tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Whitehallin palatsi

Whitehallin palatsi oli Englannin kuningaskunnan hallitsijoiden asuinpalatsi Lontoossa vuosina 1530–1698, kunnes se tuhoutui tulipalossa. Ennen tulipaloa se oli Euroopan suurin palatsi. Whitehall-katu on nimetty sen mukaan. Palatsin ainoat nykyaikaan säilyneet osat ovat Banqueting House ja Henrik VIII:n viinikellari. Lisäksi Thamesin rannan puoleisella alueella on yhä nähtävissä osa kuningatar Marian portaista, joita pitkin palatsista oli kulkuyhteys kuninkaalliselle proomulle.
Historiaa.
Yorkin arkkipiispa Walter de Grey hankki tontin Thamesin rannasta vuoden 1240 paikkeilla ja rakennutti siihen oman asumuksensa. Kuningas Henrik VIII otti tontin ja rakennukset käyttöönsä erotettuaan kardinaali Wolseyn valtion viroista vuonna 1530.
Henrik laajensi palatsia huomattavasti, ja laajennusten jälkeen siellä saattoi harrastaa muun muassa tennistä, nurmikeilailua, kukkotappelua ja turnajaisia. Rakennustyöt vuoteen 1536 mennessä olivat maksaneet yli 8 000 puntaa, mikä vastaa nykyrahassa Englannin bruttokansantuotteeseen suhteutettuna 1,4 miljardia puntaa. Henrikin avioliitoista kaksi solmittiin Whitehallin palatsissa: Anna Boleynin kanssa vuonna 1533 ja Jane Seymourin kanssa vuonna 1536. Henrik myös kuoli siellä vuonna 1547.
William Shakespearen näytelmä Myrsky esitettiin ensimmäisen kerran Whitehallin palatsissa vuonna 1611.
Inigo Jonesin suunnitteleman Banqueting Housen rakentaminen aloitettiin Jaakko I:n aikana vuonna 1619. Sen kattomaalaukset ovat Peter Paul Rubensin käsialaa. Jaakon poika Kaarle I mestattiin Banqueting Housen edessä vuonna 1649. 1680-luvulla Whitehallin palatsiin tehtiin Sir Christopher Wrenin suunnittelemia muutoksia.
Whitehallin palatsi oli hyvin epäsäännöllinen, siinä oli erikokoisia ja -tyylisiä osia, ja se näytti enemmänkin pieneltä kaupungilta kuin yhdeltä rakennukselta. Tammikuussa 1698 palatsissa riehui tulipalo, joka tuhosi lähes kaiken lukuun ottamatta Banqueting Housea ja Henrik VIII:n viinikellaria. Palatsia ei rakennettu enää entiselleen, vaan alue muuttui ajan myötä hieman tavallisempien asuintalojen ja hallintorakennusten paikaksi.
Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriön päärakennus valmistui entiselle palatsialueelle vuonna 1959. Puolustusministeriön pohjakerroksessa sijaitsee Henrik VIII:n viinikellari, jota jouduttiin siirtämään kolme metriä länteen ja kuusi metriä syvemmälle, jotta se saatiin uuden rakennuksen sisään. Kellarissa järjestetään joskus juhlia.
Mekonnen Gebremedhin

Mekonnen Gebremedhin Woldegiorg (s. 11. lokakuuta 1988 Addis Abeba) on etiopialainen keskimatkojen juoksija. Gebremedhin kilpailee pääosin 1 500 metrillä, jossa hänen ennätyksensä on toukokuussa 2012 Hengelossa juostu 3.31,45.
Ura.
Gebremedhin saavutti pronssia vuoden 2012 sisäratojen MM-kilpailuista Istanbulista 1 500 metriltä. Hän on osallistunut myös yksiin kesäolympialaisiin, vuonna 2012 Lontoossa, jossa hän oli 1 500 metrin finaalissa kuudes. MM-kilpailuihin Gebremedhin on osallistunut viidesti, parhaana tuloksenaan seitsemäs sija vuosilta 2011 ja 2013. Afrikan kisoissa hän voitti kultaa 1 500 metrllä 2015. Afrikan-mestaruuskilpailuista Gebremedhin on saavuttanut pronssia vuodelta 2010. Hän on voittanut myös yhden Timanttiliigan osakilpailun.
800 metriä Gebremedhin on juossut parhaimmillaan aikaan 1.46,63 vuonna 2012.
Aminata Savadogo

Aminata Savadogo (taiteilijanimeltään Aminata; s. 9. tammikuuta 1993 Riika) on latvialainen laulaja-lauluntekijä. Hän edusti Latviaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä itse sanoittamallaan ja säveltämällään kappaleella "Love Injected", joka sijoittui finaalissa kuudenneksi. Aminata kilpaili myös vuoden 2014 Latvian euroviisukarsinnassa, kappaleella "I Can Breathe", jolla hän sijoittui viidenneksi. Savadogo teki myös kokonaan Latvian vuoden 2016 kilpailukappaleen "Heartbeat". Sen esittää Justs Sirmais.
Aminatan äiti on latvialais-venäläinen ja hänen isänsä on kotoisin Burkina Fasosta. Aminata pitää itseään kuitenkin pääosin latvialaisena.
Mehikorvat

Mehikorvat eli korvalehdet ("Zygophyllum") on mehikorvakasvien heimoon kuuluva ruohokasvi- ja pensassuku.
Tuntomerkit.
Mehikorvat ovat pensaita ja monivuotisia tai harvoin yksivuotisia ruohoja. Lehdet sijaitsevat vastakkain ja ovat tasaparisia tai harvoin yksinkertaisia; lehdykät ovat möyheitä, litteitä tai liereitä. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa yksittäin tai parittain. Verholehtiä on neljä tai viisi ja joskus ne ovat karisevia. Terälehtiä on saman verran kuin verholehtiä ja ne ovat väriltään oranssiin vivahtavan punaisia, valkoisia tai keltaisia; toisinaan kynsi on oranssinvärinen ja laide kalpea. Teriö puuttuu muutamassa harvassa tapauksessa. Heteiden määrä vaihtelee kahdeksasta kymmeneen, ja niiden ulkolaidalla on suomumaiset lisäkkeet. Sikiäin on 3–5-lokeroinen ja siitä kehittyy siivellinen tai siivetön kota, joka on avautuva tai avautumaton ja sisältää kutakin emilehteä kohden yhden tai useampia siemeniä. 
Levinneisyys.
Mehikorvat ovat kotoisin Etelä-Euroopasta, Pohjois-Afrikasta, Keski-, Pohjois- ja Länsi-Aasiasta ja Australiasta. Kasvupaikat ovat kuivia tai puolikuivia alueita.
Luokittelu.
Mehikorvien suvussa on yli 100 lajia. Suomenkielinen nimi on lajeilla: syyriankorvalehti ("Zygophyllum fabago"), kanarianmehikorva ("Zygophyllum fontanesii") ja marokonmehikorva ("Zygophyllum gaetulum").
Luojan virsi

Luojan virsi eli suomalainen messiadi on kalevalamittainen sikermä katolista keskiajan legendarunoutta. Laajaan runoon kuuluu viisi legendarunoa. Runoelman on tallentanut Elias Lönnrot Arhippa Perttusen laulusta 1834. Runoelman on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura vuonna 1985.
Ote Luojan virrestä, jossa kerrotaan Neitsyt Marian synnytyksestä:
Maaria pyhäinen Neitsyt,
vaimo valkeaverinen
meni tallihin mäelle,
tallihin takimmaisehen;
sai hän sieltä yösijaisen,
yösijaisen, maamajaisen.
Synnytteli poikastansa
tallihin hevosen luokse,
kakaroille jääkkähille,
oljille lumekkahille,
heinille apilahille,
apilahan kukkasille.
Laihanlammi

Laihanlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja sen pituus on noin 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen laskuoja Oksjärveen.
Järven rantaviiva on 900 metriä pitkä ja sen ranta on puoliksi harjujakson rinnettä ja puoliksi ojittamatonta suomaastoa. Harju kiertää järveä sen itäpuolelta ja harjujen osuudella sijaitsevat kuusi loma-asuntoa. Niille johtaa tiet Lunkkaan ja Hykkilän suunnalta sekä etelästä yhdystieltä 2824.
Vesihuolto.
Järven ympäristön harju- ja pohjavesialue, jonka pinta-ala on yli neliökilometrin suuruinen, kuuluu potentiaalisiin 2. luokan alueisiin. Siinä muodostuu pohjavettä noin 300 m³ vuorokaudessa.
Historia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Laihalampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven vedenpinnankorkeudeksi oli merkitty 53,9 saschenia. Järvi oli vielä tuolloin asumaton.
Vimpelinvaaran laskettelurinne

Vimpelinvaaran laskettelurinne on laskettelurinne Kajaanissa Vimpelinvaaran hiihtokeskuksessa. Rinteellä on kaksi reittivaihtoehtoa. Lisäksi alueella sijaitsee Lovarinne. 
Historia.
Vimpelinvaaran laskettelurinteen avasi vuonna 1950 Kainuun Hiihtoseura. Vuonna 1974 rakennettiin ensimmäinen hiihtohissi, joka lisäsi rinteen käyttöastetta huomattavasti. Kainuun Hiihtoseura luopui laskettelurinteen osakkuudesta 1980-luvun alkupuolella.
Vimpelinvaaran mäkikeskus

Vimpelinvaaran mäkikeskus on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Kajaanin Vimpelinvaaralla.
Historia.
Ensimmäinen hyppyrimäki Kajaaniin rakennettiin Tullikalliolle 1920-luvulla. Mäkihypyn- ja yhdistetyn SM-kilpailut järjestettiin mäessä vuonna 1926. Vuonna 1934 avattiin Vimpelinvaaralle ensimmäinen K40-hyppyrimäki.
Vuonna 1957 vanha K40-hyppyrimäki purettiin ja tilalle rakennettiin uusi K60 HS62 -hyppyrimäki. Uuden mäen rakentamiseen Kainuun Hiihtoseura sai opetusministeriöltä veikkausvoittovaroja viisi miljoonaa silloista Suomen markkaa. Uuden mäen vihkiäiskilpailu järjestettiin 8. joulukuuta 1957.
Isonmäen vauhdinottotornia remontoitiin vuonna 2003. Vauhdinottotorni purettiin räjäyttämällä 22. helmikuuta 2017 Kainuun prikaatin Pohjan pioneeripataljoonan toimesta ja alastulorinteen rakenteet purettiin kesällä 2017. K10-hyppyrimäki remontoitiin kesällä 2019.
Vimpelinvaaran mäkikeskuksessa on järjestetty Hopeasompa-loppukilpailut vuosina 1978 ja 2005 ja veteraanien SM-kilpailut vuonna 2009.
Isomäki.
Isomäestä on järjestetty mäkihypyn Suomen-mestaruuskilpailut vuonna 1959 ja normaalimäen SM-kilpailut 1970.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen on 66,5 metriä on hypännyt Wili Loukasmäki.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 54,0 metriä on hypännyt Noora Heikkinen.
K38.
Mäen vauhdinottotorni uusittiin vuonna 2003.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 38,5 metriä on hypännyt Aapo Lehtinen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 34,5 metriä on hypännyt Jenny Rautionaho.
K24.
Mäen vauhdinottotorni uusittiin vuonna 2004.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 24,0 metriä on hypännyt Eeli-Pekka Valta.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen on 16,0 metriä on hypännyt Tanja Pitkänen.
K10.
Mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja vauhdinottotorni uusittiin ja siihen asennettiin teräslatu kesällä 2002, samalla K-piste siirtyi 11 metristä 10 metriin.
Mäkiennätyksen 12,0 metriä ovat hypänneet Arttu Mäkiaho kaksi kertaa ja Hannes Pekkinen kerran 3. maaliskuuta 2007 Kajaanin talvikisoissa. Naisten mäkiennätyksen 10,0 metriä on hypännyt Mikaela Klinga kaksi kertaa 6. maaliskuuta 2005 Hopeasompa kilpailussa.
Kesämäkiennätyksen 10,0 metriä on hypännyt Sakari Seppälä 16. elokuuta 2003 Haastepäivänä. Naisten kesämäkiennätyksen 5,5 metriä on hypännyt Marjo Heikkinen 16. elokuuta 2003 Haastepäivänä.
K5.
Mäen K-piste sijaitsee 5 metrissä, mäessä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen 5,0 metriä ovat hypänneet Ville Heikkinen kaksi kertaa ja Niko Kauhanen 26. tammikuuta 2003 Kajaanin talvikisoissa ja Nuutti Lohilahti 2. helmikuuta 2008 Kajaanin talvikisoissa. Naisten mäkiennätyksen 5,0 metriä on hypännyt Marika Kemppainen 26. tammikuuta 2003 Kajaanin talvikisoissa.
Lemin kirkko

Lemin kirkko on Lemillä sijaitseva Juhana Salosen 1786 rakentama tasavartinen ristikirkko. Kirkon ristivarret kapenevat ulospäin ja niissä on matalat aumakattoiset eteiset, ristikeskuksessa on pieni barokkipäätteinen lyhty. Sisällä on puiset apilanlehtiholvit, ristikeskustassa kupu. Sideparrut on jätetty näkyviin. Kirkon pinta-ala on 495 neliötä ja siinä on istumapaikkoja noin 600 ihmiselle. Kirkkoa on korjattu vuosina 1874, 1926 ja 1969. Vuonna 1950 tehtiin katon paanutus ja 1967 entisöinti Juha Leiviskän johdolla. Saarnastuoli on vuodelta 1764, se entisöitiin 1979. 
Kirkon vanhemmat 17-äänikertaiset urut vuodelta 1948 olivat Kangasalan Urkutehtaan valmistamat. Nykyiset 22-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1988 ja Urkurakentamo Matti Erolanrakentamat. 
Alttaritaulun "Ristiinnaulittu" maalasi lemiläinen taiteilija Antti Muukka 1926. 
Erillinen kahdeksankulmainen kolminivelinen kellotapuli rakennettiin 1821, paloi 1918 ja rakennettiin entisen mukaisena uudelleen 1936. Uudelleen rakennetun kellotapulin suunnittelijana toimi arkkitehti Juhani Viiste. Tapulissa on kaksi venäläistä kelloa. Rakennustaiteellisesti Lemin kirkkoa pidetään yhtenä Euroopan arvokkaimmista puukirkoista.
Bilica

Bilica (oik. Fábio Alves da Silva, s. 4. tammikuuta 1979 Campina Grande) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Turkin Superliigassa pelaavaa Elazığsporia.
Bilica on pelannut 85 ottelua Italian pääsarjassa Serie A:ssa edustaen Veneziaa, Bresciaa ja Anconaa. Alemmilla sarjatasoilla hän on edustanut muun muassa Saksan 2. Bundesliigan 1. FC Kölniä ja Ranskan Ligue 2:n Istresiä.
Bilica oli mukana Brasilian joukkueessa Sydneyn olympialaisissa 2000.
Kiinteistörahasto

Kiinteistörahasto tarkoittaa rahastomuotoisesti toimivaa epäsuoran kiinteistösijoittamisen muotoa.
Kiinteistörahastot ovat Suomessa yhtiömuotoisia. Ulkomailla ne voivat olla myös trusteja. 
Käsite REIT ("Real Estate Investment Trust") tarkoittaa yleensä osakeyhtiömuotoista erityisen verokohtelun piirissä olevaa kiinteistörahastoa. REIT-yhtiöt ovat usein pörssilistattuja. Käsitteeseen REIT saatetaan toisinaan lukea osakeyhtiöiden lisäksi muitakin oikeudellisia rakenteita.
Kiinteistörahastot Suomessa.
Suomessa kiinteistörahasto voi olla yhtiömuodoltaan joko julkinen osakeyhtiö tai kommandiittiyhtiö.
Ensimmäiset kiinteistörahastot on perustettu Suomeen vuonna 2005. Ensimmäinen kiinteistörahasto on ollut "CapMan Real Estaten" perustama rahasto.
Suomen "kiinteistörahastolaissa" kiinteistörahastolla tarkoitetaan sen lain mukaisesti toimivaa julkista osakeyhtiötä tai kommandiittiyhtiötä. Lain mukaan yleisö osallistuu sijoittamiseen hankkimalla rahastoyhtiön osakkeita tai osuuksia. Yhtiö sijoittaa varat pääasiassa kiinteistöihin tai kiinteistöarvopapereihin. Kiinteistörahastolain mukaisen rahaston tarkoitus ei ole rakentaa tai jalostaa kiinteistöjä.
Osakeyhtiömuotoinen kiinteistörahasto (REIT).
Suomalaista kiinteistörahastoa, jonka yhtiömuoto on julkinen osakeyhtiö, voidaan kutsua nimellä REIT. Kiinteistörahastolain mukaan yhtiö on listattava pörssiin kolmen vuoden kuluessa toiminnan aloittamisesta.
Osakeyhtiömuotoinen kiinteistörahasto on verovapaa, jos tietyt ehdot täyttyvät. Yhtiön on toimittava kiinteistörahastolain mukaisesti ja sijoitettava pääasiassa asuinkiinteistöihin. Yhtiö ei voi harjoittaa muuta kuin vuokrausta ja eräitä kiinteistöihin liittyviä toimintoja. Yhtiön on jaettava osinkoina vähintään 90 % voitostaan (ilman realisoitumattomia arvonmuutoksia). Vaikka yhtiö itse nauttii verovapautta, osinko on saajalleen kokonaan veronalaista tuloa.
Suomessa Orava Asuntorahasto oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa pörssinoteerattu kiinteistörahasto. Ensimmäiset osakeyhtiömuotoiset pörssinoteeratut kiinteistörahastot on luotu Yhdysvalloissa 1960-luvulla.
Kommandiittiyhtiömuotoinen kiinteistörahasto.
Kiinteistörahasto voi toimia myös kommandiittiyhtiönä. Halutessaan yhtiö voi hakeutua kiinteistörahastolain soveltamisalan piiriin. Tämä ei kuitenkaan ole välttämätöntä. Jos yhtiö ei näin tee, sillä on enemmän toimintavapauksia.
Kommandiittiyhtiömuotoisia rahastoja koskee yhdenkertainen verotus. Rahastoa itseään ei veroteta. Sen tulos jaetaan verotettavaksi osakkailla. Osakkaan verotuksessa rahaston laskennallinen tulos on osakkaan elinkeinotuloa.
Oliver Sorg

Oliver Sorg (s. 29. toukokuuta 1990 Engen) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hannover 96:ta. Pelipaikaltaan molempijalkainen Sorg on oikea laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Saksan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Sorgin kasvattajaseura on SC Freiburg. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueen paidassa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 2009-2012 68 ottelua onnistuen maalinteossa kerran.
Tammikuussa 2012 Sorg debytoi Bundesliigassa FC Augsburgia vastaan. Hän pelasi loppukauden otteluissa täydet minuutit. Ensimmäisen maalinsa Bundesliigassa Sorg teki vasta kaudella 2013-2014, elokuussa 2013 pelatussa ottelussa TSG Hoffenheimiä vastaan. Huhtikuussa 2014 Sorg teki upean maalin noin 30 metristä Borussia Mönchengladbachia vastaan. Hän pelasi kauden aikana 31 ottelua tehden kaksi maalia. Kaudella 2014-2015 Sorg pelasi Bundesliigassa 25 ottelua tehden yhden maalin.
Heinäkuussa 2015 Sorg siirtyi Bundesliigan Hannover 96:een. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa SV Darmstadtia vastaan.
Maajoukkueura.
Sorg pelasi vuosina 2012-2013 Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa viisi ottelua. Debyytti Saksan jalkapallomaajoukkueessa tapahtui toukokuussa 2013 ystävyysottelussa Puolaa vastaan.
Leppävirran kirkko

Leppävirran kirkko on Leppävirralla sijaitseva Carl Ludvig Engelin suunnittelema, vuonna 1846 valmistunut kivinen päätytornillinen pitkäkirkko. Intendentinkonttori laati kirkon piirustukset vuonna 1835. Kirkon pinta-ala on 1500 neliömetriä, ja siinä on istumapaikkoja 2 200 hengelle. Kirkko on Suomen seitsemänneksi suurin luterilainen kirkkorakennus. Kirkon runkohuoneeseen liittyvät keskellä matalat sakarat ja päädyssä kuori, jossa on matalampi sakasti. Sakaroissa on korotetut päätykolmiot ja niissä pyöröikkunat. Kellotorni on puinen ja sen yläosassa on pilasterit. Tornin kuvun päällä on pieni lyhty, jossa on kulmapilasterit. Pilarit jakavat sisätilat kolmeen laivaan, keskimmäisessä on tynnyriholvikatto ja sivulaivoissa tasakatot. Kaksiosainen alttaritaulu "Ristiinnaulitseminen" ja "Pyhä ehtoollinen" on Samuel Elmgrenin 1820-luvulla maalaama. Kangasalan Urkurakentamo valmisti kirkon ranskalaisvaikutteiset 1800-luvun romanttista koulukuntaa edustavat urut vuonna 1989. 
Kirkko rakennettiin alun perin vuosina 1841–1846 helsinkiläisen muurarimestari Henrik Andstenin johtamana. Rakennusta jouduttiin korjaamaan vuosina 1856–1862 arkkitehtien Carl Albert Edelfeltin ja Hampus Dalströmin suunnitelman mukaan. Vuonna 1948 salama sytytti tulipalon, joka vaurioitti kirkon kattorakenteita ja sisäholvia. Kirkko kunnostettiin arkkitehti Heikki Elomaan suunnitelman mukaan 1980-luvulla.
George Pușcaș

George Alexandru Pușcaș (s. 8. huhtikuuta 1996 Marghita) on romanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa Baria lainalla pääsarjajoukkue Genoasta. Oikeajalkainen Pușcaș on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Pușcaș edusti vuodet 2012–2013 lainasopimuksella Liberty Oradeasta Romanian Liga I:n Bihor Oradeaa, jossa hän teki kauden aikana 13 pelaamassaan pelissä kaksi maalia.
Heinäkuussa 2013 Pușcaș siirtyi Liberty Oradeasta niin ikään lainasopimuksella Italian Serie A:n suurseuran Interin juniorijoukkueeseen. Siirrosta tuli pysyvä kauden 2013–2014 jälkeen. Debyytti Serie A:ssa tapahtui helmikuussa 2015 Sassuoloa vastaan. Saman kuun aikana hän debytoi myös Eurooppa-liigassa. Kauden 2015–2016 Pușcaș pelasi lainalla Serie B:n Barissa, ja tämän jälkeen hän lähti lainalle Beneventoon, joka nousi kaudeksi 2017–2018 Serie A:han. Pușcaș pelasi pääsarjassa 11 ottelua, joissa hän teki yhden maalin AC Milania vastaan, mutta palasi kauden puolivälissä uudella lainasopimuksella toiselle sarjatasolle Novaran joukkueeseen. Kauden 2018–2019 Pușcaș pelasi lainalla Serie B:n Palermossa.
Pușcaș siirtyi elokuussa 2019 Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Readingiin. Hän teki ensimmäisellä kaudellaan 38 sarjaottelussa 12 maalia, millä hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä. Pușcașin toista kautta häiritsi loukkaantuminen, ja hän teki 21 sarjaottelussa neljä maalia. Kolmannella kaudellaan hän teki 25 sarjaottelussa yhden maalin. Hän siirtyi tammikuun 2022 lopulla lainasopimuksella Italian Serie B:ssä pelaavaan Pisaan. Kauden 2022–2023 hän oli lainalla Serie B:n Genoassa. Hän siirtyi Serie A:han nousseen Genoan omistukseen kesällä 2023 mutta pelasi pääsarjassa vain kahdeksan ottelua ja siirtyi tammikuussa 2024 lainalle yhtä sarjatasoa alempana pelaavaan Bariin.
Maajoukkueura.
Pușcaș on pelannut Romanian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän teki neljässä ottelussa neljä maalia, joista kaksi tappiollisessa välieräottelussa Saksaa vastaan.
Romanian A-maajoukkueessa Pușcaș pelasi ensimmäisen kerran touko-kesäkuussa 2018 ystävyysotteluissa Chileä ja Suomea vastaan. Marraskuussa 2018 hän pelasi Kansojen liigassa kaksi ottelua ja teki niistä ensimmäisessä Liettuaa vastaan maalin. Vuonna 2019 hän pelasi Romanian kaikki kymmenen EM-karsintaottelua avauskokoonpanossa ja teki niissä viisi maalia. Maajoukkueuransa seitsemännen maalin hän teki syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan ja kahdeksannen marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Valko-Venäjää vastaan. Syyskuussa 2022 hän nosti maalimääränsä kymmeneen tekemällä kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Marraskuussa 2023 hän teki 11. maaottelumaalinsa EM-karsintaottelussa Israelia vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 41 A-maaottelua, joissa hän on ollut 27 kertaa avauskokoonpanossa.
Sorsakosken kirkko

Sorsakosken kirkko oli Leppävirran Sorsakoskella sijainnut arkkitehti Veijo Martikaisen suunnittelema 1961 valmistunut tiilinen, tasakattoinen ja torniton pitkäkirkko. Kirkon toisessa päädyssä oli sakasti ja toisessa ristikomero, kirkon yhteydessä oli myös kerho- ja asuintiloja. Kellotapuli on sisäänkäyntitasanteella, kellot olivat kirkon rakentamisvuodelta 1961. Kirkon pinta-ala oli 180 neliötä ja siinä oli istumapaikkoja 180 hengelle. Kirkon vihki käyttöön piispa Eino Sormunen, joka oli tehnyt aloitteen sen rakentamisesta. Kirkon 13-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan Urkutehdas 1966. 
Huonokuntoiseksi rapistunut kirkko purettiin vuonna 2019. Paikalle jäivät kellotapuli sekä kirkosta kertova muistomerkki.
Legenda (kappale)

Legenda on Marcin Mrozińskin esittämä kappale, jolla hän edusti Puolaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Oslossa, Norjassa. Kappaleen on säveltänyt Marcin Nierubiec ja sanoittanut Mroziński itse. Sen kesto on kaksi minuuttia ja 55 sekuntia. 
Legenda kilpaili euroviisuissa ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui sijalle 13 kerättyään 44 pistettä. Näin ollen kappale ei siis päässyt finaaliin.
Legenda lauletaan muuten pääosin englanniksi, mutta sen alussa ja keskellä on lyhyt intro, joka lauletaan puolan kielellä.
Laysaninpalila

Laysaninpalila ("Telespiza cantans") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Laysaninpalilaa tavataan Luoteisiin Havaijisaariin kuuluvalla Laysanin saarella. Lajin populaatioksi on arvioitu 2 500–9 999 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio ja levinneisyysalue ovat pienet.
Pikkukoapeippo

Pikkukoapeippo ("Rhodacanthis flaviceps") on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkukoapeippoa tavattiin Havaijin saarella. Se havaittiin viimeisen kerran vuonna 1891, eivätkä saarella vuonna 1893 vierailleet keräilijät enää löytäneet sitä. Laji oli todennäköisesti hyvin harvinainen jo silloin, kun se ensi kertaa löydettiin. Lajin häviämiseen ovat todennäköisesti vaikuttaneet lintumalaria ja elinympäristöjen tuhoutuminen.
Liukonlammi

Liukonlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen.
Maantiede.
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 150 metriä. Siihen laskee useita suo-ojia ja yksi niistä on laskuoja. Lammen luusua sijaitsee sen länsirannalla, josta saa alkunsa noin 3,5 kilometriä pitkä laskuoja Kuivajärveen.
Lammen rantaviiva on 0,79 kilometriä pitkä ja sen ranta on ojitettua Liukonsuota, mutta suon lähiympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat rakentamattomia. Suon laitaan tulee metsäautotie Loimosesta. Alle 400 metriä kaakkoon sijaitsee Kelhunlammi, joka laskee Oksjärveen.
Historia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin "Liuko lampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa lammen nimeksi on merkitty "Kakarilammi". Lammella tuntuu olevan kansan suussa useita nimiä. Siihen aikaan ympäröivä suo oli ojittamatta ja lähipellot laitumina.
SpaceX COTS Demo Flight 2

SpaceX COTS Demo Flight 2 (myös Dragon C2+) oli SpaceX Dragonin toinen ja Falcon 9:n kolmas lento sekä ensimmäinen kerta kun Dragon telakoitui kansainväliseen avaruusasemaan. Lento kuului NASAn Commercial Orbital Transportation Services -ohjelmaan ja oli toinen ohjelman testilento. Lennolla saavutettiin kaikki testitavoitteet ja Falcon 9 – Dragon -yhdistelmä sai luvan aloittaa varsinaiset rahtitoimitukset ISS:lle. C2+ -lento laukaistiin Cape Canaveral Air Force Stationin SLC-40 -laukaisukompleksista 22. toukokuuta 2012 kello 07.44 GMT-aikaa.
Dragon C2+ yhdisti aiemmin aiotut SpaceX COTS Demo Flight 2- ja SpaceX COTS Demo Flight 3 -lennot yhdeksi lennoksi. Ensimmäisen kolmen päivän aikana Dragon suoritti muiden muassa erilaisia testiohjelman toiseen vaiheeseen kuuluneita lähentymistestejä. 25. toukokuuta alkoi testiohjelman kolmas vaihe, jossa Dragon lähestyi ISS:ää niin, että aseman Canadarm2 robottikäsi pystyi tarraamaan siihen ja telakoimaan sen asemaan. Miehistö purki Dragonin lastin ja lastasi sitten paluukuorman. 31. toukokuuta Dragon irrotettiin asemasta ja se laskeutui onnistuneesti Tyyneen valtamereen.
Nikita Sošnikov

Nikita Dmitrijevitš Sošnikov (; s. 14. lokakuuta 1993 Nižni Tagil, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue HK Sibir Novosibirskissa. Sošnikov on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Sošnikov on Sputnik Nižni Tagilin kasvatti. Atlant varasi hänet 130. pelaajana . Sošnikov pelasi kolme seuraavaa kautta MHL-junioriliigan Atlantyssa. Kaudella 2012–2013 hän voitti koko liigan maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä viidenneksi tehoilla 38+34=72. Sošnikov oli kevään 2013 pudotuspeleissä Atlantyn paras maalintekijä viidellä osumallaan. Hän pelasi kauden aikana myös MHL:n tähdistöottelussa ja Sošnikov valittiin liigan joulukuun 2012 kuukauden hyökkääjäksi.
Kaudella 2013–2014 Sošnikov debytoi KHL:ssä, jossa hän pelasi 33 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5 sekä kolmessa Nadežda Cupin ottelussa yhden maalin. Sošnikov pelasi miesten pelejä myös neljä ottelua farmijoukkue Buran Voronežissa, VHL:ssä. Ensimmäisellä kokonaisella KHL-kaudellaan 2014–2015 hän teki 57 runkosarjaottelussa tehot 14+18=32, joilla Sošnikov oli Atlantin toiseksi paras maalintekijä Andreas Engqvistin kanssa sekä neljänneksi paras pistemies.
Maaliskuussa 2015 Sošnikov teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Toronto Marliesin vahvuudessa. Sošnikov debytoi Maple Leafsin NHL-joukkueessa siirtotakarajan aikaan 29. helmikuuta 2016 Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.12 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 2. maaliskuuta 2016 Sošnikov teki NHL-uransa avausmaalin vieraissa Washington Capitalsia vastaan.
Maajoukkueura.
Sošnikov on pelannut kahdeksan ottelua Venäjän A-maajoukkueessa. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 5. helmikuuta 2015 Karlovy Varyssa Tšekkiä vastaan.
Muuta.
Sošnikovin pikkuveli Artjom pelaa MHL B:n Altai Ust-Kamenogorskissa.
Zico (räppäri)

Woo Ji-ho (, s. 14. syyskuuta, 1992, Soul, Korean tasavalta), artistinimeltään Zico (), on eteläkorealainen rap-artisti, lauluntekijä ja tuottaja. Parhaiten hänet tunnetaan poikabändi Block B:n johtajana ja pääräppärinä, mutta hän on julkaissut myös sooloalbumit "Gallery" (2015) ja "Television" (2017). 
Zico on niin sanottu crossover-artisti, joka on onnistunut profiloitumaan sekä underground-räppärinä että K-pop-idolina. Hän työskentelee myös tuottajana molempien alojen parissa.
Jelle Wallays

Jelle Wallays (s. 11. toukokuuta 1989) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän edusti 2011 alkaneen ammattilaisuransa viisi ensimmäistä vuotta belgialaista Topsport Vlaanderen -tallia. Kaudelle 2016 hän siirtyi Lotto Soudal -joukkueeseen ja 2021 Cofidis-talliin. Hän lopetti ammattilaisuransa vuoden 2023 jälkeen.
Wallays voitti 2014 Pariisi–Tours-klassikon kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Thomas Voecklerin. Seuraavana vuonna hän voitti Dwars door Vlaanderen -kilpailun kahden sekunnin erolla tallitoveriinsa Edward Theunsiin. Hän voitti 18. etapin Espanjan ympäriajosa 2018.
Saavutuksia.
Lähteet: Cyclingbase, Pro Cycling Stats
Nuorten Pariisi–Tours, voitto
World Ports Classic, 1. etapin voitto
Omloop van het Houtland, voitto
Pariisi–Tours, voitto
Dwars door Vlaanderen, voitto
Grand Prix Criquielion, voitto
Duo Normand, voitto
Grand Prix Pino Cerami, voitto
Vuelta a San Juan Internacional, 6. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 18. etapin voitto
Pariisi–Tours, voitto
JS Izumo

JS Izumo (runkonumero DDH-183) on Japanin meri-itsepuolustusvoimien Izumo-luokan helikopterihävittäjä. Alus on Japanin suurin sotalaiva toisen maailmansodan jälkeen.
Valmistus.
Alus tilattiin Jokohamasta IHI Marine Unitedilta, missä köli laskettiin 27. tammikuuta 2012. Alus laskettiin vesille 6. elokuuta 2013 ja otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 2015.
Palvelus.
Aluksen kotisatamana on Jokosukan laivastotukikohta lähellä Tokiota.
Viljo Immonen

Viljo Kalervo Immonen (25. huhtikuuta 1919 Helsinki – 2. maaliskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kitaristi ja laulaja (tenori). Hän aloitti uransa jazz- ja viihdemusiikin parissa mutta siirtyi myöhemmin kokonaan klassiseen kitaraan. Immonen opiskeli muun muassa legendaarisen espanjalaisen kitaristin Andrés Segovian johdolla ja teki ilmeisesti Suomen ensimmäisen sähkökitaralevytyksen 1940-luvulla. Immonen toimi myös itse kitaransoiton opettajana vuodesta 1940 lähtien ja laati lukuisia oppikirjoja.
Immosen ensimmäinen instrumentti oli viulu, jonka soittamisen hän aloitti yhdeksänvuotiaana. Vuonna 1936 Immonen sai ensimmäisen kitaransa ja lopetti samalla viulunsoiton. Samana syksynä hän sai opetusta venäläissyntyiseltä Ivan Putilinilta ja oli mukana perustamassa White Dandies -nimistä jazzyhtyettä. Vuosina 1942–1945 hän opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa opettajanaan Wäinö Sola ja sai myös yksityistunteja Olavi Nybergiltä. Samalla hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1947. Vuosina 1947–1952 hän kirjoitti musiikista "Suomen Sosialidemokraattiin" ja sen jälkeen avusti useita eri lehtiä.
Ensimmäisen klassisen kitarakonserttinsa Immonen piti vuonna 1949. Vuotta myöhemmin hän osallistui Andrés Segovian mestariluokalle. 
Levytyksiä Immonen teki muun muassa Tauno Palon, Olavi Virran sekä Toivo Kärjen johtaman Rytmin Swing -yhtyeen kanssa. Hän esiintyi urallaan muusikkona myös muutamissa kotimaisissa elokuvissa.
Ville Hänninen (koripalloilija)

Ville Hänninen (s. 6. maaliskuuta 1995 Naantali) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies.
Turun NMKY:n kasvatti Hänninen pelasi nuortensarjoja kasvattajaseuransa ja Ura Basketin joukkueissa: Turun NMKY:ssä hän saavutti B-nuorten SM-pronssia vuonna 2010 ja Urassa A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2014. Hän pelasi myös seurojen edustusjoukkueissa divisioonatasoilla onnistuen tarkasti kolmen pisteen heitoissaan.
Toukokuussa 2014 Hänninen teki pelaajasopimuksen Korisliigassa pelanneen Salon Vilppaan kanssa. Hän suoritti varusmiespalveluksensa loppuun ennen kauden 2015–2016 alkua.
Syyskuussa 2016 Hänninen palasi Ura Basketiin, joka pelasi M1DB:ssa.
Hänninen pelasi B- ja A-nuorten maajoukkueissa.
Salzach

Salzach on Innjoen sivujoki Baijerissa ja Itävallassa. Se on 225 kilometrin pituudellaan Innin pisin ja runsasvetisin sivujoki. Salzach saa alkunsa Kitzbühelin Alpeilla noin 2 300 metrin korkeudella ja liittyy Inniin Haimingissa Burghausenin ja Braunau am Innin välissä noin 344 metrin korkeudella. Joen valuma-alue on 6 700 km².
Suurin kaupunki Salzachin varrella on Salzburg. Lisäksi se virtaa muun muassa Bischofshofenin, Halleinin ja Zell am Seen alueella. Noin 70 kilometrin matkalta Salzach muodostaa rajan Saksan Baijerin ja Itävallan osavaltioiden Salzburgin ja Ylä-Itävallan välillä.
De čábba niegut runiidit

De čábba niegut runiidit on saamelaisten Nils-Aslak Valkeapään, Åsa Blindin ja Jaakko Gaurilofin albumi vuodelta 1976. 
"Helsingin Sanomien" Julius Heikkilä piti arvokkaana, että uusi levymerkki Hi-Hat uskalsi parin vuoden sisällä tuoda markkinoille jo toisen joikulevyn vuonna 1974 ilmestyneen albumin "Duvva, Áilen Niga Elle ja Aillohaš" jälkeen. Uutuusalbumin tähdeksi hän nosti kaunisäänisen Åsa Blindin, mutta kehui myös Jaakko Gauriloffia etenkin selvästä artikulaatiosta. Toisaalta Heikkilä moitti joikujen taustalle laitettuja länsimaisen populaarimusiikin aineksia, kuten twist-rytmejä. Hän valitteli myös joikutekstien suomennosten puuttumista levykansista.
Maaseudun tulevaisuus?

Maaseudun tulevaisuus? on Risto Jarvan ohjaama yhteiskunnallinen dokumentti vuodelta 1970, jonka tilasi Postisäästöpankki PSP. Aiempia Jarvan samalle tilaajalle tekemiä lyhytelokuvia ovat "Kaupungissa on tulevaisuus" (1967) ja "Nainen ja yhteiskunta" (1968).
Ovi (lyhytelokuva)

Ovi on kokeellinen komedia vuodelta 1965 jonka ohjasi Erkko Kivikoski.
Krystian Bielik

Krystian Bielik (s. 4. tammikuuta 1998 Konin) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi vuoden 2015 alussa Englannin Valioliigan Arsenaliin mutta on pelannut lainasopimuksilla alemmilla sarjatasoilla.
Bielik siirtyi heinäkuussa 2014 Lech Poznańin junioreista Legia Varsovan edustusjoukkueeseen 12 000 euron siirtosummalla. Hän teki ensiesiintymisensä Puolan pääsarjassa Ekstraklasassa 24. elokuuta 2014, kun Legia Varsova voitti Korona Kielcen kotonaan 2-0. Yhteensä Bielik pelasi kauden 2014–2015 ensimmäisen puoliskon aikana viisi sarjaottelua. Tammikuussa 2015 Englannin Valioliigassa pelaava Arsenal hankki hänet kolmella miljoonalla eurolla.
Alias (yhtye)

Alias on kanadalainen hard rock -yhtye.
Historia.
Laulaja Freddy Curci ja kitaristi Steve DeMarchi perustivat Aliaksen 1980-luvun lopulla. He olivat aikaisemmin soittaneet Sheriff-nimisessä yhtyeessä. Sheriffin hajoamisen jälkeen Curci ja DeMarchi päättivät perustaa uuden yhtyeen ja näin syntyi Alias. Heart-yhtyeen entiset jäsenet kitaristi Roger Fisher, basisti Steve Fossen ja Mike DeRosier liittyivät Aliakseen. Capitol Records teki Aliaksen kanssa levytyssopimuksen ja debyyttialbumi "Alias" julkaistiin vuonna 1990. Albumi myi kultaa Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Albumin ykköshitti, balladi ”More than Words Can Say”, nousi Billboardin Hot AC -listalla ykköseksi ja Hot 100 -listalla kakkoseksi. Albumin menestyksen myötä yhtye lähti kiertueelle, mutta sen aikana Fisher, Fossen ja DeRosier lähtivät yhtyeestä. Tämän jälkeen Alias vaipui horrokseen, muttei kuitenkaan lopullisesti hajonnut.
Vuonna 2009 Alias palasi uudella kokoonpanolla, johon kuului Curcin ja DeMarchin lisäksi basisti Marco Mendoza, rumpali Larry Aberman ja kosketinsoittajat Robert O’Hearn ja Denny DeMarchi, Steve DeMarchin veli. Yhtyeen toinen albumi "Never Say Never" julkaistiin samana vuonna. Albumi oli alun perin nauhoitettu vuonna 1992, mutta koska melodisen rockin saralla tapahtui 1990-luvulla suuri notkahdus, se jätettiin julkaisematta. Julkaisijana toimi jälleen Capitol Records.
Nykyiseen kokoonpanoon, jolla Alias tekee live-esiintymisiä, kuuluvat Curci ja DeMarchin veljekset, kitaristi Roscoe Stewart, basisti Wolf Hassel ja rumpali Chris Sutherland.
Isaac Hayden

Isaac Scot Hayden (s. 22. maaliskuuta 1995 Chelmsford) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Hän pelasi Englannin nuorisomaajoukkueissa, mutta on vuodesta 2024 edustanut Jamaikan jalkapallomaajoukkuetta.
Hayden nostettiin Arsenalin junioreista edustusjoukkueeseen maaliskuussa 2012. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueen virallisessa ottelussa 25. syyskuuta 2013, kun Arsenal kohtasi Englannin liigacupissa West Bromwich Albionin. Lisäksi hän pelasi Arsenalin ykkösjoukkueessa vain Liigacupin ottelussa Southamptonia vastaan syyskuussa 2014.
Vuonna 2016 Hayden siirtyi Newcastle Unitediin pelattuaan edellisen kauden lainasopimuksella Hull Cityssä. Hän pelasi Mestaruussarjassa 18 ottelua Hullissa kaudella 2015–2016 ja 33 ottelua Newcastlessa kaudella 2016–2017.
Newcastle United nousi Valioliigaan vuonna 2017. Hayden pelasi Valioliigassa 26 ottelua kaudella 2017–2018 ja teki yhden maalin lokakuussa Southamptonia vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi 25 liigaottelua ja teki yhden maalin helmikuussa Wolverhampton Wanderersia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 29 valioliigaottelua ja teki tammikuussa Chelseaa vastaan ottelun ainoan maalin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 24 valioliigaottelua mutta oli kauden kaksi viimeistä kuukautta poissa kentiltä polvivamman vuoksi. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 14 valioliigaottelua ja teki marraskuun alussa vierasottelussa Brightonia vastaan 1–1-tasoitusmaalin mutta joutui joulukuussa jälleen sivuun polvivamman vuoksi. Hän pelasi kauden 2022–2023 lainasopimuksella mestaruussarjan Norwich Cityssä, jossa sarjaotteluita tuli kaikkiaan 14. Syyskaudella 2023 hän pelasi lainalla Standard Liègessä kymmenen 
Jupiler Pro Leaguen ottelua. Hän pelasi lainalla Queens Park Rangersissa kevätkauden 2024 ja Portsmouthissa kauden 2024–2025 pelaten kummassakin 17 Englannin Mestaruussarjan ottelua. Hän siirtyi Queens Park Rangersiin ilmaissiirrolla elokuussa 2025.
Hayden on pelannut Englannin eri juniorimaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin yhteensä yli 20 maaottelua. Ensimmäisen ottelunsa Jamaikan A-maajoukkueessa hän pelasi Pohjois- ja Keski-Amerikan Kansojen liigan ottelussa Yhdysvaltoja vastaan marraskuussa 2024. Hän on pelannut 3. syyskuuta 2025 mennessä kaikkiaan seitsemän maaottelua, joista yksi on ollut MM-karsintaottelu. Maaleja hän ei ole tehnyt.
Faceless Days

Faceless Days on suomalaisen rock-yhtye Havana Blacksin esikoisalbumi vuodelta 1987.
Estunan kirkko

Estunan kirkko on Ruotsissa Norrtäljen kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu 1200-luvulla harmaakivestä, mutta on nykyisin rapattu ja valkoiseksi kalkittu. Kirkkoon oli todennäköisesti suunniteltu itäpuolelle torni, mutta sitä ei rakennettu koskaan. Sisätiloissa on kalkkimaalauksia holveissa.
Toisella puolella tietä on hyvin säilynyt pappila. Kirkon lähellä sijaitsee rautakautinen hauta-alue muinaisjäännöksineen.
Indian Warrior

Indian Warrior on suomalaisen rockyhtye Havana Blacksin albumi vuodelta 1988.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Säv. Havana Blacks.
Yhdysvaltain painos.
Albumista julkaistiin erillinen Yhdysvaltain painos, jolla yhtyeen nimi muuttui Havana Black -muotoon. USA-painoksen kappalejärjestys ja kansikuva eriävät Suomen painoksesta.
Maksim Trošin

Maxim Trošin (13. kesäkuuta 1978 Brjansk, Neuvostoliitto – 5. kesäkuuta 1995 Brjansk(?), Venäjä) oli venäläinen laulaja ja lauluntekijä. Hänen laulujensa sanoitukset ovat yleensä isänmaallisia ja musiikki melankolista. Hän löytyi kuolleena ennen konserttiaan 17-vuotiaana.
Lapsuus ja perhe.
Maksim Trošin sairasti lapsena vakavaa astmaa. Maksim toimi kellonsoittajana Tihvinän Jumalanäidin kirkossa. Hän debytoi jo 10-vuotiaana esittäessään laulun "Satakieli" (ven. "Соловей"). 
Maksim esitti myös laulun "Mantsuria", jonka pohjaksi otti vanhan valssin, mutta teki siihen itse omat sanoituksensa. "Musta korppi" taas oli vanha kasakkalaulu. Maksim Troshin löytyi kuolleena täytettyään seitsemäntoista, eikä hänen kuolinsyytään tarkemmin tiedetä.
Maksim Trošinilla oli vanhempiensa Juri Pavlovitš Trošinin ja Nadežda Mihailovna Trošinan lisäksi pikkuveli.
Jelena Radionova

Jelena Igorevna Radionova (, s. 6. tammikuuta 1999 Moskova) on venäläinen taitoluistelija. Vuonna 2015 hän saavutti yksinluistelussa MM-pronssia ja EM-hopeaa.
Junioritasolla Radionova voitti maailmanmestaruuden vuosina 2013 ja 2014. Vuonna 2014 Radionova oli taitoluistelun Grand Prix -finaalissa toinen ja vuonna 2015 kolmas.
Radionova edustaa Moskovan TsSKA:ta. Venäjän mestaruuskisoissa hän saavutti kultaa vuonna 2015, hopeaa 2016 ja pronssia 2014.
Ervin Latimer

Ervin Latimer (etunimi myös muodossa Erwin, s. 18. helmikuuta 1952 Kalifornia) on yhdysvaltalais-suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Menestyksekkään koripallouran Suomessa tehnyt Latimer tunnetaan myös ravintola-alan yrittäjänä.
Pelaajaura.
Latimer syntyi Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa ja kasvoi Pohjois-Carolinassa, jossa hänen isänsä omisti rengasyrityksen. Erskinen yliopistossa Latimer opiskeli psykologiaa koripallon pelaamisen lisäksi. Yliopiston jälkeen Latimer yritti päästä NBA-joukkue Kansas City Kingsin joukkueeseen, muttei onnistunut yrityksessään.
Latimer saapui ammattilaiseksi Suomeen kaudella 1974–1975, jolloin hän pelasi divisioonajoukkue Tampereen Pyrinnössä. Yhdysvaltalainen oli tuolloin tyytymätön suomalaisen koripalloilun tasoon: Tamperelainen-lehdelle antamassaan haastattelussa hän kritisoi etenkin suomalaispelaajien asennetta koripalloon vain harrastuksena, näiden "huitomiseen" puolustuksessa sekä tuomarityöskentelyyn. Latimer sai Pyrinnön-kaudellaan kahden viikon pelikiellon, jonka syytä hänelle ei kerrottu.
Suomen pääsarjassa Latimer pelasi kymmenen peräkkäistä kautta vuosina 1976–1986, minä aikana hän edusti Panttereita, Tapiolan Honkaa, Uudenkaupungin Urheilijoita ja Hyvinkään Tahkoa. Viimeiseksi mainitussa hän voitti SM-sarjan korikuninkuuden kaudella 1977–78. Kaudella 1979–1980 Latimer sijoittui Honkaa edustaessaan runkosarjan pistetilaston toiseksi vaikka teki kovat 33,8 pistettä ottelua kohden. Hongassa Latimer voitti Suomen mestaruuden vuonna 1979 ja Panttereissa SM-hopeaa vuonna 1982 sekä Suomen cupin hopeaa vuonna 1984. Latimer lopetti kilpauransa vuonna 1989.
Yrittäjänä.
Neuvostoliiton romahdettua Suomessa ravintola-alaa harjoittanut Latimer suuntasi Viroon, missä hän avasi kuntosalin yhteyteen texmexravintolan ja harjoitti ravintola-alan toimintaa tuottavasti. Ravintolan asiakkaina kävi rikollisjärjestöjen jäseniä, ja rikollisten välienselvittelyjen seurauksena yritys kohtasi muun muassa ampumavälikohtauksia ja vuonna 1997 pommiattentaatin. Vuosituhannen vaihteen tienoilla Latimerin yritystä sabotoitiin, ja hänet savustettiin ulos Viron-toiminnastaan. Nykyisin Latimer asuu ja työskentelee Suomessa. 
Yksityiselämä.
Latimer sai Suomen kansalaisuuden pelaajauransa aikana. Latimerin lapsista Cedric Latimer on ammattilaiskoripalloilija ja Ervin Latimer muotisuunnittelija.
SMP Formula 4 -kausi 2015

SMP Formula 4 -kausi 2015 oli SMP Formula 4 -sarjan ensimmäinen kausi. Kausi alkoi 15. toukokuuta Suomessa, Ahveniston moottoriradalla, Hämeenlinnassa ja päättyi 3. lokakuuta, Virossa, Auto24ringin radalla.
Sarjan mestaruuden voitti Suomen Niko Kari, toiseksi sijoittui venäläinen Vladimir Atojev ja kolmanneksi venäläinen Nerses Isaakjan.
Kuljettajat.
"Kursivointi", tarkoittaa kuljettajaa, joka ei ole oikeutettu keräämään pisteitä. Kerätäkseen pisteitä FIA:n Pohjois-Euroopan alueen (NEZ) mestaruussarjassa, tulee kuljettajalla olla NEZ-maassa myönnetty lisenssi.
Kilpailukalenteri.
Moskovan kilpailut 5-7 kesäkuuta ajettiin FIA WTCC -sarjan yhteydessä.
Isaiah Brown

Isaiah Jay Brown (s. 7. tammikuuta 1997 Peterborough) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitalinkki. Hän kuuluu Englannin Valioliigassa pelaavan Chelsean miehistöön mutta on saanut peliaikaa pääasiassa muissa seuroissa lainasopimuksilla. Brownilla on myös Jamaikan kansalaisuus.
Brown teki esiintymisensä Valioliigassa 4. toukokuuta 2013, kun hänen edustamansa West Bromwich Albion hävisi kotonaan Wigan Athleticille 2–3. Ottelu jäi Brownin ainoaksi viralliseksi otteluksi WBA:ssa, josta hän heinäkuussa 2013 siirtyi Chelseaan. Chelsea nosti Brownin edustusjoukkueeseensa tammikuussa 2014.
Jaakko Rahja (päätoimittaja)

Jaakko Juhani Rahja (s. 16. lokakuuta 1955 Oulu) on suomalainen tie- ja liikennetekniikan diplomi-insinööri ja päätoimittaja.
Rahja on toiminut Suomen Tieyhdistyksen toimitusjohtajana vuodesta 1994 vuoteen 2015 ja sitä ennen tie- ja liikennekonsulttina ja TVH:ssa. Hänellä on useita luottamustehtäviä kunnassa, seurakunnassa ja muissa yhteisöissä. Hän on ollut vuodesta 1994 vuoteen 2015 Tie &amp; Liikenne -lehden päätoimittaja ja kirjoittanut kirjat "Katujen kunnossa- ja puhtaanapidon koneet", "Rahjan veljekset" ja toimittanut kirjan "Yksityistien kunnossapito".
Tatu Tuohikorpi

Tatu Tuohikorpi (1. joulukuuta 1929 Helsinki – 22. syyskuuta 2007 Tampere) oli suomalainen diplomaatti, joka tunnettiin erityisesti suomalaisen kulttuurin tunnetuksi tekijänä. 1980-luvun alusta saakka hän toimi Savonlinnan oopperajuhlien lehdistöpäällikkönä.
Tuohikorpi toimi Suomen ulkomaanedustuksen tehtävissä vuodesta 1963 alkaen aluksi Australian Sydneyssä ja sitten Haagissa, Amsterdamissa, Wienissä, Hampurissa ja kahteen otteeseen New Yorkissa. Tuohikorven eräs saavutus oli yli sadalle Pohjois-Amerikan radioasemalle levitetty ja yli 30 vuotta jatkunut suomalaista musiikkia esittelevä radio-ohjelma "Getting to Know Finnish Music". 1970-luvun alussa Tuohikorpi laati käsikirjoituksen muutamiin Eino Ruutsalon ohjaamiin suomalaista arkkitehtuuria käsitteleviin lyhytdokumentteihin.
FM (brittiläinen yhtye)

FM on englantilainen hard rock -yhtye.
Historia.
FM perustettiin kesällä 1984 laulaja-kitaristi Steve Overlandin, kitaristi Chris Overlandin, basisti Merv Goldsworthyn, rumpali Pete Juppin ja kosketinsoittaja Philip Manchesterin johdosta. Saman vuoden joulukuussa FM varmisti levytyssopimuksen Portrait Recordsilta ja lähti kiertueelle Meat Loafin kanssa Saksaan. Kotimaassaan FM teki ensimmäisen live-esiintymisen helmikuussa 1985. FM:n debyyttialbumi "Indiscreet" julkaistiin syyskuussa 1986. "Frozen Heart" -single toi yhtyeelle kohtalaista menestystä. FM teki Euroopassa kiertueen ja avasi mm. Foreignerille ja Status Quolle. FM joutui vaihtamaan levy-yhtiötä ja laskeutui Epic Recordsin leiriin. Overlandin veljekset lähtivät Yhdysvaltoihin kirjoittamaan kappaleita Desmond Childin kanssa vuonna 1987.
FM:n toinen albumi "Tough It Out" julkaistiin lokakuussa 1989. Albumi ei kipunut korkeille listasijoille. Chris Overland jätti yhtyeen Englannin kiertueen jälkeen, joka seurasi "Tough It Outin" julkaisua. Andy Barnett, joka oli yhtyeen vanha tuttu, liittyi uudeksi kitaristiksi. Vuonna 1990 FM aloitti työstämään kolmatta studioalbumia, joka sai nimen "Takin' It to the Streets". Albumi julkaistiin uuden levy-yhtiön, Music for Nationsin kautta vuonna 1991. Pian albumin julkaisun jälkeen Philip Manchester lähti yhtyeestä. Ensimmäinen albumi uudella kokoonpanolla oli vuoden 1992 "Aphrodisiac". FM teki talven 1992 akustisia live-esiintymisiä. Neljäs albumi "Dead Man's Shoes" ilmestyi vuonna 1995. Albumilla kosketinsoittimia soitti Jem Davis. Yhtye hajosi samana vuonna.
FM palasi vuonna 2007 tekemään konsertin Nottinghamin Rock City -klubilla. Yhtye pysyi kasassa pidemmän ajan kuin alun perin oli suunniteltu. Barnettin korvasi Jim Kirkpatrick. "Metropolis" -albumi julkaistiin vuonna 2009. FM teki kotimaassaan pitkän kiertueen. 
Vuonna 2013 FM julkaisi kaksi albumia "Rockville" ja "Rockville II". Albumit ovat tulosta pitkistä kirjoitussessioista, ensimmäinen on enemmän kevyempää materiaalia ja jälkimmäinen raskaampaa ja kitara-vetoista. FM teki levytyssopimuksen Frontiers Recordsin kanssa vuonna 2014 ja studioalbumi "Heroes and Villains" julkaistiin keväällä 2015. Yhtye julkaisi uuden studioalbumin "Atomic Generation" maaliskuussa 2018.
Guanidiinihydrokloridi

Guanidiinihydrokloridi eli guanidiniumkloridi (CH6N3Cl) on guanidiinin hydrokloridisuola. Yhdistettä käytetään biokemiallisissa proteiinitutkimuksissa, orgaanisissa synteeseissä ja tekstiiliteollisuudessa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa guanidiinihydrokloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Guanidiinihydrokloridi on heikko happo.
Guanidiinihydrokloridin guanidiniumioni denaturoi voimakkaasti proteiineja. Tämä johtuu siitä, että se muodostaa vetysidoksia proteiinien aminohappojen amino- ja karboksyyliryhmien kanssa, muuttaa veden liuotinominaisuuksia ja muuttavat proteiinin aminohappojen hydrofobisia vuorovaikutuksia. Tähän johtaa siihen, että proteiinien kolmiuloitteiset sekundääri- ja tertiäärirakenteet hajoavat ja proteiinit denaturoituvat. Guanidiini on niin kutsuttu kaotrooppinen reagenssi.
Valmistus ja käyttö.
Guanidiinihydrokloridia valmistetaan kuumentamalla syanamidin ja ammoniumkloridin välisellä reaktiolla tai kuumentamalla syanogeenikloridia ja ammoniakkia 140–220 °C:n lämpötilaan.
Guanidiinihydrokloridia voidaan käyttää guanidiinin aijasta orgaanisten synteesien lähtöaineena tai tekstiilien natistaattisiin käsittelyihin. Pääosin sitä kuitenkin käytetään biokemiallisissa tutkimuksissa proteiinien denaturoimiseen tyypillisesti 6 M:n vesiliuoksena.
Jaroslav Kulhavý

Jaroslav Kulhavý (s. 8. tammikuuta 1985 Ústí nad Orlicí) on tšekkiläinen maastopyöräilijä ja olympiavoittaja. 185 senttimetriä pitkä ja 76 kilogrammaa painava Kulhavý edustaa yhdysvaltalaista Specialized Racing XC:tä.
Ura.
Kulhavý saavutti maastoajon kultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta ajalla 1,29,07. Hän kilpaili myös vuosien 2004 ja 2008 kesäolympialaisissa ilman menestystä.
MM-kilpailuista Kulhavýlla on yksi kulta vuodelta 2011 ja yksi hopea vuodelta 2010. Hän on voittanut myös kerran maailmancupin kokonaiskilpailun, vuonna 2011. Maastopyöräilymaratonin MM-kilpailuista Kulhavýlla on yksi kulta vuodelta 2014 ja yksi hopea vuodelta 2011.