia.
Lyydian kieli kuoli ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Rooman valtakunnan aikana Lyydia oli ensin osa Asian provinssia ja myöhemmin alueesta nimensä saanutta Lydian provinssia.
Palindromialkuluku

Palindromialkuluku on alkuluku, jonka voi lukea samanlaisena oikealta ja vasemmalta. Kymmenjärjestelmässä ensimmäiset palindromialkuluvut (joissa on enemmän kuin yksi numero) ovat 11 ja 101.
Muutamia ensimmäisiä palindromialkulukuja:
2, 3, 5, 7, 11, 101, 131, 151, 181, 191, 313, 353, 373, 383, 727, 757, 787, 797, 919, 929, 10301, 10501, 10601, 11311, 11411, 12421, 12721, 12821, 13331, 13831, 13931, 14341, 14741, 15451, 15551, 16061, 16361, 16561, 16661, 17471, 17971, 18181, 18481, 19391, 19891, 19991
Palindromialkulukuja on muissakin kantalukujärjestelmissä kuin kymmenlukukannassa. Esimerkiksi binäärijärjestelmässä ensimmäiset palindromialkuluvut ovat 11 "(3)", 101 "(5)", 111 "(7)" ja 10001 "(17)". Kymmenkantaisia palindromialkulukuja on mahdollisesti ääretön määrä, mutta tätä ei ole vielä todistettu.
Kantoliina

Kantoliina on lasten kantamiseen tarkoitettu kangas, joka kiedotaan lapsen ja kantajan kehon ympäri. Liinoja on olemassa monia eri tyyppejä: trikoo­liinoja, kudottuja kantoliinoja, rengasliinoja, neliöliinoja. Tietynlaisia esimerkiksi kolmiomaisia kantoliinoja eli "mitelloja" käytetään myös yläraajamurtumien hoidossa. Tavallisesti liina kiedotaan niin, että se on tuettu hartioiden kohdalta, mutta sen voi kietoa pelkästään vyötärönkin ympäri. 
Kantoliinoja on käytetty useissa kulttuureissa jo vuosisatoja. Ainakin Suomessa vauvoja oli ennen vanhaan tapana kantaa huivin tai muun liinan sisällä, mutta sittemmin tapa hiipui. Jossain vaiheessa Euroopassa alettiin käyttää aasialais-, afrikkalais- ja eteläamerikkalaistyylisiä kantoliinoja. Kanga-reppu oli ensimmäinen Suomessa myyty kantoliina. Nykyään kantoliinoja ja -reppuja on markkinoilla kymmeniä eri malleja.
Lapsi asettuu kantoliinaan haarat levällään niin kutsuttuun sammakkoasentoon. Jos jalat ovat yhdessä tai roikkuvat suoraan alaspäin, riskinä on, että lapselle kehittyy lonkkavika.
Voima (Tähtien sota)

Voima () on "Tähtien sota" -elokuvissa, kirjoissa yms. esiintyvä ilmiö, kenttä, joka ympäröi kaiken elollisen ja pitää galaksit koossa. Jedit kykenevät hyödyntämään Voimaa, mutta sen opetteleminen vie aikaa. Voiman pimeälle puolelle langenneet voivat käyttää sithvoimaa. Voiman pimeä puoli koostuu vihasta, pelosta ja aggressiosta.
Videopelissä "" kerrotaan, että Voima havaittiin ensimmäisen kerran Tython-nimisellä planeetalla, jossa ensimmäiset jedit syntyivät. 
Voima voidaan tunnistaa henkilöistä mittaamalla verikokeella midikloriaaniarvo. Mitä suurempi arvo on, sitä vahvempi henkilön on mahdollista olla Voimassa. Voiman käyttö on kuitenkin henkilön omassa päätösvallassa.
Jedismi on todellinen elämänkatsomus tai uusi uskonnollinen liike, joka perustuu Voimaan.
Quintana Roo

Quintana Roo on Meksikon itäisin osavaltio. Se rajoittuu Yucatániin pohjoisessa ja Campecheen lännessä, idässä Karibianmereen ja etelässä Belizeen. Osavaltio on saanut nimensä meksikolaisen kansallissankarin Andrés Quintana Roon mukaan.
Quintano Roosta tuli territorio 24. marraskuuta 1902 ja osavaltio 8. lokakuuta 1975. Se on Meksikon uusin osavaltio.
Osavaltion pinta-ala on 42 361 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 2014 noin 1,5 miljoonaa.
Chihuahua (kaupunki)

Chihuahua [tʃi'wawa] on Chihuahuan osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli 887 600 asukasta. Kaupungin nimen alkuperä ei ole tarkkaan tunnettu, mutta nahuatlin kielessä sana "Xicuahua" merkitsee kuivaa, hiekkaista paikkaa.
Kaupunki perustettiin virallisesti nimellä "Real de San Francisco de Cuéllar" vuonna 1709, kun sen läheltä oli löytynyt hopeaa. Vuonna 1718 se uudelleennimettiin "Felipe el Real de Chihuahua"ksi. Koirarotu chihuahua on sieltä kotoisin.
Chihuahua sijaitsee Sierra Madren laaksossa Chihuahuan autiomaan laidalla.
Slavoj Žižek

Slavoj Žižek (s. 21. maaliskuuta 1949 Ljubljana, Jugoslavia) on slovenialainen filosofi ja kulttuurikriitikko. Hän opiskeli filosofian tohtorin tutkintoonsa asti Ljubljanan yliopistossa, ja sen jälkeen hän opiskeli psykoanalyysia Pariisin yliopistossa. Žižekiä on luonnehdittu yhdeksi 2000-luvun lainatuimmista vasemmistoajattelijoista maailmassa.
Elämä ja ura.
Žižek tunnetaan töistään, joissa hän erittelee kulttuuria Jacques Lacanin tekstien hengessä. Žižekin ajattelun keskeisiä lähtökohtia ovat lacanilaisen psykoanalyysin ja ideologiakritiikin lisäksi G. W. F. Hegelin ja Karl Marxin filosofiset näkemykset. Lacanilaisen psykoanalyysin tulkinnan lisäksi hän kirjoittaa esimerkiksi fundamentalismista, globalisaatiosta, ihmisoikeuksista ja postmodernismista. Žižekin kirjoitustyyli on räiskyvä. Hän käyttää paljon kärjistyksiä ja havainnollistaa teorioita esimerkeillä populaarikulttuurista, kuten David Lynchin ja Alfred Hitchcockin elokuvista.
Žižek on julkaissut 1990-luvun alusta alkaen noin kirjan vuodessa ja toimittanut useita teoksia. Hän kirjoittaa pääasiassa englanniksi, mutta on julkaissut myös saksaksi ja ranskaksi. Vuonna 1990 hän oli Slovenian presidenttiehdokkaana. 
Suomessa Žižekin kirjoituksia ovat kommentoineet muun muassa Tuomas Nevanlinna, Jukka Relander, Janne Porttikivi, Janne Kurki, Kimmo Jylhämö ja Hanna Kuusela. Yle Teema esitti vuonna 2008 Žižekin kolmiosaisen sarjan "Elokuvan kätketty kieli (The Pervert’s Guide to Cinema)," jossa Žižek eritteli tunnettuja elokuvia. Vuonna 2013 Teeman elokuvafestivaali esitti samaa tematiikka jatkavan dokumenttielokuvan "Žižek ja elokuvan kätketty ideologia" ("The Pervert’s Guide to Ideology").
Näkemyksiä.
Žižekin mukaan vuonna 1989 ei kuollut pelkästään valtiososialismi vaan myös sosiaalidemokratia.
Vuonna 2009 Žižek sanoi Suomessa käydessään, että yhteiskuntajärjestelmiä voidaan verrata suuriin taiteilijoihin, joiden luovuus etenee määrätietoisesti tiettyä lakipistettä kohti ja tyrehtyy sen saavutettuaan tarjoamatta enää mitään uutta, ”kuten Sibeliukselle kävi "Tapiolan" valmistuttua”.
Zizek on pitänyt pahimmanlaatuisena kapitalistina Apple-yhtiön Steve Jobsia ja toiselle sijalle yltää hänen mielestään Applen Tim Cook.
Charles Taylor (filosofi)

Charles Taylor CC, GOQ, FRSC, (s. 5. marraskuuta 1931) on kanadalainen filosofi, joka tunnetaan näkökulmistaan moraaliin ja moderniin länsimaisen yksilön ja ryhmän identiteettiin. Hänet luokitellaan usein kommunitaristiksi.
Taylor sai koulutuksensa McGill-yliopistossa (kandidaatin tutkinto historiassa 1952) ja Oxfordin yliopistossa (kandidaatin tutkinto politiikassa, filosofiassa ja taloustieteissä 1955, maisteri 1960 ja FT 1961).
Taylor työskenteli moraalifilosofian professorina Oxfordissa sekä poliittisten tieteiden ja filosofian professorina McGill-yliopistossa Montrealissa Kanadassa. Nykyisin hän on emeritusprofessori. Hänellä on osa-aikainen virka lain ja filosofian professorina Northwestern-yliopistossa Evanstonissa Illinoisissa.
Kahtaisioni

Kahtaisioni eli zwitterioni eli dipolaarinen ioni on molekyyli, jossa on yksi tai useampi hapan ja emäksinen ryhmä. Näistä ryhmistä vähintään kaksi tai useampi on sähköisesti varautunut siten, että molekyylin kokonaisvaraus on nolla. Liuoksessa kahtaisionisuuteen pystyvät molekyylit esiintyvät kahtaisioneina ainoastaan isoelektrisessä pisteessään, eli tietyssä pH-arvossa.
Kahtaisioniset aineet ovat amfoteerisiä (toimivat happoina ja emäksinä) ja jos liuoksen pH menee yli tai alle isoelektrisen pisteen pH:n, alkaa liuoksessa esiintymään merkittävissä määrin myös negatiivisesti tai positiivisesti varautuneita molekyylejä, joiden kokonaisvaraus ei siis ole nolla.
Happoryhmä saa varauksen luovuttamalla protonin (H+) ja emäsryhmä vastaanottamalla H+. Protonin luovutuksen ja vastaanoton voidaan ajatella tapahtuvan molekyylin sisällä ja siksi kahtaisioneja kutsutaan joskus nimellä sisäinen suola. Protonien siirto ei usein kuitenkaan tapahdu oikeasti suoraan molekyylin sisällä, vaan liuottimen kautta (liuotin luovuttaa ja vastaanottaa H+).
Kahtaisioneja ovat esimerkiksi aminohapot. Näissä on aina happoryhmänä toimiva karboksyylihapporyhmä (–COOH) ja emäsryhmänä toimiva amiiniryhmä (–NH2). Glysiini (kuvassa) on kahtaisioninen ja on pH:ltaan neutraalissa liuoksessa lähinnä kahtaisionimuodossa.
Termi "zwitterioni" tulee saksankielestä: "zwitter" tarkoittaa hermafrodiittia tai hybridiä.
Raseeminen seos

Raseeminen seos eli rasemaatti on optisten isomeerien seos, joka sisältää molempia enantiomeerejä yhtä paljon. Koska enantiomeerit kiertävät valon polarisaatiotasoa yhtä paljon mutta vastakkaisiin suuntiin, raseeminen seos ei kierrä polarisaatiotasoa.
Farmakologisista aineista raseemisina seoksina esiintyvät esimerkiksi ibuprofeeni, setiritsiini, atropiini, mirtatsapiini, sitalopraami, ketamiini, metorfaani, rasemorfaani, tsopikloni, tramadoli, metadoni, varfariini, salbutamoli, efedriini, pseudoefedriini, amfetamiini, metamfetamiini, modafiniili, MDMA, metyylifenidaatti, nikotiini ja Bromo-Dragonfly.
Seosten kahdesta isomeeristä yleensä vain toinen vaikuttaa halutulla tavalla. Talidomidissa toinen isomeeri auttoi raskaana olevien naisten aamupahoinvointiin, mutta toinen vahingoitti sikiötä.
Trappistit

Trappistit (, lyh. O.C.S.O.) ovat katolisen kirkon latinalaiseen riitukseen kuuluva sääntökunta, sisterssiläisjärjestön haara, joka noudattaa Benedictuksen luostarisäännöstöä.
Sääntökunta sai alkunsa uudistusliikkeestä Notre Dame de la Grande Trappen luostarissa vuonna 1664, kun veljet kokivat sisterssiläisten valtavirran lipsuvan liian rentoon elämään. Sääntökunta otti epävirallisen nimensä ranskalaisen Soligny-la-Trappen kaupungin mukaan.
Trappistit on Armand Jean le Bouthillier de Rancén 1664 toimeenpanemasta puhdistuksesta alkunsa saanut paavin 1678 ja 1705 vahvistama sisterssiläismunkiston haara, jonka pääluostarina oli alkuaan Normandiassa oleva Notre-Dame de la Trappe. Vuonna 1892 munkkikunta järjestäytyi itsenäiseksi nimellä Puhdistettujen sistersiläisten veljeskunta (Ordo Cisterciensium reformatorum). Luostarikuri on ankara. Jäseniltä vaaditaan täydellistä vaikenemista, kasvisruokavalion noudattamista ja askeesiharjoituksia. Yksityiskammioelämän sijaan trappistit työskentelevät, syövät ja nukkuvat yhteisissä suojissa. Kurin ankaruus esti ensin veljeskunnan laajenemisen, mutta kun Ranskan vallankumouksen aikana munkit karkotettiin luostarista, sen vaikutus levisi muualle Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Vuonna 1900 paavi julisti trappistien pääluostariksi vanhan Citeaux’n, joka 1898 oli joutunut heidän haltuunsa. Pappismunkeilla on valkoinen, nahkavyöllä sidottu puku ja musta päähine. Naispuoliset trappistit noudattavat samaa elämäntapaa kuin miehet.
Nykyisin maailmassa on 170 trappistiluostaria ja niissä noin 2 500 munkkia ja 1 800 nunnaa.
Benedictuksen luostarisäännöstön kohta 48 sanoo: ”Olet oikea munkki vain kun elät kättesi työllä”. Niinpä trappistiluostarit tuottavat tarvikkeita, joiden myynnillä katetaan luostarin ylläpito. Tuotteiden joukossa on juustoja, leipää, ruumisarkkuja ja vaatetavaraa. Koska säännöstö ei tuomitse alkoholia, monet luostarit tuottavat olutta tai likööriä.
Edward Victor Appleton

Edward Victor Appleton (6. syyskuuta 1892 – 21. huhtikuuta 1965) oli brittiläinen Nobel-palkittu fyysikko. Hän löysi toisen maailmansodan aikaan ilmakehän "Appleton"-kerroksen ja sai löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon 1947.
Appleton syntyi Bradfordissa ja opiskeli Cambridgen yliopistossa. Ensimmäisessä maailmansodassa hän oli pioneerijoukoissa, ja rauhan tultua hän palasi Cambridgeen ja alkoi tutkia radioaaltoja ja ilmakehän fysiikkaa Cavendish-laboratoriossa. Vuonna 1924 hänet kutsuttiin fysiikan professoriksi Lontoon yliopistoon. Hän palasi Cambridgeen 12 vuotta myöhemmin.
Vuoden 1924 loppupuolella Appleton aloitti yhdessä BBC:n kanssa kokeet, joilla löytyi radioaaltoja heijastava kerros ilmakehän yläosista, nykyisin ionosfääriksi kutsutusta kerroksesta. Tämä Appeltonin kerros heijastaa lyhytaaltoja niin että radioaaltoja voidaan lähettää ympäri maapallon.
Vuonna 1939 Appleton nimitettiin valtion tutkimuslaitokseen, jossa hän työskenteli toisen maailmansodan aikana tutkaa ja ydinpommia kehittävissä projekteissa. Sodan jälkeen 1949 hänet nimitettiin Edinburghin yliopiston rehtoriksi.
Jussi Halli

Jussi Halli (s. 1978 Helsinki) on suomalainen toimittaja, juontaja ja it-alan johtaja.
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Halli toimi vapaana toimittajana, uusimediayhtiöissä ja poliittisten sekä sitoutumattomien nuorisojärjestöjen hallituksissa.
Televisiouransa Halli aloitti syksyllä 1999 Helsingin kaapeliverkossa toimineella Helsingin Aluetelevisio ATV:lla, jonka päätoimittajana hän oli elokuusta 2001 kanavan lähetystoiminnan loppumiseen saakka joulukuuhun 2002. Tänä aikana hän ei esiintynyt omalla nimellään vaan käytti Kaarle Kimpulainen -pseudonyymiä. Tämän jälkeen Halli työskenteli MoonTV:n ajankohtaisohjelmien tuottajana ja ruutukasvona. 
Valtakunnalliseen julkisuuteen Halli nousi syksyllä 2002 MTV3:n ja Fremantle Median tuottaman "Bonus"-tietokilpailun isäntänä, ”Suomen nuorimpana setänä”. Lisäksi Halli on osallistunut moniin muihin ohjelmaprojekteihin, muun muassa isännöimällä Subtv:n "Suoraa huutoa" -talk show’ta ja juontamalla vuoden 2005 Miss Suomi -kilpailut. Televisiotoiminnan ohella Halli on myös esiintynyt radiossa, hän oli yksi edesmenneen Radio Cityn kanavaäänistä. Hän juonsi "Herätysliike"-aamuohjelmaa. 
Halli on juontanut MTV3:n automakasiiniohjelmaa "Ajoneuvos" sekä Radio Novan Liikenneohjelmaa. Syksyllä 2013 häneltä julkaistiin "Ajoneuvos" -ohjelmaan perustuva, saman niminen tietokirja. 
Halli on aikaisemmin työskentellyt mm. verkkopalvelu Suomi24:n johtajana. Hän on nykyään TeliaSoneran online-toimintojen myyntijohtaja.
Velké Popovice

Velké Popovice () on kunta Tšekin tasavallassa lähellä Prahaa. Kunnassa on 2 325 asukasta (2009).
Kunnassa sijaitsee Velké Popovice -panimo, joka tunnetaan parhaiten Velkopopovický Kozel -oluen valmistuspaikkana.
Sijainti.
Velké Popovice sijaitsee noin 25 kilometriä etelään maan pääkaupungista Prahasta. Etelässä se rajautuu vuonna 1993 perustettuun luonnonpuistoon. 
Historia.
Velké Popovicen asutuskeskus ja seurakunta mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 1332. Kylän maiden tiedetään kuuluneen suoraan Böömin kuninkaalle 1400-luvulla. Hussilaisjoukot valtasivat ensimmäisen tiedetyn Popovicen linnoituksen vuonna 1420. Nykyään osana kunnan suurta panimona toimiva Velké Popovicen toinen linnoitus on vuodelta 1560. Itse panimo alkoi toimia 1870-luvulla František Ringhofferin perheen toiminnan tuloksena.
Kunnan koulu mainitaan ensimmäistä kertaa jo vuonna 1675. Velké Popovicen kirkon ("Kostel Panny Marie Sněžné") vanhimmat osat on ajoitettu 1200-luvun lopulle. Kirkkorakennuksen edessä sijatiseva patsas esittää Johannes Nepomukilaista.
Ylioppilas

Ylioppilas tarkoittaa seuraavia:
Aikaisemmin termi oli yksikäsitteinen, sillä ylioppilastutkinnon suorittaminen oli edellytys yliopistoon pääsemiselle.
Klassikko

Klassikko on teos, joka pysyy ajankohtaisena ja tärkeänä vuodesta toiseen eri puolilla maailmaa. Siinä on kaikille ihmisille yhteistä ja tärkeää sanottavaa. Klassikossa käsitellään suuria kysymyksiä siten, että se herättää tunteita ja ajatuksia. Se on myös monitulkintainen, jolloin se antaa eri-ikäisille lukijoille erilaista ajateltavaa. Klassikon asemaan teos ei nouse kovinkaan helposti, vaan siihen voi mennä vuosikymmeniä. Silti teoksen nouseminen klassikoksi voi joskus tapahtua nopeastikin.
Klassikkoteoksessa tiivistyy kulttuurin joitakin olennaisia piirteitä. Se kantaa mukanaan asenteita, arvostuksia ja maailmankatsomuksellisia periaatteita, ja sillä on usein kielellinen vaikutus: ihmiset muistavat sen sisällön niin että voivat siteerata sitä sekä juhlavissa että leikillisissä tarkoituksissa.
Klassikoksi voi nousta myös vaikeasti avautuva, pienen yleisön teos kuten Volter Kilven Alastalon salissa.
Alastalon salissa

Alastalon salissa on Volter Kilven pääteoksena pidetty 1933 julkaistu romaani. Tätä tajunnanvirtatekniikkaa soveltavaa romaania pidetään yhtenä suomalaisen kirjallisuuden vaikeimmista mutta myös merkittävimmistä teoksista. Kilven modernistista romaania verrataan muun muassa Marcel Proustin ja James Joycen klassikkoteoksiin, joihin hän itsekin sitä vertasi. Thomas Warburtonin ruotsinkielinen käännös teoksesta julkaistiin vuonna 1997 ja Stefan Mosterin saksankielinen käännös vuonna 2021.
Syyskuussa 2020 Yle julkaisi teoksen kuunneltavaksi äänikirjana Areena-suoratoistopalvelussaan, lukijana Esko Salervo.
Kirjan kuvaus.
"Alastalon salissa" kertoo kuudesta tunnista, joiden aikana kustavilaiset kylänmiehet neuvottelevat Alastalon Herman Mattssonin parkkilaivaan sijoittamisesta. Kaikkiaan noin yhdeksänsataa sivua vaativan kokouksen kuvailun tunnetuimpia jaksoja on piipunvalinta, jossa Härkäniemen isäntä kävelee salin perällä olevalle piippuhyllylle ja valitsee sieltä itselleen soveliaimman piipun. Tämän harkinnan sekä siihen liittyvien ja liittymättömien ajatuskulkujen kuvailuun teoksessa tarvitaan noin seitsemänkymmenen sivun verran tekstiä (3. luku).
Teoksen hidassoutuisuus on kuitenkin tarkkaan harkittua ja itsetietoista. Esimerkiksi teoksen kuudes luku on nimetty luvuksi ”jonka mukavasti voi jättää lukemattakin, koska siinä ei tapahdu enempää kuin muissakaan”. Kirjan kantaviin voimiin kuuluukin hienovarainen huumori, joka tulee erityisesti esille henkilöiden ja heidän välistensä suhteiden kuvailussa. Huumori pilkahtaa antiikin traditioihin viitaten esimerkiksi kapteeni Malakias Afrodite Härkäniemen etunimen valinnassa. 
Kokonaisuudessaan kirjan sisältö koostuu lähinnä henkilöhahmojen sisäisestä monologista ja tajunnanvirrasta sekä täsmällisestä miljöökuvauksesta. Tekstiin on myös upotettu sisäkertomuksia, henkilöiden kertomia tai sisäisenä pohdintana läpikäymiä itsenäisiä tarinoita, samaan tapaan kuin Veijo Meren "Manillaköydessä". Tällainen tarina kerrotaan esimerkiksi varustajaltaan seitsemän vuotta tietymättömissä seilanneesta ja lopulta käskyn mukaisessa kahvilastissa palaavasta fregatista Albatrossista (13. luku). Kirjan kerronta tuo kaiken muun ohessa esiin myös värikkäitä kuvauksia saaristolaisten elämästä, tavoista, ajatuksista, maailmankatsomuksesta ja ympäröivästä luonnosta.
Tajunnanvirtatekniikkaan kuuluvana piirteenä teoksen kerronta seuraa kirjan henkilöiden erilaisia ajattelutapoja ja -malleja. Näin esimerkiksi yksinkertaisen ja kiihkeän Pukkilan ajatusten virtaa seurattaessa asioita toistetaan jatkuvasti ja ajatukset kiertävät jokseenkin pientä kehää. Esimerkki:
Alastalon omat ajatukset taas ovat analyyttisempia ja täsmällisempiä. Teoksen erityisinä ansioina on pidetty kirjallisen kerronnan yksityiskohtaista kuvailevuutta ja kielellistä taituruutta. Tämän hintana ja tehokeinona ovat toisinaan pitkät ja monimutkaiset virkkeet. Esimerkki:
Kirjan henkilöhahmot.
Luettelossa on kirjan henkilöt, joiden rooli on keskeinen.
Yksityinen sektori

Yksityisellä sektorilla tarkoitetaan yksityiseen omistukseen ja yritystoimintaan perustuvaa osaa kansantaloudesta. 
Yksityissektorin toimijoita ovat:
Ammattiyhdistysliike

Ammattiyhdistysliike tai ay-liike tarkoittaa toimintaa työntekijöiden aseman vahvistamiseksi työntekijöihin liittyvien asioiden yhteydessä sekä työelämän kehittämistä.
Ammattiyhdistysliikkeen tärkeimmät toimijat ovat ammattiliitot. Ammattiyhdistysliikkeen tarkoituksena on koota palkanansaitsijat järjestölliseen yhteistoimintaan työntekijäin etujen valvomiseksi. Ammattiliittojen tärkein tehtävä on neuvotella työehtosopimuksia työnantajaliittojen kanssa; lisäksi ammattiliitot mm. valvovat työehtosopimuksien noudattamista ja toimivat ristiriitatilanteissa työntekijän apuna.
Suomessa ammattiliitot ovat jäseninä keskusjärjestössä: SAK:ssa, STTK:ssa tai Akavassa. Keskusjärjestöt osallistuvat työelämän lainsäädännön kehittämiseen ja niiden perinteisenä tehtävänä on ollut vaikuttaa keskitettyihin sopimuksiin kuten tupo-neuvotteluihin. Keskusjärjestöt ovat jäseninä Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestössä (ITUC).
Ammattiyhdistysliikkeen järjestäytyminen noudattaa kahta päälinjaa: ammattijärjestöjä on perustettu joko soveltamalla ns. teollisuuslinjaa, jolloin saman työpaikan työntekijät ammattiinsa katsomatta kuuluvat samaan liittoon, tai noudattamalla ns. ammattiliittolinjaa, jolloin samantapaista työtä tekevät tai tietyn tutkinnon suorittaneet kuuluvat työpaikkaansa katsomatta samaan liittoon. Suomen ammattiyhdistysliike toimii pääosin teollisuusliittoina, mutta koulutuksen ja ammattialan puitteissa järjestäydytään myös.
Yleistä.
Työnantajan ja työntekijän suhdetta voidaan pitää markkinasuhteena: työnantaja ja työntekijä ovat kuin ostaja ja myyjä, ja kaupan kohteena on työntekijän työpanos. Ostajan edun mukaista on saada hinta mahdollisimman alhaiseksi ja myyjän edun mukaista saada hinta mahdollisimman korkeaksi. Työmarkkinat ovat kuitenkin varsin epätäydellisesti kilpaillut: ilman ammattiyhdistysliikettä työnantajalla on yleensä paljon vahvempi asema suhteessa yksittäiseen työntekijään neuvottelussa työehdoista.
Työnantajan ja työntekijän allekirjoittaessa työsopimuksen, he sitoutuvat samalla noudattamaan toimialalla käytössä olevaa työnantajaliiton ja ammattiliiton neuvottelemaa työehtosopimusta.
Historiaa.
"Katso myös Ammattiliitto – Historia, Toimihenkilö – Toimihenkilöiden historia"
Euroopassa ammattiyhdistysliike syntyi teollisen vallankumouksen aikana maataloustöiden vähentyessä ja teollisuustyön kasvaessa; ammattiyhdistysliike kohtasi alussa suurta vastustusta.
Suomi.
Suomessa ammattiyhdistysliike nousi nykyiseen asemaansa vasta vuonna 1940 tammikuun kihlauksen myötä, kun työnantajien valtakunnallinen järjestö STK hyväksyi Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton (SAK:n edeltäjä) työläisten edustajaksi ja neuvotteluosapuoleksi.
Ensimmäinen valtakunnallinen työehtosopimus solmittiin vuonna 1945. Jo 1800-luvun lopulta alkaen oli kuitenkin sovittu paikallisia ja alakohtaisia sopimuksia: palkkatariffeja.
Tärkeitä tapahtumia Suomessa.
Ammattiyhdistysliikkeen ja työmarkkinakehityksen tärkeitä tapahtumia:
Sapattivuosi

Sapattivuosi on suomalainen tribuuttiyhtye, joka esittää Black Sabbathin musiikkia suomeksi. Yhtyeen kolmas albumi, Ronnie James Dion aikaista Black Sabbathia sisältävä "Ihmisen merkki" julkaistiin 1. huhtikuuta 2009. Edellinen laulaja Hannu Paloniemi korvattiin uudella laulajalla, jonka henkilöllisyys julkistettiin albumin ensimmäisen singlen "Pelon lait" ensisoiton yhteydessä 4. maaliskuuta 2009. Uudeksi laulajaksi paljastui Nightwishista ja Tarotista tuttu Marco Hietala.
Jäsenet.
Halmkrona vaikuttaa myös CMX:ssä. Aunesluoman yhtyeitä ovat Blake ja Kivireki, aikaisemmin myös Pohjannaula. Hietalan yhtyeitä ovat Tarot, Nightwish ja Northern Kings, aikaisemmin myös Sinergy.
Boris Karloff

Boris Karloff ("William Henry Pratt"; 23. marraskuuta 1887 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 2. helmikuuta 1969 Midhurst, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen näyttelijä. 
Karloffin läpimurto oli ohjaaja James Whalen vuonna 1931 valmistunut elokuva "Frankenstein", jossa hän esiintyi Frankensteinin hirviönä. Suuri osa muistakin Karloffin roolihahmoista oli hirviöitä tai muita pahoja hahmoja lukuisissa eri kauhuelokuvissa, joista mainittakoon Muumion rooli elokuvassa "The Mummy".
Vesa Mäkelä

Vesa Viljo Aleksanteri Mäkelä (28. maaliskuuta 1947 Kauhava – 4. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän myös levytti muutamia lauluja. 
Mäkelä aloitti uransa Yleisradion televisioteatterissa. Hän näytteli kuudessakymmenessä tv-sarjassa, tv-elokuvassa ja valkokangaselokuvassa. 
Mäkelä oli ohjaaja Aleksi Mäkelän isä ja näyttelikin poikansa elokuvissa.
Mäkelällä todettiin vuosituhannen vaihteessa paksusuolen syöpä. Hän kuoli sairauteen kotonaan Helsingissä 56-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin. 
Mäkelä valittiin postuumisti Eteläpohjalaisen elokuvan Hall of Fameen 21. helmikuuta 2015.
Anna Lindh

Ylva Anna Maria Lindh (19. kesäkuuta 1957 Tukholma – 11. syyskuuta 2003 Solna) oli ruotsalainen poliitikko, joka toimi Ruotsin ympäristöministerinä vuosina 1994–1998 ja ulkoministerinä vuodesta 1998 kuolemaansa saakka. Anna Lindh joutui puukotuksen uhriksi NK:n tavaratalossa Tukholmassa 10. syyskuuta 2003. Hän kuoli saamiinsa vammoihin leikkauspöydällä seuraavana aamuna. Lindh oli naimisissa Bo Holmbergin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi poikaa.