tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kauppaopisto Optima

Kauppaopisto Optima - Handelsinstitutet Optima on Optima-kuntayhtymän ylläpitämä, pääosin ruotsinkielistä opetusta antava kaupallisen alan ammattioppilaitos, joka antaa opetusta Pietarsaaressa ja Uudessakaarlepyyssä. Taustalla olevaan kuntayhtymän omistaa seitsemän kuntaa yhdessä: Pietarsaari, Pedersöre, Luoto, Uusikaarlepyy, Kruunupyy, Vöyri ja Kokkola. 
Kauppaopisto Optimassa opiskelee ammatillista perustutkintoa noin 1 400 opiskelijaa, joista 1 100 nuorisopuolella ja 300 aikuiskoulutuksessa. Työvoimapoliittisessa koulutuksessa on noin 100 henkeä vuosittain ja ammattiopiston järjestämille kursseille osallistuu vuosittain noin 3 000 henkeä. Opetus- ja kulttuuriministeriö on arvioinut Optiman vuosina 2011–2016 vuosittain Suomen parhaaksi ammatilliseksi kouluttajaksi. Henkilökuntaa on noin 260.
Historia.
Optiman historia juontaa alkunsa vuodesta 1959, jolloin perustettiin Pietarsaaren ruotsinkielisen ammattikoulun kuntainliitto (Yrkesskolan i Jakobstad, kommunalförbundet). Perustamisvaiheessa mukana oli kuusi silloista kuntaa; osallistujia tuli lisää jo seuraavan vuonna. Ruotsinkielinen Pietarsaaren ammattikoulu aloitti opetustoimintansa vuonna 1962 52 oppilaan oppilaitoksena, jossa oli aluksi metalli‐, sähkö‐ ja ompeluosasto. Sittemmin niin kuntainliiton kuin oppilaitoksen nimi sekä koulutusalojen kattavuuskin on muuttunut useasti. Nimen Optima kuntainliitto otti käyttöön vuonna 2003. Vuosina 2009 ja 2014 tehtiin organisaatiomuutoksia.
Boulogne-sur-Gesse

Boulogne-sur-Gesse on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Oksitanian alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on sisterssiläismunkki Bonnefontin vuonna 1180 perustama luostari Bénisson-Dieu de Nizors. Kaupungintalon vieressä oleva kirkko "Notre Dame de l'Assomption" on rakennettu 1300-luvulla. Kirkon freskot kertovat Katariina Aleksandrialaisen elämästä ja marttyyrikuolemasta.
Brianstorm

Brianstorm on englantilaisen indie rock-yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen toiselta albumilta "Favourite Worst Nightmare". Single julkaistiin 16. huhtikuuta 2007, kaksi viikkoa ennen albumin julkaisua. 
Kappale sijoittui Britannian singlelistalla toiselle sijalle ”Brianstorm” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Kappale on rytmiltään huomattavasti nopeampi verrattuna Arctic Monkeysin aiempaan tuotantoon. ”Brianstorm” oli mukana Guitar Hero 5 -videopelissä vuonna 2009.
Ilmajousitus

Ilmajousitus on eräänlainen ajoneuvon jousitus, joka toimii sähköisellä tai moottorikäyttöisellä ilmapumpulla tai kompressorilla. Tämä kompressori pumppaa ilmaa joustaviin palkeisiin, jotka on yleensä valmistettu kankaalla vahvistetusta kumista. Ilmanpaine täyttää palkeet ja nostaa alustan akselilta. Raskaassa kalustossa yleisesti käytetään ilmajousitusta, jossa ilma tai muu kaasu on säilöttynä sylinteriin, palkeeseen tai muuhun säiliöön.
Françoise Dorléac

Françoise Paulette Louise Dorléac (21. maaliskuuta 1942 Pariisi – 26. kesäkuuta 1967 Villeneuve-Loubet) oli ranskalainen näyttelijä. Hän näytteli 1960-luvulla muutamissa huippuohjaajien ranskan- ja englanninkielisissä elokuvissa, kunnes kuoli vain 25-vuotiaana liikenneonnettomuudessa Ranskan Rivieralla. Hän oli näyttelijä Catherine Deneuven vanhempi sisar.
Françoise Dorléacin läpimurto tapahtui François Truffaut’n elokuvassa "Pehmeä iho" vuonna 1964. Viimeiseksi elokuvaksi jäi Jacques Demyn ja Michel Legrandin musiikkielokuva "Rochefortin tytöt". Hän näytteli myös valtaosin Suomessa kuvatussa brittiläisessä vakoiluelokuvassa "Miljardin dollarin aivot".
Kesäkuun lopulla 1967 Françoise Dorléac törmäsi Nizzan lähellä vuokraamallaan Renault 10 -henkilöautolla liikennemerkkiin, jolloin auto kierähti katolleen ja syttyi palamaan. Dorléac kuoli onnettomuudessa.
Turkin vallankaappausyritys 2016

Turkin vallankaappausyritys 2016 oli heinäkuun 15. ja 16. päivän välisenä yönä Turkin Ankarassa ja Istanbulissa Turkin armeijan tekemä sotilaallinen operaatio. Myöhemmin armeija tiedotti ottaneensa maassa vallan ja julisti maahan ulkonaliikkumiskiellon. Maan pääministeri Binali Yıldırım kertoi televisiolähetyksessä, että Ankarassa on meneillään armeijan johtama vallankaappaus. Presidentti Recep Tayyip Erdoğan kehotti televisiohaastattelussa myöhemmin kannattajiaan nousemaan armeijaa vastaan ja menemään kaduille. Ankaran kansainväliselle lentokentälle saapui panssarivaunuja. Sotilaita näkyi kaduilla liikekannalla ja Ankarassa kuului ammuskelun ääniä. Istanbulissa kaksi merkittävintä Bosporinsalmen ylittävää siltaa suljettiin. Armeijan keskustoimiston tiloissa otettiin panttivankeja.
 
Seuraavana aamuna Erdoğanin hallitus arvioi vallankaappauksen epäonnistuneen. Armeija ilmoitti jatkavansa vallankaappausta. Yöllisissä ammuskeluissa on arvioitu menehtyneen 60 ihmistä.
Erdoğan arvelee Yhdysvalloissa asuvan Turkin oppositiojohtajan Fethullah Gülen olleen kaappauksen organisaattori. Gülenin Hizmet-järjestönsä kielsi arvelun ja totesi järjestön kannattavan Turkin rauhanomaista kehittämistä. Hän on jopa väläyttänyt, että kyseessä saattaa olla lavastus. Turkin pääministeri Binali Yıldırım on uhannut Yhdysvaltoja Gülenin suojelemisen takia ainakin epäsuorasti jopa sodalla, ja Syyrian ja Irakin jihadisteja vastaan käytettyyn Incirlikin lentotukikohtaan on pääsy estetty.
Vallankaappauksen epäonnistuttua presidentti Erdoğan käski pidättää tuhansia tuomareita ja syyttäjiä mukaan lukien perustuslakituomioistuimen ja korkeimman oikeuden jäseniä. Myöhemmin kymmeniätuhansia opetusalan henkilöitä rehtoreista opettajiin irtisanottiin tehtävistään muuan muassa epäiltyinä terrorismista.
Spekulaatiota.
On olemassa lukuisia viitteitä siitä, että vallankaappaus olisi presidentti Erdoğanin itsensä tilaama näytelmä, jonka tavoitteena oli hänen valtansa pönkittäminen. Samalla lavastus toimi ensiaskeleina kohti diktatuuria, joka on joidenkin lähteiden mukaan Erdoğanin lopullinen tavoite. Lavastetun näytelmänsä nojalla Erdoğan pidätti satojatuhansia kansalaisia, ja heitä kaikkia yhdisti se, että he joko olivat oppositiojohtaja Fethullah Gülenin kannattajia tai muuten vain hallituksen toimia vastaan. Kaiken tämän ohella Erdoğan on pyrkinyt lähentämään Turkin välejä Venäjän kanssa, tavoitteenaan tulevaisuudessa irtaantua Natosta ja ottaa etäisyyttä Eurooppaan. 
Joidenkin lähteiden mukaan vallankaappauspäivänä sillalle tuodut sotilaat olivat nuoria alokkaita, joille kerrottiin ISIS:in hyökkäyksestä sillalle, ja sinne päästyään alokkaat odottivat terroristien iskua, mutta saivatkin vastaansa vihaiset siviilit. On myös epäilyjä, että presidentti Erdoğanin väkivaltaiset sotilasryhmittymät olisivat olleet suuressa roolissa siviilien keskuudessa, kun viattomat sotilaat tapettiin. Sotilaat luovuttivat aseensa ja antautuivat siviileinä, mutta siitä huolimatta aggressiiviset siviilit tulivat pampuin ja teräasein ja surmasivat lukuisia sotilaita toisten siviilien kuvatessa tapahtumaa videolle.
Randeep Hooda

Randeep Hooda (s. 20. elokuuta 1976 Rohtak, Haryana, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Ennen elokuvauraansa hän työskenteli mallina ja näytteli teatterissa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Mira Nairin ohjaamassa draamakomediassa "Monsoon Wedding" vuonna 2001.
Mount Pearl

Mount Pearl on noin 24 000 asukkaan kaupunki Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Se sijaitsee Avalonin niemimaan pohjoisosassa, sekä eteläisessä Newfoundlandin saaren eteläosassa. Kaupunki on provinssinsa toiseksi suurin. Vuonna 2016 siellä asui lähes 23 000 ihmistä.
Mount Pearlin perustivat vuonna 1829 komentaja James Pearl ja hänen vaimonsa Lady Anne Pearl.
Grace and Frankie

Grace and Frankie on yhdysvaltalainen komediasarja, jonka koko ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin tilausvideopalvelu Netflixissä 8. maaliskuuta 2015. Netflix päätti lopettaa sarjan vuonna 2022, kun sitä oli tehty 7 tuotantokautta ja 94 jaksoa.
Lily Tomlin on saanut roolistaan kaksi parhaan naispääosan Primetime Emmy -ehdokkuutta.
Nathalie Martinau

Nathalie Martinau (30. toukokuuta 1845 Nikolajevsk, Hersonin kuvernementti, Venäjä – 15. marraskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Martinaun vanhemmat olivat Haminan kadettikoulun johtaja, kenraaliluutnantti Karl Mauritz Martinau (1797–1863) ja Wilhelmina Amalia Tigerstedt (1821–1906). Hän opiskeli Schwemmerin ja Carl Ehrenbergin johdolla Dresdenissä vuodesta 1876 alkaen sekä Doillardin ja N. P. Collinin johdolla Pariisissa 1881–1882. Nathalie Martinaun nuorempi sisar oli taidemaalari Maria Martinau (1847–1914). He työskentelivät yhdessä ja heidän maalaustapansa olivat hyvin samanlaiset.
Yhdessä sisarensa Marian kanssa Martinau perusti vanhempiensa kotiin Helsingissä taidegallerian, jossa oli sekä jäljennöksiä etevien taiteilijoiden tauluista että Martinaun yhdessä sisarensa kanssa maalaamia metsämaisemia ja muotokuvia. Useita Martinaun tauluja oli myös esillä yleisissä näyttelyissä.
Castelnau-Magnoac

Castelnau-Magnoac on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Oksitanian alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyys on kirkko "Collégiale de l'Assomption". Kirkon tornit ovat vahvasti linnoitettu. Nykyään torneissa on uskonnollisen taiteen museo. Kirkko kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.
Yaaral ja degal

Yaaral ja degal ovat fulbejen karjanhoitoon liittyviä vuosijuhlia Nigerin sisämaasuistossa Malissa. Ne on hyväksytty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon vuonna 2008.
Yaaralia vietetään Diafarabéssa tammikuussa, kun fulbepaimenten karjalaumat palaavat Sahelin laidunmailta ja ylittävät Nigerin haarajoen Diakan. Degal järjestetään Dialloubéssa huhtikuussa, jolloin karja siirtyy kuivan kauden viimeisille laitumille sisämaasuiston pohjoisosaan. Juhlien ajankohta riippuu laidunmaiden tilasta ja joen vedenkorkeudesta, mutta päiväksi valitaan aina fulbejen suotuisana viikonpäivänä pitämä lauantai.
Juhlallisuudet käsittävät erilaisia kilpailuja sekä musiikki-, tanssi- ja runoesityksiä. Todennäköisesti 1300-luvulta peräisin oleva ja 1800-luvun alussa säännöt saanut perinne ylläpitää fulbejen identiteettiä ja elämäntapaa. Siihen osallistuvat myös sisämaasuiston muut etniset ja ammattiryhmät: riisiä viljelevät nonot eli markat, hirssiä viljelevät bambarat ja kalastusta harjoittavat bozot. Juhlat vahvistavat siten alueen kansanryhmien välistä yhteistoimintaa ja yhteenkuuluvuuden tunnetta. Perinnettä uhkaavat paimentolaisuutta haittaava kuivuus ja nuorison muutto pois maaseudulta.
Tournay

Tournay on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on Tournayssa syntyneen runoilijan Francis Jammesin syntymäkoti.
Ohjaskuhankeittäjä

Ohjaskuhankeittäjä ("Oriolus albiloris") on kuhankeittäjien heimoon kuuluva lintu. Sitä pidetään joissain lähteissä omana lajina ja joissain bataaninkuhankeittäjän ("Oriolus steerii") alalajina. Ohjaskuhankeittäjää tavataan Filippiineillä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Capvern

Capvern on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Kunnasta käytetään myös nimeä Capvern-les-Bains. Se on tunnettu kylpyläkaupunki.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on kirkko "Sainte-Trinité de Capvern-les-Bains". Kirkko on rakennettu 1960-luvulla, ja se kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.
Agda Lindqvist

Vivia Agda Lindqvist (8. toukokuuta 1860 Helsinki – 29. syyskuuta 1889) oli suomalainen taidemaalari.
Lindqvistin vanhemmat olivat Oulun lääninarkkitehti ja myöhempi yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja Ludvig Isak Lindqvist (1827–1894) ja Olga Linsén (1836–1880). Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1876–1879 ja Adolf von Beckerin yksityisessä akatemiassa 1882–1883. Hän toimi piirustuksenopettajana käsityökoulussa.
Agda Lindqvist oli naimisissa vuodesta 1887 viipurilaisen kauppaneuvos Ferdinand Alfthanin (1857–1921) kanssa. Heidän poikansa oli everstiluutnantti Isak Alfthan. Agda Lindqvistin nuorempi veli oli kirjailija ja toimittaja Rafael Lindqvist.
Pehmeä iho

Pehmeä iho ("La Peau douce") on François Truffaut’n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Truffaut teki myös käsikirjoituksen yhdessä Jean-Louis Richardin kanssa. Elokuvan pääkuvaajana toimi Raoul Coutard, ja musiikin siihen teki Georges Delerue. Pääparia, nuorta lentoemäntää ja häneen rakastuvaa naimisissa olevaa kirjankustantajaa näyttelevät Françoise Dorléac ja Jean Desailly, ja kolmiodraaman kolmas osapuoli on vaimo Franca (Nelly Benedetti).
Juoni.
Keski-ikäinen, menestyvä pariisilainen kustantaja Pierre Lachenay on naimisissa psyykkisesti epävakaan Francan kanssa, ja heillä on kymmenvuotias tytär Sabine. Kun Lachenay matkustaa Lissaboniin luentomatkalle, hänellä on yhden yön juttu brasilialaisen lentoyhtiön lentoemännän Nicolen kanssa. Hän ei kuitenkaan pääse asiasta eroon vaan haluaa tavata naista yhä uudestaan. Hän haluaa pitää suhteen salassa etenkin tyttärensä takia. He tapaavat ja matkustavat yhdessä Reimsiin. Nicole suhtautuu suhteeseen kevyemmin. Lachenayn vaimo saa tietää suhteesta traagisin seurauksin.
Tuotanto.
Truffaut pohjasi "Pehmeän ihon" suurelta osin oman elämänsä tapahtumiin. Hhän oli asunut jo vuosia erossa vaimostaan Madeleinestä ja heidän kahdesta tyttärestään ja seurusteli muun muassa tämän elokuvan naispääosan esittäjän Françoise Dorléacin kanssa. Elokuvan valmistumisen jälkeen hän suostui sopuisaan avioeroon.
Vastaanotto.
Truffaut oli "Pehmeästä ihosta" ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt hyvin teattereissa, vaan sitä pidettiin kliseisenä, kylmäkiskoisena ja pitkäveteisenä.
Kansas City Outlaws

Kansas City Outlaws oli ammattilaistason jääkiekkojoukkue, joka pelasi International Hockey Leaguessa kaudella 2004–2005. Joukkue pelasi kotiottelunsa Kemper Arenalla.
Outlawsin perustaja Stephen Franke omisti myös toisen UHL-joukkueen, Fort Wayne Kometsin.
Outlaws jäi läntisen divisioonan viimeiseksi tilastolla 28-45-7. Kauden jälkeen joukkue lopetti toimintansa.
Florence (elokuva)

Florence () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Stephen Frears. Meryl Streep näyttelee Florence Foster Jenkinsiä, joka unelmoi oopperalaulajan urasta. Hugh Grant esittää Jenkinsin aviomiestä St. Clair Bayfieldiä.
Vastaanotto.
"Florence" on saanut kehuja elokuvakriitikoilta. Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on laskenut elokuvalle pistemäärän 87 %, perusteena 167 arvostelua, joiden keskimääräinen arvosana on 7/10. Metacriticissä elokuvalla on 69 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”pääosin myönteisiä” arvioita. "Helsingin Sanomien" Veli-Pekka Lehtonen antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja sanoi arvostelussaan: ”Tässä voi olla yksi syksyn elokuvahiteistä.”
Johan Segercrantz

Johan Werner Segercrantz (17. elokuuta 1874 Hamina – 2. huhtikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja taidemaalari.
Henkilöhistoria.
Segercrantzin vanhemmat olivat kruununvouti, majuri Johan Gustaf Emil Segercrantz (1826–1901) ja Marja Melechin (1832–1912). Hän pääsi ylioppilaaksi Haminan yksityislyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899 ja maisteriksi 1900. Segercrantz toimi pankinjohtajana Haminassa, Porissa ja Helsingissä. Viimeksi hän oli Yhdyspankin Privatbankenin haarakonttorin johtajana Helsingissä vuodesta 1925 alkaen. Haminassa ollessaan Segercrantz toimi myös Norjan ja Tanskan varakonsulina 1915–1918. Segercrantz osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930 ja 1931.
Segercrantz oli naimisissa 1902–1951 Selma Karolina Ahlqvistin (1879–1951) kanssa. Heidän poikansa oli Suomen Paperitehtaitten Yhdistyksen palveluksessa ollut pääkonsuli Anders Segercrantz (1909–2008). Johan Segercrantzin veli oli puolestaan kauppias, valtiopäivämies Hjalmar Frithiof Segercrantz.
Kirjallista tuotantoa.
Nimellä "Werner Segercrantz":
Erkki Järvinen (yritysjohtaja)

Erkki Järvinen (s. 1960) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi Tikkurilan toimitusjohtajana 2009–21.9.2017. Helmikuussa 2018 Järvinen aloitti Snellmanin konsernijohtajana.
Järvinen on kauppatieteiden maisteri. Hän oli Fazeriin kuuluvan Fazer Leipomojen tuote- ja markkinointipäällikkö vuosina 1984–1990, Vaasanmyllyn (nyk. Vaasan) markkinointipäällikkö 1990–1991 ja yrityksen Pohjoismaiden-markkinointijohtaja 1991–1996, Siljans Knäcken toimitusjohtaja 1995–1996 sekä Rautakirjan kioskidivisioonan toimialajohtajana 1997–2001 ja yhtiön toimitusjohtajana vuosina 2001–2008. Järvinen tuli Tikkurilan palvelukseen vuonna 2009, josta lähtien hän on ollut yhtiön toimitusjohtaja ja johtoryhmän puheenjohtaja.
Järvinen on ollut Snellmanin hallituksen jäsen vuodesta 2011 ja YIT:n vuodesta 2013. Hän kuuluu myös CEPE:n (European Council of Paint, Printing Ink and Artists' Colours Industry), East Officen, Helsingin seudun kauppakamarin, Kemianteollisuuden, Mainostajien liiton ja Taloudellisen tiedotustoimiston hallituksiin.
Järvinen oli Sanoman johtoryhmän jäsen vuosina 2001–2008, Kaupan liiton hallituksen jäsen 2005–2008, Lifimin hallituksen jäsen 2005–2008, IBA:n (International Book and Press Retailers Association) hallituksen puheenjohtaja 2006–2008, Luottokunnan (nyk. Nets) hallintoneuvoston jäsen 2006–2008 ja Sannäsin kartanon hallituksen jäsen vuosina 2008–2010.
Järvinen on toiminut Tokmannin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2025.
AFI Life Achievement Award

 AFI Life Achievement Award on elämäntyö-palkinto, jonka Yhdysvaltain elokuvainstituutti on jakanut vuodesta 1973.
Fargo-Moorhead Jets

Fargo-Moorhead Jets oli yhdysvaltalainen juniorijääkiekkojoukkue, jonka kotikaupunki oli Pohjois-Dakotassa sijaitseva Fargo. Joukkue pelasi North American Hockey Leaguen keskisessä divisioonassa ja sen kotiottelut pelattiin John E. Carlson Coliseumissa.
Fargo-Moorhead Jetsi pelasi ensimmäisen kerran NAHL:ssä kaudella 2003–2004. Kauden 2007–2008 jälkeen sen korvasi USHL:ään pelaamaan perustettu Fargo Force.
Yrjö Paananen

Yrjö Väinö Paananen (5. toukokuuta 1886 Helsinki – 3. lokakuuta 1910) oli suomalainen taidemaalari.
Paananen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1901–1904 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1905–1907. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1908 ja 1910. Paananen työskenteli 1907 ja 1909 isänsä kotipitäjässä Viitasaarella. Vuonna 1907 hänen mukanaan Viitasaarella oli myös taidemaalari Yrjö Ollila. 
Paananen hukkui lokakuun alussa 1910 ollessaan ampumassa vesilintuja Mjölön saaren lähistöllä kahden muun miehen kanssa. Tuuli vei miesten veneen Pendarmin luodon rannalta, jossa he olivat nousseet maihin, ja Paananen lähti uimalla tavoittamaan karannutta venettä. Hänen voimansa uupuivat kuitenkin kesken. Eräs kalastaja pelasti pari tuntia myöhemmin luodolle jääneet kaksi miestä.
Afrikanpitta

Afrikanpitta ("Pitta ako") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Afrikanpittaa tavataan pesivänä Länsi- ja Keski-Afrikan rannikolla sekä Afrikan kaakkoisosissa ja pesimäajan ulkopuolella Keski-Afrikan tasavallasta Keniaan ja Tansaniaan ulottuvalla alueella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Veli Yrjö Pernaa

Veli Yrjö Pernaa (s. 30. elokuuta 1934 Kauhava) on suomalainen eversti evp., filosofian tohtori ja professori h.c.
Koulutus ja ura.
Pernaa aloitti palveluksen Ilmavoimissa lentäjänä vuonna 1953. Hän suoritti upseeritutkinnon Kadettikoulussa 1956, yleisesikuntaupseerin tutkinnon Sotakorkeakoulussa 1967 ja ylijohdon kurssin 1980. Virkauransa aikana hän opiskeli Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa pääaineenaan fysiikka ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1975.
Uransa loppuvaiheessa Pernaa toimi Ilmasotakoulun (myöhemmin Lentosotakoulu) johtajana ja Karjalan lennoston komentajana.
Siirryttyään eläkkeelle 1980 Pernaa toimi tuntiopettajana Kuopion teknillisessä oppilaitoksessa ja aloitti samalla jatko-opinnot Kuopion korkeakoulussa. Hän väitteli tohtoriksi 1988 aiheesta "Tuotekehitys Suomen kehitysalueiden elektroniikkateollisuudessa" ja toimi väitöksen jälkeen johtamisopin luennoitsijana Kuopion yliopiston yritystalouden laitoksella vuoteen 1992.
Pernaa kutsuttiin Karjalan lennoston killan tutkijaksi ja joukko-osastohistorian kirjoittajaksi 1990-luvun alkupuoliskolla. Työ, joka käsitti samalla Suomen hävittäjäilmailun historian vuosilta 1918–1980, tuotti vuonna 1997 teoksen "Karjalan lennoston historia 1918–1980". Teos sai Kenraali Hannes Ignatiuksen kadettisäätiön kirjallisuuspalkinnon vuonna 2000.
Ilmavoimien historiatutkimus synnytti toisenkin kirjan (yhdessä eversti evp, valtiotieteen tohtori Vilho Lukkarisen kanssa). Vuonna 2008 julkaistu teos oli nimeltään "Suomen ilmavoimat 1944–1980".
1990-luvun lopulla Pernaa ryhtyi avustamaan tutkimuksellisesti entisen puolustusvoimain komentajan kenraali Yrjö Keinosen perhekuntaa, kun Keinonen oli saanut syytteet ja tuomion ns. kellarijutussa. Tutkimus tuotti vuonna 2016 kirjan "Kenraali Keinosen näytösoikeudenkäynti – tarkoitus pyhitti keinot".
Yksityiselämä.
Pernaan vaimo on päiväkodinjohtaja Kyllikki ”Pia” Pernaa (o.s. Pikkusaari). Heillä on kolme lasta. Nykyinen asuinpaikka on Tammisaari.
Teokset.
Kirjat
Artikkelit
Bengalinpitta

Bengalinpitta ("Pitta brachyura") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Bengalinpittaa tavataan Bangladeshissa, Intiassa, Nepalissa, Pakistanissa ja Sri Lankassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 211 000 km2. Lajin arvellaan olevan vähenemässä metsien hävittämisen takia. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vielä vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Qingshi gao

Qingshi gao () on Kiinan Qing-dynastian historiateoksen luonnos, joka julkaistiin vuonna 1928. Sen kirjoittamiseen osallistui yli sata historioitsijaa Kiinan tasavallan hallituksen toimeksiannosta. Luonnoksen laajentaminen ja viimeistely jäi kesken Kiinan sisällissodan takia. Sekä Kiinan kansantasavalta että Kiinan tasavalta ovat vuosien varrella pyrkineet toimittamaan kirjoitustyön loppuun, mutta hanke on eri syistä viivästynyt.
Qingshi gao sisältää 529 osaa, joissa käsitellään muun muassa Qing-dynastian hallitsijoita ja muita huomattavia henkilöitä sekä tähtitieteellisiä ilmiöitä.
Heikki Parikka

Heikki Ferdinand Parikka (5. toukokuuta 1897 Helsinki – 11. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Heikki Parikka opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1913–1915 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1915-1920 ja 1922. Parikka kuoli 27-vuotiaana kesäkuussa 1924.
Parikka voitti veistoksellaan "Huilua soittava fauni" Taideyhdistyksen I dukaattipalkinnon. Hän otti osaa vuosittain Taideyhdistyksen syysnäyttelyihin terrakottafiguureillaan ja keramiikkatöillään.
Pysäytyskuva

Pysäytyskuva on elokuvakerronnan keino korostaa tiettyä tarinan hetkeä pysäyttämällä liikkuva kuva muutamaksi sekunniksi liikkumattomaksi, valokuvamaiseksi.
Elokuvafilmillä työskenneltäessä pysäytyskuva saadaan aikaan kopioimalla yhtä kuvattua filmiruutua tarpeeksi monta kertaa peräkkäin toiselle filmimateriaalille, joka sitten leikataan liikkuvan kuvan jatkeeksi alkaen kopioidusta ruudusta. Nykyaikaisessa videotuotannossa ja filmille kuvattujen elokuvien digitaalisessa jälkituotannossa pysäytyskuvat tehdään ohjelmallisesti tietokoneen leikkaus- tai käsittelysovelluksessa.
Elokuvahistorian kuuluisimpia ja varhaisimpia pysäytyskuvia on François Truffaut’n ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvan "400 kepposta" (1959) viimeinen kuva, jossa päähenkilö, koulukodista karannut Antoine Doinel vaeltaa hiekkarannalla ja kääntyy katsomaan kameraan. Kamera zoomaa lähikuvaan pojan kasvoista, ja kuva pysähtyy. Tämä korostaa elokuvan tarinan jäämistä avoimeksi: emme tiedä, jääkö karkulainen tuolla hetkellä kiinni vai mitä tapahtuu, joten ryhdymme katsojina itse pohtimaan pojan tulevaisuutta. (Pysäytyskuvan ohella roolihahmon katsominen kameraan oli tuolloin hyvin epätavallinen tehokeino; molemmat ovat sittemmin yleistyneet.) Kaikkein varhaisimpana pysäytyskuvaa käyttäneenä elokuvana pidetään Alfred Hitchcockin varhaisteosta "Champagne" (1928). Pysäytyskuvia ja muita elokuvallisia keinoja käytetään paljon myös seuraavana vuonna valmistuneessa Dziga Vertovin dokumenttielokuvassa "Mies ja elokuvakamera".
Pysäytyskuvat ovat suosittu keino myös muun muassa televisiosarjojen alkutekstijaksoissa roolihahmojen ja niiden näyttelijöiden esittelyssä. Urheilutapahtumien televisiotallennuksessa hidastuksia ja peräkkäisiä pysäytyskuvia on käytetty 1960-luvulta lähtien
Muita merkityksiä ja läheisiä käsitteitä.
Pysäytyskuviksi kutsutaan joskus myös seuraavia:
Samankaltaista keinoa, tilannekuvaa, käytetään myös teatterissa: näyttelijät asettuvat paikoilleen tiettyyn asetelmaan, minkä tarkoitus on korostaa roolihahmojen suhtautumista näytelmän käsittelemään asiaan tai toisiinsa.
Nikkeloseeni

Nikkeloseeni eli bis(syklopentadienyyli)nikkeli (C10H10Ni) on metalloseeneihin kuuluva nikkelin organometalliyhdiste. Yhdistettä on tutkittu käytettäväksi polymerointikatalyyttinä ja siitä voidaan valmistaa muita nikkelin organometalliyhdisteitä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa nikkeloseeni on syvänvihreää kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi eettereihin. Nikkeloseeni kuuluu niin kutsuttuihin sandwich-yhdisteisiin ja nikkeli-ioni on kahden syklopentadienyyliligandin välissä. Yhdiste hapettuu suhteellisen helposti kellanoranssiksi nikkeloseniumioniksi (C10H10Ni+), mutta on suhteellisen inertti ilman vaikutuksille hapettuen kuitenkin hitaasti. Nikkeloseeni on yksi harvoista organometalliyhdisteistä, joilla on sitoutumisessa käytettävissään 20 elektronia tavanomaisen 18 elektronin sijaan ja näistä kaksi on hajottavilla molekyyliorbitaaleilla. Tämän vuoksi nikkeloseenilla on tavanomaisesta poikkeavia kemiallisia ominaisuuksia. Se esimerkiksi muodostaa helposti kolmikerroksisen nikkeloseenijohdannaisen, syklopentadienyyliligandit reagoivat hyvin helposti nukleofiilien kanssa ja korvautuvat helposti muilla orgaanisilla ja epäorgaanisilla ligandeilla esimerkiksi 1,5-syklo-oktadieeni-, karbonyyli- tai nitrosyyliligandeilla. Nikkeloseeni sublimoituu alennetussa paineessa noin 80 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on paramagneettista ja karsinogeenista.
Valmistus ja käyttö.
Tyypillisin tapa valmistaa nikkeloseenia on liuottaa syklopentadienyylikaliumia dimetoksietaaniin ja lisätä tähän liuokseen nikkelikloridin dimetyylisulfoksidiliuosta. Muita tapoja ovat nikkelibromidin ja syklopentadienyylinatriumin välinen reaktio ja nikkelibromidin reaktio syklopentadieenin kanssa trietyyliamiinin toimiessa emäksenä.
Nikkeloseenia on tutkittu käytettäväksi alkeenien esimerkiksi butadieenin polymerointikatalyyttinä. Lisäksi se katalysoi myös muita alkeenien reaktioita kuten oligomeroitumisia, isomeroitumisia ja hydrosilylaatioreaktioita. Siitä voidaan valmistaa myös muita organonikkeliyhdisteitä kuten Bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0):aa tai syklopentadienyyli nikkeli nitrosyylia.
Brandon Svendsen

Brandon Svendsen (s. 11. huhtikuuta 1985 Roseville, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija.
Ura.
Tri-City Storm varasi Svendsenin vuoden 2003 USHL:n varaustilaisuudessa 130. pelaajana. Svendsen siirtyi varausta seuranneeksi kaudeksi North American Hockey Leaguessa pelanneeseen Fargo-Moorhead Jetsiin, jossa teki 46 ottelussa tehot 18+17=35. Kaudella 2004–2005 hän pelasi USHL:ssä Cedar Rapids Roughridersin joukkueessa. Hän teki 60 pelaamassaan ottelussa 19 maalia ja yhteensä 45 tehopistettä. 11 pudotuspeliottelussa Svendsen teki neljä maalia ja antoi yhtä monta maaliin johtanutta syöttöä. Joukkue voitti kauden päätteeksi Clark Cupin.
Kaudeksi 2005–2006 Svendsen siirtyi yliopistosarja NCAA:han, jossa hän edusti Bowling Greenin osavaltionyliopiston joukkuetta seuraavien neljän kauden ajan. Yhteensä Svendsen pelasi joukkueen riveissä 148 ottelua tehden niissä 32 maalia sekä 44 syöttöpistettä eli yhteensä 76 tehopistettä. Hänelle kertyi lisäksi 110 rangaistusminuuttia. Opiskelun päätyttyä Svendsen pelasi vielä loppukauden 2008–2009 ajan ECHL:ssä Idaho Steelheadsin riveissä tehden 11 ottelussa neljä maalia ja yhteensä 19 tehopistettä.
Debytoituaan ammattilaistasolla Steelheadsissa, Svendsen siirtyi kaudeksi 2009–2010 AHL-seura Binghamton Senatorsiin. Hän pelasi Senatorsissa 71 runkosarjaottelua, mutta joutui kauden aikana pelaamaan myös viisi ottelua sarjatasoa alempana ECHL:ssä.
Ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa jälkeen Svendsen solmi sopimuksen ECHL-joukkue Kalamazoo Wingsin kanssa. Hänet kuitenkin lainattiin AHL-seura Bridgeport Sound Tigersiin, jossa hän pelasi 61 ottelua tehden seitsemän maalia sekä yhdeksän syöttöpistettä. ECHL:ssä hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua AHL:n tapaan tehoilla 7+9=16. 19 pudotuspeliottelussa Svendsen teki viisi maalia sekä syötti seitsemän.
Elokuussa 2011 Wings teki Svendsenin kanssa jatkosopimuksen. Joulukuussa hänet lainattiin jälleen AHL:ään, Binghamton Senatorsiin, jossa hän pelasi viisi ottelua saaden tilastoihinsa yhden syöttöpisteen sekä yhden kahden minuutin rangaistuksen. Tammikuussa Svendsen lainattiin uudelleen, tällä kertaa Rockford IceHogsiin, jossa hän pelasi loppukauden aikana 39 ottelua tehoilla 4+10=14.
Rockford ja Svendsen solmivat kesäkuussa 2012 seuraavan kauden kattavan jatkosopimuksen. Svendsen pelasi kauden 2012–2013 aikana 40 ottelua tehden kuusi maalia sekä kuusi syöttöpistettä. Hän pelasi vielä neljä ECHL-ottelua Toledo Walleyen joukkueessa. Kauden jälkeen Svendsen ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Mikko Pallas

Mikko Pallas (ent. "Löppönen", 6. huhtikuuta 1866 Viipuri – 15. kesäkuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen koriste- ja kuvanveistäjä.
Pallas kävi Viipurin reaalikoulun ja Helsingin alkeisopiston. Hän opiskeli ranskalaisen kuvanveistäjä Lovitonin johdolla Pietarissa 1879–1888 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1888–1891. Hän työskenteli julkisten rakennusten koristeveistäjänä Pietarissa ja oli kuvanveiston opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa 1888–1890.
Viking Hockey

Viking Hockey oli norjalainen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki oli Stavanger. Joukkue perustettiin vuonna 1998 ja se korvasi kaksi kautta aiemmin konkurssiin ajautuneen Viking IK:n. Viking Hockey pelasi kotiottelunsa Stavangerin jäähallissa.
Viking Hockey pelasi yhden kauden, 1998–1999, ajan Norjan korkeimmalla sarjatasolla GET-ligaenissa. Tämän jälkeen se on pelannut vain alemmissa divisioonissa.
Luettelo suomen kielen uudissanoista

Luettelo suomen kielen uudissanoista sisältää termejä, jotka on tietoisesti kehitetty suomen kieleen uudissanoina varsinkin 1800-luvun aikana. Osa listatuista sanoista on kuitenkin vain sanojen ensimmäisiä kirjallisia esiintymiä tai vanhan sanan käyttämistä uudessa merkityksessä, esimerkiksi oppisanana. 
Uusia sanoja tarvittiin, jotta esimerkiksi lääketieteestä ja matematiikasta voitiin puhua ja kirjoittaa suomeksi. Jo aikaisempina vuosisatoina tarvittiin uudissanoja raamatunkäännöksiin, käräjille ja lakitekstien suomentamiseen. Osa sanoista on peräisin kansankielestä, jolloin kehittäjä on osannut käyttää vanhaa sanaa uudessa merkityksessä – jotkut sanat ovat sen ensiesiintymiä kirjakielessä (nimetty henkilö on vain sen ensimmäinen kirjallinen käyttäjä). Listalle on otettu enimmäkseen vain yleiskieleen vakiintuneita sanoja. Useimmat vuosikymmen-sarakkeen tiedot ovat epätarkkoja (ne on merkitty tasavuosikymmenellä, joka sekään ei ole varma).
1900-luvun kuluessa uudissanojen tarvetta lisäsivät keksinnöt ja yhteiskunnan muuttuminen. Kielenhuoltajat pyrkivät mieluummin kehittämään uusille ilmiöille uudissanan ("puhelin, eduskunta, tietokone") kuin lainasanan ("telefooni, parlamentti, kompuutteri"). Lainasana saattoi vakiintua vastustuksesta huolimatta – esimerkiksi "televisio" ja "läppäri".
Helmistä on vain harmia

Helmistä on vain harmia – kolme rikoskertomusta ja essee ("Pearls Are a Nuisance") on Raymond Chandlerin kokoomateos. 1958 ilmestynyt alkuteos on osa niteestä "The Simple Art of Murder", joka ilmestyi 1950. Eero Huhtalan suomennos ilmestyi 1971, ja sen on kustantanut WSOY.
Teos sisältää Chandlerin esipuheen, kolme novellia sekä esseen "Se murhaa joka osaa", joka oli alkuperäisessä muodossaan ilmestynyt The Atlantic Monthlyssa joulukuussa 1944. Essee ilmestyi toistamiseen Saturday Review of Literaturessa 15. huhtikuuta 1950 ja jossain määrin uudelleen kirjoitettuna johdantona novellikokoelmassa "The Simple Art of Murder" 1950. Artikkelia pidetään lajissaan merkittävänä. 
Essee.
Chandler ruotii esseessä "Se murhaa joka osaa" perusteellisesti A. A. Milnen ainoan salapoliisiromaanin "Punaisen talon arvoitus". Muita hänen käsittelemiään kirjailijoita ovat Agatha Christie, Dorothy Sayers, Arthur Conan Doyle, E. C. Bentley ja Freeman Wills Crofts, joiden teosten ongelmia hän myös analysoi. 
Myönteisen käsittelyn esseessä saa ainoastaan Dashiell Hammett. Chandler muun muassa arvostaa Hammettin mestarillista amerikanenglannin käyttöä. Chandler toteaa, että "Hammett antoi murhan takaisin niille ihmisille jotka tekevät sen jostakin erityisestä syystä, eivät pelkästään siksi että saataisiin ruumis".
Timo Relander

Timo Eero Oskar Relander (4. elokuuta 1941 Luopioinen – 9. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen Tilastokeskuksen pääjohtaja ja talouspolitiikan vaikuttaja.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Relanderin vanhemmat olivat toimistopäällikkö Eino Oskar Relander ja Aune Kyllikki Rouske. Relander oli naimisissa vuodesta 1968 filosofian kandidaatti Helmi Elina Hannele Hämäläisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta. Relander valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1960, Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1965 ja lisensiaatiksi 1969. Hänestä tuli Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kunniatohtori vuonna 2006.
Relander toimi valtiovarainministeriön kansantalousosastolla tutkijana 1965–1970, apulaisosastopäällikkönä 1970–1975 ja osastopäällikkönä 1975–1980. Tämän jälkeen hän toimi Teollisuuden Keskusliiton (TKL) varatoimitusjohtajana 1980–1983 ja toimitusjohtajana 1983–1992. Viimeksi Relander oli valtioneuvoston kanslian valtiosihteeri 1992–1995 ja Tilastokeskuksen pääjohtaja vuodesta 1992, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2001. Tilastokeskuksen pääjohtajana häntä seurasi Heli Jeskanen-Sundström.
Hull Pirates

Hull Pirates on englantilainen jääkiekkojoukkue Kingston upon Hullin kaupungista. Joukkue pelaa National Ice Hockey Leaguessa, joka on maan toiseksi korkein sarjataso. Joukkue on perustettu vuonna 2015.
Aaro Kenttä

Aaro Ilmari Kenttä (31. heinäkuuta 1933 Karunki – 3. lokakuuta 1978) oli suomalainen Tilastokeskuksen ylijohtaja.
Kenttä oli Tilastollisen päätoimiston tutkijana 1959–1963, Kansallis-Osake-Pankin tutkijana 1963–1973 ja Tilastokeskuksen ylijohtajana 1973–1978. Maanpuolustuskurssilla mukana ollut Kenttä sai surmansa Rissalan lento-onnettomuudessa syksyllä 1978. 
Kenttä oli muun muassa OECD:hen liittymisestä neuvottelemaan asetetun Suomen valtuuskunnan jäsen 1968, ETYK-toimikunnan jäsen vuodesta 1973 ja Suomen ja SEVin yhteistyökomission jäsen vuodesta 1973. Hän oli Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsenenä 1960–1963, Suomalaisuuden liiton varapuheenjohtajana 1971–1972 ja keskustapuolueen talouspoliittisen toimikunnan puheenjohtajana 1972.
Kentän vanhemmat olivat pienviljelijä, puuseppä, kirvesmies ja suutari Emil Henning (Hemming, Henni) Kenttä ja emäntä Ida Serafiina Lasheikki. Hän pääsi ylioppilaaksi 1952 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1961 ja maisteriksi 1968.
Aaro Kenttä oli naimisissa vuodesta 1961 toimittaja, filosofian maisteri Mirja-Leena Laitisen (26.1.1937-14.2.2019) kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
Yhdysvaltain välivaalit

Yhdysvaltain välivaalit () järjestetään kaksi vuotta presidentinvaalin jälkeen, eli nelivuotisen presidenttikauden puolivälissä. Välivaalit ovat normaalit kongressivaalit, eli niissä valitaan kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannes senaattoreista kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Lisäksi valitaan joukko osavaltio- ja paikallistason päättäjiä (kuten osavaltioiden kuvernöörejä) sekä äänestetään monista paikallisista aloitteista.
Presidentinvaalien tapaan välivaalit järjestetään aina marraskuun ensimmäisen maanantain jälkeisenä tiistaina. Välivaaleissa äänestysaktiivisuus on yleensä vähäisempi kuin niinä vuosina, jolloin kongressivaalit järjestetään samana vuonna kuin presidentinvaalit. Vuonna 2010 äänestysprosentti oli 40,9 ja vuonna 2014 äänestysaktiivisuus jäi vain 36,4 prosenttiin. Presidentinvaaleissa vuosina 2008 ja 2012 äänestysaktiivisuus on ollut noin 60 prosenttia.
Lisa Cholodenko

Lisa Cholodenko (s. 5. kesäkuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja sekä käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat independent-elokuvat "Dinner Party" (1997), "Laurel Canyon" (2002) ja "The Kids Are All Right" (2010) sekä television minisarja "Olive Kitteridge" (2014).
Cholodenko syntyi liberaaliin juutalaisperheeseen ja on isänsä puolelta ukrainalaista sukua. Hän opiskeli antropologiaa, etnologiaa ja naistutkimusta San Franciscon valtionyliopistossa, vietti puolitoista vuotta Jerusalemissa ja opiskeli sitten elokuvaa ja käsikirjoittamista Columbian yliopistossa. Hän sai töitä New Yorkin elokuvateollisuudesta ja toimi apulaisleikkaajana John Singletonin elokuvassa "Boyz n the Hood – kulman kundit" ja apulaisohjaajana Beeban Kidronin elokuvassa "Anna onnelle mahdollisuus". Hän pääsi tekemään ensimmäistä pitkää elokuvaansa, naisten välistä rakkaustarinaa "High Art" (1998) ohjaaja Miloš Formanin tuella. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Sitä seurasi Joni Mitchellin musiikkialbumista "Ladies of the Canyon" innoituksensa saanut heteroseksuaalinen rakkaustarina "Laurel Canyon", joka kuvattiin Hollywood Hillsin seudulla Kaliforniassa.
Cholodenko päätti asettua taas synnyinkaupunkiinsa Los Angelesiin ja alkoi omien lastensaantipyrkimystensä innoittamana kirjoittaa Stuart Blumbergin kanssa elokuvaa "The Kids Are All Right", joka kuitenkin toteutui vasta viisi vuotta myöhemmin. Sen käsikirjoitus sai Bafta- ja Golden Globe -palkinnot ja oli Oscar-ehdokkaana.
Vuonna 2014 ensiesitetty, Cholodenkon ohjaama ja Frances McDormandin nimiroolista tunnettu neliosainen televisiosarja "Olive Kitteridge" sai kahdeksan Emmy-palkintoa. Se palkittiin muun muassa parhaana minisarjana ja parhaasta minisarjan käsikirjoituksesta.
Wassoulou-Ballé

Wassoulou-Ballé on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Kunnan ja piirin keskuskylä Yanfolila sijaitsee Sélinguén tekojärveen laskevan Balléjoen itäpuolella 150 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 51 500 ja kylässä 15 800 asukasta (vuonna 2009).
Wassoulou-Ballén kunnan pinta-ala on 1 550 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yanfolilan piirin Bolo-Foutan ja Djiguiya De Kolonin, etelässä Gounanin ja Gouandiakan, lännessä Yallankoro-Soloban, luoteessa Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén ja koillisessa Bougounin piirin Danoun ja Faragouaranin kuntiin sekä lounaassa Guineaan.
Kuntaan kuuluu 34 kylää. Asukkaista 92 % on fulbeja. Lisäksi on dogoneja, bambaroita, bozoja, soninkeja, boboja, mandinkoja ja senufoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, fonio, bataatti ja jamssi sekä myytäväksi kasvatettavat maapähkinä, puuvilla ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siipikarja ja vähäisessä määrin siat. Huomattava merkitys on myös kalastuksella sekä banaanin, mangon ja muiden hedelmien tuotannolla.
Yanfolilan kautta kulkee Bougounista Guinean rajalle johtava maantie RN8. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lyseo, piirin poliklinikka sekä sähkö- ja vesijohtoverkko.
Virpi Lehto

 
Virpi Mirjam Lehto (s. 13. huhtikuuta 1957 Jyväskylä) on suomalainen kuvataiteilija, joka on maalausten lisäksi tehnyt myös tilateoksia, ympäristötaidetta ja performansseja. Hän on opiskellut kuvataidetta Barcelonan yliopistossa vuosina 1982–1985, taidehistoriaa Jyväskylän yliopistossa vuosina 1992–1994, sekä täydentäviä taiteilijan erityisopintoja Lahden ammattikorkeakoulun Taideinstituutissa vuonna 2011. Lehto asuu maaseudulla Joutsassa.
Tyyli.
Lehdon tyyliä voi kuvata muun muassa ekspressionistiseksi, symbolistiseksi, surrealistiseksi tai maagisen ulottuvuuden sisältäväksi etnotaiteeksi. Lehdon maalaukset ovat värikylläisiä ja niissä toistuvia aiheita ovat muun muassa nainen, ovet, portit ja rakennukset. Lehto maalaa useimmiten öljyväreillä, akvarelleilla ja tusseilla.
Yhdysvaltain vaalit 2014

Yhdysvaltain vaalit 2014 järjestettiin 4. marraskuuta 2014. Ne olivat välivaalit, jotka pidettiin presidentti Barack Obaman toisen kauden puolivälissä. Vaaleissa valittiin kongressin edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannas senaattoreista eli 33 senaattoria (ja näissä vaaleissa lisäksi 3 täyttöpaikkaa) kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Samaan aikaan pidettiin joukko paikallisvaaleja, esimerkiksi 36 osavaltioon valittiin kuvernööri.
Välivaalit olivat kaikkien aikojen kalleimmat, sillä kampanjointiin käytettiin lähes 4 miljardia dollaria. Äänestysprosentti jäi kuitenkin alhaisimmaksi sitten toisen maailmansodan, vain 36,4 prosenttiin.
Tulokset.
Ennen vaaleja republikaaneilla oli enemmistö kongressin edustajainhuoneessa, mutta demokraateilla senaatissa. Republikaanit voittivat sekä edustajainhuoneen vaalit että senaatin vaalit, ja näin puolue sai enemmistön kongressin molemmissa kamareissa. Lisäksi republikaanit voittivat enemmistön samaan aikaan pidetyistä osavaltioiden kuvernöörivaaleista.
Edustajainhuoneen vaalit.
Kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kokonaispaikkamäärä on 435 jäsentä. Kaikki kongressiedustajat valitaan samalla kertaa vaaleissa joka toinen vuosi.
Senaatin vaalit.
Kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin kuuluu 100 senaattoria. Senaatista vaihtuu vaaleissa kerralla vain kolmannes, eli senaattorin kausi kestää kuusi vuotta.
Morelly

Étienne-Gabriel (?) Morelly (mahd. n. 1717 – n. 1778) oli ranskalainen utopistinen yhteiskuntafilosofi, jota on pidetty yhtenä tärkeimmistä varhaisista sosialistisista ja kommunistisista ajattelijoista. Hänet tunnetaan vain eräistä vuosina 1743–1755 julkaisemistaan teoksista.
Morellyn keskeiset teokset ovat "Essai sur l’esprit humain" (1743, ”Essee ihmisluonnosta”), "Essais sur le coeur humain ou principes naturels de l’éducation" (1745, ”Esseitä ihmissydämestä ja koulutuksen luonnollisista periaatteista”), "Le Prince, les délices des coeurs" (1751, ”Ruhtinas, sydänten ilot”), runoelma "Basiliade" (1753) sekä "Le Code de la nature" (1755, ”Luonnon lakikirja”). Niistä ensimmäiset käsittelevät pedagogiikkaa ja tuovat esiin Morellyn myönteisen käsityksen ihmisluonnosta. Tunnetuimmat ovat kaksi viimeistä teosta, joissa kuvaillaan utopiayhteiskuntaa. Morellyn ihanneyhteiskunnassa kaikki omaisuus olisi ollut yhteistä lukuun ottamatta ihmisten päivittäisiin tarpeisiinsa tarvitsemia asioita. Kaikilla kansalaisilla olisi ollut velvollisuus työskennellä yhteiseksi hyväksi ja oikeus saada vastaavasti toimeentulonsa yhteiskunnalta.
Morellyn pääteoksista otettiin 1700-luvun jälkipuoliskolla useita painoksia ja ne käännettiin varhain muun muassa englanniksi. Sosialistit ja kommunistit ottivat Morellyn ajatukset omikseen seuraavalla vuosisadalla ja hänet hyväksyttiin osaksi varhaisten utopiasosialistien kaanonia. François-Noël Babeuf nojasi Morellyn aatteisiin ja muun muassa Charles Fourier, Pierre-Joseph Proudhon, Louis Blanc, Karl Marx ja Friedrich Engels viittasivat tuotannossaan Morellyyn.
Morellysta henkilönä ei tiedetä juuri mitään varmaa. Mahdollisesti esseekirjailija Morelly oli sama henkilö kuin Pariisissa syntynyt Étienne-Gabriel Morelly, jonka tiedetään eläneen Vitry-le-François’ssa vuonna 1721 ja joka ilmeisesti palasi Pariisiin vuoteen 1743 mennessä. Nimeä Morelly on toisaalta epäilty myös jonkun muun kirjoittajan salanimeksi. Hänen pääteostaan, anonyymisti julkaistua "Le Code de la naturea" pidettiin pitkään Denis Diderot’n työnä.
Nate Thurmond

Nathaniel ”Nate” Thurmond (25. heinäkuuta 1941 Akron, Ohio – 16. heinäkuuta 2016 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Yhteensä 14 kautta NBA:ssa 1960–1970-luvuilla pelannut Thurmond otti ammattilaisurallaan enemmän levypalloja kuin teki pisteitä. Thurmond valittiin seitsemän kertaa un, kahdesti sarjan ja kolmesti kakkospuolustusviisikkoon ja NBA:n vuonna 1964.
211-senttinen Thurmond pelasi isona laitahyökkääjänä ja sentterinä. Vuonna 1974 hän teki jatkoajalle venyneessä ottelussa Atlanta Hawksia vastaan NBA:n historian ensimmäisen virallisen neloistuplan (22 pistettä, 14 levypalloa, 13 korisyöttöä, 12 heitontorjuntaa). Hän on Wilt Chamberlainin ja Bill Russellin ohella yksi kolmesta yksittäisessä NBA-ottelussa enemmän kuin 40 levypalloa ottaneesta pelaajasta. Thurmondia pidetään yleisesti yhtenä NBA:n historian parhaista levypallojen ottajista ja heitontorjujista.
Vuonna 1996 Thurmond nimettiin NBA:n 50-vuotisjuhlavuoden kunniaksi joukkoon. Sekä Golden State Warriors että Cleveland Cavaliers ovat jäädyttäneet hänen pelinumeronsa 42:n. Vuonna 1985 hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen.
Elämä ja ura.
Bowling Greenin osavaltionyliopistosta NBA:han vuonna 1963 varattu Thurmond pelasi sarjassa 1960–1970-luvuilla yhteensä 14 kautta ison laitahyökkääjän ja sentterin pelipaikoilla. 211-senttinen Thurmond otti ammattilaisurallaan enemmän levypalloja kuin teki pisteitä, ja häntä pidetään yleisesti yhtenä NBA:n historian parhaista levypallojen ottajista ja heitontorjujista. Vuonna 1974 hän teki jatkoajalle venyneessä ottelussa Atlanta Hawksia vastaan NBA:n historian ensimmäisen virallisen neloistuplan (22 pistettä, 14 levypalloa, 13 korisyöttöä, 12 heitontorjuntaa). Thurmond on Wilt Chamberlainin ja Bill Russellin kanssa yksi kolmesta yksittäisessä NBA-ottelussa enemmän kuin 40 levypalloa ottaneesta pelaajasta. Thurmond valittiin seitsemän kertaa un, kahdesti sarjan ja kolmesti kakkospuolustusviisikkoon ja NBA:n vuonna 1964. Vuonna 1996 Thurmond nimettiin NBA:n 50-vuotisjuhlavuotena joukkoon. Sekä Golden State Warriors että Cleveland Cavaliers ovat jäädyttäneet hänen pelinumeronsa 42:n. Vuonna 1985 hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen.
Thurmond kuoli sairastettuaan lyhyen ajan leukemiaa 74-vuotiaana Kalifornian San Franciscossa 16. heinäkuuta 2016.
Gabriel Bonnot de Mably

Gabriel Bonnot de Mably (myös "abbé de Mably"; 14. maaliskuuta 1709 Grenoble, Ranskan kuningaskunta – 2. huhtikuuta 1785 Pariisi) oli ranskalainen pappi, yhteiskuntafilosofi, historioitsija ja aikanaan suosittu poliittinen kirjailija.
Mably kävi Saint-Sulpicen pappisseminaarin ja eteni pappisurallaan alidiakoniksi. Hän pääsi myöhemmin Ranskan ulkoministerinä toimineen kardinaali Pierre Guérin de Tencinin avustajaksi ja neuvotteli vuonna 1743 tämän edustajana Preussin lähettilään kanssa liiton solmimisesta Ranskan ja Preussin välille Itävaltaa vastaan. Mably hylkäsi vuonna 1746 myös diplomaattiuransa ja omistautui kirjalliselle työlleen. Hänen varhaisin julkaisunsa oli vuonna 1740 ilmestynyt "Parallèles des Romains et des Français", jossa hän puolusti yksinvaltiutta. Vuonna 1763 ilmestyneessä teoksessaan "Entretiens de Phocion, sur l'introduction de la morale avec la politique" hän asetti antiikin Spartan hyvän yhteiskunnan esikuvaksi.
Mablyn ajattelu muistutti myöhemmin Jean-Jacques Rousseaun yhteiskuntafilosofiaa. Mably muun muassa vastusti fysiokraattien näkemyksiä ja piti yksityisen omistuksen yhteiskunnallisia vaikutuksia kielteisinä. Hän ehdotti muun muassa omaisuuden periytymisen lakkauttamista taloudellisen epätasa-arvon rajoittamiseksi. Mablyn ajattelussa on tämän vuoksi nähty yhtymäkohtia myöhempään sosialismiin ja kommunismiin. Hän tosin kannatti reformeja eikä vallankumousta. Mably on kuitenkin myöhemmin laskettu yhdessä aikalaisensa Morellyn kanssa varhaisiin utopistisiin sosialisteihin. Rousseaun ja Montesquieun ohella Mablyn ajattelun on katsottu vaikuttaneen Ranskan vallankumouksen aikaiseen lainsäädäntöön. Mablyn kootut teokset julkaistiin neljässä vaiheessa vuosina 1789–1818.
Mablyn nuorempi veli oli filosofi Étienne Bonnot de Condillac.