tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaipala

Kaipala () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Ahokylän kunnassa. Se sijaitsee Sumajoen varrella viisi kilometriä Ahokylästä luoteeseen. 2000-luvun alussa kylässä oli 75 asukasta.
Sumajoen rannalla kaksi kilometriä Kaipalasta luoteeseen on sijainnut novgorodilaisten 1100-luvulla rakentama maavallin ja kaivannon suojaama muinaislinna. Sen sisällä tehdyissä kaivauksissa on löydetty asuin- ja talousrakennusten jäänteitä, merkkejä raudantuotannosta, metalliesineitä, koruja ja slaavilaisperäisten saviastioiden kappaleita. Linnoitus tuhoutui ilmeisesti vuosina 1240–1241, jolloin Saksalainen ritarikunta hyökkäsi alueelle.
Vuonna 1500 Kaipalan kylä kuului Novgorodin Vatjan viidenneksen Kaprion kihlakunnan Ratsinan pogostaan. Jo tuolloin siellä sijaitsi läänitystilallisen hovi, joka on merkitty myös 1600-luvun ruotsalaisajan karttoihin. Vuonna 1796 Paavali I lahjoitti Kaipalan kartanon paroni Rotkirchille. Siitä on säilynyt uudelleen rakennettu päärakennus ja osa puistoa. Kaipalassa on myös puisen tsasounan (mahdollisesti vuosina 1713–1714 rakennetun entisen kirkon) raunio. Kattilan vatjalaisalueen lähellä sijainneen kylän asukkaat olivat venäläisiä.
Inkerissä on ollut myös kaksi muuta "Kaibolovo"-nimistä kylää, toinen Kurkolanniemellä Kosemkinassa (suom. "Kaipaala") ja toinen Liissilän seurakunnassa (suom. "Kaipala" tai "Kaipola").
Poolopaita

Poolopaita (eng. mm. "turtle neck" tai "rollneck") on korkeakauluksinen paita. Kaulus voidaan pitää joko kaksin kerroin tai avata auki suojaamaan kaulaa. Paidan suomenkielinen nimi voi aiheuttaa sekaannusta, sillä englanniksi "polo shirt" (’poolopaita’) viittaa muun muassa tenniksessä käytettyihin pikeepaitoihin.
Lullu Woldstedt-Buch

Julia Olga Maria (Lullu) Woldstedt-Buch (4. tammikuuta 1883 Pietari – 7. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Woldstedt-Buchin vanhemmat olivat Fredrik Vilhelm Woldstedt ja Aina Helena Tawaststjerna. Hän oli naimisissa Hans Robert Viktor Buchin kanssa.
Woldstedt-Buch valmistui 1899 Privata svenska fruntimmerskolanista. Hän opiskeli 1893–1901 Helsingin orkesterikoulussa ja suoritti 1907 laulunopettajatutkinnon sekä kävi 1912–1913 ruotsalaisen alakoulunopettajaseminaarin. Woldstedt-Buch toimi kansakoulun- ja laulunopettajana. Hän oli "Tidning för Musik" -lehden toimitussihteeri 1913–1916 ja toimi "Dagens Press"- ja "Hufvudstadsbladet"-lehtien kirjeenvaihtajana. Woldstedt-Buch perusti 1927 ruotsinkielisen "Skolteatern"-teatterin ja johti sitä vuoteen 1929 saakka.
Teoksia.
Nimimerkillä "Nils Borgberg":
Hijack

Hijack on Amon Düül II-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1974. Musiikillisesti albumi palasi edellisen albumin pop-voittoisemmasta suuntauksesta enemmän progressiiviseen musiikkiin ottamalla vaikutteita myös muista musiikkigenreistä (esim. folk, klassinen musiikki, funk). 
Muusikot.
sekä:
Ruth Dahl

Ruth Lydia Dahl (26. marraskuuta 1900 Helsinki – 5. syyskuuta 1966) oli suomalainen toimittaja, näyttelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Dahl käytti nimimerkkejä "Ruter-dam" ja "Constance".
Dahlin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Axel L. Lindgren ja Lydia Finander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 (Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors). Dahl toimi näyttelijänä 1920–1921 Vaasan ruotsalaisessa teaatterissa ja opiskeli 1921–1923 Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa. Dahl työskenteli konttoristina 1928–1941 ja oli Nyland-lehden toimitussihteerinä 1941–1944 sekä Aftonposten-lehden toimittajana 1944–1945 sekä Suomen Huolto – Finlands Folkhjälp -järjestön tiedottajana 1946–1951. Hän kirjoitti pakinoita Hufvudstadsbladetiin ja oli Borgåbladet-lehden teatteriarvostelijana.
Ruth Dahl oli naimisissa 1925–1934 Arne Bomanin ja 1935–1960 kirjailija Hjalmar Dahlin kanssa. Ruth Dahlin veli oli kirjailija ja kielitieteilijä Jarl Louhija.
Liberian vaakuna

Liberian vaakuna on Liberian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella.
Vaakunan kilven purjelaiva ja nouseva Aurinko kuvaavat Liberian syntyä ja vapautettujen orjien tuloa maahan. Kyyhkynen, jolla on nokassaan kirjakäärö on rauhan ja hyvän tahdon vertauskuva. Palmu symboloi hedelmällisyyttä ja sen vieressä olevat aura ja lapio kuvaavat maataloutta.
Vaakunassa on englanninkielinen motto "The love of liberty brought us here" "(Rakkaus vapauteen toi meidät tänne)". Kilven alapuolella lukee maan virallinen nimi englanniksi.
Kromisulfaatti

Kromisulfaatti eli kromi(III)sulfaatti (Cr2(SO4)3) on kromi- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa nahan parkituksessa.
Ominaisuudet ja valmistus.
Kromisulfaatti on kidevedettömänä violettia, kiinteää ja vain vähäisessä määrin veteen liukenevaa ainetta. Se kuitenkin liukenee veteen pelkistimien läsnä ollessa. Se esiintyy myös useana eri kidevedellisenä muotona, kuten violettina oktadekahydraattina Cr2(SO4)3 · 18H2O, joka muuntuu vihreäksi pentadekahydraatiksi Cr2(SO4)3 · 15H2O 70 °C:n lämpötilassa. Nämä hydraatit liukenevat vedetöntä kromisulfaattia paremmin veteen. Kun kromisulfaatin vesiliuoksia kuumennetaan, muodostuu sulfaattokromi(III)komplekseja, esimerkiksi [Cr(SO4)(H2O)]+. Hydrolyysin seurauksena voi muodostua myös niukkaliukoisia hydroksisulfaatteja eli emäksisiä kromisulfaatteja.
Kidevedetöntä kromisulfaattia voidaan valmistaa kromimetallin tai kromiittimalmin ja väkevän rikkihapon välisellä reaktiolla 250 °C:n lämpötilassa. Kromiittimalmia käytettäessä tuote sisältää epäpuhtautenaan muun muassa rauta(II)sulfaattia. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kromi(III)oksidin tai kromi(III)hydroksidin ja rikkihapon välisellä reaktiolla tai kuumentamalla kromi(III)oksidia kaliumpyrosulfaatin kanssa. Kromisulfaattia muodostuu myös suuria määriä sivutuotteena hapetettaessa orgaanisia yhdisteitä kromihapon ja rikkihapon seoksella.
Käyttö.
Kromisulfaatin tärkein käyttö on nahan parkitus. Muita käyttökohteita ovat puuvillan käsittely sekä vihreiden lasitteiden ja väriaineiden sekä muiden kromiyhdisteiden valmistus.
Liisa Ottonen

Lempi Liisa Ottonen (27. marraskuuta 1901 Uuras Johannes– 27. toukokuuta 1965 Rooma, Italia) oli suomalainen kirjailija.
Lennart Svedberg

Jan Lennart Svedberg (29. helmikuuta 1944 Östrand – 30. heinäkuuta 1972 Sörberge) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Svedberg aloitti uransa Ruotsin 1. sarjassa vuonna 1959 Wifsta/Östrands IF:ssä, jossa hän teki kolmen kauden aikana 13 maalia. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 17-vuotiaana vuonna 1961, jolloin hän pelasi vielä hyökkääjänä ja teki yhden maalin ottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan. Svedberg pelasi kaudella 1962–1963 Grums IK:ssa, josta hän meni Brynäs IF:ään. Tuolloin Brynäsin valmentaja laittoi hänet puolustajaksi, mitä ihmeteltiin ensin, mutta myöhemmin se osoittautui hyväksi ratkaisuksi. Svedberg valittiin Ruotsin liigan tähdistökentälliseen vuonna 1965, ja hän myös pelasi saman vuoden MM-kisoissa, joissa Ruotsi sai pronssia.
Svedberg siirtyi kaudeksi 1965–1966 Ruotsin toisella sarjatasolla pelanneeseen Mora IK:hon, joka kuitenkin nousi pääsarjaan heti seuraavana vuonna. Svedberg valittiin sarjansa tähdistöjoukkueeseen joka kerta vuosina 1966–1971, ja oli myös vuoden 1969 MM-kisojen All-Star -kentällisessä. Hän oli voittamassa kyseisistä MM-kisoista hopeaa; Ruotsi hävisi kultamitalin maalierolla. Svedberg oli pelannut myös Grenoblen olympialaisissa 1968, joissa Ruotsi sijoittui neljänneksi. Olympiakisojen jälkeen hänet kutsuttiin PHK TsSKA Moskovan joukkueeseen, jonka kanssa hän harjoitteli ja myös pelasi yhden harjoitusottelun. Hän kuitenkaan ei jatkanut seurassa, vaan meni vuonna 1969 Detroit Red Wingsin harjoitusleirille. Svedberg päätti palata leirin jälkeen takaisin Ruotsiin pelaamaan huolimatta siitä, että häntä pyydettiin jäämään Detroitiin.
Svedberg voitti jälleen MM-mitalin vuoden 1970 kisoissa, joissa Ruotsi sai hopeaa ja Svedberg oli tähdistoketjussa. Samana vuonna IIHF nimesi hänet turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Tuohon aikaan Svedberg pelasi seuratasolla Timrå IK:ssa. Svedberg voitti vielä vuonna 1971 MM-pronssia maansa joukkueessa Sveitsissä pidetyistä kisoista.
Svedberg kuoli vuoden 1972 kesällä autokolarissa juuri uransa huipulla. Hän pelasi Ruotsin pääsarjassa yhteensä 229 ottelua, joissa hän teki 72 maalia, ja maajoukkueessa 125 ottelua tehden 16 maalia.
Timrå IK on jäädyttänyt Svedbergin pelinumeron 5.
K. W. Silfverberg

Karl Wiking Silfverberg, myös K. V. Silfverberg ja K. W. Silfverberg, (22. maaliskuuta 1883 Joensuu – 14. huhtikuuta 1965 Joensuu) oli suomalainen kirjailija.
Silfverberg tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1901. Hän oli Viitasaaren yhteiskoulun rehtori 1908–1909.
Teokset.
Omalla nimellä:
Nimellä "K. Silovuori":
Nimellä "Veikko Säilävä":
Pim Bouwman

Pim Bouwman (s. 30. tammikuuta 1991 Vlissingen, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kyproksen jalkapalloliigassa pelaavaa Enosis Neon Paralimnia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Bouwman pelasi NAC Bredan edustusjoukkueessa vuosina 2010–2012, esiintyen kahdesti Eredivisiessä. Hän siirtyi FC Inter Turkuun tammikuussa 2012 kaksivuotisella sopimuksella. Veikkausliigan kaudella 2012 hän pelasi 30 ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Kaupin tähtitorni

Kaupin tähtitorni eli Tampereen Ursan tähtitorni sijaitsee Tampereen Petsamossa, Kaupin uuden vesitornin päällä. Tähtitorni on Tampereen Ursan pääpaikka. Siellä järjestetään muun muassa tähtinäytöksiä sekä kursseja.
Drusus Julius Caesar

Drusus Julius Caesar (7. lokakuuta n.14 eaa. – 14. syyskuuta 23 jaa.) oli antiikin roomalainen aristokraatti. Hänen isänsä oli Tiberius ja hänen äitinsä Vipsania Agrippina. Hän sai lisänimen "Caesar" vuonna 4 jaa. Augustuksen adoptoitua Tiberiuksen. Sitä ennen hänen nimensä oli Nero Claudius Drusus. Samoihin aikoihin Drusus meni naimisiin serkkunsa Livillan kanssa. Pari sai kolme lasta: kaksoset Germanicuksen, joka kuoli lapsena, ja Tiberius Gemelluksen sekä tyttären Julia Livian. 
Drusus oli sotilasuralla. Augustuksen kuoleman jälkeen hän onnistui kukistamaan kapinan Pannoniassa. Hänen sotaretkensä Illyriassa vuosina 17-20 toi hänelle ovation. Oxford Classical Dictionary, hakusana "Iulius "(RE 136)" Caesar (1), Drusus"&lt;/ref&gt; Hän oli kahdesti konsulina: vuonna 15, ja 21 yhdessä Tiberiuksen kanssa. Yhdessä Germanicuksen kanssa he olivat Tiberiuksen perillisiä. He olivat hyvissä väleissä.* Germanicus kuitenkin kuoli vuonna 19, jonka jälkeen Drusus oli selkeästi Tiberiuksen seuraaja. Vuonna 22 Drusukselle myönnettiin kansantribuunin oikeudet. Drusus oli suosittu, mutta mahdollisesti väkivaltainen luonteeltaan. 
Drusus ei tullut toimeen pretoriaanikaartin päällikkö Sejanuksen kanssa. Drusus kuitenkin kuoli vuonna 23 jättäen Tiberiuksen vaille selkeää seuraajaa. Sejanuksen kukistuttua vuonna 31 väitettiin Drusuksen vaimon Livillan olleen Sejanuksen rakastaja ja myrkyttäneen Drusuksen.
UK Truck Simulator

UK Truck Simulator on SCS Softwaren julkaisema simulaattoripeli, jossa ajetaan rekka-autolla Isossa-Britanniassa ympäri Englantia, Walesia, ja Skotlantia. 
Pelin liikenne on vasemmanpuoleinen ja ohjauspyörä on oikealla puolella. Pelin alussa rekalla pitää ajaa ison lastintarjoajayhtiön, Tradeauxin, Transinetin tai Stokesin, alaisena. Alussa yhdestä lastista saa noin 15 % osuuden riippumatta yhtiöstä. Alaisena et voi valita itse haluamiasi lasteja, vaan yhtiö päättää lastin tiedot. Peli muistuttaa paljon German Truck Simulatoria. German Truck Simulatorin tapaan pelillä on virallinen MAN-lisenssi. Peli julkaistiin 19. helmikuuta 2010.
Ilmari Heikinheimo

Aatto Ilmari Heikinheimo (vuoteen 1906 Heikel; 8. marraskuuta 1891 Tornio – 7. maaliskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja toimittaja.
Heikinheimon vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Johan Henrik Heikel (1843–1917) ja tämän toinen puoliso Sally Armida Thauvón. Hänen veljensä oli jääkärikenraalimajuri Aarne Heikinheimo. Ilmari Heikinheimo pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914, maisteriksi 1923 ja lisensiaatiksi 1933. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1934 tutkielmalla, joka käsitteli K. A. Gottlundia.
Heikinheimo oli "Suomen Sotilas" -lehden päätoimittajana 1919–1922, Werner Söderström Oy:n kirjallisuusosaston virkailijana 1922–1924, Porvoon naisopiston suomen kielen ja historian opettajana 1924–1928 ja Jyväskylän opettajaseminaarin suomen kielen lehtorina 1928–1933. Yleisradiossa hän oli esitelmäpäällikkönä 1933–1934 ja ohjelmapäällikkönä 1934–1945. Tämän jälkeen Heikinheimo oli Alfred Kordelinin säätiön asiamiehenä 1946–1951, Suomen akatemian va. sihteerinä 1948 sekä Helsingin opettajakorkeakoulussa suomen kielen ja historian lehtorina vuodesta 1948 sekä vararehtorina vuodesta 1951.
Giuseppe Dossena

Giuseppe Dossena (s. 2. toukokuuta 1958 Milano, Italia) on italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelaajaurallaan hän voitti maailmanmestaruuden MM-kisoissa 1982. Hän on toiminut muun muassa Ghanan ja Albanian maajoukkueiden valmentajana. Viimeksi hän valmensi etiopialaista Saint Georgea vuosina 2010–2012.
Dossena pelasi koko ammattilaisuransa ajan Italiassa edustaen Torinoa, Pistoiesea, Cesenaa, Bolognaa, Udinesea, Sampdoriaa ja Perugiaa. Italian A-maajoukkueessa hän pelasi 38 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 1981–1987. Ainoissa arvokisoissaan, MM-kisoissa 1982, Dossena oli voittamassa Italialle sen kolmatta maailmanmestaruutta mutta ei päässyt pelaamaan lopputurnauksessa yhtään ottelua.
Pelaajauransa jälkeen Dossena on toiminut päävalmentajana Ghanan ja Albanian maajoukkueissa, saudiarabialaisessa Al-Ittihadissa, italialaisessa Lodigianissa sekä etiopialaisessa Saint Georgessa. Lisäksi Dossena on toiminut apuvalmentajana italialaisessa Triestinassa ja Paraguayn maajoukkueessa, jossa päävalmentajana oli tuolloin niin ikään italialainen Cesare Maldini.
Tarkoitettu

Tarkoitettu on nuorille aikuisille suunnattu Ally Condien romaani vuodelta 2010. "Tarkoitettu" on myös trilogian ensimmäinen osa.
Juoni.
"Tarkoitettu" sijoittuu tulevaisuuden maailmaan, uuteen uljaaseen Yhteiskuntaan. Päähenkilö on 17-vuotias Cassia-tyttö. Maailma, jossa hän elää, on täydellisen säännelty ja elämä ennalta suunniteltu. Kaikki pukeutuvat samalla tavalla ja syövät samaa ruokaa, jonka Yhteiskunta lähettää heille valmiina. Kansalaiset tekevät mitä käsketään ja menevät minne määrätään. Jopa vapaa-aika on tarkasti ohjattua. Lisäksi heillä on aina mukanaan kolme pilleriä, vihreä, punainen ja sininen. Pillerit pitävät huolta siitä, etteivät kansalaiset esimerkiksi toimi yhteiskuntaa vastaan.
Kun Cassia täyttää 17, hänelle esitellään hänen tuleva kumppaninsa. Parit ovat yleensä toisilleen ennalta tuntemattomia, Yhteiskunnan valitsemia optimaalisesti yhteen sopivia henkilöitä. Cassialle valittu kumppani on kuitenkin yllättäen hänen paras ystävänsä Xander. Mutta kun Cassia myöhemmin tutkii tarkemmin Xanderin tietoja saamaltaan levykkeeltä, ruudulle ilmestyvät toisen pojan kasvot. Poika on Ky, ”poikkeava”, yksilö joka saa elää Yhteiskunnassa, mutta ei koskaan mennä naimisiin tai saada lapsia. Kyn kasvot nähtyään Cassian mieli täyttyy kysymyksillä ja entisen mallikansalaisen sokea usko Yhteiskuntaan alkaa murtua.
Ally Condie

Allyson ”Ally” Braithwaite Condie on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 2010 (suomeksi 2011) ilmestynyt "Tarkoitettu", joka aloittaa samannimisen trilogian.
Tuotanto.
"Tarkoitettu" () on nuorille aikuisille suunnattu romaani, joka ilmestyi Yhdysvalloissa 30. marraskuuta 2010. Suomeksi se ilmestyi Tammen kustantamana seuraavana vuonna. Teos oli New York Timesin bestseller. Trilogian seuraava osa "Rajalla" ("Crossed") ilmestyi Yhdysvalloissa 1. marraskuuta 2011 ja Suomessa 31. toukokuuta 2012. Viimeinen osa, "Perillä" ("Reached") ilmestyi marraskuussa 2012. Kirjasarjan käännösoikeudet on myyty yli 30 maahan.
Yksityiselämä.
Condie on entinen lukion äidinkielenopettaja, joka asuu Salt Lake Cityssä, Utahissa, miehensä ja neljän lapsensa kanssa. Condiella on kolme poikaa, ja yksi tytär. Condie rakastaa lukemista, juoksemista, syömistä ja miehensä kitaransoiton kuuntelemista.
Katja Leppäkoski

Katja Leppäkoski (s. 24. huhtikuuta 1971 Rauma) on suomalainen kulttuurijohtaja. Elokuussa 2025 hänet nimitettiin Live Nation Finlandin tapahtumapaikoista vastaavaksi toimitusjohtajaksi. Aiemmin hän työskenteli Logomon toimitusjohtajana maaliskuusta 2023 lähtien. Hän on toiminut myös Kulttuuritehdas Korjaamon toimitusjohtajana 2021–2023, Pori Jazzin toimitusjohtajana 2004–2012 ja Helsingin Musiikkitalon johtajana 2012–2016.
Leppäkoski on filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta, jossa hän on opiskellut musiikkitiedettä, cultural managementia ja journalistiikkaa. Lisäksi hänellä on MBA-tutkinto Porin yliopistokeskuksesta. Pori Jazzin palvelukseen Leppäkoski tuli vuonna 1996. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin tuotantopäälliköksi, ja vuonna 2004 Leppäkoskesta tuli Pori Jazzin toimitusjohtaja. Leppäkoski siirtyi Helsingin Musiikkitalon toimitusjohtajaksi osapäiväisesti huhtikuussa 2012 ja kokopäivätoimisesti elokuussa samana vuonna. Hän joutui eroamaan Musiikkitalon johtajan työstä 2016 ja alkoi toimia muun muassa konsulttina, kunnes aloitti Kulttuuritehdas Korjaamon johdossa 2021.
Leppäkosken aviopuoliso on saksofonisti Jukka Perko.
Peter Clodt von Jürgensburg

Peter Clodt von Jürgensburg (tunnetaan myös nimellä Pjotr Karlovitš Klodt, , 8. kesäkuuta 1805 Pietari – 20. marraskuuta 1867 Rantamäki, Suomen suuriruhtinaskunta) oli keisari Nikolai I:n suosikkikuvanveistäjä. Hän kuului alun perin baltiansaksalaiseen vapaaherralliseen Clodt von Jürgensburg -aatelissukuun. Hänen veljentyttärensä oli Elisabeth Clodt von Jürgensburg, joka avioitui suomalaisen Alexander Järnefeltin kanssa, ja jonka lapsia olivat muiden muassa kirjailija Arvid Järnefelt ja taidemaalari Eero Järnefelt.
Clodt von Jürgensburg on suunnitellut myös Helsingin Santahaminassa olevan muistomerkin Viaporin pommituksessa 1855 menehtyneille Venäjän laivaston sotilaille.
Livilla

Livilla eli Claudia Livia Julia (n.13 eaa. - 31) oli antiikin roomalainen nainen. Hänen isänsä oli Nero Claudius Drusus ja hänen äitinsä Antonia Minor. Hänen veljiään olivat Germanicus ja Claudius. Hän oli naimisissa kahdesti, ensin Gaius Caesarin kanssa, joka oli Augustuksen lapsenlapsi. He menivät naimisiin 1 eaa. Gaius kuitenkin kuoli 4 jaa. ja pian sen jälkeen Livilla meni naimisiin Drusus Julius Caesarin, Tiberiuksen pojan kanssa. He saivat tyttären Julian ja kaksoset Germanicuksen ja Tiberius Gemelluksen. 
Germanicuksen kuoleman jälkeen Drusus oli Tiberiuksen todennäköisin perillinen, mutta hän kuoli 23. Tiberiuksen ollessa vailla selvää perijää, Livilla ja Agrippina kilpailivat saadakseen oman poikansa seuraavaksi keisariksi. Mahdollisesti tällöin Livilla aloitti suhteensa Sejanuksen kanssa. Vuonna 25 Sejanus pyysi Tiberiukselta lupaa avioitua Livillan kanssa, mutta Tiberius torjui ehdotuksen. Tiberiuksen vetäydyttyä Caprille Sejanus oli käytännössä Rooman vaikutusvaltaisin mies. Sejanuksen avulla Livilla hankkiutui eroon tyttärensä miehestä Nero Julius Caesarista, Agrippinan vanhimmasta pojasta. Vuonna 30 Sejanus sai mahdollisesti luvan mennä naimisiin Livillan kanssa ja erosi vaimostaan. 
Sejanus kukistui vuonna 31, kun Antonia Minor kertoi Tiberiukselle Sejanuksen juonitteluista. Sejanus teloitettiin ja Roomassa aloitettiin puhdistukset. Ennen itsemurhaansa Sejanuksen entinen vaimo Apicata lähetti Tiberiukselle kirjeen, jossa syytti Livillan myrkyttäneen Drusuksen. Kirje saattoi olla kosto Livillan ja Sejanuksen suhteesta, mutta Tiberius otti syytöksen vakavasti. Kidutuksen avulla tunnustus saatiin Livillan lääkäriltä ja orjalta. Tunnustusten avulla Livilla tuomittiin ja annettiin äitinsä huostaan. Livilla joko näännytettiin nälkään tai hän itse näännytti itsensä. Livillan muisto kirottiin (damnatio memoriae).
Robert Pearce

Robert Edward Pearce (29. helmikuuta 1908 Wyaconda – 15. maaliskuuta 1996) oli yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
Pearce voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1931 ja oli loppukilpailussa myös 1932. Hän voitti vuonna 1932 Los Angelesin olympialaisissa kultaa alle 56-kiloisten sarjasta. Pearce opiskeli Oklahoman osavaltionyliopistossa, jonka opiskelijana hän voitti kaksi AAU:n mestaruutta.
Jure Šinkovec

Jure Šinkovec (s. 3. heinäkuuta 1985) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 2004–2016. Hän edusti SSK SAM Ihan -seuraa.
Šinkovec kuului Slovenian joukkueeseen, joka sai pronssia Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli 26:s. Nämä olivat hänen ainoat arvokilpailunsa. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2005. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan 21:s Sapporossa tammikuussa 2006. Parhaimmillaan hän sijoittui 11:nneksi niin ikään Sapporossa tammikuussa 2012. Hän kuului maailmancupin joukkuemäen voittaneeseen Slovenian joukkueeseen Oberstdorfin lentomäessä helmikuussa 2012. Continental cupissa hän voitti kolme osakilpailua. Kesä-GP-kilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan toiseksi.
Emilio Merchán

Emilio Merchán Alonso (s. 29. helmikuuta 1976 Zamora) on espanjalainen meloja. Hänen seuransa on Caja Duero-Iberdrola-Amigos del Remo.
Merchán osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Atlantassa 1996. Hän oli tuolloin mukana maansa viidenneksi sijoittuneessa tuhannen metrin kajakkinelikkojoukkueessa. Merchán meloi myös Espanjan kajakkinelikossa 200 metrin matkalla seuraavan vuoden MM-kisoissa, joissa joukkue oli kuudes. Hän sijoittui 1 000 metrin kajakkiyksiköissä yhdeksänneksi Sydneyn olympialaisissa 2000.
Merchán voitti EM-kisoissa 2001 pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä ja kilpaili myös saman matkan kajakkikaksikoissa, joissa Merchán ja Carlos Perez Rial olivat neljänsiä sekä 200 metrin kajakkikaksikoissa, joissa Espanjan joukkue oli viides. Merchán alkoi myöhemmin kilpailla maraton-MM-kisoissa, joissa hän sai kajakkiyksiköistä hopeaa vuonna 2005, pronssia 2006 ja kultaa vuosina 2007 ja 2008. 
Samalla kun Merchán kisasi maratonmatkoilla, hän oli mukana myös ratamelonnan arvokisoissa; hän sijoittui 1 000 metrin kajakkiyksiköissä yhdeksänneksi vuoden 2007 MM-kilpailuissa ja sai kultaa saman matkan kajakkikaksikoista vuonna 2009. Hän oli vuoden 2009 maratonmatkojen MM-kisoissa viides ja päätyi seuraavan kauden ratakisoissa B-finaaliin kilometrin matkalla kajakkikaksikossa.
Hendrik Großöhmichen

Hendrik Großöhmichen (s. 6. kesäkuuta 1985 Hannover, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Großöhmichen allekirjoitti tammikuussa 2012 vuoden mittaisen sopimuksen FC Lahden kanssa, ja siirtyi samalla ensimmäistä kertaa kotimaansa ulkopuolelle. Aikaisemmin hän on edustanut myös Hannoverin kakkosjoukkuetta, Osnabrückiä, Holstein Kieliä, Magdeburgia ja Hansa Rostockia.
Koston yö

Koston yö ("The Last Hour "tai" Concrete Hour") on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut William Sachs ja käsikirjoittanut Jim Byrnes. Pääosassa esiintyvät Michael Paré ja Shannon Tweed.
Juoni.
Eric on pörssimeklari, joka on naimisissa mafiaan kuuluvan naisen kanssa. Hän on huijannut suuren rahamäärän ja yrittää paeta tilannetta muuttamalla nimensä ja kasvonsa. Eräänä iltana Lombardin mafia sieppaa hänen vaimonsa ja vaatii rahojaan takaisin. Ericin lisäksi Susanin entinen aviomies ja poliisi Jeff ilmaantuu paikalle, mutta hän saa myös huomata entisen vaimonsa kadonneen. He lähtevät yhdessä pelastamaan Susanin.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi moittii elokuvaa tympeäksi, näyttelijöitä puiseviksi ja käsikirjoitusta "Die Hardia" kopioivaksi. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Tampereen musiikkijuhlat

Tampereen Musiikkijuhlat järjestää kolmea musiikkifestivaalia Tampereella. Tampereen Musiikkijuhlat on osa Tampereen kaupungin Kaupunkikulttuuriyksikköä.
Tampere Jazz Happening.
Tampere Jazz Happening järjestetään vuosittain loka-marraskuun vaihteessa. Vuonna 1982 alkunsa saaneen festivaalin ohjelma koostuu monimuotoisesta, modernista jazzista. Tapahtumapaikkoina toimivat Tullikamari ja Telakka.
Tampereen sävel.
Tampereen Sävel järjestetään parittomien vuosien kesäkuussa. Ensimmäisen kerran vuonna 1975 järjestetyn festivaalin ohjelma koostuu kuorokatselmuksesta, yhtyelaulukilpailusta, konserteista ja kursseista. Päätapahtumapaikkana toimii Tampere-talo.
Tampere Biennale.
Tampere Biennale esittelee suomalaisten säveltäjien nykyaikaista klassista musiikkia. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 1986 alkaen parillisten vuosien huhtikuussa.
Vhäldemar

Vhäldemar on espanjalainen heavy/power metalli -yhtye. Se perustettiin Baracaldosa vuonna 1999/2000.
Aiheesta muualla.
Myspace
Laura Asadauskaitė

Laura Asadauskaitė (s. 29. helmikuuta 1984 Vilna) on liettualainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja.
Asadauskaitė aloitti aikuisten tasolla kilpailemisen vuonna 2003, jolloin hän oli muun muassa EM-kilpailujen 21. paras. Hän sai MM-kisojen henkilökohtaisesta kilpailusta pronssia vuonna 2007, mutta sijoittui vasta viidenneksitoista Pekingin olympialaisissa 2008. Asadauskaitė voitti vuonna 2008 EM-kultaa viestistä ja sai henkilökohtaisesta kilpailusta hopeamitalin. Hän voitti hopeaa myös seuraavan vuoden MM-kilpailujen henkilökohtaiselta matkalta.
Asadauskaitė on naimisissa Andrejus Zadneprovskisin kanssa ja jätti kauden 2010 väliin, sillä hän synnytti lapsen. Hän oli vuonna 2011 maailmancup-finaalin toinen ja sai Euroopan-mestaruuskilpailuista pronssia sekä henkilökohtaisesta kisasta että viestistä. Asadauskaitė valittiin samana vuonna Liettuan vuoden naisurheilijaksi.
Asadauskaitė voitti Lontoon olympialaisissa 2012 nykyaikaisen viisiottelun olympiakultaa.
Malawin vaakuna

Malawin vaakuna on Malawin tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on otettu käyttöön vuonna 1964.
Vaakunan kilvessä on aaltokoroa kuvaamassa Njassajärveä. Keskellä kilpeä on leijona, joka kertoo maan kuulumisesta Kansainyhteisöön. Alhaalla on nouseva Aurinko, joka on peräisin siirtomaa-aikaisesta Njassamaan vaakunasta. Kilvenkannattajina on leijona ja leopardi ja kypäränkoristeena kotka, jotka ovat alueelle tyypillisiä eläimiä. Vaakunan jalusta esittää Mlanje-vuorta.
Vaakunassa on valtion motto "Unity and Freedom", suomeksi "Yhtenäisyys ja vapaus".
Luhtasara

Luhtasara ("Carex vesicaria") on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.
Ulkonäkö.
Luhtasara kuuluu erilaistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa löyhästi mätästävänä 30–70 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat lähes varren pituisia, 4–8 mm leveitä. Emikukan esilehti eli pullakko on munanmuotoinen, 5–8 mm pitkä. Ulkonäöltään luhtasara muistuttaa Suomessa erittäin yleisenä kasvavaa pullosaraa ("Carex rostrata") sekä myös kaislasaraa ("Carex rhynchophysa"). Luhtasara risteytyy kaislasaran, pullosaran, jouhisaran ja kiiltosaran kanssa.
Luhtasaralla voi esiintyä luhtasarannoki ("Anthracoidea subinclusa") -nokisientä.
Luhtasara Suomessa.
Suomessa luhtasara on yleinen koko maassa paitsi aivan Pohjois-Lapissa. Se kasvaa järvien ja jokien rannoilla, ojissa, allikoissa ja tulvaniityillä.
Jaime Arbós

Jaime Arbós Serra (s. 29. helmikuuta 1952 Terrassa) on espanjalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi seuratasolla Atlètic Terrassa HC:ssa.
Arbós pelasi neljissä olympialaisissa vuosina 1972–1984. Hän oli kentällä kahdeksassa pelissä Münchenin kisoissa 1972, joissa Espanja oli seitsemäs, ja oli voittamassa kultaa Barcelonan EM-kilpailuista 1974. Vuoden 1976 olympialaisissa Espanja oli kuudes ja Arbós teki yhden maalin seitsemässä ottelussa. Hän oli voittamassa hopeaa Moskovan kisoista 1980 ja osallistui vielä Los Angelesin olympialaisiin 1984, joissa hän teki neljä maalia.
Törrösara

Törrösara ("Carex muricata") on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.
Ulkonäkö.
Törrösara muistuttaa suuresti hakarasaraa ("Carex spicata") ja kuuluu yhtäläistähkäisten kaksiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa 15–60 senttimetriä korkeaksi. Törrösaran varsi on roteva ja yläosastaan hyvin karhea. Lehdet ovat 3–4 mm leveitä ja niiden kielekkeen kaari on tylppä, erona hakarasaraan. Kukintona on 2–3,5 cm pitkä tähkistö, joka koostuu 4–7 tähkäosasta. Niistä alimmat ovat toisistaan erilliset ja siirottavat. Pullakot ovat kiiltäviä, eri suuntiin kääntyneitä, 3–4,5 mm pitkiä ja niiden suuota on lyhyt. 
Levinneisyys.
Törrösara esiintyy alkuperäisenä useimmissa Euroopan maissa ja Aasian länsipuoliskolla.
Törrösara Suomessa.
Suomessa törrösaraa tavataan melko yleisenä eteläosassa, etenkin Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa. Lounais-Suomessa lajia pidetään alkuperäisenä, muuten muinaistulokkaana. Sen kasvupaikkoja ovat kuivat niityt ja pientareet.
Nigerin vaakuna

Nigerin vaakuna on Nigerin tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1962.
Vaakunan kilven keskellä on Aurinko. Sen vasemmalla puolella on hirssin tähkiä, oikealla puolella keihäs ja kaksi tuaregimiekkaa. Auringon alla on puhvelin pää.
Hirssintähkät kuvaavat maanviljelystä ja puhvelinpää karjankasvatusta. Keihäs ja miekat kertovat alueella aiemmin sijainneista valtioista.
Kilven molemmin puolin on kaksi Nigerin lippua. Kilven alapuolella olevassa nauhassa on maan virallinen ranskankielinen nimi "République du Niger".
Nuijasara

Karttusara, aiemmin nuijasara, ("Carex buxbaumii") on tuulipölytteinen monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.
Taksonomia.
Karttusara on jaettu eri alalajeihin. Suomessa tavatut kaksi alalajia ovat rantanuijasara ("C. buxbaumii" subsp. "buxbaumii") ja lapinnuijasara ("C. buxbaumii" subsp. "mutica"). Nykyisin alalajeja ei tunnisteta, vaan rantanuijasara luokitellaan karttusaran synonyymiksi ja lapinnuijasara eri lajiksi vuomasara ("Carex adelostoma"). Karttusara ja vuomasara muodostavat yhdessä karttusararyhmän ("Carex buxbaumii" -ryhmä).
Ulkonäkö ja koko.
Karttusara kuuluu valeyhtäläistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi.
Juurakko on pitkä. Varsi on pysty, jäykkä ja täyteinen. Tyvitupet ovat tumman punertavat, usein ripsilaitaiset. Lehdet ovat ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtilapa on 2–4 millimetriä leveä, jäykkä ja sinivihreä. Kukinto on 3–10 senttimetriä pitkä, harsu ja koostuu 3–6 tähkästä. Tähkät ovat 10–25 mm pitkiä, ja emi- ja hedekukat ovat yleensä eri tähkissä. Latvatähkä on nuijamainen, kärjestä emikukkainen, tyvestä hedekukkainen. Alemmat tähkät ovat pallomaisia tai pitkulaisia ja emikukkaisia. Tähkäsuomut ovat suippoja tai otakärkisiä ja mustia, keskisuoni on vihreä. Pullakot ovat 2–4,5 mm pitkiä, luumunmuotoisia, litteähköjä, himmeitä ja vaaleanvihreitä, pullakon suuota on hyvin lyhyt. Karttusaralla voi esiintyä harvinaista nokisientä karttusarannokea ("Anthracoidea buxbaumii").
Karttusara Suomessa.
Lajia tavataan melko suuressa osassa Suomea, ei kuitenkaan aivan lännessä. Etelä-Suomessa karttusara on harvinainen ja Lapissa jokseenkin yleinen. Suomessa karttusara kasvaa ohutturpeisilla letoilla, suoniityillä, rannoilla ja puronvarsilla.
Karttusara on rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Svilen Rusinov

Svilen Alidov Rusinov (; s. 29. helmikuuta 1964 Pleven) on bulgarialainen entinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla TsSKA Sofiaa.
Rusinov voitti vuonna 1986 pronssia MM-kisoissa alle 91-kiloisten sarjassa ja sai seuraavana vuonna vastaavasta sarjasta pronssia EM-kilpailuista. Hän osallistui vuonna 1988 Soulin olympialaisiin, joissa hän oli raskaan sarjan jaetulla yhdeksännellä tilalla hävittyään toisen kierroksen ottelunsa. Rusinov sai EM-pronssia yli 91-kiloisten sarjasta vuosina 1989 ja 1991. 
Rusinov voitti yli 91-kiloisten MM-hopeaa Sydneyssä 1991 hävittyään loppuottelussa Kuuban Roberto Baladolle. Hän sai seuraavana vuonna superraskaan sarjan olympiapronssia ja hävisi vuonna 1993 toistamiseen MM-finaalin Baladolle. Rusinov ryhtyi myöhemmin ammattilaiseksi, mutta otteli vain kerran ennen kuin lopetti uransa vuonna 1999.
Revonsara

Revonsara ("Carex otrubae") on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.
Ulkonäkö.
Revonsara kuuluu yhtäläistähkäisten kaksiluottisten sarojen ryhmään. Se muistuttaa ulkonäöltään paljon ketunsaraa ("Carex vulpina"), johon verrattuna alimman tähkän alla on selvä tukilehti ja varsilehtien kielekkeen kaari on pidempi, yli 5 millimetriä pitkä.
Revonsara Suomessa.
Suomessa revonsaraa tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla. Aiemmin se on kasvanut myös kahdessa paikassa Varsinais-Suomen rannikolla, mutta laji on nykyisin hävinnyt manner-Suomesta. Uhanalaisuusluokituksessa revonsara on vaarantunut (VU). Laji on rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Revonsaran kasvupaikkoja Suomessa ovat saviset merenrantaniityt ja kosteat niityt.
Curtis Leschyshyn

Curtis Leschyshyn (s. 21. syyskuuta 1969 Thompson, Manitoba, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura.
Quebec Nordiques varasi Leschyshynin ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 3. Leschyshyn pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa Nordiquesissa kaudella 1988–1989, tätä ennen hän edusti juniorina WHL:n Saskatoon Bladesia. Leschyshyn pelasi Quebecissa yhteensä seitsemän kautta ennen kuin Nordiques muutti Coloradon Denveriin vaihtaen nimensä Colorado Avalancheksi. Kaudella 1991–1992 hän pelasi NHL:n lisäksi kuusi ottelua AHL:n Halifax Citadelsissa. Coloradossa Leschyshyn voitti Stanley Cupin kaudella 1995–1996. Stanley Cupin voiton jälkeisellä kaudella Leschyshyn kaupattiin Washington Capitalsiin yhdessä Chris Simonin kanssa vaihdossa Keith Jonesiin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Vain kahden Capitalsissa pelatun ottelun jälkeen Leschyshyn kaupattiin uudestaan, tällä kertaa Hartford Whalersiin vaihdossa Andrei Nikolišiniin. Kauden jälkeen Whalers muutti Pohjois-Carolinaan ja vaihtoi nimensä Carolina Hurricanesiksi. Kolmen Hurricanesissa pelatun kauden jälkeen NHL:n laajennusjoukkue Minnesota Wild varasi hänet vuoden 2000 laajennusdraftissa. 
Kaudella 2000–2001 Leschyshyn ehti pelata 54 ottelua Wildissä ennen kauppaamistaan Ottawa Senatorsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon. Leschyshyn pelasi Ottawassa kolme kautta ennen kuin teki sopimuksen NHL:n työsulun jälkeen Colorado Avalanchen kanssa. Paluu Coloradoon oli kuitenkin lyhytaikainen sillä Leschyshyn ilmoitti lopettavansa uransa ennen kautta 2005–2006. 
Leschyshyn pelasi NHL:n runkosarjassa 1 033 ottelua tehopistein 47+165=212, jäähyminuutteja hän keräsi 669.
Sep Vanmarcke

Sep Vanmarcke (s. 28. heinäkuuta 1988 Kortrijk, Belgia) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Topsport Vlaanderen-Mercator -joukkueessa 2010. Hän edusti Garmin-tallia 2011–2012, Belkin Pro Cycling Team / Team LottoNL-Jumbo -joukkuetta 2013–2016, EF Education Firstiä 2017–2020 ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2021–2023 Israel Start-Up Nation / Israel - Premier Tech -joukkuetta. Aktiiviuransa jälkeen hän on työskennellyt apulaisjoukkueenjohtajana Israel - Paemier Techissä.
Vanmarcke on menestynyt etupäässä yhden päivän kilpailuissa. Hän sijoittui Bernhard Eiselin jälkeen toiseksi vuoden 2010 Gent–Wevelgem-klassikossa. Hän voitti Omloop Het Nieuwsblad -kilpailun 2012. Hän sijoittui toiseksi Pariisi–Roubaix-suurklassikossa 2013 hävittyään loppukirissä irtiottokumppanilleen Fabian Cancellaralle. Flanderin ympäriajossa 2014 hän sijoittui neljän ajajan loppukirissä kolmanneksi. Vuoden 2016 Gent–Wevelgemissä hän sijoittui Peter Saganin jälkeen toiseksi neljän miehen loppukirissä.. Hän voitti Bretagne Classic Ouest-Francen 2019.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Tour du Haut Anjou (alle 23v), 1. etapin voitto 
Gent–Wevelgem, toinen
E3 Harelbeke, neljäs
Omloop Het Nieuwsblad, voitto
E3 Harelbeke, viides
Pariisi–Roubaix, toinen
Grote Prijs Impanis-Van Petegem, voitto
Kuurne–Bryssel–Kuurne, kolmas
E3 Harelbeke, viides
Gent–Wevelgem, neljäs
Flanderin ympäriajo, kolmas
Pariisi–Roubaix, neljäs
Norjan ympäriajo, 3. etapin voitto
Tour of Alberta, 3. etapin voitto
Strade Bianche, neljäs
E3 Harelbeke. viides
Gent–Wevelgem, kuudes
Gent–Wevelgem, toinen
Flanderin ympäriajo, kolmas
Pariisi–Roubaix, neljäs
Ster ZLM Toer, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
Itävallan ympäriajo, pistekilpailun voitto
Prudential RideLondon-Surrey Classic, neljäs
Bretagne Classic Ouest-France, neljäs
Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
Dwars door Vlaanderen, kolmas
Pariisi–Roubaix, kuudes
Tour du Haut Var, 1. etapin voitto
Pariisi−Roubaix, neljäs
Bretagne Classic Ouest-France, voitto
Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
Flanderin ympäriajo, viides
Settimana Ciclistica Italiana, kokonaiskilpailussa toinen
Maryland Cycling Classic, voitto
Gent–Wevelgem, kolmas
Onni pyörii

Onni pyörii on Toivo Särkän ohjaama elokuva vuodelta 1942. Mika Waltarin käsikirjoitus perustuu Matti Jurvan ja Tatu Pekkarisen lauluun "Väliaikainen".
Päähenkilö Kauko Maja (Tauno Palo) on kasvanut tynnyrissä ja orpokodista päästyään sotkeutuu tahtomattaan puuhiin, joista ei seuraa hyvää. 
Arviot.
Aikalaiskriitikoilla oli ennakkomainonnan ja tuotantoyhtiön aiempien elokuvien perusteella elokuvan suhteen odotuksia, mutta he joutuivat pettymään, sillä kyse ei ollut satufantasiasta, vaan "pesunkestävästä tosikertomuksesta". Elokuvan pelastajana pidettiin Paloa.
Myöhemmän tv-esityksen yhteydessä on elokuvassa erään kriitikon mukaan pari suomalaisen elokuvan surrealistisinta kohtausta. Lumikinosten taakse piiloutuvat mukamas humoristiset väkivaltakohtaukset ovat toisen kriitikon mukaan maamerkkejä suomalaisen elokuvan väkivallankuvauksesta.
Lähteet.
Toni Harjajärvi

Toni Harjajärvi (s. 1982 Kuusamo) on suomalainen näyttelijä. Hän on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 2009. Harjajärvi on näytellyt myös erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten Yle TV2:n draamasarjassa "Taivaan tulet".
Ura.
Harjajärvi aloitti näyttelijän työnsä Kuusamon Näyttämöllä vuonna 2002. Hän opiskeli teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijätyön laitoksella (Näty) vuosina 2004–2009. Harjajärvi on työskennellyt Tampereen Työväen Teatterissa syksystä 2009.
Opiskeluvuosinaan Harjajärvi näytteli muun muassa kappaleissa "Kipinähai" ja "Saari jolla ei ole rantoja". TTT:ssa hänellä on ollut näyttämötehtäviä muun muassa teoksissa "Tyynymies" / "The Pillowman" (rooli: Katurian) ja "Suden morsian" (Priidik). Minna Canthin klassikkonäytelmään perustuvassa musikaalissa "Anna Liisa" hän on näytellyt Johannesta.
Louisiana Red

Louisiana Red, oikealta nimeltä Iverson Minter (23. maaliskuuta 1932 Bessemer, Alabama, Yhdysvallat – 25. helmikuuta 2012 Hannover, Saksa) oli Yhdysvalloissa syntynyt bluesmuusikko. Hän vaikutti suuren osan urastaan, 30 vuotta, Saksassa.
Red levytti ensimmäisen levynsä 1947 Chessille taiteilijanimellä Rocky Fuller. Silloin, kuten pitkään sen jälkeenkin, hän työskenteli terästehtailla, autotehtailla ja rautateillä, sillä muusikontulot eivät riittäneet elantoon. 1950-luvulla hän soitti pari vuotta John Lee Hookerin kanssa.
Hän esiintyi Euroopassa 1970-luvun lopulta ja muutti Saksaan 1980-luvun alussa, ja ura alkoi kääntyä tässä vaiheessa nousuun. Lähes 50 albumistaan hän levytti suurimman osan Saksassa. Suomessa hän ehti esiintyä nelisenkymmentä kertaa, viimeksi 2010, yleensä kokkolalaisen yhtyeen Wentus Blues Bandin kanssa. Hän esiintyi myös yhtyeestä tehdyssä konserttifilmissä "Family Meeting" (2007), ja hänestä itsestään tehdyssä dokumentissa Mississippi-Alaveteli (2001).
Kanariantaateli

Kanariantaateli ("Phoenix canariensis") on Kanariansaarilla alkuperäisesti kasvava taatelien suvun palmulaji. Sitä viljellään myös koristekasvina muun muassa Välimeren maissa.
Ulkonäkö ja koko.
Kanariantaateli kasvaa vähitellen suureksi ja puumaiseksi. Sen haaraton, tasapaksu runko on melko sileä. Runko on yleensä 10–14 metriä korkea ja jopa 75–90 senttimetriä paksu. Vanhojen lehtikantojen jäänteet varisevat ajan myötä pois rungosta, jättäen runkoon kauniin ruutumaisen kuvioinnin. Lehtilatvus on vanhemmiten 6–10 metriä halkaisijaltaan. Lehdet ovat hienoja, sulkamaisia, jäykästi kaarevia ja väriltään himmeän tummanvihreitä. Tyypillisesti ne ovat kuutisen metriä pitkiä, mutta voivat kasvaa jopa kymmenen metrin mittaisiksi. Lehdessä on lehdyköitä 300–400 kappaletta. Lehden keskiosassa ne ovat 30–40 cm pitkiä ja 2 cm leveitä. Tyviosan lehdykät ovat muuttuneet teräviksi oraiksi. Kukat ovat keltaisia. Ne sijaitsevat lehtien lomassa olevissa oranssinpunaisissa, runsashaaraisissa ja usein yli metrin pituisissa kukinnoissa. Kanariantaateli on kaksikotinen. Hedelmä on läpimitaltaan noin 2 cm pitkä, oranssi, mauton luumarja.
Kanariantaatelin hedelmät eivät kelpaa ihmiselle syötäviksi toisin kuin sen paljon viljelty lähilaji välimerentaateli eli taatelipalmu ("Phoenix dactylifera").
Levinneisyys.
Nimensä mukaisesti kanariantaateli on alun perin kotoisin Kanariansaarilta. Nykyään sitä kasvatetaan laajalti Välimeren alueen maissa. Lajia on istutettu paljon myös mm. Kaliforniaan ja Floridaan. Se menestyy myös pohjoisempana ja lajia voi Euroopassa tavata kasvatettuna Etelä-Englantia myöten.
Käyttö.
Kanariantaateli on suosittu kadunvarsi- ja puistopuu. Se on olennainen osa Välimeren alueen kaupunkiarkkitehtuuria. Lajia istutetaan myös lintujen pesimispuiksi. Esimerkiksi Etelä-Espanjassa merkittävä osa mustarastaskannasta pesii kanariantaatelien suojaa antavissa, oraisissa lehtiruusukkeissa.
Iskelmä Sastamala

Iskelmä Sastamala on Iskelmä-ketjuun 1. tammikuuta 2012 liittynyt paikallisradio, jonka omistaa Kustannusliike Aluelehdet Oy. Asema kuuluu Pirkanmaalla Sastamalan ja Hämeenkyrön sekä Satakunnassa Kankaanpään seudulla. Ennen vuoden 2011 loppua asema toimi nimellä Radio Manta. Iskelmän-ohjelmiston lisäksi asemalta voi kuunnella arkisin paikallisuutisia (kello 9.26, 11.26, 13.30, 15.26), paikallistunti (kello 13-14), jumalanpalveluksen Tyrvään kirkosta sunnuntaisin (kello 10:00) ja Mantan matkassa -ohjelmaa joka kuukauden ensimmäisenä perjantaina (kello 19:00). Iskelmä Sastamala selostaa myös VaLePan ja Kankaanpään Mailan vieraspeliotteluita. Iskelmä Sastamalan toimitus on Alueviesti-lehden yhteydessä Sastamalassa Hopunkatu 1:ssä Kustannusliike Aluelehdet Oy:n rakennuksessa. Asema tekee myös markkinointiyhteistyötä Iskelmä Satakunnan kanssa.
Taajuudet.
Sastamala: 101,2 MHz
Kankaanpää: 105,3 MHz
Hämeenkyrö: 96,9 MHz
Unkarinsara

Unkarinsara ("Carex melanostachya") on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa. Sitä tavataan alkuperäisenä Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa unkarinsara on hyvin harvinainen uustulokas.
Ulkonäkö.
Unkarinsara kasvaa löyhästi mätästäen 40–45 senttimetriä korkeaksi. Kasvin pitkästä suikertavasta juurakosta kasvavat pystyt varret, joiden tyvitupet ovat punertavia. Vaaleanvihreät 2–3 millimetriä leveät lehdet ovat varren pituisia tai hieman lyhyempiä. Unkarinsaran kukinnossa on kahdesta kolmeen hedetähkää ja kaksi emitähkää. Pullakot ovat noin 5 mm pitkiä, leveän munanmuotoisia ja kypsinä uurteisia. Tähkäsuomut ovat pullakoita pidempiä. Pullakoiden kärki on pitkä ja syvästi halkoinen.
Mäkiarho

Mäkiarho ("Arenaria serpyllifolia") on yksivuotinen, kuivien kasvupaikkojen pienikokoinen kohokkikasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Mäkiarho kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Kasvi on lyhytkarvainen, ja sen varsi on pysty tai koheneva sekä tavallisesti hyvin haarova. Vastakkain olevat, lähes ruodittomat lehdet ovat 3–6 mm pitkiä ja väriltään harmahtavanvihreitä. Muodoltaan lehdet ovat kolmiomaisen puikeita ja suippoja sekä yksisuonisia. Kukkien valkoiset terälehdet ovat kynnettömiä, ehyitä ja kooltaan 3–4 mm pitkiä. Verholehdet ovat terälehtiä pitempiä. Emiö on kolmelehtinen, ja heteitä on 8–10 kappaletta. Suomessa mäkiarho kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava pulleatyvinen kota. Siemenet ovat nystermäisiä ja rasvalisäkkeettömiä.
Ulkomuodoltaan mäkiarho on varsin monimuotoinen ja vaihteleva, ja se jaetaan useisiin alalajeihin. Mäkiarho muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran pienikokoisia tähtimöitä tai härkkejä, esimerkiksi heinätähtimöä ("Stellaria graminea") tai nurmihärkkiä ("Cerastium fontanum").
Levinneisyys.
Mäkiarho on levinnyt laajalle, mutta levinneisyysalue on varsin hajanainen. Tavallisin laji on Euroopassa, jossa sitä tavataan koko maanosassa lukuun ottamatta Islantia, Fennoskandian vuoristoja ja pohjoisosia, Pohjois-Venäjää sekä Kaakkois-Euroopan aroalueita. Mäkiarhoa kasvaa myös Pohjois-Afrikassa erityisesti Marokosta Tunisiaan sekä muun muassa Etiopiassa. Aasiassa levinneisyysalue on paljon hajanaisempi. Lajia tavataan paikoitellen Turkissa, Iranissa, Saudi-Arabiassa, eripuolilla Keski-Aasiaa, Kiinassa, Filippiineillä, Korean niemimaalla ja Japanissa. Mäkiarho on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan erityisesti mantereen itä- ja keksiosiin. Lisäksi sitä tavataan paikoitellen myös Etelä-Amerikassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt muun muassa Australiaan.
Suomessa mäkiarho on alkuperäislaji Etelä-Suomessa ja on yleinen aina Tampereen korkeudelle saakka. Pohjoisempana sitä tavataan vain satunnaisesti. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun seudulta sekä Keski-Lapista. Runsaimmillaan laji on Ahvenanmaalla.
Elinympäristö.
Mäkiarho on tyypillinen ihmisen muokkaaman kulttuuriympäristön kasvi. Se kasvaa kalkkipitoisilla kallioilla, aukkoisilla kallio-, rinne- ja vallikedoilla, soralaikuilla, hiekkaisilla pientareilla, pihoilla, joutomailla, kesantopelloilla sekä teiden ja rautateiden penkereillä.
Sykeröpiippo

Sykeröpiippo ("Luzula sudetica") on monivuotinen vihviläkasvilaji piippojen suvussa.
Ulkonäkö.
Sykeröpiippo kasvaa löyhästi mätästävästi 15–20 senttimetriä korkeaksi. Sen kukinto on yleensä tiivis sykeröstö, jossa on viidestä kymmeneen pallomaista lyhytperäistä sykeröä. Kehälehdet ovat mustanruskeita, samoin kotahedelmä. Sykeröpiippo risteytyy kalvaspiipon ("Luzula pallescens") kanssa.
Sykeröpiippo Suomessa.
Suomessa sykeröpiippo on yleinen ja yksi runsaslukuisimmista piippolajeista kevätpiipon, nurmipiipon ja kalvaspiipon jälkeen. Etelä-Suomessa sykeröpiippo on harvinainen, laji puuttuu kokonaan lounais- ja länsirannikoilta. Se yleistyy noin Keski-Pohjanmaa–Pohjois-Karjala-linjan pohjoispuolella. Sykeröpiippo on aivan tavallinen koko Lapissa, esimerkiksi Utsjoella hyvinkin yleinen. Sykeröpiipon kasvupaikkoja Suomessa ovat etelässä letot ja lähdesuot, pohjoisessa rannat, tuoreet niityt, teiden ja polkujen varret.
Liassine Cadamuro

Liassine Cadamuro-Bentaïba (, s. 5. maaliskuuta 1988 Toulouse, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Cadamuro on pelannut Ranskan, Espanjan, Sveitsin ja Romanian sarjoissa.
Ura.
Cadamuro pelasi juniorivuotensa Ranskassa Sochaux'ssa. Sittemmin hän siirtyi pelaamaan joukkueen reserviin Championnat de France amateur eli neljänneksi korkeimmalle tasolle.
Kesällä 2008 Cadamuro siirtyi Espanjaan ja Real Sociedadiin, mutta pelasi aluksi joukkueen reservissä kolme kautta, kunnes joukkueen valmentaja Philippe Montanier nosti hänet edustukseen kaudelle 2011–2012. Cadamuro pelasikin avausottelunsa 10. syyskuuta 2011 FC Barcelonaa vastaan.
Maajoukkueura.
Cadamuro sai ensimmäisen maajoukkuekutsun Algerian maajoukkueeseen 10. helmikuuta 2012 vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisojen karsintaotteluun Gambiaa vastaan. Cadamuro pelasi myös Algerian avauskokoonpanossa.
Afrikan-mestaruuskisat 2013.
Cadamuro pelasi ensimmäiset arvokisansa 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun oltuaan avauksessa Tunisiaa vastaan. Algerian kisat päättyivät alkulohkoon.
MM-kisat 2014.
Cadamuro valittiin Algerian joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Hän ei pelannut kisoissa otteluakaan, mutta sai vaihtopelaajana keltaisen kortin alkulohkon ottelussa Venäjää vastaan. Algerian kisat päättyivät neljännesvälieriin.
Davy Jones (näyttelijä)

Davy Jones (30. joulukuuta 1945 Manchester, Iso-Britannia – 29. helmikuuta 2012 Martin County, Florida, Yhdysvallat) oli brittiläinen The Monkees -yhtyeen laulaja ja näyttelijä. The Monkees -yhtye tuli kuuluisaksi yhdysvaltalaisen NBC-kanavan esittämästä samannimisestä komediasarjasta, jota lähetettiin vuosina 1966-1968, ja se myi miljoonia levyjä.
Jones kuoli floridalaisessa sairaalassa sydänkohtaukseen.
Iskelmä Rovaniemi

Iskelmä Rovaniemi on vuonna 2007 Iskelmä-ketjuun liittynyt, Lapin maakunnassa Rovaniemen kaupungin alueella toimiva paikallisradio, jonka omistaa kaupungissa sijaitseva Lapin Klubi ry. Ennen Iskelmä-ketjuun liittymistä aseman nimi oli Rovaniemi Radio. Iskelmä Rovaniemen toimitus sijaitsee Rovaniemellä Valtakatu 19:ssä.
Kanavaa voi myös kuunella Rovaniemen alueella Telian Kaapeli-TV-verkossa taajuudelta 87,7 MHz.
Mohamed Aoudia

Mohamed Amine Aoudia (, s. 6. kesäkuuta 1987 El-Harrach, Alger, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Aoudia edustaa Saksan 2. Bundesliigassa FSV Frankfurtia.
Maajoukkueura.
Aoudia pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa 17. marraskuuta 2010 harjoitusottelussa Luxemburgia vastaan. Hän oli mukana vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Algerian kisat päättyivät alkulohkoon.