Sajjid Qutb

Sajjid Ibrahim Husain Qutb (; 9. lokakuuta 1906 – 29. elokuuta 1966) oli egyptiläinen kirjailija ja islamilainen filosofi. Hän oli muslimiveljeskunnan pääideologi 1950- ja 1960-luvulla ja 1900-luvun tunnetuin islamistiajattelija Qutbin esittämät ajatukset muodostavat nykyisen kaltaisen jihadismin pohjan.
Elämäkerta.
Sajjid Qutb syntyi 9. lokakuuta 1906 Mushassa lähellä Asyutin kaupunkia Egyptissä. Hänen isänsä oli yhteisössään arvostettu maanviljelijä. Sajjid sai koulutuksen kylänsä kuttabissa ja oppi Koraanin ulkoa kymmenvuotiaana. Myöhemmin hän jatkoi opintoja Kairossa Dar al-Ulumilla. Opiskeluaikoinaan Qutb kiinnostui brittiläisestä kirjallisuudesta ja poliittisesta kansallismielisestä liikkeestä. Valmistuttuaan vuonna 1934 hän opetti arabiaa, toimi opetustarkastajana Qinassa ja kirjoitti kirjallisuusartikkeleja lehdille "al-Risala" ja "al-Thaqafa".
Qutb opiskeli 1948–1951 opetushallintoa Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa hän koki myös lopullisen poliittisen heräämisen. Qutb alkoi kokemustensa perusteella nähdä länsimaisen elämäntavan epäeettisenä, moraalittomana ja sieluttomana. Israelin itsenäisyyssota oli Qutbille osoitus länsimaiden arabien vastaisuudesta. Perinteinen islamilainen kulttuuri ei sekään ollut ratkaisu. Qutb piti sitä muiden islamistien tavoin syynä islamilaisen maailman heikkouteen länsimaihin nähden.
Palattuaan Yhdysvalloista Egyptiin Qutb alkoi arvostella maan koulutusjärjestelmän brittiläisiä vaikutteita. Hän alkoi vaatia esimerkiksi islamin opetuksen lisäämistä. Qutb tutustui myös eräisiin niin sanottuihin "vapaisiin upseereihin". Vapaat upseerit olivat sotilasryhmä, joka teki helmikuussa 1952 Egyptin monarkian syrjäyttäneen verettömän vallankaappauksen. Yksi heistä oli Kamal al-Din Husain, joka nimitti Qutbin opetusministeriksi. Toinen vapaa upseeri oli myöhemmin Egyptin johtoon noussut Gamal Abdel Nasser. Muslimiveljeskunta oli aluksi vapaiden upseerien tukija. Järjestö uskoi voivansa saavuttaa uudessa hallinnossa hengellisen ja moraalisen neuvonantajan aseman, mutta pian kävi selväksi, että asetelma ei ollut toteutumassa. Sen sijaan järjestön jäseniä alkoi päätyä vankileireille ja vankiloihin.
Qutb liittyi vuonna 1953 Muslimiveljeskuntaan ja erosi hallituksesta. Seuraavana vuonna eräs veljeskunnan siipi yritti murhata Nasserin. Järjestön kaikki toiminta pyrittiin sen jälkeen tukahduttamaan. Samalla järjestön radikaalimpi virtaus alkoi voimistua, ja Qutbista tuli Muslimiveljeskunnan radikaalin linjan pääideologi. Qutb vangittiin Nasserin murhayrityksen jälkeen, ja vankila-ajan koettelemukset, kuten kidutukset, synkistivät hänen ajattelumaailmaansa. Koko islamilainen maailma oli hänen mukaansa alkanut rappeutua takaisin pakanallisuuteen. Qutb aatetovereineen edusti ainoita jäljellä vielä olevia "todellisia muslimeja". Siinä missä tavalliset rivimuslimit oli aikaisemmin nähty harhautuneina uskonveljinä, he alkoivat nyt vaikuttaa uskonluopiolta ja vihollisilta, jotka vertautuivat länsimaisiin kolonialisteihin. Juutalaiset ja kristityt nähtiin perustavanlaatuisesti islamin vastaisina. Muslimien tuli olla jatkuvasti valmiita taistellen vastustamaan sionismia, ristiretkeläisyyttä ja kommunismia. Qutb alkoi kirjoittaa teoksia, joita salakuljetettiin Egyptistä ja julkaistiin ulkomailla. Niistä tunnetuimpia olivat "al-Adala al-ijtima'iyyafi al-lslam", "Fi zalal al-Quran" ja "Ma'alimfi al-tariq". Qutbin 30-osainen Koraanin tulkinta levisi laajalle moskeijoissa eri puolilla islamilaista maailmaa.
Qutb vapautettiin vuonna 1964, mutta hänet vangittiin uudelleen jo seuraavana vuonna. Seurasi oikeudenkäynti, jonka tuloksena Qutb sai kuolemantuomion maanpetoksesta. Qutb hirtettiin Kairossa 29. elokuuta 1966.
Kuoleman jälkeen.
Muslimiveljeskunta sanoutui myöhempinä vuosina käydyn ideologisen keskustelun myötä irti Qutbin perinnöstä. Toisaalta veljeskunnan on kuvailtu suhtautuneen myöhäisajatteluun välinpitämättömästi. Qutbin ideoilla on ollut huomattava vaikutus eri islamilaisiin järjestöihin ja henkilöihin. Niiden pohjalta muodostui nykyisenlainen jihadismi. Terroristijärjestö Al-Qaidan johtokaksikko Aiman al-Zawahri ja Osama bin Laden perehtyivät hänen myöhäistuotantoonsa ja omaksuivat sen sisällön muiden ääri-islamistien tavoin. Tätä hänen elämäntyönsä vaihetta pidetään New Yorkissa syyskuussa 2001 tapahtuneiden iskujen taustana ja juurina.