tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Audi S8

Audi S8 on Audin vuodesta 1996 lähtien valmistama loistoluokan automalli, joka on urheilullisempi versio Audi A8 -mallisarjasta.
Audi S8 D2 (1996–2002).
Audi A8 (D2) -malliin perustuva S8 esiteltiin vuonna 1996. Sen moottorina oli aluksi 4,2-litrainen V8 teholtaan 340 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai viisiportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto.
Vuonna 1999 moottorin venttiilien määrä sylinteriä kohden nousi neljästä viiteen, ja samalla teho kasvoi 360 hevosvoimaan. 
Audi S8 D3 (2006–2010).
Audi A8 (D3) -malliin perustuva S8 esiteltiin vuonna 2006. Autossa käytettiin 5,2-litraista V10-moottoria, jonka teho on 450 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusiportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto.
Vuonna 2008 tehtiin muutoksia muun muassa etupuskuriin. Takavalot muuttuivat LED-tyyppisiksi.
Audi S8 D4 (2011–2017).
Audi A8 (D4) -malliin perustuva S8 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011. Sen voimanlähteenä on kaksoisturboahdettu 4,0-litrainen V8-moottori teholtaan 520 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja neliveto.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2013 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Uudistuksia tehtiin muun muassa puskureihin ja etusäleikköön.
Vuonna 2015 esiteltiin S8 plus, jossa moottorin teho on nostettu 605 hevosvoimaan. 
Audi S8 D5 (2019–).
Audi A8 (D5) -malliin perustuva S8 esiteltiin vuonna 2019. Siinä on kaksoisturboahdettu 4,0-litrainen V8-moottori teholtaan 571 hevosvoimaa ja 48 voltin kevythybridijärjestelmä.
Qaračai

Qaračai (Къарачай) on Venäjällä Karatšai-Tšerkessian pääkaupungissa Tšerkesskissä ilmestyvä karatšai-balkaarinkielinen sanomalehti.
Lehti on perustettu vuonna 1924. Aluksi se ilmestyi nimellä "Taulu džašau" (”Vuoriston elämä”), vuodesta 1929 nimellä "Taulu džarlyla" (”Vuoriston köyhälistö”) ja vuodesta 1932 nimellä "Qyzyl Qaračai" (”Punainen Karatšai”). Lehteä painettiin ensin arabialaisella ja vuodesta 1929 latinalaisella kirjaimistolla. Myöhemmin siirryttiin kyrillisiin aakkosiin. Lehti lakkautettiin vuonna 1943, jolloin karatšait karkotettiin kotiseudultaan Keski-Aasiaan. Uudelleen se perustettiin vuonna 1957. Vuosina 1965–1991 nimenä oli "Leninni barağy" (”Leninin lippu”).
Nykyään Qaračai ilmestyy kahdesti viikossa nelisivuisena ja A2-kokoisena. Joulukuussa 2010 sen painos oli 7 657 kappaletta. Lehden aiheita ovat Karatšai-Tšerkessian tapahtumat ja yhteiskuntaelämä, karatšaiden historia ja kulttuuri sekä sukukansojen ja naapuritasavaltojen uutiset. Julkaisijoina toimivat tasavallan hallitus ja kansalliskokous. Päätoimittaja on Husei Kakušev.
Joseph Smit

Joseph Smit (1836 Lisse – 1929) oli alankomaalainen eläimiä maalannut taidemaalari.
Smit sai ensimmäisen tilauksensa Hermann Schlegeliltä Leidenin museosta. Tarkoituksena oli kuvittaa Alankomaiden Itä-Intian lintuja kuvaileva teos. Vuonna 1866 Philip Lutley Sclater kutsui Smitin Isoon-Britanniaan tekemään litografiat teokseensa "Exotic Ornithology". Smit valmisti litografioita myös Joseph Wolfin teokseen "Zoological Sketches", kuten myös Daniel Giraud Elliotin fasaaneja ("Phasianeidae") ja paratiisilintuja ("Paradiseidae") käsitteleviin erikoistutkielmiin. Vuonna 1870 hän aloitti Richard Bowdler Sharpen toimittaman "Catalogue of the Birds in the British Museum"'-luettelon kuvitustyön. Teos valmistui 1874–1898. Myöhemmin hän kuvitti vielä Thomas Powysin teoksen "Coloured Figures of the Birds of the British Islands".
Thomas Powys

Thomas Littleton Powys, Lilfordin 4. paroni (18. maaliskuuta 1833 Westminster, Middlesex, Englanti - 17. kesäkuuta 1896 Lilford, Northamptonshire) oli englantilainen lintutieteilijä.
Thomas Powysin vanhemmat olivat Lilfordin 3. paroni Thomas Powys ja Mary Elizabeth Fox, joka oli Hollandin 3. paronin Henry Vassall-Foxin tytär. Powys peri isältään paronin arvonimen 1861. Hän avioitui 14. kesäkuuta 1859 Emma Elizabeth Brandlingin kanssa (kuoli 9. heinäkuuta 1884), ja heille syntyi ainakin kolme poikaa. Powys avioitui leskenä 21. heinäkuuta 1885 Clementina Georgina Baillie-Hamiltonin kanssa.
Powys oli yksi kahdeksasta British Ornithologists' Unionin (BOU) perustajasta vuonna 1858. Hän toimi BOU:n puheenjohtajana vuodesta 1867 kuolemaansa asti. Hän oli myös Northamptonshire Natural History Societyn ensimmäinen puheenjohtaja.
Powys matkusteli laajalti, etenkin Välimeren alueella, ja keräsi huomattavan kokoelman lintuja. Hänellä oli myös aviaarioita, joissa oli lintuja maapallon joka kolkalta, muun muassa vapaana lentävä partakorppikotkapari. Hän myös toi minervanpöllön Englantiin 1880-luvulla.
Powys oli ahkera kirjoittaja. Hän julkaisi useita lintukirjoja, muun muassa "Notes on the Birds of Northamptonshire and Neighbourhood" (1895) ja "Coloured Figures of the Birds of the British Islands", jonka kuvitti Joseph Smit, ja jonka viimeisteli Osbert Salvin Powysin kuoleman jälkeen.
Mireia Belmonte

Mireia Belmonte García (s. 10. marraskuuta 1990 Barcelona) on espanjalainen uimari. 
Belmonte on voittanut uransa aikana yhden olympiakullan, kolmetoista Euroopan mestaruutta ja kahdeksan maailmanmestaruutta. 
Vuonna 2006 Belmonte voitti junioreiden maailmanmestaruuden 400 metrin vapaauinnissa ja 400 metrin sekauinnissa.
Pekingin olympialaisissa 2008 Belmonte selviytyi välieriin sekauinnissa, mutta muilla matkoilla hän jäi alkueriin.
Joulukuussa 2008 Belmonte teki lyhyen radan maailmanennätyksen Rijekan lyhyen radan EM-kisoissa 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.25,06. 
Hän voitti kolme maailmanmestaruutta Dubain lyhyen radan MM-kisoissa 2010. 
Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Belmonte voitti olympiahopeaa 200 metrin perhosuinnissa, häviten ainoastaan Kiinan Jiao Liuyangille. 800 metrin vapaauinnissa hän saavutti niin ikään hopeaa.
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Belmonte saavutti hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ja 400 metrin sekauinnissa sekä pronssia 200 metrin sekauinnissa. 
Belmonte voitti neljä maailmanmestaruutta lyhyen radan MM-kilpailuissa Dohassa 2014. 
Belmonte voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.04,85 ja sai pronssia 400 metrin sekauinnissa. 
Hän voitti Budapestin MM-kilpailuissa 2017 kultaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.05,26 sekä hopeaa 1 500 metrin vapaauinnissa ja 400 metrin sekauinnissa.
Belmonten nimissä ovat syyskuussa 2017 lyhyen radan maailmanennätykset 400, 800 ja 1 500 metrin vapaauinneissa sekä 200 metrin perhosuinnissa ja 400 metrin sekauinnissa.
Lähteet.
Tulokset swimrankings.net-sivustolla
Čerkes heku

Čerkes heku (Черкес хэку, suomeksi ”Tšerkessia”) on Venäjällä Karatšai-Tšerkessian pääkaupungissa Tšerkesskissä ilmestyvä kabardinkielinen sanomalehti.
Lehti on perustettu vuonna 1924. Aluksi se ilmestyi nimellä "Adyge pseuke" (”Adygejen elämä”), vuodesta 1929 nimellä "Čerkes plyž" (”Punainen Tšerkessia”), vuodesta 1953 nimellä "Čerkes pež" ”Tšerkessian totuus” ja vuosina 1965–1991 nimellä "Lenin nur" (”Leninin säde”). Lehteä painettiin ensin arabialaisella ja myöhemmin latinalaisella kirjaimistolla. Vuodesta 1938 lähtien se on ilmestynyt kyrillisellä aakkostolla.
Nykyään Čerkes heku ilmestyy kahdesti viikossa nelisivuisena ja A2-kokoisena. Sen painos on noin 4 000 kappaletta. Lehden aiheita ovat Karatšai-Tšerkessian tapahtumat ja yhteiskuntaelämä, tšerkessien historia ja kulttuuri sekä sukukansojen ja naapuritasavaltojen uutiset. Julkaisijoina toimivat tasavallan hallitus ja kansalliskokous. Päätoimittaja on Uvžuk Thagapsov.
Bergvallin karsintajärjestelmä

Bergvallin järjestelmä on kilpailumuoto, joka perustuu pudotuspelijärjestelmään. Sen kehitteli ruotsalainen Erik Bergvall pääasiassa vuoden 1912 ja 1920 olympialaisisten joukkueurheilussa käytettäväksi.
Erot pudotuspelijärjestelmään.
Bergvallin järjestelmä lähtee siitä, että pudotuspeleillä voidaan määrittää vain kilpailun voittaja. Muiden sijojen määrittämiseksi tarvitaan lisäkamppailuja. Bergvallin järjestelmässä kaikki voittajalle hävinneet ottelevat uudestaan toisesta sijasta. Kolmannesta sijasta ottelevat jälleen keskenään toiseksi sijoittuneelle hävinneet.
Bergvallin järjestelmän etuna voidaan pitää sitä, että siinä saadaan kärkipään järjestys selville kohtalaisen vähillä ottelumäärillä verrattuna esimerkiksi kaksinkertaiseen cup-kilpailuun tai sarjajärjestelmään. Haittana voidaan pitää sitä, että joukkueen/kilpailijan on varauduttava tappion jälkeen uuteen mahdollisuuteen, johon pääseminen ei suinkaan ole varmaa.
Käytännössä.
Ensimmäisen kerran Bergvallin järjestelmää käytettiin Tukholman olympiakisojen vesipalloturnauksessa 1912.
Järjestelmää käytettiin myös jääkiekkoilun olympiaturnauksessa 1920. Järjestelmää kritisoitiin varsinkin Bergvallin kotimaassa Ruotsissa, koska Ruotsin joukkue joutui pelaamaan kuusi peliä (voitti kolme), ja pronssia voittaneen Tšekkoslovakian joukkueen tarvitsi pelata vain kolme (voitti yhden). Erik Bergvall, järjestelmän luoja totesi, että sitä oli käytetty väärin, ja että turnauksen kaikkien ensimmäisellä kierroksella hävinneiden joukkueiden olisi tullut pelata hopeasta. Kritiikin takia Bergvallin järjestelmää ei käytetty uudelleen jääkiekossa.
Järjestelmää käytettiin kuitenkin kesäolympialaisissa 1920 mm. jalkapallo- ja vesipalloturnauksissa. Nykyisin Bergvallin järjestelmän jalostettu muoto on käytössä mm. judo-turnauksissa ja painissa, joissa loppuotteluun selviytyneille lohkovoittajille hävinneillä on vielä mahdollisuus edetä pronssiotteluun.
The Wörld Is Yours

The Wörld Is Yours on Motörheadin 20. albumi, joka julkaistiin 14. joulukuuta 2010. Albumin tuotti Cameron Webb ja se on omistettu Ronnie James Diolle, joka kuoli vatsasyöpään seitsemän kuukautta aikaisemmin.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15.
Kleombrotos Ambrakialainen

Kleombrotos (; 300-luvun eaa. alku?) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Ambrakiasta.
Kleombrotoksen kerrotaan tehneen itsemurhan hyppäämällä alas korkealta muurilta, koska hän oli lukenut Platonin sielun kuolemattomuutta käsittelevän dialogin "Faidon". Hän ei ollut tehnyt mitään pahaa eikä halunnut paeta mitään kärsimyksiä, vaan ainoastaan vaihtaa elämänsä parempaan. Kuoleman tarkoituksena oli erottaa sielu ruumiista.
Kyseinen henkilö on mahdollisesti sama Kleombrotos, joka oli Sokrateen oppilas, ja jonka Platon mainitsee olleen Aiginassa Sokrateen kuoleman aikana.
Kleombrotoksen kuolemasta tuli antiikin aikana malliesimerkki itsemurhasta. Tapahtuman kuvaa muun muassa Kallimakhos eräässä epigrammissaan. Lisäksi sen mainitsevat muun muassa Cicero, Lukianos, Augustinus ja Agathias.
Ammonios arvosteli Kleombrotoksen tekoa. Hänen mukaansa tämä oli virheellisesti nähnyt Platonin ajatuksen siitä, että filosofi kaipaa kuolemaa, kehotuksena itsemurhaan. Ammonioksen mukaan tarkoituksena olivat sen sijaan älylliset harjoitukset, jotka pyrkivät erottamaan sielun ruumiista.
Jan Bulis

Jan Bulis (s. 18. maaliskuuta 1978 Pardubice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan yhdeksän kautta NHL-liigassa ja seitsemän kautta KHL-liigassa. Hän voitti urallaan Tšekin mestaruuden, olympiapronssia ja MM-hopeaa.
Pelaajaura.
Bulis aloitti uransa Pohjois-Amerikan juniorisarja OHL:ssä Barrie Coltsissa kaudella 1995–1996. Washington Capitals varasi Bulisin toisella kierroksella numerolla 43. vuoden . Hän teki seuraavalla kaudella 42 maalia ja yhteensä 103 tehopistettä.
Kaudeksi 1997–1998 Bulis siirtyi Washington Capitalsin organisaatioon. Hän pelasi debyyttikaudellaan NHL:ssä 48 ottelua, joissa syntyi tehot 5+11=16. Seuraavalla kaudella hän pelasi NHL:ssä 38 ottelua, joissa syntyi oivat tehot 7+16=23. Kausi 1999–2000 oli Bulisille ensimmäinen täysi kausi NHL:n puolella. Hän teki 56 ottelussa 31 tehopistettä. Kaudella 2000–2001 hän ehti pelaamaan Washingtonissa 39 ottelua ennen kauppaamista Richard Zedníkin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa Montreal Canadiensiin vaihdossa Dainius Zubrusiin, Trevor Lindeniin ja toisen kierroksen varausvuoroon.
Kausi 2001–2002 oli Bulisille pienoinen pettymys, kun hän teki 19 tehopistettä. Kaudella 2002–2003 Bulis teki piste-ennätyksensä NHL:ssä tehot 16+24=40 ja oli joukkueen neljänneksi paras pistemies. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 ajaksi hän pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa Tšekin sarjassa, HC Pardubicen paidassa. Bulis teki 45 ottelussa tehot 24+25=49 ja voitti sarjan mestaruuden.
Kaudeksi 2005–2006 Bulis palasi NHL:ään Montreal Canadiensiin. Hän teki kaudella uransa ennätystehot, 73 ottelussa syntyneet 20+20=40 pistettä. Tammikuussa 2006 pelatussa ottelussa Philadelphia Flyersia vastaan Bulis teki neljä maalia neljällä laukauksellaan kohti maalia. Heinäkuussa 2006 Bulis siirtyi vapaana agenttina yksivuotisella sopimuksella Vancouver Canucksiin. Hän ei saanut kauden 2006–2007 (tehot 12+11=23) jälkeen sopimusta NHL:stä.
Kaudeksi 2007–2008 Bulis siirtyi Venäjän superliigassa pelaavaan HK Atlantiin ja teki 57 ottelussa tehot 17+31=48. Seuraava kausi 2008–2009 oli loukkaantumisten säväyttämä ja Bulis pelasi vain 35 ottelua tehoilla 9+8=17. Kaudella 2009–2010 hän pelasi 56 ottelua tehopistein 25+18=43 ja seuraavalla kaudella 42 ottelua tehopistein 14+15=29. Kaudeksi 2011–2012 Bulis siirtyi Traktor Tšeljabinskiin. Bulis pelasi neljä kautta Tšeljabinskissa ja lopetti pelaajauransa kauden 2014–2015 jälkeen.
Maajoukkueura.
Joulukuussa 2005 Bulis nimettiin Tšekin joukkueeseen Torinon talviolympialaisiin 2006. Turnauksessa Bulis pelasi ensimmäiset maaottelunsa Tšekin paidassa ja voitti pronssia. Hän pelasi myös saman vuoden MM-kilpailuissa Latviassa ja voitti hopeaa.
Kambodžan maakunnat

Kambodžan maakunnat ovat maan ylimmän tason hallintoyksiköitä. 
Kambodža jaetaan 20 maakuntaan (ខេត្ត – "khet") ja neljään maakunnantasoiseen kuntaan (ក្រុង – "krong"). Maakunnat jaetaan edelleen piirikuntiin ("srok"), jotka vuorostaan jaetaan kuntiin ("khum"). Kunnat jaetaan piireihin ("khan") ja edelleen kortteleihin ("sangkat").
Oheisen taulukon ensimmäisen sarakkeen nimet vastaavat UNGEGN-translitteraatiota. Toisen sarakkeen nimet ovat myös yleisesti käytössä, etenkin englanninkielisessä tekstissä.
Maakunnan tasoiset kunnat on merkitty taulukon pääkaupunkisarakkeeseen, koska niillä ei ole erillistä pääkaupunkia.
Merkuriuksen kuu

Merkuriusta kiertävän kuun uskottiin olevan olemassa jonkin aikaa. 27. maaliskuuta 1974, kaksi päivää ennen kuin Mariner 10 ohitti Merkuriuksen, Maassa sijaitsevat havaintolaitteet alkoivat havaita suuria määriä ultraviolettisäteilyä Merkuriuksen läheiseltä alueelta, jossa ei tähtitieteilijöiden mukaan "pitäisi olla mitään". Seuraavana päivänä säteily oli kadonnut. Se tuli takaisin esiin kolmen päivän kuluttua, ja huomattiin, että se vaikutti lähtevän Merkuriuksen läheisestä tuntemattomasta kohteesta. Jotkut tähtitieteilijät arvioivat, että kyseessä on havaittu tähti, mutta muiden mukaan kyseessä oli tuntematon kuu perustuen siihen, että säteilyn lähtöpaikka oli liikkunut ja säteily ei voisi olla niin voimakasta, jos se olisi kulkenut tähdeltä toiselle. Kohteen nopeudeksi arvioitiin 4 kilometriä sekunnissa, mikä on hyvin tyypillinen nopeus kuulle.
Kaksoistähtiteoria.
Pian havaittiin, että "kuu" liikkui poispäin Merkuriuksesta, ja pian syntyi teoria että säteily tuli jo tunnetusta tähdestä, 31 Craterisista. Säteilyn syntyperä on edelleen tuntematon. 31 Crateris vaikuttaa olevan kaksoistähti, jonka kiertoaika on 2,9 päivää. Tämä on mahdollinen ultraviolettisäteilyn lähde.
Merkuriuksen kuu johti tärkeään tähtitieteelliseen löytöön, vaikkei se ollutkaan olemassa. Se nimittäin osoitti, että ultraviolettisäteily kykenee kulkemaan voimakkaana pidempiä matkoja kuin aiemmin oli havaittu.
Faryd Mondragón

Faryd Camilo Mondragón Aly (s. 21. kesäkuuta 1971 Cali, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa kotimaansa korkeimman sarjatason Categoría Primera A:n Deportivo Calia. Vuonna 1990 alkaneella urallaan hän on edustanut myös muun muassa argentiinalaista Independienteä, turkkilaista Galatasarayta ja saksalaista Kölniä sekä Kolumbian maajoukkuetta.
Seurajoukkueura.
Mondragón aloitti uransa 1990-luvun alussa Deportivo Calissa ja edusti sittemmin useita seuroja Kolumbiassa, Paraguayssa ja Argentiinassa. Pisimpään, vuodet 1995–1998 ja 1999–2000, hän edusti argentiinalaista Independienteä.
Euroopassa Mondragón pelasi ensimmäistä kertaa keväällä 1999 lainalla espanjalaisen Real Zaragozan riveissä. Kauden 2000–2001 hän pelasi ranskalaisessa Metzissä. Joukkue ei yltänyt mainetekoihin, mutta "France Football" -lehti palkitsi Mondragónin kauden parhaana maalivahtina.
Metzistä Mondragón siirtyi turkkilaiseen Galatasarayhin, jota hän edusti vuoteen 2007 asti. Hän saavutti istanbulilaisseurassa Turkin superliigan mestaruuden vuosina 2002 ja 2006 sekä Turkin cupin voiton vuonna 2005. Kansallisten kilpailuiden ohella hän pelasi seurassa ollessaan myös 41 ottelua Mestarien liigassa ja UEFA-cupissa.
Kaudeksi 2007–2008 Mondragón siirtyi saksalaiseen Kölniin ja oli merkittävässä roolissa, kun seura saavutti kauden päätteeksi nousun pääsarjatasolle Bundesliigaan. Hän toimi ykkösmaalivahtina myös tulevana kahtena kautena, mutta menetti asemansa lokakuussa 2010 riitauduttuaan valmentaja Zvonimir Soldon kanssa maajoukkuetehtäviensä vuoksi. Joulukuussa 2010 Köln tiedotti, että Mondragón jättää seuran liigan talvitauon aikana. Kauden 2010–2011 alkaessa hän oli Bundesliigan vanhin pelaaja.
Tammikuussa 2011 Mondragón siirtyi Pohjois-Amerikan Major League Soccerin Philadelphia Unioniin samaan aikaan maanmiehensä Carlos Valdésin kanssa. Mondragónista tuli koko maalivahtiosastonsa uudistaneen Unionin ykkösmaalivahti, ja hänet nimettiin myös joukkueen kapteeniksi. Kokenut maalivahti johti Philadelphian MLS:n itäisen konferenssin kärkisijoille kaudella 2011, ja heinäkuussa 2011 hänet valittiin joukkueensa ainoana pelaajana liigan tähdistöotteluun. Tammikuussa 2012 Mondragón palasi Deportivo Caliin.
Maajoukkueura.
Mondragón debytoi Kolumbian A-maajoukkueessa vuonna 1993, mitä ennen hän oli osallistunut olympiajoukkueen mukana vuoden 1992 kesäolympialaisiin. Hän kuului Kolumbian joukkueeseen vuosien 1993 ja 1997 Copa Américassa, vuosien 1994, 1998 ja 2014 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2003 ja 2005 Gold Cupissa. Vuoden 1998 MM-kilpailuissa hän oli maalilla kaikissa Kolumbian kolmessa ottelussa. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa hänestä tuli 43-vuotiaana siihen mennessä vanhin koskaan kisoissa pelannut, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle alkulohkon viimeisen kierroksen ottelun loppuminuuteilla. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Egyptin Essam El-Hadary rikkoi hänen ennätyksensä pelattuaan ottelun 45-vuotiaana.
Marko Rehmer

Marko Rehmer (s. 29. huhtikuuta 1972 Berliini, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana.
Ura seuratasolla.
Rehmer aloitti uransa kotikaupunkinsa 1. FC Union Berlinin riveissä. Melkein 25 vuoden iässä hän siirtyi vihdoin pelaamaan Bundesliigaan. Rehmer siirtyi FC Hansa Rostockiin vuonna 1997 talven siirtoikkunan aikana. Kahden vuoden kuluttua Rehmer siirtyi takaisin Berliiniin. Tällä kertaa hän pelasi Hertha BSC:n riveissä.
Vuonna 2004 Rehmer antoi positiivisen näytteen dopingtestissä. Hän selitti näytettä lääkkeellä, mutta Rehmer ei ollut kysynyt seuraltaan lupaa sen käyttöön. Rehmer sai yhdeksän pelin pelikiellon ja joutui maksamaan suuret sakot välttääkseen erotetuksi tulemisen. Rehmer pelasi vielä kauden Berliinissä, kunnes kuuden vuoden jälkeen siirtyi Eintracht Frankfurtiin. Hän kohtasi loukkaantumisia ja joutui lopettamaan uransa kauden 2006-2007 päätteeksi.
Maajoukkueura.
Rehmer pelasi Saksan maajoukkueessa 35 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Rehmerin ensimmäinen maajoukkuepeli oli 2. syyskuuta 1998 ystävyysottelu Maltaa vastaan. Rehmer edusti Saksaa EM-kilpailuissa 2000 pelaten kahdessa ottelussa. Rehmer valittiin Saksan joukkueeseen myös jalkapallon MM-kilpailuihin 2002. Hän pelasi turnauksen aikana 45 minuuttia ja sai hopeamitalin.
Pista Stelvio

Stelvio (myös Pista Stelvio) on laskettelurinne Valdisottossa ja Bormiossa Italiassa.
Stelviossa kilpaillaan vuosittain miesten maailmancupin syöksylaskussa, yleensä joulun ja uudenvuoden välipäivinä. Maailmancupkilpailuja on käyty joka kausi kaudesta 1993–1994 alkaen, poikkeuksena vuodet 2014–2016.
Historia.
Kun Bormio isännöi alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuja 1985 ja 2005, Stelviossa kilpailtiin kaikissa miesten alppilajeissa ja vuonna 1985 myös naisten pujottelussa. Stelviossa on laskettu kaikkia alppilajeja myös maailmancup-finaaleissa kolme kertaa. Stelvio isännöi talviolympialaisten 2026 miesten alppihiihtokilpailut sekä olympialaisissa ensimmäistä kertaa olevat hiihtoalpinismikilpailut.
Menestynein alppihiihtäjä Stelviossa on italialainen Dominik Paris, joka on voittanut yhteensä kuusi kertaa, syöksylaskun viidesti ja supersuurpujottelun kerran.
Reitti.
Stelvion yläasema sijaitsee 2 255 metriä merenpinnan yläpuolella, jossa on myös syöskylaskun lähtöpaikka.
Lähdön jälkeen on välittömästi koko rinteen jyrkin kohta 73 % ja alun S-mutkan jälkeen on radan ensimmäinen hyppyri "Salto La Rocca" (Linnakehyppyri). Sen jälkeen rinne menee kapeahkoon "Canalino Sertorelli"in (Sertorellin vesirotko), joka on suora liukuosuus. Liukuosuus päättyy radan toiseen varsinaiseen hyppyriin "Salto Fontana Lunga"an (Pitkä suihkulähde -hyppyri).
Fontana Lungan jälkeen tulee pitkä vaihtelevan jyrkkä "Pian dell’Orso" (Karhun taso), mikä alkaa "Curvoni degli Ermellini" (Kärpän mutkat) S-mutkilla, niiden jälkeen tulee vaativa ulospäin kalteva kohta "Carcentina". Carcentinan jälkeen tulee vielä laaja S-mutka ennen lyhyttä loivaa osuutta "Ciuk", jossa hieman vastamäkeäkin. Ciukin jälkeen tulee radan suurin hyppyri "Salto di San Pietro" (Pyhä Pietari -hyppyri) "Muro di San Pietro"ssa (Pyhän Pietarin jyrkänne), jossa on koko rinteen toiseksi jyrkin kohta 61 %. Jyrkänteen jälkeen tulee "La Piana di San Pietro" (Pyhän Pietarin tasanko), jossa rinne on loiva, lyhyen matkaa jopa vastamäkeen. Sitten tulee loppujyrkänne "La Konta", jossa on laajoja S-mutkia.
S-mutkien jälkeen alkaa lyhyt maalisuora, jossa on vielä hyppyri "Feleit". Stelvion syöksylasku päättyy 1 245 metriä merenpinnan yläpuolelle lähelle Bormion keskustaa. Syöksylaskuradalla on pituutta 3 270 metriä ja korkeuseroa 1 010 metriä.
Uuno Tuominen

Uuno Vihtori Tuominen (10. maaliskuuta 1905 Pusula – 24. tammikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja virkamies. 
Tuominen valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1929 ja työskenteli vuosina 1927–1936 Valtionarkiston amanuenssina. Hän väitteli tohtoriksi 1950. Väitöskirjan aiheena oli Suomen alkoholipolitiikka.
Tuominen oli huomattava raittiuspoliitikko. Hän toimi muun muassa Raittiuden ystävien pääsihteerinä vuosina 1936–1961 sekä sosiaali- ja terveysministeriön raittius- ja alkoholiosaston päällikkönä 1961–1971. Hän oli myös sosiaalialkohologian opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuosina 1937–1960 ja Helsingin yliopiston voimistelulaitoksella vuosina 1951–1961. Tuominen oli myös Helsingin yliopiston Suomen historian dosentti 1952–1972. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1967.
Tuominen oli Eduskunnan historiakomitean pitkäaikainen sihteeri ja Joutsenon opiston johtokunnan puheenjohtaja. Hän kuului Alkoholitutkimussäätiön hallitukseen ja oli "Alkoholikysymys"-lehden päätoimittaja vuosina 1958–1965.
Driving Simulator 2009

Driving Simulator 2009 (Fahr Simulator 2009) on autosimulaattori, joka julkaistiin 24. heinäkuuta 2009. Pelissä voi valita joko vapaa ajon tai tehtävä ajon. Pelin kartta-alueella on kaupunki, moottoritie, kaupunginosia ja rautatie. Ennen peliä voi säätää liikenteen määrää. Ajon aikana esillä on nopeusnäyttö, jossa nopeus näytetään sekä kilometreinä että maileina tunnissa mutta auton ohjaamon nopeusmittari kilometri tunnissa. 
Tehtäväajo.
Tehtäväajotyyppejä voi valita valikosta ennen kuin siirrytään tehtävään. Kun pelaaja tulee tähden kohdalle, niin hän voi suorittaa jonkun tehtävän. Tehtäväajossa on kertyy virhepisteitä. Jos virhepisteitä tulee enemmän kuin 20 niin tehtävä epäonnistuu. Virhepisteitä voi tulla joko ylinopeudesta, ajamalla punaisia päin tai ohittaa STOP-merkin ilman että pysähtyy. Joissakin tehtävissä voi olla aikarajoitus, jos aika loppuu, tehtävä epäonnistuu. Kun tehtävä on suoritettu, niin voi mennä tähdelle jossa tulee uusi tehtävä.
Vapaa ajo.
Vapaassa ajossa voi valita (esim: auton, lähtöpaikan, liikenteen määrän) valikosta ja ennen kuin ajaa. Vapaassa ajossa ei kerry virhepisteitä.
Otto Grimlund

Otto Bernhard Grimlund (30. joulukuuta 1893 Malmö – 15. syyskuuta 1969 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko ja lehtimies.
Otto Grimlundin vanhemmat olivat Wilhelm Nicolaus Grimlund ja Carolina Liljegren. Vuosina 1903–1909 hän opiskeli Malmö högre allmänna läroverkissä, ja työskenteli vuosina 1911–1917 journalistina. Vuonna 1917 hän avioitui Olga Nilssonin kanssa.
Grimlund liittyi sosialidemokraattiseen nuorisojärjestöön jo vuonna 1911. Vuosina 1918–1925 hän oli Ruotsin kommunistisen puolueen johtokunnan jäsen, ja työskenteli monena vuonna Kominternille Moskovassa. Hän oli muun muassa Rostan (Ryska telegrambyrån i Stockholm) päällikkönä vuosina 1919–1920 ja toimitussihteeri (redaktionssekreterare) "Folkets Dagblad Politiken" -lehdessä vuosina 1917–1919, 1921–1922 ja 1925–1929. Lehden ulkomaantoimittajana hän toimi vuosina 1923–1924. Stalinismin nousun jälkeen Grimlund muutti takaisin Ruotsiin ja liittyi uudelleen Ruotsin sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1930.
Grimlund oli myös johtohenkilöitä kansainvälisen vuokralaisjärjestöissä. Tukholman kaupungin johtokunnassa hän oli vuosina 1927–1931. Hänellä oli myös muitakin kunnallisia tehtäviä.
Hinke Bergegren

Henrik ”Hinke” Bergegren (1861 – 10. toukokuuta 1936) oli ruotsalainen kirjailija ja lehtimies. 
Bergegren työskenteli lehtimiehenä ensin "Social-Demokratenissa". Hän oli myös nuorsosialistien aikakauskirjan "Brandin "toimitusjohtaja" "ja toimitti myös "Proletärenia" (ei uusi "Proletären"). Bergegren kirjoitti monta romaania, novelleja ja teatteriteoksia. Hän oli yksi vallankumouksellisista sosiaalidemokraateista ja halusi tuoda ehkäisykeinot kansan tietoon. Nykyään hän on varsinkin tunnettu seksuaalireformihalustaan. 
Hinke Bergegren kuului niihin sosiaalidemokraatteihin, jotka radikalisoituivat ja muuttuivat anarkisteiksi. Vuonna 1908 hänet erotettiin puolueesta pitkäaikaisen Hjalmar Brantingia vastaan kestäneen taistelun jälkeen. Moni nuorsosialisti ryhtyi hänen seuraajakseen, ja heitä kutsuttiin nimellä ”unghinkar”. Vuonna 1910 pidettiin kampanja "Kärlek utan barn", jossa hän sanoi että on parempi olla rakkaan kanssa ilman lapsia kuin lapsia ilman rakkautta. Hän istui moneen otteeseen vankilassa aktiiviutensa vuoksi.
Olaus J. Murie

Olaus J. Murie (1. maaliskuuta 1889 Moorhead, Minnesota – 21. lokakuuta 1963 Jackson Hole, Wyoming) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Murien vanhemmat olivat tulleet Norjasta. Hän opiskeli eläintiedettä ja biologiaa Pacific Universityssä Oregonissa. Valmistumisensa jälkeen 1912 hänestä tuli Oregonin liittovaltion suojeluvirkamies. Vuosina 1914–1917 hän osallistui Pittsburghin Carnegie Museumin rahoittamille tutkimusretkille Hudsoninlahdelle ja Labradoriin. Murie pääsi suojelubiologiksi liittovaltion Biologiseen tutkimuslaitokseen (U.S. Bureau of Biological Survey). Vuosina 1920–1926 hän kartoitti Alaskan karibujen vaellusreittejä ja vaeltajien lukumääriä. Työnsä ohessa hän tapasi Alaskassa Margaret (Mardy) Thomasin, jonka kanssa meni avioliittoon, ja he jatkoivat yhdessä tutkimustyötä.
1927 Murie ryhtyi tutkimaan Wyomingissa sijaitsevan Jackson Holen hirviä. Hän rakensi tänne talon, jossa asui perheineen kuolemaansa saakka. 1937 Murie nimitettiin vastaperustetun Wilderness Societyn neuvostoon, josta käsin hän oli suunnittelemassa kansallispuistojen laajennuksia ja toimintoja. Hänen työnsä tuloksena perustettiin Jackson Hole National Monument vuonna 1943, joka muutaman vuoden päästä sai kansallispuiston aseman.
Vuonna 1945 Murie erosi tutkijan virastaan ja 1950 hänet nimitettiin Wilderness Societyn johtajaksi. Uutteruutensa ansiosta hän sai perustettua laajan arktisen luonnonsäätiön Alaskaan ja lukuisia muita suojelualueita.
Murie kirjoitti useita teoksia, joista maineikkain on "A Field Guide to Animal Track" (1954).
Säderusokki

Säderusokki ("Bidens radiata") on lähinnä Pohjois-Euroopassa kasvava, yksivuotinen ruohovartinen kasvi. Eteläinen Suomi kuuluu lajin pääesiintymisalueeseen.
Ulkonäkö ja koko.
Säderusokki kasvaa 10–60 cm korkeaksi. Haarakas varsi on vaalean kellan- tai punaruskea, melkein kalju tai karheakarvainen. Vaaleanvihreät tai kellanvihreät lehdet ovat vastakkain ja lyhytruotisia. Lehden lapa on tavallisesti kolmeliuskainen, joskus useampiliuskainen, mutta harvoin täysin ehyt. Liuskat ovat suikeita ja hampaat kärkeä kohti kääntyviä. Kukinto on pitkäperäinen, yksittäin oleva, pysty mykerö. Mykeröt ovat noin 2 cm leveitä ja pituuttaan leveämpiä. Mykerön uloimpia, muodoltaan vaihtelevia kehtosuomuja on 7–14 kappaletta, sisemmät kehtosuomut ovat ruskeita ja vihreälaitaisia. Säderusokki kukkii Suomessa elo-syyskuussa. Siemenet kypsyvät noin puolen senttimetrin pituisissa, rusehtavan sinipunaisissa, kaksiotaisissa pähkylöissä.
Säderusokki muistuttaa paljon samoilla kasvupaikoilla esiintyvää tummarusokkia ("B. tripartita"). Lajit voivat myös risteytyä keskenään. Risteymä isorusokki ("Bidens" × "polakii" eli "B. radiata" × "tripartita") on usein huomattavan kookaskokoinen.
Levinneisyys.
Säderusokin päälevinneisyysalue on keskittynyt Suomeen ja Luoteis-Venäjälle. Muuten lajia esiintyy hyvin hajanaisella alueella ja satunnaisesti Ruotsissa, Keski-Euroopassa, Keski-Aasiassa, Siperiassa, Kiinassa ja Japanissa.
Suomessa säderusokkia kasvaa paikoitellen Tornio–Kajaani-linjan korkeudelle saakka. Pohjoisempana lajista on vain satunnaisia havaintoja. Runsaimmillaan laji on Pohjois-Pohjanmaan eteläosissa.
Elinympäristö.
Säderusokki suosii muiden rusokkilajien tapaan typpipitoista kasvualustaa. Se kasvaa useilla erilaisilla kosteilla paikoilla, kuten rannoilla, ojissa, lätäköissä, joutomailla, pihoilla, kesantopelloilla, teillä ja poluilla. Säderusokki on tummarusokkia enemmän tyypillinen rantakasvi.
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Japanissa 7. – 16. joulukuuta 2007 ja ne olivat järjestykseltään neljännet.
Turnauksen voitti italialainen Milan, joka kohtasi loppuottelussa argentiinalaisen Boca Juniorsin. Samalla Milanista tuli ensimmäinen eurooppalaisseura, joka on voittanut seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.
Ottelut.
"Kellonajat paikallista-aikaa (UTC+9)."
Eero Koskimies

Eero Kaarlo Juhani Koskimies (vuoteen 1909 Forsman; 22. heinäkuuta 1897 Sääksmäki – 21. syyskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen alttoviulutaiteilija ja sovittaja. Hän soitti viulua Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1917–1925 sekä viulua ja alttoviulua Radio-orkesterissa vuosina 1927–1957. Hän johti Polyteknikkojen orkesteria sekä opetti mm. Helsingin musiikkiopistossa. Koskimies sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1956.
Koskimiehen ensimmäinen puoliso oli Aino Nisula. Heidän poikiaan ovat pianisti Pentti Koskimies ja eläintieteilijä Jukka Koskimies. Heidän erottuaan Koskimies avioitui Ulla Katajavuoren kanssa vuonna 1939. Koskimiehen ja Katajavuoren tytär on kirjailija ja kirjallisuustoimittaja Satu Koskimies.
Ulkomaalaisesta suomenmaalaiseksi

Ulkomaalaisesta suomenmaalaiseksi: Monikulttuurisuus, kansalaisuus ja suomalaisuus 1990-luvun maahanmuuttopoliittisessa keskustelussa on Outi Lepolan vuonna 2000 ilmestynyt väitöskirja. Tutkimuksen on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Sisältö.
Lepola tutkii Suomen maahanmuuttopolitiikkaa eduskunnan päätösten kautta. Ajanjaksona ovat vuodet 1988–1999, jolloin maahanmuuttajien määrä alkoi Suomessa kasvaa. Lepolan mukaan eduskunnassa käydyt keskustelut ovat irrallaan lakien sisällöstä. Lakien muutokset ovat johtuneet Euroopan ihmisoikeussopimuksesta tai liittymisestä Euroopan unionin jäseneksi. Lakeja käsiteltäessä eduskunnassa kansanedustajat ovat voineet tulla esiin julkisuudessa ja esittää omia kantojaan äänestäjille.
Lepolan tarkoituksena on vastata kysymykseen, millä ehdoilla ulkomaalaisesta voi tulla suomalainen. Julkisessa keskustelussa esimerkiksi Suomen kansalaisuus ei ole välttämättä sama asia kuin suomalaisuus. Lepolan mukaan suomalaisuuden käsite on sidoksissa kansalliseen pohjaansa, ja maahanmuuttajat jäävät käsitteen ulkopuolelle. Lepola kysyy, onko sanaa, joka kattaa kaikki Suomen asukkaat. Sellaiseksi hän esittää sanaa 'suomenmaalainen'. Lähellä olevia sanoja ovat uussuomalainen ja siirtolainen.
David Strathairn

David Russell Strathairn ([strəˈθɛərn], s. 26. tammikuuta 1949 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Strathairn on isänsä puolelta skotlantilaista ja äitinsä puolelta havaijilaista sukua. Hän opiskeli Williams Collegessa Massachusettsin osavaltiossa (tutkinto vuonna 1970) sekä Ringling Brothers and Barnum &amp; Baileyn sirkustaiteilijakoulussa ja työskenteli jonkin aikaa klovnina kiertävässä sirkuksessa, ennen kuin aloitti näyttelijänuransa teatterissa, televisiossa ja elokuvissa.
Strathairnin varhaisiin elokuvatöihin kuuluvat "Tapaus Silkwood" (1983), "Toivon kaupunki" (1991, Independent Spirit Award sivuosasta), "Sneakers" (1993) ja "Dolores Claiborne" (1995). Myöhempiä menestyselokuvia ovat olleet "Hyvää yötä ja onnea" (2005), "Medusan sinetti" (2008), "Medusan perintö" (2012) ja "Godzilla" (2014). Hän sai roolistaan Edward R. Murrow’na elokuvassa "Hyvää yötä ja onnea" Oscar-ehdokkuuden. Strathairn on tehnyt useasti yhteistyötä opiskelutoverinsa John Saylesin kanssa, ja esiintynyt esimerkiksi tämän ohjaamissa elokuvissa "Lahjotut" (1988) ja "Ennen kuolemaa" (1999).
Näyttämöllä Strathairn on esiintynyt useissa Nobel-kirjailija Harold Pinterin näytelmissä sekä vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Monk" ja "House".
Strathairnin puoliso on Logan Goodman. He asuvat Poughkeepsien lähellä New Yorkin osavaltiossa. Heillä on kaksi poikaa: Tay Strathairn on näyttelijä ja muusikko, ja Ebberly Strathairn on arkkitehti.
Sandro Viletta

Sandro Viletta (s. 23. tammikuuta 1986) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Vilettan ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Levin pujottelussa 12. marraskuuta 2006. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa helmikuussa 2007 oltuaan lopputuloksissa kuudestoista. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa ja samalla voittonsa Viletta saavutti Beaver Creekin supersuurpujottelussa joulukuussa 2011. Hän sijoittui neljänneksi alppiyhdistetyn cupissa kaudella 2013–2014.
Val d'Isèren MM-kisoissa 2009 Viletta oli superalppiyhdistetyssä kuudes ja pujottelussa kolmastoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 Viletta oli neljästoista superalppiyhdistetyssä ja viidestoista suurpujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä viides. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti kultaa alppiyhdistyssä.
Nuorten MM-kisoissa vuonna 2006 Viletta sai pronssia pujottelussa.
Viletta lopetti uransa alppihiihtäjänä keväällä 2019.
Douglas A-1 Skyraider

Douglas A-1 (AD) Skyraider on yhdysvaltalainen yksimoottorinen alatasoinen trapetsisiipinen rynnäkkökone. Skyraider suunniteltiin toimimaan lentotukialuksilta.
Douglasin sotilaskoneiden pääsuunnittelija Ed Heinemann suunnitteli konetyypin. Alun perin konetyypin nimenä oli AD-1.
A-1 Skyraider oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen rynnäköintiin suunniteltu sotilaslentokone. Potkurikäyttöisenä se jäikin lähes ainoaksi yksimoottorikoneeksi, joka valmistettiin tähän tarkoitukseen. Koneesta tehtiin eri kehitysversioita, ja sen ensilento ja käyttöönotto tapahtui vuonna 1945. Se ei ehtinyt toisen maailmansodan sotatoimiin, mutta osallistui Korean ja Vietnamin sotiin. Konetyypin korvasivat muun muassa Grumman A-6 Intruder ja Douglas A-4 Skyhawk, jotka olivat kumpikin suihkukäyttöisiä sotilaslentokoneita. Aktiivikäytöstä poistaminen tapahtui 1970-luvun alussa.
Douglas A-1 Skyraiderin siipi- ja runkoripustimissa kuljetettava aseistus saattoi kattaa erilaisia pommeja, raketteja (kuten esim. 127 mm:n "Zuni" Mk-32, LAU-10-rakettipodeista laukaistuina) sekä myöhempänä myös ilmasta-maahan ammuttavia ohjuksia. Lisäpolttoainesäiliöt olivat myös mahdollisia koneen toimintamatkan lisäämiseksi, yleensä niitä oli yksi koneen keskilinjan alla olevassa ripustuspisteessä. 
Pitkän palvelusuran aikana konetyyppi sai useita eri kutsumanimiä, joista yksi kaikkein yleisimpiä oli "Spad" ensimmäisen maailmansodan Spad S.VII -hävittäjän mukaan. Toinen käytetty lempinimi oli "Able Dog", joka tuli lyhenteestä AD. Myös "Hobo" (suom. kulkuri) oli eräs yleisesti käytetty lempinimi, joka johtunee ehkä koneen A-1H-muunnoksesta.
Kurtlar Vadisi Pusu

Kurtlar Vadisi Pusu on turkkilainen televisiosarja. Sen ensimmäinen jakso näytettiin 15. tammikuuta 2003. Sarja päättyi vuonna 2016.
Karttapohjoinen

Karttapohjoinen on kartan oikean tai vasemman reunan tai reunojen kanssa yhdensuuntaisen ruudukon suunta.
Karttapohjoinen ei osoita kohti pohjoisnapaa kuin erikoistapauksissa. Karttapohjoisen ja pohjoisnavan suunnan, napapohjoisen ero on napaluvunkorjaus. Erikoistapauksia ovat esimerkiksi Mercatorin projektio, jossa napaluvunkorjaus on nolla koko kartan alueella, ja Gauss-Krüger-projektion keskimeridiaani.
Napapohjoinen

Napapohjoinen on kartalla suunta, joka osoittaa kohti pohjoisnapaa.
Napapohjoisen suunta riippuu käytetystä karttaprojektiosta sekä pisteen pituus- ja leveysasteesta. Karttalehden alueella napapohjoisen suunta saattaa vaihdella. Napapohjoisen ja karttapohjoisen ero on napaluvunkorjaus. 
Napapohjoinen ei yhdy karttapohjoiseen kuin erikoistapauksissa. Tällaisia erikoistapauksia ovat muun muassa Mercatorin projektio, johon laaditun kartan napaluvunkorjaus on koko kartan alueella nolla, ja Gauss-Krüger-projektion keskimeridiaani, jonka kohdalla karttapohjoinen ja napapohjoinen yhtyvät.
Oscar-gaala 1936

Oscar-gaala 1936 oli järjestyksessä kahdeksas Yhdysvaltain elokuva-akatemian palkintogaala, joka pidettiin 5. maaliskuuta 1936 Biltmore Hotelissa, Los Angelesissa. Gaalan juontajana toimi elokuvaohjaaja Frank Capra. 
Eniten voittoja keräsi "Ilmiantaja", joka voitti neljä palkintoa. Parhaan tanssiohjauksen Oscar-palkinto jaettiin ensimmäisen kerran. Uutislyhytelokuvalle ja lyhytkomedialle jaettiin viimeisen kerran palkinnot.
Voittajat ja ehdokkaat.
"Kaikki vuoden 1936 ehdokkaat ja voittajat"
Michael Pereira

Michael Pereira (s. 8. joulukuuta 1987 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Mallorcaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Pereira edusti pelaajauransa alkuvaiheilla Le Blanc Mesnil Sportin nuorisojoukkuetta, kunnes vuonna 2008 hän siirtyi Alfortvilleen. Joukkue pelasi tuolloin Championnat de France amateurissa, joka on maan neljänneksi korkein sarjataso. Hyvin sujuneen kauden 2008–2009 jälkeen, hän herätti mielenkiintoa muutamissa suuremissa ranskalais-ja espanjalaisseuroissa, kuten Auxerressa, Boulognessa, Deportivo La Coruñassa ja Mallorcassa.
Lopulta Pereira päätti valita Mallorcan uudeksi seurakseen. Hän pelasi ensimmäisen kautensa seuran reservijoukkueessa Segunda División B:ssä. Elokuussa 2010 hän allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Mallorcassa, joka oli pituudeltaan nelivuotinen.
29. elokuuta 2010 hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kauden 2010–2011 avausottelussa Real Madridia vastaan.
Kiinan suurnopeusjunaradat

Kiinan suurnopeusjunaradat () viittaa Kiinan suurnopeusjunaratoihin, joilla junien keskimääräinen ajonopeus on vähintään 200 kilometriä tunnissa.
Kiinan hallitus hyväksyi vuonna 2009 osana talouden elvyttämispakettia noin 200 miljardin euron ohjelman nopeiden junaratojen rakentamiseksi. Kiinan rautatieministeriö ilmoitti rakentavansa suurnopeusjunille sopivaa rautatietä 16 000 kilometriä vuoteen 2020 mennessä. Tavoitteena on yhdistää maan suurimmat kaupungit nopeilla junayhteyksillä.
Kiinassa oli vuoden 2010 heinäkuussa 6 920 kilometriä junarataa, jolla voi liikennöidä vähintään 200 kilometrin tuntinopeutta. Tästä määrästä 1 995 kilometrillä voi liikennöidä 350 kilometrin tuntinopeutta. Kiinan suurnopeusjunaradoista osa on paranneltuja perinteisiä ratoja, osa uusia varta vasten rakennettuja. Shanghain maglev-juna on maailman ensimmäinen kaupalliseen käyttöön otettu suurinopeuksinen magneettilevitaatiotekniikkaa soveltava junayhteys.
Vuoden 2014 loppuun mennessä Kiinan rautateiden suurnopeusjunaverkko kattoi jo 16 000 kilometriä eli Kiinalla oli maailman laajin kansallinen suurnopeusjunaverkosto. Uudeksi tavoitteeksi maa oli asettanut ylittää 25 000 kilometrin raja viimeistään vuonna 2020.
Kiina on ensimmäinen ja ainoa valtio, jolla on suurnopeusratoja, jossa operatiivinen huippunopeus yltää 350 kilometriin tunnissa.
Esimerkki tällaisesta on suurnopeusjunarata Wuhan–Kanton, 968 kilometrin pituinen runkolinja. Matka Wuhanin ja Kantonin kaupunkien välillä kestää noin kolme tuntia. Huippunopeus on 350 km/h, keskimääräinen nopeus 310 km/h. Toinen esimerkki on 117 kilometrin pituinen suurnopeusjunarata Peking–Tianjin. Huippunopeus on 330 km/h ja keskimääräinen noin 234 kilometriä tunnissa. Shanghain maglev-juna, raideyhteys lentoasemalle, kulkee 30,5 kilometrin matkan noin seitsemässä minuutissa. Keskinopeus on noin 245 km/h ja huippunopeus 431 km/h.
Kiinan suurnopeusjunakalusto koostuu kotimaisten ja ulkomaisten yritysten kehittelemistä erilaisista tekniikoista. Suurnopeusjunarata Peking–Shanghai käyttää Changchun Railway Vehicles Co. Ltd.:n kehittämää 380A-junayksikköä, joka yltää 380 km/h huippunopeuteen.
Suurnopeusjunarata Peking–Hongkong avattiin pääosin liikenteelle 26. joulukuuta 2012, kun Pekingin ja Kantonin välinen osuus vihittiin käyttöön.
Kaj Palmroth

Kaj Palmroth (s. 8. syyskuuta 1980) on suomalainen salibandyn pelaaja. Keskushyökkääjä pelaava Palmroth edustaa Divarissa pelaavaa Steelersia.
Ura.
Palmroth aloitti uransa Hämeenlinnan Härmässä, josta matka jatkui toiseen paikallisseura HaU:n riveihin. Hän pelasi myös hetken aikaa riihimäkeläisessä RSS Laakassa I-divisioonaa.
Vuosina 2007–2011 Palmroth pelasi Salibandyliigassa, edustaen Trackersia. Sittemmin hän jatkoi uraansa Divarissa Steelersin riveissä.
Aleksanteri Ihalainen

Aleksanteri Ihalainen (s. 25. elokuuta 1987) on suomalainen salibandyn pelaaja. Keskushyökkääjä pelaava Ihalainen edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Trackersia.
Ura.
Ihalainen aloitti uransa Helsingissä, jossa hän edusti Tapanilan Erää ja FBS-97.
Kaudesta 2008–2009 lähtien Ihalainen on pelannut Salibandyliigassa, edustaen Trackersia.
Wuxi

Wuxi () on prefektuuritason kaupunki Jiangsun maakunnassa Kiinassa. Kaupunkia reunustaa länsipuolella Changzhoun kaupunki. Jangtse-joki sijaitsee kaupungin pohjoispuolella. Eteläpuolella on suuri järvi, Tai Hu. Kaakossa järven itäpuolella sijaitsee Suzhoun kaupunki ja hieman kauempana Shanghai.
Kaupungissa on rakenteilla suomalaisten suunnittelema Wuxin oopperatalo.
Sunan Shuofangin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 10 kilometriä kaupungin kaakkoispuolella. Lentoasemalta on suorat reittilennot Pekingiin, Kantoniin, Shenzheniin, Hongkongiin ja Osakaan.
Lahti on Wuxin ystävyyskaupunki Suomessa.
Ilmasto.
Wuxissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on leutoa ja melko kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 010 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 170 millimetriä. Lokakuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 33 millimetriä.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu viiteen kaupunkipiiriin ja kahteen piirikuntatason kaupunkiin.
José Manuel Rey

José Manuel Rey Cortegoso (s. 20. toukokuuta 1975 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Espanjassa, Ecuadorissa, Kyproksella ja Chilessä ja kuului vuoden ajan myös skotlantilaisseura Dundeen miehistöön. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Rey edusti pitkällä pelaajaurallaan pisimpään Caracas Fútbol Clubia. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2015 Deportivo Laran joukkueessa.
Rey pelasi Venezuelan maajoukkueessa 115 maaottelua, mikä oli Venezuelan ennätys hänen lopettaessaan maajoukkueuransa vuonna 2011. Hän teki 11 maaottelumaalia. Rey edusti maataan kuudessa Copa América -turnauksessa, vuosina 1997, 1999, 2001, 2004, 2007 ja 2011.
Till Wöschler

Till Wöschler (s. 9. kesäkuuta 1991 Saarbrücken) on saksalainen keihäänheittäjä.
Wöschler sijoittui toiseksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 tuloksella 73,66 m. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Monctonissa 2010 hän voitti kultaa maansa ennätyksellä 82,52 m. Hän heitti kilpailun voittotuloksen ensimmäisellä kierroksella ja paransi samalla Matthias de Zordon Saksan nuorten ennätystä 3,85 metrillä ja omaa ennätystään 3,88 metrillä. Tulos oli kautta aikain viidenneksi paras alle 20-vuotiaan heittämä. Vuonna 2011 Wöschler voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Hän heitti kilpailun ensimmäisellä kierroksella ennätyksensä 84,38 m.
Teuroinen

Teuroinen on kylä Elimäellä, Kouvolassa. Sen väkiluku on noin 250 henkeä. Se sijaitsee Vilppulan kaupunginosassa. Teuroisista on 13 kilometriä Korian keskustaan, 20 kilometriä Kouvolan keskustaan ja Elimäen kirkonkylälle 12 kilometriä. Vuonna 2007 Teuroinen valittiin Kymenlaakson parhaaksi kyläksi. Teuroinen oli osa Elimäen kuntaa ennen kuin Elimäki, Anjalankoski, Jaala, Kouvola, Kuusankoski ja Valkeala liittyivät yhdeksi suurkunnaksi vuoden 2009 alussa.
Napaluvunkorjaus

Napaluvunkorjaus on karttapohjoisen ja napapohjoisen välinen kulma.
Napaluvunkorjaus on positiivinen napapohjoisen ollessa karttapohjoisesta itään ja negatiivinen päinvastaisessa tapauksessa.
Geodesian termi "meridiaanikonvergenssi" merkitsee samaa kuin napaluvunkorjaus, mutta se on vastakkaismerkkinen. 
Napaluvunkorjauksen suuruus riippuu käytetystä karttaprojektiosta ja pisteen leveys- ja pituusasteesta. Pienimittakaavaisilla yleiskartoilla se saattaa olla huomattavan suuri. Suomalaisilla maastokartoilla, joiden tasokoordinaattijärjestelmä on ETRS-TM35FIN ja karttaprojektio on poikittainen Mercator, napaluvunkorjaus on suurimmillaan noin seitsemän astetta. 
Kun napaluvunkorjaus on nolla, niin napapohjoinen ja karttapohjoinen yhtyvät. Poikittaisella Mercator-projektiolla karttojen napaluvunkorjaus on nolla keskimeridiaanilla. Eräissä tilanteissa napaluvunkorjaus on kaikkialla nolla, kuten Mercatorin projektiossa.
Pianokonsertto nro 9 (Mozart)

Pianokonsertto nro 9 Es-duuri KV 271 on Wolfgang Amadeus Mozartin pianokonsertto, joka valmistui vuonna 1777. Konsertto on tunnettu lisänimellä "Jeunehomme". Mozart sävelsi alun perin teoksen ranskalaiselle pianistille, joka oli mahdollisesti Mozartin ystävän Jean-Georges Noverren tytär Victoire Jenamy.
Ensimmäisessä osassa on ajalle epätyypillisesti solistin väliintulo heti alussa lyhyen orkesterifanfaarin jälkeen. Toinen osa on rinnakkaissävellaji c-mollissa. Kolmas osa on rondomuotoinen ja se alkaa pianon soolo-osuudella. Osan katkaisee hidas menuetti-jakso.
Neulapohjoinen

Neulapohjoinen eli "magneettipohjoinen" on suunta, johon kompassin neula asettuu, kun sen lähistöllä ei ole kompassia häiritseviä magneettisia esineitä. Suunta on maan magneettikentän vaakasuoran komponentin suunta.
Neulapohjoisen suunta "ei" ole kohti maan magneettista pohjoisnapaa, vaan siinä on suuria paikallisia vaihteluita, jotka johtuvat maan ytimen rakenteesta. Esimerkiksi Suomesta katsoen magneettinen pohjoisnapa sijaitsee hiukan länteen pohjoissuunnasta, mutta kompassi osoittaa sijainnista riippuen noin 4–13 astetta napapohjoisesta itään.
Neulapohjoisen ja napapohjoisen välinen kulma on eranto eli "neulaluvunkorjaus" tai "deklinaatio". Erannon suuruus vaihtelee eri osissa maapalloa ja se muuttuu jatkuvasti.
Goodbye Lullaby

Goodbye Lullaby on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Avril Lavignen neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin ensin Japanissa 2. maaliskuuta 2011, jonka jälkeen se julkaistiin maailmanlaajuisesti 8. maaliskuuta 2011. Suomessa albumi julkaistiin 4. maaliskuuta 2011.
Ensimmäinen single, "What the Hell", julkaistiin 10. tammikuuta 2011. Toukokuussa toisena singlenä julkaistiin kappale "Smile". Kolmas single, "Wish You Were Here", ilmestyi 9. syyskuuta 2011.
Kappaleet.
Lavigne julkisti albumin virallisen kappalelistan 21. joulukuuta 2010 kotisivuillaan.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Avril Lavigne, ellei toisin mainita.
Deluxe Editionin bonuskappaleet: