Margaret Cho

Margaret Moran Cho (s. 5. joulukuuta 1968 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä.Cho on korealaisten maahanmuuttajien jälkeläinen. Hän on parhaiten tunnettu sosiaalisesti ja poliittisesti kriittisestä sekä rotu- ja seksuaalivähemmistöjä käsittelevästä stand upistaan. Lisäksi hän on tehnyt uraa näyttelijänä, sanoittajana ja säveltäjänä.
Hän käyttää huumoriaan vaikuttamisen välineenä, puolustaen lihavien ihmisten oikeuksia, LGBTQ-yhteisöä, feminismiä ja rodullista tasa-arvoa. Hän on erittäin aktiivinen myös koulukiusaamisen vastaisissa kampanjoissa. Kaikesta menestyksestään huolimatta ulkopuolisuuden ja vierauden kokemukset ovat aina olleet lähellä Margaretin sydäntä ja osana hänen työtä. Hän on omaksunut roolinsa “ulkopuolisten suojeluspyhimyksenä”, puhuen niiden puolesta, jotka eivät itse pysty puhumaan, ja rohkaisten ihmisiä käyttämään ääntään muutoksen ajamiseksi. 
Ura.
Korealais-amerikkalainen koomikko Margaret Cho kasvoi etnisesti monimuotoisessa ja kulttuurisesti elinvoimaisessa naapurustossa San Franciscossa. Teini-ikäisenä Cho alkoi esiintyä stand up -koomikkona paikallisessa komediaklubissa, joka sijaitsi hänen vanhempiensa pitämän itsenäisen kirjakaupan vieressä. Perheen tiivis side vaikutti merkittävästi Chon uran kehitykseen – hänen isänsä oli tunnettu suosituista eteläkorealaisista vitsikirjoistaan, ja suuri osa Chon kirjoituksista kumpuaa hänen perhesuhteistaan ja kokemuksistaan ensimmäisen sukupolven korealais-amerikkalaisena. 
1990-luvun alussa Cho saavutti mainetta komediapiireissä, esiintyen esimerkiksi Jerry Seinfeldin lämmittelijänä ja vieraillen säännöllisesti "The Arsenio Hall Show'ssa". 
All American Girl.
Vuonna 1994 ABC-kanava tarjosi nuorelle, suorasanaiselle koomikolle omaa tilannekomediasarjaa. "All-American Girl" kertoi Margaret Kimistä, modernista 23-vuotiaasta korealais-amerikkalaisesta naisesta, joka kamppaili perinteisen ja konservatiivisen perheensä kanssa. Sarja perustui löyhästi Chon aiempiin stand up -rutiineihin ja oli merkittävä, sillä se oli ensimmäinen suuren tv-verkon esittämä tilannekomedia, joka keskittyi aasialais-amerikkalaiseen perheeseen. Uraauurtavalla sitcomillaan "All-American Girl" Cho halusi tarjota tv-yleisölle amerikkalaisen perheen kuvan, joka kuvastaisi paremmin sitä todellisuutta, jonka hän ja monet muut aasialais-amerikkalaiset olivat kasvaneet kaivaten nähdä. 
Terveysongelmia.
Valitettavasti kunnianhimoinen nuori koomikko kohtasi välittömästi ankaraa painetta mukautua valtavirran odotuksiin. ”Minulta puuttuivat ne ominaisuudet, joita he ajattelevat, kun puhutaan naispuolisesta tähdestä. En ollut laiha, en ollut valkoinen”, Cho kuvaili tv-kanavan huolia. ”Suurin ongelma oli se, että olin heidän mielestään liian ylipainoinen näyttelemään itseäni. Se on aivan hullua, jos sitä ajattelee. Mutta en silloin tiennyt, että se oli hullu ajatus. Halusin vain pitää työni.” 
Alistuakseen TV kanavan vaatimuksiin Cho aloitti rankan pikadieetin ja laihtui kahdessa viikossa huimat kolmekymmentä paunaa (n. 14 kg). Seurauksena hänen terveytensä romahti, mikä johti vuosien vakaviin munuaisongelmiin ja horjutti hänen itsevarmuuttaan kameran edessä. 
Outoa kyllä, vaikka ABC oli alun perin kiinnostunut Margaretista siksi, että hän oli liberaaleja näkemyksiä omaava, epäsovinnainen korealais-amerikkalainen nainen, kanavan johto päätti, että Margaretin tulisi “hillitä itseään” sarjaa varten. Vaikka hän toimi sarjan vastaavana tuottajana, tämä oli taistelu, jota hän ei voittanut. Kokemus oli traumaattinen ja nosti pintaan käsittelemättömiä lapsuudesta kumpuavia tunteita. Hänen TV sarja peruutettiin lopullisesti kahden kauden jälkeen, kärsittyään heikosta katsojamäärästä ja jatkuvista jännitteistä näyttelijöiden ja tuotantoyhtiön välillä.
Myöhempi ura.
Vuonna 1999 hänen uraauurtava off-Broadway-monologiesityksensä "I’m The One That I Want" kiersi ympäri Yhdysvaltoja saaden ylistystä osakseen, ja se julkaistiin sekä myydyimpänä kirjana että samannimisenä elokuvana. Aiemmista kokemuksistaan viisastuneena Cho varmisti itse elokuvan levityksen ja myynnin hallinnan – poikkeuksellinen liike tuohon aikaan. "I’m The One That I Want" sai loistavat arvostelut.
Vuonna 2001 Margaret aloitti "Notorious C.H.O." -nimisen kiertueen, joka kattoi 37 kaupunkia ja huipentui loppuunmyytyyn konserttiin Carnegie Hallissa. "Notorious C.H.O.", jota "New York Times" ylisti “nerokkaaksi”, julkaistiin lopulta myös elokuvana ja esitettiin Showtime-kanavalla. Maaliskuussa 2003 Margaret aloitti kolmannen loppuunmyydyn kansallisen kiertueensa, "Revolution". "Chicago Sun Times" kuvaili sitä hänen "“vahvimmaksi esityksekseen”," ja kiertueesta julkaistu CD-äänite sai Grammy-ehdokkuuden vuoden komedia-albumiksi. Vuonna 2005 hän julkaisi "Assassin"-esityksen, jota "Chicago Tribune" kuvaili näin: “("Assassin") iskee jokaisen läpän täynnä intohimoa.”
Vuonna 2007 Margaret lähti kiertueelle yhdessä Cyndi Lauperin, Debbie Harryn ja Erasuren kanssa isännöidäkseen "True Colors" -kiertueen, jonka tuotot ohjattiin Human Rights Campaign -järjestön hyväksi. Viihdemaailman edelläkävijänä hän myös loi ja tähditti live-varieteeshow'ta "The Sensuous Woman", joka yhdisti vaudeville-tyylisen burleskin ja komiikan. Esitys sai jatketun Off-Broadway-esityskauden.
Vuonna 2008 Margaret palasi televisioon VH1-kanavan sarjalla "The Cho Show". Hän kuvaili sarjaa "todellisuustilannekomediaksi" ja sanoi tuolloin: "Tämä on lähimpänä sitä, mitä teen koomikkona, televisiossa." Seuraavaksi tuli osuvasti nimetty "Beautiful"-kiertue, joka käsitteli kauneuden hyvää, pahaa ja rumaa puolta sekä niitä markkinavoimia, jotka yrittävät muokata maailmankuvaamme. Kiertue sai ensi-iltansa Australiassa Sydney Theatressa – ensimmäistä kertaa Margaret esitteli uuden kiertueensa ulkomailla. Vuonna 2009 Margaret sai pääroolin komedia-draamasarjassa "Drop Dead Diva", jota esitettiin kuuden kauden ajan Lifetime-kanavalla.
Viisi kertaa Grammy- ja Emmy-ehdokkuuden saanut Margaret Cho julkaisi toisen studioalbuminsa "American Myth", joka toi hänelle jälleen Grammy-ehdokkuuden parhaasta komedia-albumista. Vuonna 2017 "Rolling Stone" -lehti nimesi hänet yhdeksi 50 parhaasta stand up -koomikosta ja kuvaili häntä "“sellaiseksi hauskaksi, seksipositiiviseksi feministiksi ja LGBT-aktivistiksi, jota nuoremmat koomikot yhä katsovat ylöspäin.”"
Vuoden 2018 "Fresh off the Bloat" -kiertue keskeytyi Covid pandemian vuoksi vuonna 2020. Vuodet 2019 ja 2020 toivat Margaretin takaisin näyttelijäntyön pariin. Hän aloitti vuoden 2019 esiintymällä “Poodle”-hahmona FOX-kanavan menestyssarjan "The Masked Singer" ensimmäisellä tuotantokaudella. Samana vuonna hän esiintyi "Law &amp; Order: SVU" -sarjassa sekä HBO:n kriitikoiden ylistämässä sarjassa "High Maintenance". 
Vuonna 2020 Margaret näytteli kolmessa elokuvassa – hän esitti armotonta elokuvastudion pomoa elokuvassa "Faith Based", “Fairy Gay Mother 1”:stä elokuvassa "Friendsgiving", jonka pääosissa nähtiin Kat Dennings ja Malin Akerman, sekä “Auntie Ling” -hahmoa Netflixin ensimmäisessä suuressa animaatioelokuvassa "Over the Moon", jota "Vulture" kuvaili “yhdeksi kauneimmista koskaan tehdyistä animaatioelokuvista.” Margaret lanseerasi myös oman podcastinsa "The Margaret Cho". 
Palkintoja.
Hän on saanut useita tunnustuksia, kuten Victory Fundin Leadership Award -palkinnon, ensimmäisen "Best Comedy Performance" -palkinnon Asian Excellence Awards -gaalassa, ACLU of Southern Californian myöntämän First Amendment Award -palkinnon sekä Intrepid Award -palkinnon National Organization for Women (NOW) -järjestöltä. Margaretia ovat kunnioittaneet myös GLAAD, American Women in Radio and Television, Lambda Legal Defense and Education Fund, National Gay and Lesbian Task Force (NGLTF), Asian American Legal Defense and Education Fund (AALDEF), PFLAG ja LA Pride, joka myönsi hänelle "Lifetime Achievement Award" -elämäntyö palkinnon hänen vaikutuksesta LGBT-yhteisöön.
Margaret saa myös kunnian She Rocks Awards -gaalassa tammikuussa 2021. Palkinto annetaan naisille, jotka osoittavat ainutlaatuista lahjakkuutta ja johtajuutta musiikkialalla. Aiemmin palkinnon ovat saaneet muun muassa Melissa Etheridge, Pat Benatar, Suzi Quattro, Chaka Khan, Ronnie Spector ja monet muut.