tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Poikelisjärvi

Poikelisjärvi eli Poikkelisjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Poikelisjärvi on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2,4 kilometriä, leveys 400 metriä ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven itäpuolella noin 5,5 kilometriä Aurejärven kirkolta pohjoiseen. Siihen laskee toistakymmentä metsä- tai suo-ojaa ympäröiviltä metsäisiltä soilta. Suurin niistä on Myllyjoki, joka on Iso Mustajärven laskujoki. Toiseksi suurin on pitempi Teerioja, joka on ainoastaan Teerijärven laskuoja. Järven laskevat myös eteläpäässä Pahalammi ja pohjoispäässä Soppalammi. Järven oma laskuoja on Heinuunoja, joka laskee Heinuuseen. Veden laskennallinen vaihtuvuus järvessä on 50 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 5,6 kilometriä ja rannat ovat puoliksi suota ja puoliksi metsämaata. Rantojen läheisyydessä sijaitsee vain yhden maatilan peltoja ja rannalle on rakennettu vain viisi vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet joko Aurejärveä kiertävältä maantieltä tai Iso Mustajärven ympärystieltä.
Vedenlaatu.
Poikelisjärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1978, 1981, 2000 ja 2004. Veden humuspitoisuudet ovat olleet korkeita ja vesi onkin hapanta. Järven ravinnepitoisuudet ovat 1970–1980-luvuilla olleet korkeampia kuin nykyään, jolloin ravinnetasot olivat fosforin osalta samalla tasolla kuin lievästi rehevöityneillä järvillä. Koska järvi on matala ja sen valuma-alue on suuri, vaihtuu vesi nopeasti järvessä. Fosforipitoisuudet olivat talvella 2000 alhaisempia kuin Iso Mustajärvessä. Myös järven veden happipitoisuudet ovat olleet hyviä. Järvi soveltuu tyydyttävästi virkistyskäyttöön.
Vincennesin linna

Vincennesin linna () on alkujaan keskiajalla rakennettu kuninkaallinen puolustuslinna Vincennesissä Pariisin itäpuolella Ranskassa. Vincennesin linnan tarkoitus oli suojella toisaalta Pariisia mahdollisilta hyökkääjiltä ja toisaalta Ranskan kuningasta mahdollisilta kansannousuilta. Linna toimi Ranskan hallitsijan pääasiallisena asuinpaikkana aina vuoteen 1682, jolloin Ludvig XIV päätti asettua sen sijaan Versailles’n palatsiin.
Vincennesin linnan keskustorni eli "donjoni" on 50 metrin korkuisena Euroopan korkein lajissaan. Coucyn linnan torni oli aikanaan vielä korkeampi, mutta se tuhoutui ensimmäisessä maailmansodassa.
Kuninkaallinen asunto.
Linna sai alkunsa Ludvig VII:n 1100-luvulla Bois de Vincennesin metsään rakennuttamasta metsästysmajasta. Filip II ja Ludvig Pyhä laajensivat rakennusta 1200-luvulla. Ludvig Pyhä lähti täältä seitsemännelle ja kahdeksannelle ristiretkelle vuosina 1248 ja 1270. Vincennesissä syntynyt Kaarle V rakennutti nykypäiviin säilyneen muurin ja näyttävän keskustornin 1360-luvulla. Pariisin Sainte-Chapellea jäljittelevän goottilaisen kappelin eli Sainte-Chapelle de Vincennesin rakentaminen aloitettiin vuonna 1380 ja se valmistui Henrik II:n aikana vuonna 1552.
Arkkitehti Louis Le Vau suunnitteli 1600-luvulla lisätyt niin sanotut kuninkaan paviljongin ("Pavillon du roi") ja kuningattaren paviljongin ("Pavillon de la Reine") Ludvig XIV:n pyynnöstä. Ludvig XIV asui kuninkaan paviljongissa puolisonsa Maria Teresian kanssa kunnes Versailles’n palatsi valmistui asuttavaan kuntoon. Kuningattaren paviljongissa asui muun muassa kardinaali Mazarin, joka myös kuoli täällä vuonna 1661. Myös muun muassa Englannin kuningas Henrik V kuoli Vincennesin linnassa lavantautiin vuonna 1422. Viimeinen Vincennesin linnassa asunut Ranskan kuningas oli Ludvig XV vuonna 1715.
Myöhempi käyttö.
Vincennesin linna toimi myös vankilana 1500-luvulta aina 1800-luvulle asti. Siellä olivat vankeina muun muassa valtiomiehet Nicolas Fouquet ja Mirabeau sekä kirjailijat Denis Diderot ja markiisi de Sade. 1700-luvun puolivälissä linnan alueella toimi muun muassa Vincennesin posliinitehdas ja muutaman vuoden ajan kadettikoulu École militaire. Napoleonin aikana linna muutettiin varuskunnaksi ja asevarastoksi. Vuoden 1814 Pariisin valtauksen aikana Vincennesin varuskuntaa komensi kenraali Pierre Daumesnil, joka kieltäytyi antautumasta ylivoimaiselle viholliselle edes sen jälkeen kun koko Pariisi oli jo kukistunut. Vuonna 1840 Vincennesin linna muutettiin osaksi Pariisia ympäröivää puolustuslinnakkeiden ketjua. Keisari Napoleon III lahjoitti linnaa ympäröivän Vincennesin metsän yleiseksi puistoksi Pariisin kaupungille vuonna 1860.
Toisen maailmansodan alkuvaiheessa 1939–1940 Vincennesin linna oli Ranskan ylipäällikköinä toimineiden Maurice Gamelinin ja Maxime Weygandin päämajana. Perääntyessään elokuussa 1944 Pariisin vapautuksen yhteydessä saksalaiset joukot tuhosivat osan linnasta räjäyttämällä. Pahoja vaurioita kärsinyt linna restauroitiin sodan jälkeen. Nykyisin linnassa toimii Ranskan puolustusvoimien arkisto Service historique de la Défense.
Giovani Lo Celso

Giovani Lo Celso (s. 9. huhtikuuta 1996 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia. Vasenjalkainen Lo Celso on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Euroopassa hän on edustanut Tottenhamin lisäksi Ranskassa Paris Saint-Germainia sekä Espanjassa Real Betisiä ja Villarrealia.
Lo Celso on Rosario Centralin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Argentiinan Primera Divisiónissa kaudella 2015–2016. Hän pelasi syyskaudella 13 liigaottelua ja kevätkaudella 14, joissa teki kaksi maalia. Hän siirtyi Paris Saint-Germainin omistukseen 10 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2016, mutta pelasi vielä vuoden loppuun lainasopimuksella Rosariossa yhdeksän liigaottelua, joissa teki yhden maalin.
Lo Celso pelasi kevätkaudella 2017 Paris Saint-Germainissa neljässä Ligue 1:n ottelussa ja syötti kaksi maalia. PSG:n voittamassa Ranskan cupissa hän pelasi yhdessä ottelussa. Kaudella 2017–2018 Paris Saint-Germain voitti Ranskan-mestaruuden. Pelaamissaan 33 ottelussa hän teki neljä ja syötti viisi maalia. Ranskan cupin loppuottelussa Les Herbiersia vastaan hän teki voittomaalin. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua, joissa syötti kaksi maalia.
Lo Celso pelasi lainalla Real Betisissä kauden 2018–2019. Hän pelasi 32 Primera Divisiónin ottelua, joissa teki yhdeksän ja syötti viisi maalia. Eurooppa-liigan seitsemässä ottelussa hän teki viisi maalia. Hän siirtyi Betisiin 22 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2019, mutta Betis lainasi hänet jo seuraavassa kuussa Valioliigan Tottenhamiin.
Lo Celso pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 28 ottelua, ja syötti kaksi maalia. Mestarien liigan viidessä ottelussa hän viimeisteli yhden maalin. Hän siirtyi pysyvästi Tottenhamiin 32 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2020. Seuraavalla kaudella hän kärsi useista loukkaantumisista. Pelaamissaan 18 valioliigaottelussa hän yhden maalin ja kuudessa Eurooppa-liigan ottelussa kaksi maalia. Kauden 2021–2022 alkupuoliskolla hän pelasi yhdeksän ottelua Valioliigassa ja kolme ottelua Konferenssiliigassa.
Lo Celso pelasi lainalla Villarrealissa kahden eri lainasopimuksen turvin tammikuun 2022 lopusta kesään 2023 saakka. Kevätkaudella 2022 hän pelasi 16 Primera Divisiónin ottelua, ja teki yhden maalin sekä kuusi ottelua Mestarien liigassa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 22 Espanjan pääsarjaottelua, joissa teki kaksi ja syötti kolme maalia. Konferenssiliigassa hän pelasi viisi ottelua.
Lo Celso pelasi kaudella 2023–2024 Tottenhamissa 22 valioliigaottelua, joissa sekä teki että syötti kaksi maalia.
Lo Celso pelasi Argentiinan olympiajoukkueessa kolme ottelua Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän kuului Argentiinan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei saanut peliaikaa. Hän saavutti pronssia Copa Américassa 2019 ja voitti kultaa Copa Américassa 2021; vuoden 2019 turnauksessa hän teki maalin puolivälierässä Venezuelaa vastaan.
Veijo Nielsen

Veijo Nielsen (12. helmikuuta 1933 Kotka – 22. joulukuuta 2015) oli suomalainen koripalloilija. Nielsen edusti miesten SM-sarjassa kasvattajaseuraansa Kotkan Työväen Palloilijoita, missä hän voitti seuran ensimmäisen Suomen mestaruuden vuonna 1958 ja yhteensä viisi SM-mitalia. Nielsen pelasi myös Suomen miesten maajoukkueessa. Pelaajauransa jälkeen kondiittorina työskennellyt Nielsen vaikutti lajin parissa muun muassa hänen aikanaan junioritasolla menestyneen NKL-Panttereiden toiminnanjohtajana.
Pelaajaura.
Seurajoukkueet.
Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti Nielsen edusti kasvattajaseuraansa miesten SM-sarjassa viisi kautta vuosien 1957−1963 välillä. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden vuonna 1958, SM-hopeaa 1960 ja SM-pronssia 1957 sekä 1959.
Maajoukkue.
Suomen miesten maajoukkueessa Nielsen pelasi vuosina 1958−1962 13 maaottelua 1,0 pisteen keskiarvolla. Suurin osa maaotteluista oli valmistavia maaotteluita Ruotsia vastaan.
Pelaajauran jälkeen.
Nielsen lopetti pelaajauransa alle 30-vuotiaana jouduttuaan valitsemaan työn etusijalle elämässään. Hän muutti pelaajauransa jälkeen Helsinkiin missä työskenteli kondiittorina ja oli junioritasolla menestyneen NKL-Panttereiden taustatoimija, muun muassa seuran toiminnanjohtaja. Myös valmentajana työskennellyt Nielsen oli mukana Koripallomuseon perustamisessa. Myöhemmin hän palasi Kotkaan. Nielsen kuoli vaikeasta sairaudesta kärsittyään 82-vuotiaana 22. joulukuuta 2015. Hänen pikkuveljensä oli kuollut samaan sairauteen vain viisi päivää aikaisemmin.
Bomulus

Bomulus on Sampo Suvisaaren luoma toimintaseikkailupelisarja, jonka kolme osaa Teknopiste julkaisi vuosina 1985–1986 MSX:lle ja Spectravideolle.
Toimittaja Juho Kuorikosken mukaan pelit ovat graafisesti vaatimattomia, ja niiden pelimekaniikka pohjautuu pitkälti yritykselle ja erehdykselle.
Exodus Tour

Exodus Tour oli Bob Marley &amp; The Wailersin-yhtyeen vuoden 1977 euroopan-kiertu. Kiertue promotoi yhtyeen albumia "Exodus". Viimeine esiintyminen on julkaistu on DVD:nä, Live! at the Rainbow.
Kappalelista.
Tyypillinen kappalelista:
Andrija Radović

Andrija Radović oli montenegrolainen ja sittemmin jugoslavialainen poliitikko. Hän toimi Montenegron talous-, ulko- ja pääministerinä, sekä kansanedustajana Jugoslavian parlamentissa.
Elämäkerta.
Radović syntyi Martinićissa 28. tammikuuta 1872 ja valmistui lukiosta Cetinjestä opiskellen myöhemmin insinööriksi Italiassa. Sittemmin hän työskenteli eri viroissa maan hallinnossa, mukaan lukien sisäministeriössä. Radović kuului ruhtinas Nikola I:n lähipiiriin ja nousi maan pääministeriksi 1. helmikuuta 1907. Pääministerinä ollessaan hän aloitti tutkimukset kavalluksesta maan taloushallinnossa, mikä vahingoitti ruhtinaan mainetta. Nikola I erotti hänet tehtävistään 17. huhtikuuta 1907 ja Radović muutti ulkomaille lyhyeksi aikaa.
Radović sovitteli välinsä Nikola I:n kanssa ensimmäisen maailmansodan sytyttyä ja joulukuussa 1915 hänestä tuli Montenegron talous- ja ulkoministeri. Huhtikuussa 1916 hän erosi ulkoministerin tehtävistään ja maan hävittyä sodan saman vuoden puolella hän seurasi Nikolai I:tä maanpakoon. Radović toimi 12. toukokuuta 1916 – 17. tammikuuta 1917 Montenegron pakolaishallituksen pääministerinä Pariisissa. Näihin aikoihin Radović alkoi kannattaa Montenegron liittämistä Serbiaan. Maaliskuussa 1917 Radovićista tuli Montenegro-komitean johtaja ja vuosina 1917–1918 hän julkaisi Genevessä ilmestynyttä lehteä nimeltä "Ujedninjenje", joka kannatti eteläslaavien liittoa. Kun Jugoslavian kuningaskunta sittemmin perustettiin, Radović toimi Serbian demokraattisen puolueen ("Srpska Demokratska Stranka") kansanedustajana ja kansallispankin puhemiehenä Belgradissa. Radović kuoli vuonna 1947 Belgradissa.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2009

Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2009 olivat järjestyksessään 58. judon Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne käytiin Tbilisissä, Georgiassa 24.–26. huhtikuuta 2009. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa sekä miehille että naisille.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Rastaman Vibration Tour

Rastaman Vibration Tour oli Bob Marley &amp; The Wailersin-yhtyeen vuoden 1976 kiertu. Kiertue promotoi yhtyeen albumia "Rastaman Vibration".
Kappalelista.
Tyypillinen kappalelista:
Carl Johan Tollet

Carl Johan (Jussi) Tollet (24. tammikuuta 1856 Uusikaupunki – 11. maaliskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, pörssimeklari ja litteratööri.
Tolletin vanhemmat olivat värjäri Frans Axel Konstantin Tollet ja Margareta Matilda Palén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1875 Turun lyseosta, kävi Kokemäen maanviljelyskoulun ja opiskeli Helsingin yliopistossa jonkin aikaa oikeustiedettä, kunnes hän joutui keskeyttämään opintonsa silmäsairauden takia. Tollet perusti ja omisti Porin höyryseparaattorimeijerin 1882–1885 ja oli päätoimittaja Björneborgs Tidning-lehdessä 1887–1890, Wiborgsbladet-lehdessä 1890–1901 ja Wiborgs Nyheter-lehdessä 1905–1913. Viipurin kaupunginkirjaston hoitaja hän oli vuodesta 1896. Toisen sortokauden aikana Tollet karkotettiin Viipurista vuonna 1913 ja hän muutti Helsinkiin. Tämän jälkeen Tollet toimi pörssimeklarina Helsingissä 1914–1922 ja avusti Hufvudstadsbladet- ja Åbo Underrättelser-lehtiä. Vuodesta 1922 alkaen Tollet toimi useiden maaseutulehtien kirjeenvaihtajana Helsingissä.
Tollet oli naimisissa vuodesta 1884 Ella Johanna Thornbergin kanssa (k. 1900) ja vuodesta 1901 Ella Helena Leepingin kanssa. Toimittaja, kirjailija Håkan Tollet oli Carl Johan Tolletin poika toisesta avioliitosta.
Propionibakteerit

Propionibakteerit ("Propionibacterium") on anaerobisten grampositiivisten sauvabakteerien suku. Ne on nimetty aineenvaihduntansa erityispiirteen mukaisesti: ne kykenevät tuottamaan propionihappoa käyttämällä epätavallista transkarboksylaasi-entsyymiä. Propionibakteereita elää ihmisten hiki- ja talirauhasissa ja muilla ihoalueilla. Niitä on käytännössä kaikkialla, eivätkä ne aiheuta ongelmia aknea lukuun ottamatta.
Lauri Hiisi

Lauri Hiisi (sukunimi vuoteen 1918 "Helenius"; 20. elokuuta 1897 Orimattila – 15. toukokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Suomen sotilasasiamiehenä Ranskassa, Belgiassa ja Espanjassa. Sittemmin hän johti perustamaansa "Pankkiriliike L. Hiisi Oy":tä.
Hiiden vanhemmat olivat suutarimestari Johan Willehard Helenius ja Maria Emilia Karlsson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1917 ja suoritti kadettikoulun 1920. Hiisi opiskeli vielä Italian tykistöakatemiassa 1929. Hän opiskeli myös matematiikkaa Helsingin yliopistossa.
Hiisi oli Rannikkotykistörykmentissä upseerina 1920–1924, yleisesikunnan toimistoupseerina 1924–1926,
Rannikkotykistörykmentti 2:n teknillisen toimiston päällikkönä 1929–1930, Rannikkotykistörykmentti l:n patteriston komentajana 1930–1933 sekä merivoimien esikunnan järjestelytoimiston päällikkönä 1934–1938. Hän osallistui koululaiva "Suomen Joutsenen" valtameripurjehdukseen vuonna 1936. Hiisi oli Suomen sotilasasiamiehenä Pariisissa 1938–1942, Uudenmaan rannikkoprikaatin esikuntapäällikkönä 1942–1943 ja rannikkotykistörykmentti 1:n komentajana 1943–1944. Hiisi ylennettiin vänrikiksi ja luutnantiksi 1920, kapteeniksi 1924, majuriksi 1928 ja everstiluutnantiksi 1938.
Hiisi erosi jatkosodan jälkeen armeijan palveluksesta ja perusti pankkiiriliike L. Hiisi Ky:n vuonna 1945. Pankkiiriliikkeen nimeksi muuttui 1976 "L. Hiisi Oy". Lauri Hiisi luopui yrityksestä vuonna 1980. Vuonna 1985 liike myytiin Tuula ja Jarl Nyholmille ja se on edelleen olemassa yhtiönä mutta toimii nykyisin kokonaan toisella alalla. Välitystoimintaa jatkoi 1988 perustettu uusi "Pankkiiriliike L. Hiisi Oy" jonka omisti vakuutusryhmä Veritas. Tämä yhtiö lopetti välitystoiminnan 1998 ja sen purettiin 2006.
Vuonna 1959 Lauri Hiisi perusti "Kaarina ja Lauri Hiiden Opintosäätiön". Hän harrasti kilpapurjehdusta ja metsänistutusta.
Rekolan koulu

Rekolan koulu on Vantaan Koivukylän suuralueen Rekolan kaupunginosassa sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koululla annetaan myös peruskoulutaitoihin valmistavaa opetusta.
Nykyisen Rekolan koulun taustalla on vuonna 1912 seudulla vuokratiloissa aloitettu kouluopetus. Ensimmäinen varsinainen Rekolan kansakoulurakennus valmistui vuonna 1929. Rakennus on yhä koulukäytössä. Uudempi koulurakennus valmistui vuonna 1951. Vuonna 1980–1981 oppilasmäärältään voimakkaasti (edellivuonna 981 oppilaan kouluksi) kasvanut peruskoulu jaettiin kahtia, ja osa koululaisista siirtyi uuteen Havukallion kouluun (nykyinen Kytöpuiston koulu). Vuonna 1997 valmistui Rekolan koulun uusin koulurakennus. 1970-luvulla kiireellä käyttöönotetut parakkiluokkatilat oli tätä aiemmin jouduttu purkamaan sisäilmaongelmien takia.
Kytöpuiston koulu

Kytöpuiston koulu on suomenkielinen alakoulu Havukosken kaupunginosassa Koivukylän suuralueella Vantaalla. Noin 430 oppilaan monikulttuuriseen kouluun kuuluvat luokka-asteet 1–6.Lisäksi koulussa annetaan peruskouluun valmistavaa opetusta. 
Syksyllä 2020 Kytöpuiston koulu nousi uutisiin, kun joukko samanikäisiä oppilaita pahoinpiteli 11-vuotiaan koulukiusaamisen kohteeksi joutuneen oppilaan välitunnilla.
Päiväkummun koulu

Päiväkummun koulu on Vantaan Koivukylän suuralueen Päiväkummun kaupunginosassa sijaitseva noin 330 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–5). Koulurakennus valmistui alkujaan vuonna 1968; sitä laajennettiin ja kunnostettiin vuonna 2000.
Koulu on järjestänyt Suomen eri puolilla toteutettuja leirikouluja jo vuodesta 1974 alkaen.
A Good Man

A Good Man on vuonna 2014 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintarikoselokuva. Elokuvan ohjasi Keoni Waxman, joka myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Jason Rainwaterin kanssa. Pääosaa näyttelee Steven Seagal, Victor Webster ja Tzi Ma.
Juoni.
Alexanderin ura erikoisjoukon sotilaana päättyy huonosti ja hän päättää elää rauhallista elämää Romaniassa. Kaikki lopulta muuttuu, kun yksi vuora-asukkaista joutuu paikallisen rikollisjärjestön uhriksi. Hän yrittää pelastaa naapurinsa, mutta sekaantuu samalla kiinalaisten ja venäläisten alamaailman keskinäiseen sotaan. Pian Alexander saa huomata kiinalaisten alamaailman johtajan olevan yksi hänen menneistä vihollisista.
Shenzhou 1

Shenzhou 1 () oli Kiinan Shenzhou-avaruusalusperheen ensimmäinen miehittämätön avaruuslento. Shenzhou 1 laukaistiin 19. marraskuuta 1999 Jiuquanin avaruuskeskuksesta Sisä-Mongoliasta. Onnistuineen paluun maan ilmakehään tehtyä alus laskeutui 20. marraskuuta 1999 klo. 19:41 UTC noin 415 kilometrin päähän laukaisualustalta ja noin 110 kilometrin päähän Wuhain kaupungista Sisä-Mongoliaan.
Shenzhou 1 erosi huomattavasti muista, tulevista, Shenzhou-avaruusaluksista rakenteeltaan, käyttötarkoitukseltaan ja hyötykuormansa osalta. Shenzhou 1 mm. ei käyttänyt avaruusalkuksissa yleisesti käytettäviä aukeavia aurinkopaneleita vaan yksittäisiä aurinkokennoja jotka olivat kiinnitettyinä suoraan alukseen. Shenzhoun 1:sen 13 alijärjestelmästä vain 9 oli käytössä lennon aikana, tämä johtui Shenzhou-alusten pääsuunnitelijan, Qi Farrenin, mukaan siitä, että aluksella oli pääasiassa tarkoitus testata Chang Zheng 2F rakettia. Ainot järjestelmät ja toimenpiteet mitä itse aluksella testattiin olivat moduulien erotus, asentohallintaa, nostavan rungon käyttöä ilmakehään palatessa, lämpäsuojaa sekä maaoperaatioita aluksen laskeuduttua maahan.
Aluksen hyötykuormana oli 100 kg siemeniä joilla tutkittiin avaruuden ja painottomuuden vaikutuksia. Aluksen keulassa oli myös vale-ELINT -järjestelmä, mikä on Shenzhou 2:sta eteenpäin korvattu toimivalla järjestelmällä.
S. A. Lundelin

Sven Albert Lundelin (19. heinäkuuta 1906 – 7. joulukuuta 1976) oli suomalainen pankkiiriliikkeen osakas ja kieltenopetuksessa käytetyn kielikorttimenetelmän keksijä.
Lundelin perusti vuonna 1946 Helsinkiin arvopaperien välitystä harjoittaneen "Pankkiiriliike S. A. Lundelin" kommandiittiyhtiön yhdessä Lasse Wallenin (1901–1983) ja neljän muun yhtiömiehen kanssa. Lundelin omisti myös kustannustoimintaa harjoittaneen " Förlags Aktiebolaget Lundelinin". 
Lundelin kehitti kieltenopetuksessa käytetyn kielikorttimenetelmän. Hän asui pitkään Las Palmasissa Kanarian saarilla jossa hän myös kuoli. Lundelinin perustama pankkiiriliike lopetti toimintansa 1984.
Suomen Kuvalehti (1872–1880)

Suomen Kuvalehti oli Helsingissä vuosina 1872–1880 ilmestynyt aikakauslehti.
Julius Krohnin julkaisema ja toimittama "Suomen Kuvalehti" oli ohjelmaltaan jatkoa Krohnin vuosina 1863–1866 toimittamalle "Maiden ja Merien Takaa" -lehdelle, mutta kieliasultaan kehittyneempi ja sisällöltään monipuolisempi. Sen aputoimittajina työskentelivät aluksi Gustaf Ferdinand Lönnbeck, sittemmin Paavo Cajander ja vuosina 1873–1874 Arvid Genetz ja Tyko Hagman. Avustajina toimi lähes sata tunnettua kirjoittajaa. Krohn hankki itse kalliin kuvituksen Ruotsista.
Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden levikki nousi Balkanin sodan 1877–1878 aikana yli 1 600 kappaleen, mutta laski sen jälkeen puoleen. Lehden lakkaamiseen vaikutti tilaushinnaltaan paljon halvemman "Kyläkirjaston Kuvalehden" kilpailu.
Richard Granberg

Frans Richard Julius Granberg (2. marraskuuta 1869 Tampere – 19. marraskuuta 1939 Tukholma) oli suomalainen pankkimies ja filatelisti.
Granbergin vanhemmat olivat apteekkari Edvard Julius Granberg ja Gustava Paulina Sacklén. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1890 ja opiskeli Helsingin yliopistossa oikeus- ja lääketiedettä.
Granberg matkusti 1893 Ranskaan ja Saksaan tutkimaan sikäläisiä pankkioloja ja 1894 hän tuli Uudenmaan Osakepankin palvelukseen, jossa hän oli muun muassa vekselikonttorin päällikkönä. Granberg toimi vuodesta 1898 Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankin prokuristina ja sivukonttorin esimiehenä Helsingissä. Vuonna 1901 hän ryhtyi harjoittamaan yksityistä pankkitoimintaa Helsingissä. Hän toimi pörssimeklarina Helsingin pörssissä 1915–1920 ja oli vuonna 1918 perustetun "Pankkiiriliike Courtagen" toimitusjohtajana ja osakkaana 1919–1924. Sittemmin Granberg oli vuonna 1932 perustetun postimerkkikauppaa harjoittaneen "Oy Filatelia Ab":n osakkaana. Granberg oli Dresdenin kansalnvälisen filatelistiyhdistyksen kunniajäsen.
Granberg tarjosi vuonna 1931 vuosien aikana keräämäänsä suomalaisten ehiöiden kokoelmaa Postimuseolle. Kun museolla ei ollut määrärahoja kokoelman ostamiseen hankittiin ostohinta laskemalla liikkeelle 15. lokakuuta 1931 100 000 kappaletta "Pro Filatelia"-postimerkkiä jonka myyntihinta oli 5 markkaa ja nimellisarvo 1 markka. Kokoelma ostettiin sitten Postimuseolle Pro Filatelia-merkkien myynnistä saadulla 370 000 markalla.
Granberg oli naimisissa vuodesta 1896 Karin Dagmar Landénin kanssa.
Annos-vastesuhde

Annos-vastesuhde kuvaa eliössä tapahtuvia muutoksia, joita saadaan aikaan erisuuruisilla annoksilla ainetta. Annos-vastesuhde määritetään usein kemiallisille aineille määrätyllä altistusajalla. Mitattava vaste eliössä voi mikä tahansa reaktio, vaikkapa eliön kuolema eläinkokeessa (LD50) tai "S. typhimurium" -bakteerin mutaatio Amesin testissä. Annos-vastesuhde on toksikologian keskeisimpiä käsitteitä.
Annos-vastesuhteen tutkimisessa ja kehitettäessä uusia annos-vastemalleja on keskeistä määritellä turvalliset ja vaaralliset annokset. Näin tehdään lääkkeiden, ympäristömyrkkyjen ja haitta-aineiden suhteen, joille ihminen tai muut eliöt voivat altistua. Nämä arvioinnit ovat perustana yhteiskunnan säädöksille, jotka koskevat arvioituja aineita. Esimerkiksi USA:n Ympäristönsuojeluvirasto on kehittänyt laajan ohjeistuksen annos-vastesuhteiden mallintamisesta ja arvioinnista.
Naapurit 2

Naapurit 2 ("Neighbors 2: Sorority Rising") on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Nicholas Stoller.
Juoni.
Mac ja Kelly odottavat toista lastaan ja luulee jo päässeensä eroon bilettävistä nuorista, kun naapuriin muuttaakin ennätyksellinen villi "Kappa Nu" -sisaruskunta. Sisaruskunnan tytöt ovat kyllästyneet kampuksen ankeaan ilmapiiriin ja hankkineet talon, jotta voisivat järjestää eeppisiä bileitä. Mac ja Kelly käyvät taistoon tukenaan parhaat ystävänsä Jimmy ja Paula. Epätoivoissaan nuoripari värvää entisen vihollisensa Teddyn salaiseksi aseekseen. Uudet naapurit eivät aio luovuttaa ilman taistelua.
Havukosken koulu

Havukosken koulu on Vantaan Koivukylän suuralueen Havukosken kaupunginosassa sijaitseva noin 410 oppilaan suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 6–9).
Lukuvuonna 2018–2019 koulurakennusta peruskorjattiin ja koulu toimi Tikkurilassa osoitteessa Lummetie 2b.
Ilolan koulu (Vantaa)

Ilolan koulu on Vantaan Koivukylän suuralueen Ilolan kaupunginosassa sijaitseva noin 430 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–5).
Työmiehen Toveri

Työmiehen Toveri oli Tampereella vuosina 1882–1884 ilmestynyt aikakauslehti.
Emil Hagelbergin ja Arvo Liljestrandin julkaisema ja toimittama "Työmiehen Toveri" oli rahvaalle tarkoitettu kuvalehti. Nimestään huolimatta se ei juurikaan käsitellyt työväenasiaa, vaan edusti lähinnä fennomaanien kansanvalistuspyrkimyksiä. Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa vain runsaan vuoden ajan.
Matt Murray

Matthew Murray (s. 25. toukokuuta 1994 Thunder Bay, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-joukkue Seattle Krakenia.
Ura.
Murray valittiin AHL-liigan parhaimmaksi maalivahdiksi kaudella 2014–2015.
2. maaliskuuta 2016, Stan Bowman ja Peter Chiarelli valitsivat Murrayn ensimmäisten pelaajien joukossa edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin.
Murray on voittanut Pittsburgh Penguinsin aloittavana maalivahtina Stanley Cupin kausilla 2015–2016 ja 2016–2017.
Lokakuussa 2020 Penguins kauppasi Murrayn Ottawa Senatorsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon ja Jonathan Grudeniin. Tämän jälkeen Murray teki Senatorsin kanssa nelivuotisen ja 25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Heinäkuussa 2022 Senators kauppasi Murrayn sekä kolmannen ja seitsemännen kierroksen varausvuorot Toronto Maple Leafsiin.
Heinäkuussa 2025 Murray teki vapaana pelaajana yhden vuoden ja miljoonan arvoisen sopimuksen Seattle Krakenin kanssa.
Kanerva (1900–1906)

Kanerva oli Hämeenlinnassa vuosina 1900–1906 ilmestynyt aikakauslehti.
Alaotsikolla "Kaunokirjallinen kansanlehti" ilmestynyt "Kanerva" lähti liikkeelle valistavana viihdelehtenä, mutta kallistui myöhemmin sosialismiin. Kahdesti kuukaudessa ilmestynyttä vaatimatonta lehteä toimitti Aug. Boman ja vuonna 1906 Severi Alanne. Alanne ja Väinö Jokinen halusivat tehdä "Kanervasta" sosialidemokraattisen puoluelehden, mutta lehden kannatusyhtiö ei sitä hyväksynyt. Parhaimmillaan 2 500 kappaleen levikin saavuttanut lehti lakkasi Alanteen siirryttyä "Sosialistisen Aikakauslehden" toimituskuntaan.
Natriumselenidi

Natriumselenidi (Na2Se) on natrium- ja selenidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään sekä orgaanisten että epäorgaanisten seleeniyhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa natriumselenidi on puhtaana valkoista kiteistä ainetta, mutta punertuu ilman vaikutuksesta. Tämä johtuu siitä, että tällöin muodostuu polyselenidejä ja myös punaista seleeniä. Yhdiste liukenee veteen, mutta hydrolysoituu samalla. Aine liukenee myös etanoliin, ammoniakkiin ja hieman tetrahydrofuraaniin. Natriumselenidin kiderakenne on niin kutsuttu antifluoriittirakenne.
Valmistus ja käyttö.
Natriumselenidiä voidaan valmistaa natriumin ja seleenin välisellä reaktiolla nestemäisessä ammoniakissa. Muita tapoja ovat natriumselenaatin pelkistäminen kuumentamalla hiilen läsnä ollessa, natriumin ja seleenin reaktio polaarisessa aproottisessa liuottimessa kuten dimetyyliformamidissa tai asetonitriilissä naftaleenin toimiessa katalyyttinä tai vetyselenidin neutraloiminen natriumhydroksidin tai natriumetoksidin avulla.
Natriumselenidiä käytetään organoseleeniyhdisteiden valmistamiseen ja niitä muodostuu natriumselenidin ja alkyyli- tai aryylihalogenidien välisellä reaktiolla. Siitä voidaan myös valmistaa seleeniä ja epäorgaanisia seleeniyhdisteitä.
Heinuu

Heinuu on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Heinuu on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 1,7 kilometriä, leveys 400 metriä ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven itäpuolella Vähä Mustajärven ja Poikelisjärven välissä. Järven pohjoispään ympäristö on tasaista ja soistuvaa metsämaastoa, mutta eteläpään maasto on kumpuilevampaa. Järveen laskee kymmenisen suo-ojaa. Laskuojista yksi on Särkijärven laskuoja, joka laskee järven eteläpäähän. Suurin niistä on Heinuunoja, joka on Poikelisjärven laskuoja. Heinuunojaan laskee myös Ylisen-, Keskisen- ja Alisen Neulalammen yhteinen laskuoja. Heinuun oma laskuojan luusua sijaitsee pohjoispäässä ja laskee Vähä Mustajärven pohjoispäähän. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 22 vuorokautta.
Järvi on pitkä ja kapea, se on melko selväpiirteinen lukuun ottamatta Myllylahtea, jota suojaa 100 metriä pitkä saari. Järven rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä. Yli puolet sen pohjoispään rannoista ovat suota, mutta sen eteläpää on lähes kokonaan moreenirantaa. Itärannalla erottuu pari jyrkkää kohtaa. Rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 3350. Järven pohjoispään suolla sijaitsee kämppä, jonne ei johda tietä.
Vedenlaatu.
Heinuun vedenlaatua on tutkittu talvina 1981 ja 2000. Vesi on ollut melko ruskeaa ja sen humuspitoisuus on ollut korkea. Veden happamuudentaso on siten ollut alhainen. Järven ravinnepitoisuudet olivat vuonna 1981 korkeat, mutta ovat toiseen mittauskertaan mennessä ne olivat pienentyneet. Järvi on siten fosforin osalta lievästi rehevöitynyt järvi. Kesän osalta ei tiedetä järven ravinnetilannetta. Koska järven valuma-alue on melko laaja ja järven tilavuus on pieni, vaihtuu vesi nopeasti. Tämä heijastuu myös veden happipitoisuuteen. Pintaveden happikyllästyneisyys on ollut 70%–80%, mikä on humuspitoisille järville tyypillinen arvo. Alusvedessä yli 3 metrin syvyydessä happikato on ollut suurempi. Järven tila saattaa olla palautumassa ja sen virkistyskäyttöluokka on lähes tyydyttävä.
Milenko Ačimovič

Milenko Ačimovič (s. 15. helmikuuta 1977 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavian SLT) on slovenialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen keskikenttäpelaaja.
Ačimovič aloitti uransa synnyinkaupunkinsa Olimpijassa. Hän siirtyi kesken kauden 1997–1998 Belgradin punaiseen tähteen, jossa voitti Jugoslavian liittotasavallan mestaruuden kausina 1999–2000 ja 2000–2001 sekä cupin kausina 1998–1999, 1999–2000 ja 2001–2002. Ačimovič edusti Punaista tähteä kaikkiaan 102 pääsarjaottelussa, kunnes siirtyi Englannin Valioliigaan Tottenham Hotspuriin kesällä 2002. Hän pelasi seurassa 17 liigaottelua. Yhden Englannissa pelatun kauden jälkeen Ačimovič siirtyi kolmeksi kaudeksi Ranskaan, jossa hän edusti Lilleä 47 Ligue 1:n ottelussa. Vuosina 2006–2007 Ačimovič pelasi Saudi-Arabian Valioliigaa Al-Ittihadissa. Sieltä Ačimovič siirtyi Itävallan Bundesliigaan Austria Wieniin, jota hän edusti 101 liigaottelussa ja jossa hän voitti Itävallan cupin kaudella 2008–2009. Ammattilaisuransa Ačimovič lopetti kauden 2009–2010 jälkeen.
Slovenian maajoukkueessa Ačimovič pelasi vuosina 1998–2007 yhteensä 74 A-maaottelua ja teki niissä 13 maalia. Hän oli mukana EM-kilpailuissa 2000 ja MM-kilpailuissa 2002. Jälkimmäisissä hän teki maalin Paraguayta vastaan.
Ačimovič teki puolesta kentästä voittomaalin Ukrainaa vastaan pelatussa EM-kilpailujen 2000 jatkokarsintaottelussa. Slovenian selviydyttyä EM-turnaukseen hän oli kisajoukkueen nuorin pelaaja.
Lukemisia Maamiehille

Lukemisia Maamiehille oli Viipurissa vuosina 1849–1850 ilmestynyt maataloutta käsitellyt aikakauslehti.
Viipurin maanviljelysseuran julkaisema "Lukemisia Maamiehille" oli ensimmäinen suomenkielinen maatalouslehti. Sen toimittajana työskenteli Pietari Hannikainen. Käytännön maatalousneuvoja antaneen lehden kirjoitukset käsittelivät etupäässä viljelyskasveja ja karjanhoitoa sekä tuolloin vielä harvinaista puutarhaviljelyä. Cedervallerin kirjapainossa painettu "Lukemisia Maamiehille" ilmestyi oktaaviokokoisena ja 35–45 sivun paksuisena kuudesti vuodessa. Sen lukijat lienevät asuneet lähinnä Viipurissa ja sen ympäristössä. Kannattamattomana lopetetun lehden postilevikki oli vuonna 1849 vain 47,5 ja seuraavana vuonna 84 vuosikertaa.
Pöytämusiikki (Telemann)

Pöytämusiikki (ransk. "Musique de table"; saks. "Tafel-Music", "Tafelmusik") (P 27) on Georg Philipp Telemannin Hampurissa vuonna 1733 julkaisema 18 soitinsävellyksensä kokoelma. Julkaisun alkuperäinen nimeke on "Musique de table, partagée en trois productions, dont chacune contient I ouverture avec la suite, à 7 instrumens, I quatuor, I concert, à 7, I trio, I solo, I conclusion, à 7, et dont les instrumens se diversifient par tout". Vuosien 1732 ja 1734 sanomalehtimainoksissa sekä vuoden 1734 Telemann-julkaisujen mainosluettelossa ("Verzeichniß der Telemannischer Musicalischen Werke") kokoelmasta käytettiin kuitenkin nimeä "Tafel-Music", ja vastaavasti säveltäjän vuonna 1739 julkaistun omaelämäkerran bibliografisessa osuudessa nimenä on "Tafelmusik mit vielerley Instrumenten".
"Pöytämusiikki" koostuu seuraavista sävellyksistä:
"Production" I
"Production" II
"Production" III
Telemann julkaisi "Pöytämusiikin" omakustanteena ennakkotilauskäytäntöä noudattaen. Tilaajaluettelo on painettu kokoelman ykkösviulun äänikirjaan; listattujen 186 nimen joukossa ovat mm. säveltäjät Michel Blavet, Pantaleon Hebenstreit, Georg Friedrich Händel, Johann Georg Pisendel ja Johann Joachim Quantz. Mainituista Händel lainasi "Pöytämusiikista" motiiveja ja teemoja omiin sävellyksiinsä.
Yero Bello

Yero Bello (s. 11. joulukuuta 1987 Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka pelasi Israelin, Moldovan, Romanian ja Suomen pääsarjoissa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Bello on Rainbow Unitedin kasvatti. Hän aloitti ammattilaisuransa kuitenkin Israelin Ligat ha'Alin Maccabi Haifassa, jossa hän pelasi vuosina 2006–2010. Suurimman osan ajastaan Haifassa Bello vietti lainalla muissa israelilaisseuroissa. Elokuussa 2010 Bello siirtyi Maccabi Haifasta Romanian Liga I:n FC Vasluihin. Kaudella 2011–2012 hän pelasi seuran paidassa kaikissa kuudessa Eurooppa-liigan pelissä. Yhteensä Bello pelasi romanialaisseuran paidassa 55 ottelua onnistuen maalinteossa seitsemän kertaa. Vuodet 2012–2013 Bello edusti Ligat ha'Alin Bnei Sakhninia onnistuen 24 pelissä seitsemän kertaa maalinteossa. Heinäkuussa 2013 Bello siirtyi saman sarjan FC Ashdodiin. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2013–2015 59 ottelua onnistuen maalinteossa 12 kertaa. 
Toukokuussa 2016 Bello siirtyi Suomen Veikkausliigan Tampereen Ilvekseen loppukauden kattavalla sopimuksella. Hän pelasi Veikkausliigassa vain kaksi ottelua.
Tasa-arvoinen Työmies

Tasa-arvoinen Työmies oli Jyväskylässä vuonna 1891 ilmestynyt aikakauslehti.
F. F. Brummerin ja Johan Pellikan toimittama kuukausilehti "Tasa-arvoinen Työmies" kertoi tavoitteekseen työväestön yhteiskunnallisen tasa-arvoisuuden, lupasi kiinnittää huomiota valtiollisiin ja taloudellisiin kysymyksiin sekä kannatti raittiusasiaa. Se ilmoitti olevansa jyrkästi suomenmielinen, kansanvaltainen ja uskonnollisesti vapaamielinen. Käytännössä lehti ei juurikaan pohtinut yhteiskunnallisia epäkohtia.
Lehdestä ehti ilmestyä vain seitsemän numeroa, kun Brummer luopui sen vastaavan toimittajan tehtävästä. Painoasiain ylihallitus hylkäsi metsäyrittäjänä kruununmetsistä käräjöineen Pellikan julkaisulupa-anomuksen ja myöhemmin uuden anomuksen hylkäsi myös kenraalikuvernööri. Tapaus herätti lehdistössä huomiota vuoden 1891 uuteen painoasetukseen liittyen, joka siirsi julkaisulupien myöntämisen kenraalikuvernöörille.
Jain

Jeanne Louise Galice (s. 7. helmikuuta 1992 Toulouse, Ranska), taiteilijanimeltään Jain, on ranskalainen laulaja. Hänen ensimmäinen kultaa myynyt albuminsa "Zanaka" julkaistiin 6. syyskuuta 2015. Tältä albumilta julkaistiin singlet ”Come” ja ”Makeba”.
Elämä.
Jain syntyi Ranskan Toulousessa 7. tammikuuta 1992. Hän kiersi nuorena maailmaa isänsä kanssa ja asui muun muassa Kongossa ja Arabiemiraateissa, joista omaksui vaikutteita musiikkiinsa.
Thaimaan jääkiekkomaajoukkue

Thaimaan jääkiekkomaajoukkue edustaa Thaimaata kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa ja -turnauksissa. Joukkue toimii Thaimaan jääkiekkoliiton alaisuudessa. Vuonna 2021 maassa oli neljä jäähallia ja 63 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa. Vuonna 2019 Thaimaan jääkiekkomaajoukkue sijoitettiin ensi kertaa jääkiekon maailmanrankingissa.
Joukkueen valmentaja kaudella 2019–2020 oli suomalainen Juhani "Jussi" Ijäs ja thaimaalais-ruotsalainen Ken Kindborn.
Kurre (pilalehti)

Kurre oli Helsingissä vuosina 1870–1879 ilmestynyt ruotsinkielinen pilalehti.
"Kurre" oli Suomen ensimmäinen varsinainen pilalehti. Sen perustajiin kuuluivat tilapäisjulkaisuina ilmestyneiden pilalehtien parissa jo aiemmin toimineet uusmaalaiset opiskelijat O. R. Strömfors, V. L. Cajander ja E. O. Stenberg sekä ylioppilas F. J. Vahlbeck (myöhemmin Valbäck). Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden julkaisijaksi ja toimittajaksi lupautui Strömfors.
Suomenkieliseen "Veitikkaan" verrattuna "Kurren" huumori oli harmitonta ja se joutui vain harvoin sensuurin hampaisiin. Poliittiset kannanotot näkyivät lähinnä fennomaanien piikittelynä. Lehden suurimpana ongelmana oli kuvituksen saaminen, minkä johdosta Strömfors pyyhki pois alkuosan sen alaotsikosta "Illustrerad skämt-tidning" vuonna 1877.
"Kurren" painosmäärä oli 700 kappaletta vuonna 1871, 1 000 vuonna 1872 ja 1 200 vuonna 1873. Se lienee kuitenkin ollut kannattamaton, mikä tekijöiden muiden kiireiden ohella johti lehden lakkaamiseen.
Sade (yhtye)

Sade [ša:dei] on englantilainen yhtye, joka perustettiin Lontoossa vuonna 1982. Yhtyeen musiikkityyli on soulia, Sophisti-popia ja Smooth jazzia. Yhtyeen kaikki kuusi albumia ovat myyneet platinaa.
Historia.
Sade perustettiin vuonna 1982 Lontoossa, kun funkyhtye Prideen kuuluneet Sade Adu, Stuart Matthewman ja Paul Denman erkaantuivat muusta Pridestä ja tekivät yhdessä levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa. Yhtyeeseen liittyi neljänneksi jäseneksi Andrew Hale.
Saden esikoisalbumi "Diamond Life" (1984) myi platinaa, ja siltä julkaistiin menestyssinglet ”Smooth Operator” ja ”Hang On to Your Love”. Myös toinen albumi "Promise" (1985) menestyi. Yhtye voitti parhaan uuden artistin Grammyn vuonna 1986.
Saden seuraavat albumit "Stronger Than Pride" (1988) ja "Love Deluxe" (1992) myivät niin ikään platinaa ja tuottivat useita singlehittejä. Yhtye piti 1990-luvulla kahdeksan vuoden levytystauon, jonka aikana Matthewman, Denman ja Hale julkaisivat Sweetbackin nimellä albumin "Sweetback" vuonna 1996. Saden seuraava albumi "Lovers Rock" julkaistiin 2000, ja seuraavana kesänä yhtye teki konserttikiertueen yli kymmenen vuoden tauon jälkeen. Seuraava studioalbumi "Soldier of Love" (2010) nousi Yhdysvaltain listaykköseksi.
Veitikka

Veitikka oli Helsingissä vuosina 1871–1872 ilmestynyt pilalehti.
Ruotsinkielisestä "Kurresta" virikkeensä saanut "Veitikka" oli ensimmäinen suomenkielinen pilalehti. Sen vastaava toimittaja oli Oskar Gröneqvist, mutta käytännössä lehteä lienee toimittanut fennomaaneihin kuulunut C. G. Swan. Kahdesti kuukaudessa ilmestynyt "Veitikka" sai pilakuvansa aluksi puunkaivertaja Viktor Nordlingilta, mutta tämän kuoltua se joutui tyytymään satunnaiseen kuvitukseen.
"Veitikan" pilkan kohteita olivat ruotsinmieliset, liberaalit ja hallintobyrokratia. Lehti joutui jatkuvasti sensuurin hampaisiin ja yksi sen numeroista kiellettiin kokonaan. Kesällä 1871 Gröneqvist luovutti vetovastuun Gustaf Ticklénille. "Veitikan" ilmestyminen katkesi keväällä 1872. Seuraavana vuonna Ticklén yritti jatkaa lehden julkaisemista, mutta painoasiain ylihallitus peruutti sen julkaisuluvan sensori C. R. Lindbergin esityksestä.
Lahjomaton sheriffi

Lahjomaton sheriffi ("Walking Tall") on yhdysvaltalainen tositapahtumiin perustuva toimintadraamaelokuva vuodelta 1973. Elokuva kertoo sheriffi Buford Pusserista (1937–1974), joka aloittaa sodan Tennesseen osavaltion rikollisuutta vastaan vaimonsa ja osavaltion ensimmäisen mustan apulaissheriffin kanssa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuva saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Elokuvasta tuli Yhdysvalloissa valtavan suosittu ja se sai jatko-osat "Walking tall part 2 – koston kierre" (1975) ja "Walking Tall III – lahjomaton sheriffi" (1977), joissa Pusseria näyttelee Bo Svenson. Charles Bronsonin tähdittämät "Väkivallan vihollinen" -elokuvat siirsivät asetelman kaupunkiympäristöön. Elokuvasta on tehty uusintaversio vuonna 2004 nimellä "Walking Tall".
Artur Grönberg

Artur Wilhelm Grönberg (4. marraskuuta 1871 Rauma – 2. maaliskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen liikemies ja sukututkija.
Artur Grönbergin vanhemmat olivat kauppias Erik Wilhelm Grönberg (1835–1896) ja Johanna Blom (1841–1890), Grönberg kävi kuusi luokkaa Turun ruotsalaista lyseota ja Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Hän teki opinto- ja liikematkoja Yhdysvaltoihin, Englantiin ja useimpiin Euroopan maihiin tutustuen muun muassa pörssiasioihin.
Grönberg oli aluksi kolmen vuoden ajan Schildt &amp; Hallbergin palveluksessa ja sen jälkeen hän järjesti Suomen Sähkölennätinkonttorin ilmoitusosaston ja toimi osaston johtajana 1895–1903. Pörssikaupanvälittäjänä Grönberg oli 1896–1910 ja hän johti 1901–1911 Helsingin pörssihuutokauppoja. Hän oli mukana perustamassa useita yrityksiä ja oli niissä toimitusjohtajana ja hallituksen ja johtokunnan jäsenenä tai puheenjohtajana. Näitä yrityksiä olivat muun muassa Helsingin Raitiotie- ja Omnibus Osakeyhtiö, Helsingin Silkkikutomo, "Muoti Oy", Suomen Merivakuutus Oy, Suomen Tietotoimisto, "Hiilentuonti Oy", "Urbs Oy", "Pörssi Oy", "Arkadia Oy", "Barösund Oy", "Karjalan Mylly Oy", "Barösundin Osuusliike ja Osuusmeijeri", "Helsingin Hattuteollisuus", Silfverbergin &amp; Wecksellin Yhdistetyt Hattutehtaat ja "Egma". Grönberg perusti vuonna 1928 Tikkurilassa toimineet "Lyijyvalkoistehdas Grönberg ja Kumppanin" ja "Hiilihappoyhtiö Grönberg ja Kumppanin" ja oli molempien yhtiöiden toimitusjohtajana kuolemaansa saakka. Nämä yritykset toimivat Tikkurilassa vuoteen 1984 saakka.
Grönberg oli Helsingin kaupunginvaltuuston ja Espoon kunnallislautakunnan jäsenenä.
Grönberg omisti vuodesta 1913 Bjursin tilan Inkoon Barösundissa. Hän kirjoitti alueen historiasta kuvauksen nimellä "Barösund : ett bidrag till kännedomen om svenskbygdens historia".
Artur Grönberg oli naimisissa 1894–1919 Helsingin kaupungin kassanhoitajan, filosofian maisteri Arthur Abraham Christoffer Schildtin (1855–1890) lesken Adéle Ofelia Strömbergin kanssa ja vuodesta 1919 Sigrid Maria Östermanin kanssa. Kirjailija Runar Schildt oli hänen ensimmäisen vaimonsa poika edellisestä avioliitosta.
Pilkkakirves (pilalehti)

Pilkkakirves oli Helsingissä vuosina 1881–1883 ilmestynyt pilalehti.
"Veitikkaa" julkaisseen Oskar Wilhon perustamaa "Pilkkakirvestä" toimittivat A. J. Mela ja A. B. Mäkelä. Sen irvailun kohteena olivat ruotsinmieliset, liberaalit, radikaalit fennomaanit, kirkko ja papisto. Savolaisessa hengessä lehti ei suhtautunut kuolemanvakavasti periaatteellisiinkaan kysymyksiin.
"Pilkkakirves" siirtyi vuonna 1883 kirjanpainaja David Halosen julkaistavaksi. Hänen omistamansa Helsingin Kirjapainoyhtiö teki samana vuonna vararikon, mikä johti myös lehden lakkaamiseen. Mela ja hänen serkkunsa A. H. Petander perustivat vuonna 1884 sen tilalle "Matti Meikäläisen".
Sipsiöjärvi

Sipsiöjärvi eli Sipsiönjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Sipsiöjärvi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2,8 kilometriä, leveys 1,9 kilometriä ja sen pinta-ala on 239 hehtaaria. Se sijaitsee pari kilometriä Luhalahdelta koilliseen. Sen rantaviiva mutkittelee niin, että Hietaniemen kohdalla alle kaksi metriä syvä Inginsalmi yhdistää kaksi suurempaa järviallasta toisiinsa.
Pohjoinen allas on 1,5 kilometriä pitkä ja kilometrin leveä. Myös tässä järvialtaassa on Hietaniemen kohdalla kaventuma. Kaventuman itäpuolella etelään työntyy Aljonlahti, joka jää Hietaniemen ja Aljonvuoren väliin. Pohjoiseen työntyy leveä lahti, johon laskevat sekä Vahojärvestä tuleva Vahojoki että Markkolanlammen, Raittilanlammen ja Kaakkurilammen yhteinen laskuoja. Kaventuman länsipuolella työntyy pohjoiseen matala lahti ja etelään Inginsalmi. Hietaniemen kärjessä sijaitsee altaan ainoa kallioinen saari. Puolet altaasta on alle kolme metriä syvää, mutta keskellä on kaksi yli 17 metristä syvännettä. Mainittujen laskuojien lisäksi siihen laskee vain kolme muuta ojaa.
Eteläinen järviallas on kolmiapilan muotoinen. Pohjoisessa Inginsalmin länsipuolella sijaitsee lähes 9 metriä syvä lahti, mihin laskee Pääjärven valuma-alueen laskujoki Pääjoki. Kaakkoon työntyy Pitkänokan ja Petäjäkannanniemen taakse leviävä lahdelma, missä sijaitsevat Paskonlahti, Väinänlahti ja Mustalahti sekä Pikkusaari ja Pannisaari. Väinänlahteen laskee kaakosta Jorrinoja, joka on Vähäjärven ja Isojärven yhteinen laskuoja. Etelään aukeaa Soukonlahteen päättyvä pieni järvenselkä, jonka sivusta järven vedet purkautuvat alajuoksulle Kukkarolampeen johtavaa salmea eli vuolletta myöten. Altaassa on kaksi pientä yli 14 metristä syvännettä ja sen yli 3 metriä syvät alueet muodostavat pääosan altaasta. Mainittujen laskuojien lisäksi siihen laskee vain yhdeksän muuta ojaa.
Rantaviivan pituus on 17,5 kilometriä ja se mutkittelee kovasti maaston korkeuseroista johtuen. Järven alavilla rannoilla sijaitsee peltoja, mutta jyrkemmät kohdat ovat metsää. Järven lähiympäristössä sijaitsee alle 30 maatilaa ja sen rannoilla lähes 80 vapaa-ajan asuntoa. Järven länsipuolella kulkee Luhalahdelta alkava yhdystie 2764 ja sen itäpuolella yhdydystie 13284. Vanhojoen ylittää järven alle 300 metrin etäisyydeltä ohittava Tampere-Seinäjoki-rautatie. Ylöjärven raja käy Väinälahden rannassa ja se seuraa Jorrinojaa sen alajuoksulla.
Virkistys.
Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Only The Sound Remains

Only The Sound Remains on Kaija Saariahon ooppera vuodelta 2015. Se on Alankomaiden kansallisoopperan, Suomen kansallisoopperan, Pariisin Opéra nationalin, Madridin kuninkaallisen teatterin ja Toronton Canadian Opera Companyn tilausteos. Teoksen maailman kantaesitys oli Alankomaiden kansallisooperassa 15. maaliskuuta 2016.
"Only The Sound Remains" perustuu kahteen japanilaiseen Nō-näytelmään, joita on käytetty libretossa Ezra Poundin ja Ernest Fenollosan englanninkielisinä käännöksinä. 
Oopperan esittävät kaksi solistia ja neljä muuta laulajaa, tanssija ja seitsemän soittajan yhtye, jonka soittoa muokataan digitaalisesti. Se esitettiin Alankomaiden kansallisoopperan 50-vuotisjuhlilla 2016. "The Guardian"-lehden arvostelija antoi vain kaksi tähteä viidestä, ja sanoi sitä epädramaattiseksi teokseksi joka ei kosketa kuulijaansa. Sen sijaan "Helsingin Sanomat" kertoi, että 1600 katsojan yleisö osoitti suosiota seisaaltaan, Saariaho osoittaa jälleen erehtymätöntä sointivärien tajua, ja asialla ovat muutenkin innoittuneet, osaavat ammattilaiset.