tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tapsa – Tapio Rautavaaran elämä

Tapsa – Tapio Rautavaaran elämä on Lasse Erolan kirjoittama 458-sivuinen Tapio Rautavaaran elämäkertateos (). Kirja ilmestyi vuonna 2012. Sen kustantaja on Helsinki-kirjat Oy.
Kirja perustuu laajaan lähdeaineistoon, tutkimuskirjallisuuteen ja aikalaisten muistelmiin. Kirjoittajalla oli käytössään myös 40 tuntia Tapio Rautavaaran haastatteluja, jotka Juha Numminen teki kasettinauhurille talvella 1978 toimittaessaan Rautavaaran muistelmateoksen "En päivääkään vaihtaisi pois" (Kirjayhtymä). Erosen mukaan Rautavaara ei aina puhunut totta näissä haastatteluissa, ja hän oikoo kirjassaan virheellisiä tietoja.
Elämäkertaosuuden lisäksi kirjassa ovat Tapio Rautavaaran täydellinen diskografia ja filmografia sekä luettelo hänen merkittävimmistä urheilusaavutuksistaan.
Ellsworthinjärvi

Ellsworthinjärvi sijaitsee Etelämantereen länsiosassa. Järvi sijaitsee 3,2 kilometriä syvän jääpeitteen alla. Tämä noin 10 kilometriä pitkä ja 2–3 kilometriä leveä järvi on pinta-alaltaan noin 30 km². Järven syvin kohta on 150 metriä. 
Järven tutkiminen.
Järvi on ollut eristyksissä muusta maailmasta satoja tuhansia vuosia. Brittitutkijat aikovat porata reiän jääkerroksen läpi järveen tutkiakseen, onko järvessä elämää. Porausprojektin johtaja Martin Siegert löysi järven vuonna 1996, ja hänen johdollaan on porausta suunniteltu löytöhetkestä alkaen. Alueen sääolot ovat erittäin ankarat. Ensimmäinen porausyritys epäonnistui vuonna 2012.
Age of Hammer Wars

Age of Hammer Wars on Dynamic Systemsin luoma ja iSquared Gamesin julkaisema peli. Se julkaistiin Aasiassa ja Euroopassa 1. huhtikuuta 2010. Myöhemmin se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 19. lokakuuta 2010. 
Pelissä pystyy pelaamaan kahta muotoa: kampanjaa ja vapaita tehtäviä.
Arnaldo Mesa

Arnaldo Mesa Bonell (6. joulukuuta 1967 Frank País – 17. joulukuuta 2012 Holguín) oli kuubalainen nyrkkeilijä, olympia- ja MM-mitalisti sekä Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Mesa saavutti olympiahopeaa Atlantassa 1996 hävittyään loppuottelussa Unkarin István Kovácsille. Kuubalainen saavutti urallaan myös kolme MM-pronssimitalia ja kaksi Pan-Amerikan kisojen kultamitalia.
Mesa kuoli sydäninfarktiin Holguínissa 17. joulukuuta 2012, 45-vuotiaana.
Zone of the Enders

Zone of the Enders ( "Zōn obu Endāzu", lyhennetään usein Z.O.E) on Konamin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 2:lle.
Pelille julkaistiin jatko-osa "" vuonna 2003. 
Juoni.
Peli sijoittuu vuoteen 2172, jolloin ihmiskunta on lähtenyt Maasta elääkseen siirtokunnissa ympäri galaksia. Päähenkilö Leo Stenbuck elää avaruusasemalla Jupiterin kiertoradalla. Etäisillä asemilla asuvia kutsutaan "endereiksi" ja ovat sosiaalisten luokkien pohjalla. Stenbuck joutuu keskelle tapahtumia kuin asemalle hyökkää piilotettua "mechiä" etsivä joukko. Stenbuck löytää sattumalta etsityn "mechin" ja ottaa sen ohjaukseen.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.4/10. Peliä on sanottu visuaalisesti näyttävimmäksi PlayStation 2 -peliksi sen julkaisuun mennessä. Se on ensimmäiset muutamat tunnit korkealuokkainen, mutta pian paljastaa toistuvia vastustajia, tavoitteita ja maastoja, jolloin lyhyt vaivaiset viidestä seitsemään tuntia kestävä peli tuntuu pitkältä.
HD Collection.
Lokakuussa 2012 julkaistiin "Zone of the Enders HD Collection" PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle, joka sisälsi pelisarjan molemmat pelit.
Mechadamashii-sivusto antoi "HD Collection" versiolle arvosanaksi 4/10. Suurena ongelmana käännöksessä on kuvataajuus, johon alkuperäinen PlayStation 2 -versio panosti paljon. Käännöksen uudemmille alustoille teki High Voltage Software.
Jonathan Drouin

Jonathan Drouin (s. 27. maaliskuuta 1995 Sainte-Agathe-de-Lotbinière, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta on pelannut myös keskushyökkääjänä. Drouin on taustaltaan kanadanranskalainen.
Drouin kuuluu ikäluokkansa lupaavimpiin pelaajiin. Tampa Bay Lightning varasi hänet kolmantena pelaajana .
Ura.
Seuraura.
Drouin aloitti jääkiekkoilun paikallisessa aluesarjassa AHM. Mont-Tremblantin joukkueessa. Hän pelasi kauden 2010–2011 Midget AAA -sarjassa Lac St. Lionsissa, jossa teki runkosarjassa tehot 22+36=58 jakaen koko sarjan pistepörssin neljännen sijan Toliver Bergeronin kanssa. Drouin voitti myös pudostuspelien pistepörssin tehoilla 11+17=28.
Halifax Mooseheads varasi hänet toisena pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2011. Hän oli jo siirtymässä Mooseheadsiin kaudeksi 2010–2011, mutta Drouin ja hänen perheensä päättivät pelata vielä yhden kauden Lac St. Lionsissa. Joulukuussa 2011 Drouin päätti kuitenkin siirtyä Halifax Mooseheadsiin, jossa hän jakoi kevään 2012 QMJHL:n pudotuspelien kuudennen sijan Alexandre Malletin kanssa tehoilla 9+17=26.
Heinäkuussa 2013 Drouin teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Tampa Bayn kanssa. Marraskuussa 2015 hän pyysi siirtoa toiseen seuraan ja kieltäytyi tammikuussa 2016 pelaamasta AHL:ssä, minkä johdosta Tamba Bay hyllytti hänet. Taustalla oli siirtohuhu, jonka vuoksi Drouin ei agenttinsa mukaan halunnut ottaa loukkaantumisriskiä.
Kesäkuussa 2017 Drouin siirtyi Montreal Canadiensiin vaihdossa Mihail Sergatšoviin. Drouin ja Canadiens tekivät kuusivuotisen ja yhteisarvoltaan 33 miljoonan dollarin sopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Drouin teki vapaana pelaajana Colorado Avalanchen kanssa yksivuotisen ja 825 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Drouin teki Avalanchen kanssa yksivuotisen ja 2,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Vuotta myöhemmin hän teki kaksivuotisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Sopimus toi Drouinille 4 miljoonaa dollaria vuodessa.
Maajoukkueura.
Drouin valittiin Kanadan alle 20-vuotiaiden MM-joukkueeseen vuonna 2013. Tätä ennen hän pelasi myös alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengessa vuonna 2012, jolloin hän oli tehoilla 2+3=5 Kanada Quebecin toiseksi paras pistemies Yan Pavel Laplanten jälkeen.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1983–1984

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1983–1984 Tampereen Pyrintö voitti seuran seitsemännen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Lappeenrannan NMKY ja pronssia Helsingin NMKY. Tampereen Pyrintö voitti loppuottelusarjan voitoin 2-1.
Runkosarjassa 12 joukkuetta pelasivat kahteen kuuden joukkueen lohkoon jaettuna kaksinkertaiset alkusarjat. Molempien lohkojen kolme parasta joukkuetta selvisivät ylempään loppusarjaan ja kolme viimeistä jatkoivat alempaan loppusarjaan. Myös molemmat loppusarjat pelattiin kaksinkertaisina sarjoina. Alemman loppusarjan viimeinen joukkue putosi SM-sarjasta, kaksi seuraavaa pelasi karsintasarjassa ja sarjan voittaja Lappeenrannan NMKY pelasi ylemmän loppusarjan viimeistä Lahden Sampoa vastaan yhden ottelun viimeisestä pudotuspelipaikasta.
Ylemmän loppusarjan kaksi parasta selvisivät suoraan pudotuspelien välieriin, kun sijoille 3-6 sijoittuneet joukkueet pelasivat ensin puolivälierät. Välierissä puolivälierien voittajat saivat vastaansa ylemmän loppusarjan voittajan Tampereen Pyrinnön ja toiseksi sijoittuneen Helsingin NMKY:n. Kaikki pudotuspelit pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä.
SM-sarjasta putosivat Helsingin Jyry ja Turun Riento. Seuraavaksi kaudeksi SM-sarjapaikan ansaitsivat Forssan Alku sekä Hyvinkään Tahko. 
Runkosarja.
Alempi loppusarja.
Karsinta viimeisestä pudotuspelipaikasta
Teófilo Chantre

Teófilo Chantre (s. 1964 São Nicolau) on kapverdeläinen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hän muutti synnyinsaareltaan sittemmin São Vicentelle, ja hän on asunut myös Ranskassa. Chantre tuli tunnetuksi sävellyksillään, joista monet esitti Cesária Évora. Hän alkoi myös itse esiintyä, ja ensimmäinen sooloalbumi oli "Terra &amp; Cretcheu" (1993). Myöhemmin ovat ilmestyneet "Di Alma" (1997), "Rodatempo" (2000), livelevytys vuodelta 2002 ja "Azulando" (2007).
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1982–1983

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1982–1983 Tampereen Pyrintö voitti seuran kuudennen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Playhonka ja pronssia Helsingin NMKY. Tampereen Pyrintö voitti loppuottelusarjan voitoin 2-1.
Runkosarjassa 12 joukkuetta pelasivat kahteen kuuden joukkueen lohkoon jaettuna kaksinkertaiset alkusarjat. Molempien lohkojen kolme parasta joukkuetta selvisivät ylempään loppusarjaan ja kolme viimeistä jatkoivat alempaan loppusarjaan. Myös molemmat loppusarjat pelattiin kaksinkertaisina sarjoina. Alemman loppusarjan viimeinen joukkue putosi SM-sarjasta, kaksi seuraavaa pelasi karsintasarjassa ja sarjan voittaja Lappeenrannan NMKY pelasi ylemmän loppusarjan viimeistä Karhun Poikia vastaan yhden ottelun viimeisestä pudotuspelipaikasta.
Ylemmän loppusarjan kaksi parasta selvisivät suoraan pudotuspelien välieriin, kun sijoille 3-6 sijoittuneet joukkueet pelasivat ensin puolivälierät. Välierissä puolivälierien voittajat saivat vastaansa ylemmän loppusarjan voittajan Tampereen Pyrinnön ja toiseksi sijoittuneen Playhongan. Kaikki pudotuspelit pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä.
SM-sarjasta putosivat Raholan Pyrkivä Tampereelta ja Pandat Helsingistä. Seuraavaksi kaudeksi SM-sarjaan nousivat Helsingin Jyry sekä Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat Jyväskylästä. 
Runkosarja.
Alempi loppusarja.
Karsinta viimeisestä pudotuspelipaikasta
Ahmet Davutoğlu

Ahmet Davutoğlu ([davuˈtoːɫu], s. 26. helmikuuta 1959 Konya, Turkki) on turkkilainen poliitikko, diplomaatti ja pääministeri. Davutoğlu valittiin Turkkia hallitsevan AK-puolueen johtoon 27. elokuuta 2014. Hän erosi puoluejohtajan ja pääministerin tehtävistään toukokuussa 2016 ja hänen tilalleen tuli Binali Yıldırım.
Davutoğlu väitteli filosofian tohtoriksi Boğaziçin yliopiston politiikan tutkimuksen ja kansainvälisten suhteiden laitokselta. Hän perusti politiikan tutkimuksen laitoksen Malesian kansainvälisessä islamilaisessa yliopistossa. Hän on lisäksi muun muassa työskennellyt Marmaran yliopistossa ja ollut Beykentin yliopiston professorina Istanbulissa (1995–2004) johtaen siellä kansainvälisten suhteiden laitosta. Davutoğlu on julkaissut lukuisia ulkopolitiikkaan liittyviä kirjoja ja artikkeleita.
Davutoğlu nimitettiin marraskuun 2002 parlamenttivaalien jälkeen Turkin pääministerin pääneuvonantajaksi sekä kiertäväksi suurlähettilääksi. 1. toukokuuta 2009 hänet nimitettiin Turkin ulkoministeriksi.
"Foreign Policy" -lehti valitsi Davutoğlun "Top 100 Global Thinkers" -listalle vuonna 2010. Vuonna 2012 "Time" valitsi hänet yhdeksi maailman sadasta vaikutusvaltaisimmasta henkilöstä.
Davutoğlu on naimisissa, ja hänellä on neljä lasta.
Hospital Records

Hospital Records on lontoolainen indielevy-yhtiö, joka on keskittynyt Drum’n’bass-genreen. Yhtiön perusti Tony Colman (London Elektricity) ja Chris Goss. Hospital Records on julkaissut muun muassa seuraavien artistien musiikkia: High Contrast, Netsky, London Elektricity, Danny Byrd, Camo &amp; Krooked, Logistics, , Metrik sekä suomalainen Muffler.
Emmanuel Jal

Emmanuel Jal (s. n. 1980) on eteläsudanilainen rap-artisti ja rauhanaktivisti. Hän on entinen lapsisotilas, joka taisteli Sudanin sisällissodassa 9-vuotiaasta alkaen. Vuonna 2000 Jal aloitti musiikin esittämisen kirkkokuorossa Nairobissa. Emma McCune oli auttanut hänet Keniaan. Jal on tehnyt rap-musiikkia kristillisistä aiheista ja perustanut useita kokoonpanoja, kuten Reborn Warriorsin.
Jal nousi ”Gua”-kappaleella kenialaisen hittilistan kärkeen. Albumilla "Ceasefire" (2005) hän teki yhteistyötä pohjoisesta Sudanista kotoisin olevan muslimin, Abdel Gadir Salimin kanssa. Vuonna 2008 ilmestyi Jalin albumi "WARchild". Syyskuussa 2012 Jal joutui poliisien ryöstämäksi ja pahoinpitelemäksi Jubassa.
Jal näyttelee vuonna 2014 ilmestyneessä elokuvassa "The Good Lie".
Shawne Merriman

Shawne DeAndre Merriman (s. 25. toukokuuta 1984, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja. Hän oli pelipaikaltaan puolustuksen linjamies sekä tukimies. Hän pelasi kahdeksan kautta NFL-liigassa vuosina 2005–2013 edustaen San Diego Chargersia ja Buffalo Billsiä.
Merriman valittiin urallaan kolmesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Pelaajaura.
San Diego Chargers varasi Marylandin yliopistossa pelanneen Merrimanin vuoden 2005 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Varaustilaisuutta edeltäneissä testeissä Merriman oli tehnyt puolustuksen linjamiehien uuden ennätyksen korkeushypyssä.
Merrimanista tuli heti tulokaskaudellaan San Diegon tähtipuolustaja. Hänet valittiin kolme kertaa peräkkäin Pro Bowliin 2005, 2006 ja 2007. Merriman loukkaantui kauden 2008 ensimmäisessä ottelussa ja joutui olemaan koko kauden sivussa, eikä ollut enää tämän jälkeen entisensä. San Diego laittoi Merrimanin vapaiden pelaajien waivers-listalle 2010, josta Buffalo Bills poimi hänet. Merriman pelasi kaksi rikkonaista kautta Buffalossa.
Maaliskuussa 2013 Merriman ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Muuta.
Merriman valittiin yleisöäänestyksellä EA Sportsin vuonna 2008 ilmestyneen NFL Tour -pelin kanteen.
Ammattilaisuransa jälkeen Merriman on perustanut oman Lights Out -vaatemerkin.
Mårbacka

Mårbacka on kirjailija Selma Lagerlöfin kotitalo, joka sijaitsee Ruotsissa nykyisessä Sunnen kunnassa.
Lagerlöf asui tässä lapsuudenkodissaan ensin 24-vuotiaaksi asti. Kun hänen isänsä kuoli vuonna 1885, talosta jouduttiin luopumaan. Vuonna 1907 Lagerlöf osti sen takaisin ja pystyi maksamaan sen vuonna 1909 saamallaan Nobel-palkinnolla.
Talo kunnostettiin kolmikerroksiseksi kartanoksi ja Lagerlöf asui siellä kuolemaansa asti vuoteen 1940. Vuonna 1942 talo avattiin yleisölle ja se on auki kesäisin. Se on säilynyt täysin alkuperäisenä vuodesta 1921 asti, jolloin siihen tehtiin suuria korjauksia.
Hedemoran vanha teatteri

Hedemoran vanha teatteri on Ruotsissa Hedemoran kunnassa sijaitseva teatterirakennus. Se on kolmikerroksinen hirsitalo 1820-luvulta ja Ruotsin vanhin teatterirakennus. 
Talon rakennutti tukkukauppias, joka käytti kahta alinta kerrosta viljavarastona ja joka päätti, että ylin kerros tulee teatterikäyttöön. Ensimmäiset esitykset pidettiin vuonna 1829 ja teatteritoiminta jatkui vuoteen 1888 asti. Sen jälkeen talo oli vuoteen 1910 asti Pelastusarmeijan käytössä. Vuonna 1946 perustettiin säätiö ja rappeutumaan päässyt talo entisöitiin Hedemoran kaupungin 500-vuotisjuhlien kunniaksi.
Teatteriin mahtuu noin sata ihmistä ja teatterisalonkiin parisataa. Teatteri toimii nykyisin vain kesäisin ja alakerrassa on pieni teatterimuseo.
Sermitsiaq (lehti)

Sermitsiaq on Grönlannissa ilmestyvä sanomalehti, joka on saanut nimensä Sermitsiaq-vuoren mukaan.
Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran 21. toukokuuta 1958 puhtaasti grönlanninkielisenä paikallislehtenä Nuukissa. Lehti oli grönlanninkielinen vaihtoehto tanskankieliselle "Mikken"-lehdelle. 22. marraskuuta 1958 Sermitsiaq ilmestyi ensimmäistä kertaa kaksikielisenä lehtenä. 
"Sermitsiaq" oli paikallislehti Nuukissa vuoteen 1980 asti, jolloin se alkoi ilmestyä maanlaajuisesti. Lehti kehittyi poliittisemmaksi vuoden 1980 tienoilla, kun itsehallinto oli tullut voimaan edellisenä vuonna. 
Lehti ilmestyy joka perjantai.
Roubani Kaambi

Roubani Kaambi (s. 10. joulukuuta 1955 Mitsoudjé, Grande Comore) on komorilainen diplomaatti ja poliitikko. Hänestä tuli syyskuussa 2012 maansa pysyvä YK-edustaja. Ennen nimitystään hän oli toiminut Komorien suurlähettiläänä Yhdysvaltoihin. Lisäksi hän on toiminut muun muassa Komorien oikeusministerinä ja pääministerin henkilökunnan päällikkönä.
Kaambi toimi oikeustieteen professorina Komorien yliopistossa vuosina 2006–2011. Hänellä on tohtorinarvoja Strasbourgin yliopistosta, muun muassa julkisoikeudessa. Hänestä tuli vuonna 2012 Banguissa päämajaansa pitävän EUCLID-järjestön diplomaattinen "High Steward". Kaambi on naimisissa, ja hänellä on neljä lasta.
Olaf de Fleur

Olaf de Fleur (oik. Ólafur Jóhannesson; s. 2. helmikuuta 1975 Búðardalur) on islantilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Olaf de Fleur johtaa itsenäistä tuotantoyhtiötä Poppoli Picturesia, jonka varhaisempiin tuotantoihin kuuluu muun muassa de Fleurin ohjaama, Islannin parhaana dokumenttina vuonna 2004 palkittu "Blindsker". Ohjaajan "The Amazing Truth About Queen Raquela" -dokumentti voitti ilmestymisvuotenaan Berliinin elokuvajuhlien Teddy-palkinnon. "Borgríki" on de Fleurin yhdeksäs ohjaustyö.
Nestor-Désiré Nongo-Aziagbia

Nestor-Désiré Nongo-Aziagbia SMA (s. 6. maaliskuuta 1970 Mbaïki) on keskiafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. elokuuta 1998 ja nimitettiin Bossangoan hiippakunnan johtoon 14. toukokuuta 2012. Piispaksi konsekroinnin suoritti 22. heinäkuuta Fernando Filoni, jota avustivat Jude Thaddeus Okolo ja Edouard Mathos.
Nongo-Aziagbia ja kolme muuta pappia kidnapattiin Batangafossa 16. huhtikuuta 2014. Rauhanturvaajat kuitenkin vapauttivat heidät.
Jevdokija Nagrodskaja

Jevdokija Apollonovna Nagrodskaja (, 1866 Pietari – 19. toukokuuta 1930 Pariisi) oli venäläinen kirjailija. 
Jevdokija Nagrodskaja syntyi kirjailija Avdotja Panajevan ja journalisti Apollon Golovatšovin perheeseen. Hän meni rikkaisiin naimisiin ja toimi kirjallisuussalongin emäntänä. Nagrodskaja tuli tunnetuksi romaanistaan "Gnev Dionisa" (”Dionysoksen viha”, 1910), joka kuvaa naisen seksuaalista vapautumista. Myöhemmät teokset käsittelevät enimmäkseen perhesuhteita. Vuoden 1917 jälkeen Nagrodskaja muutti Pariisiin, jossa hän jatkoi kirjailijanuraansa.
Charles-Armel Doubane

Charles-Armel Doubane (s. 12. marraskuuta 1966 Zamio) on keskiafrikkalainen diplomaatti. Hänestä tuli vuonna 2011 maansa pysyvä YK-edustaja. Hän on lisäksi toiminut muun muassa maansa opetusministerinä sekä diplomaattisena neuvonantajana tasavallan presidentille.
Doubane opiskeli julkisoikeutta Banguin yliopistossa, josta valmistuttuaan hän täydensi opintojaan Paris–Sud-yliopistossa. YK-edustajaksi päästessään hän oli työstämässä tohtorin väitöskirjaa. Hän on naimisissa.
Forthin–Clyden kanava

Forthin–Clyden kanava (, ) on Skotlannissa vuonna 1790 avattu kanava, joka yhdistää Forth- ja Clydejoet ja muodostaa siten vesiväylän Alamaiden kapeimman kohdan poikki Forthvuonolta Clydevuonolle. Kanava on 56 kilometriä pitkä. Sillä on yhteys Glasgow’n kaupunkiin. Kanava oli menestyksekäs niin kauan kuin valtamerilaivat olivat riittävän pieniä kulkemaan sitä pitkin.
Kanavan suunnitteli kuuluisa insinööri John Smeaton.
The Station Agent

The Station Agent, televisioesityksessä Yksinäinen asemapäällikkö, on Tom McCarthyn käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 2003.
Juoni.
Finbar McBride on hiljainen naimaton mies, joka kärsii lyhytkasvuisuudesta. Hän on innostunut rautateistä ja työskentelee yhtä ujon ystävänsä Henry Stilesin kanssa pienoisrautateitä myyvässä liikkeessä. Henry kuolee yllättäen ja jättää Finbarille perinnöksi pienen maapalstan, jolla sijaitsee pieni rautatieasema. Hän muuttaa asumaan sinne aikomuksenaan erakoitua, mutta hän joutuukin monin tavoin osaksi pienen maalaisyhteisön elämää. Joe Orama on puhelias kolmikymppinen amerikankuubalainen, joka hoitaa sairaan isänsä kioskia. Olivia Harris on noin 40-vuotias taiteilija, joka yrittää yhä selviytyä parin vuoden takaisesta poikansa kuolemasta ja siitä seuranneesta avioerostaan. Cleo, nuori afroamerikkalainen tyttö jakaa Finbarin kiinnostuksen rautateihin, ja Emily on paikallinen kirjastonhoitaja.
Banguin kansainvälinen M'Poko-lentoasema

Banguin kansainvälinen M'Poko-lentoasema (IATA: BGF, ICAO: FEFF) on siviilikäytössä oleva lentoasema Keski-Afrikan tasavallassa. Se sijaitsee 7 kilometriä Banguista kaakkoon 368 metrin korkeudessa merenpinnan tasosta. Sillä on yksi, asfalttipäällysteinen kiitotie, jonka mitat ovat 2600 x 45 metriä. 
Lentoasema avattiin vuonna 1967.
Hävittäjälentolaivue 21

Hävittäjälentolaivue 21 (lyhenne "HÄVLLV 21") oli Suomen ilmavoimiin kuulunut Satakunnan Lennoston alainen joukkoyksikkö, joka operoi mm. Hornet-hävittäjäkalustolla (lyhenne HN). Hävittäjälentolaivue 21 sijaitsi Pirkkalassa Pirkanmaalla. Yksikkö lakkautettiin 31.12.2014. Laivueen hävittäjäkalusto siirrettiin Lapin ja Karjalan Lennostoihin kesäkuussa 2014.
Tehtävät.
Laivueen pääasiallisena tehtävänä rauhan aikana oli valvoa vastuualueensa ilmatilaa sekä tarvittaessa estää ilmatilan luvaton käyttö. Myös erilaisia erikoisajoneuvoja (esimerkiksi pelastusajoneuvot ja polttoaineajoneuvot) oli laivueen käytössä tehtäviensä toteuttamiseksi.
Hävittäjälentolaivue 21 oli Satakunnan Lennoston komentajan alainen joukkoyksikkö. Laivueen johdossa oli laivueen komentaja.
Laivue oli yksi Suomen ilmavoimien viidestä lentävästä joukkoyksiköstä muiden lennostojen hävittäjälentolaivueiden ja Ilmasotakoulun Tukilentolaivueen rinnalla.
Laivueen organisaatio.
Komentajana ovat palvelleet:
Kantahenkilökunnan lisäksi laivueessa palveli varusmiehiä apumekaanikkoina.
Historia ja perinteet.
Joukkoyksikön edeltäjä oli nimeltään Hävittäjälaivue 21 ja vuoteen 1944 Lentolaivue 28.
Laivueeseen on kuulunut 60-luvulla lentokuvauskeskus (Lntkuvauskesk/HämHävLLv 21).
Joukkoyksikön historiasta on kirjoitettu teos "Hävittäjälentolaivue 21:n historia 1918 - 98".
Laivueen symboli (mm. hihamerkeissä) oli kalasääski ja laivueen tunnusväri oli musta, joka ilmeni mm. yksikön hävittäjälentäjien käyttämien huivien ja työpaitojen värissä.
Coyote Ugly

Coyote Ugly on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut David McNallyn ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Piper Perabo ja Adam Garcia. 
Juoni.
Nuori Violet (Piper Perabo) haaveilee lauluntekijän urasta ja lähtee isänsä (John Goodman) luota New Yorkiin. Hän päätyy töihin räväkkään Coyote Ugly -nimiseen baariin.
Arvioita.
Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä elokuva muistuttaa ilmiasultaan Mötley Crüe -yhtyeen musiikkivideoita. Violetin laulujen tekeminen ja elämässä selviytyminen vaikuttivat hänestä ”lähinnä vain heppoisilta perusteilta leipoa baariälämölöstä kertova elokuva.”
Semjon Nadson

Semjon Jakovlevitš Nadson (, 26. joulukuuta 1862 Pietari – 31. tammikuuta 1887 Jalta) oli venäläinen runoilija.
Semjon Nadson syntyi kristinuskoon kääntyneen juutalaisen virkamiehen perheeseen. Hän valmistui Pavlovskin sotaopistosta vuonna 1882, mutta erosi palveluksesta sairastuttuaan tuberkuloosiin.
Nadson alkoi kirjoittaa runoja jo lapsena. Niistä ensimmäiset julkaistiin vuonna 1878. Hänen runoutensa oli aikanaan tavattoman suosittua. Sitä leimaa yhteiskunnallisista ja henkilökohtaisista syistä kumpuava syvä pessimismi ja epätoivo. Tyyliltään Nadsonin runous on eklektistä, minkä johdosta häntä on pidetty sekä Nikolai Nekrasovin perinteen jatkajana että yhtenä symbolismin edeltäjistä.
Cosmicolor

Cosmicolor on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon viides studioalbumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 2007.
"Cosmicolor" oli kolmas ja viimeinen ”m-flo loves...” -yhteistyöprojektiin kuulunut studioalbumi. Projektissa yhden laulajan sijaan yhtyeen albumeilla vieraili lukuisia muita artisteja. "Cosmicolor"-albumille osallistui useita tunnettuja j-pop-laulajia, kuten Namie Amuro ja Chara sekä koko yhteistyösarjan aloittanut Crystal Kay. Suurta huomiota saivat Emi Hinouchin ja Ryōhein kanssa äänitetty kappale ”Summer Time Love”, joka otettiin Marui-tavaratalon televisiomainokseen, ja Doping Pandan kanssa tehty kappale ”She Loves the Cream”, josta tehtiin erikoisversio Amazing Nuts! -animea varten. Albumi nousi Oricon-listan sijalle kolme. 
Albumin julkaisun jälkeen yhtye lähti kiertueelle Japaniin ja Etelä-Koreaan. Viimeinen konsertti Yokohama Arenalla heinäkuussa 2007 oli yhtyeen toistaiseksi suurin, ja siihen osallistui yhteensä 17 vierailevaa artistia.
Rollerball (vuoden 2002 elokuva)

Rollerball ("Rollerball") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut John McTiernanin ohjaama elokuva. Se on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1975 elokuvasta.
Roger Ebertin mielestä elokuva on värikkään ja vauhdikkaan kuvamateriaalin epämääräinen sotku, joka hakee juontaan, merkitystään, rytmiään ja tolkkuaan. Hänen mielestään se sijoittuu viihdearvoltaan jonnekin kaleidoskoopin ja laavalampun välimaastoon. Hän antaa elokuvalle puoli tähteä neljästä.
Basic (elokuva)

Basic tai Kahdeksan ("Basic") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut John McTiernanin ohjaama elokuva, jonka pääosia esittävät John Travolta ja Samuel L. Jackson.
"Chicago Sun-Timesin" kriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle yhden tähden neljästä. Hänestä sen sekavasta juonesta saattaisi saada jonkin käsityksen toisella katsomiskerralla, mutta elokuva ei hänestä ole uusintakatselun arvoinen.
Liftari (vuoden 2007 elokuva)

Liftari () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Dave Myersin ohjaama yhdysvaltalainen kauhu/jännityselokuva. Elokuvan pääosassa esiintyvät Sean Bean, Sophia Bush, Zachary Knighton ja Neal McDonough. "Liftari" on uudelleenfilmatisointi vuoden 1986 samannimisestä elokuvasta. 
Tarina.
Elokuvassa Jim (Zachary Knighton) ja Grace (Sophia Bush) matkustavat kotikaupunkiin lomalle, kun he melkein ajavat keskellä tietä seisovan liftarin päälle. He ottavat hänet kyytiin ja hän kertoo olevansa John Ryder (Sean Bean). He huomaavat pian että liftari on outo ja täysi kaheli. Hän ottaa Gracea hiuksista kiinni ja autossa syntyy tappelu. Lopulta Jim ja Grace saavat työnnettyä liftarin tielle vauhdissa. He nukkuvat yön autossa, ja Grace haluaisi aamulla palata takaisin kotiin mutta Jim puhuu hänet ympäri ja he jatkavat matkaa.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula havaitsi "Liftarissa" lainauksia paitsi alkuperäisestä ”kehnosta roskafilmistä” (1986), myös elokuvista "Kauhun kilometrit" (Spielberg, 1971), "Yön silmät" (Craven, 1977) ja "Kuolema kyydissä" (Franklin, 1981). Silti elokuvasta on hänestä tullut ”yksitoikkoisesti kehäänsä laahustava” tarina, jonka käsikirjoituksessa on ammottavia aukkoja.
Jackpot (vuoden 1992 elokuva)

Jackpot (Yhdysvalloissa nimellä "Cyber Eden"; ) on Mario Orfinin ohjaama ja tuottama italialais-ranskalainen komedia-/tieteiselokuva vuodelta 1992. Elokuvan pääosia näyttelevät Adriano Celentano, Kate Vernon ja Salvatore Cascio.
"Jackpot" pohjautuu Anna Moronin tarinaan, jonka pohjalta ohjaaja Orfini, Adriano Celentano, Max Ember, Grazia Giardiello ja Roberto Iannone laativat käsikirjoituksen. "Jackpot" sai ensi-iltansa Italiassa 23. joulukuuta vuonna 1992.
Aiheesta muualla.
Ressu lähtee maailmalle

Ressu lähtee maailmalle () on vuonna 1972 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Charles M. Schulzin luomaan "Tenavat"-sarjakuvaan. Se oli järjestyksessä toinen "Tenaviin" perustunut pitkä elokuva. Schulz käsikirjoitti elokuvan itse ja Bill Meléndez ohjasi sen sekä toimi tuottajana yhdessä Lee Mendelsonin kanssa. Elokuva oli taloudellisesti tappiollinen ja se jäi tuotantoyhtiö Cinema Center Filmsin viimeiseksi.
Tarinassa Ressu lähtee tapaamaan entistä omistajaansa, Lila-nimistä tyttöä, joka on joutunut sairaalaan. Matkantekoa vaikeuttavat lukuisat ”Koirilta pääsy kielletty” -kyltit. Jaska Jokunen ja muut lapset surevat Ressun lähtöä.
Elokuvan laulut ovat Shermanin veljesten säveltämiä ja sanoittamia. Heidät tunnetaan varsinkin Disney-yhtiön elokuviin tekemästään musiikista. "Ressu lähtee maailmalle" on ainut jazz-säveltäjä Vince Guaraldin elinaikana valmistuneista "Tenavat"-animaatioista, jossa ei käytetty hänen musiikkiaan. Elokuvassa toistuvan ”No dogs allowed” -laulun esittää matalasta bassoäänestään tunnettu Thurl Ravenscroft.
Tämä oli ensimmäinen animaatio, jossa Kaustinen esiintyi. Hahmo oli nähty sarjakuvassa ensi kerran vuonna 1967. Ressun aiempi omistaja Lila puolestaan oli esiintynyt yhdessä stripissä vuonna 1968.
Nikolai Naumov

Nikolai Ivanovitš Naumov (, 28. toukokuuta 1838 Tobolsk – 22. joulukuuta 1901 Tomsk) oli venäläinen kirjailija.
Nikolai Naumov syntyi virkamiesperheeseen. Hän palveli junkkerina ja opiskeli Pietarin yliopistossa, josta hänet erotettiin vuonna 1861 opiskelijalevottomuuksiin osallistumisen takia. Seuraavana vuonna hänet pidätettiin uudelleen Zemlja i volja -järjestön asiassa. Vuosina 1864–1869 Naumov työskenteli zemstvon ja valtion virkamiehenä Siperiassa. Vuosina 1869–1883 hän asui Pietarissa tutustuen Nikolai Zlatovratskin ja Gleb Uspenskin kaltaisiin narodnikkikirjailijoihin. Vuodesta 1884 Naumov työskenteli jälleen Siperiassa talonpoikaisasioiden virkamiehenä.
Naumovin ensimmäinen kertomus ilmestyi vuonna 1859. Kirjailijan teoksista tunnetuimpia ovat kertomuskokoelmat "Sila solomu lomit" (1874), "V tihom omute" (1881) ja "V zabytom kraju" (1882), joissa hän kuvaa realistisesti Siperian talonpoikaisväestön elämää. Ne olivat hyvin suosittuja aikansa narodnikkisivistyneistön keskuudessa.
Georgian jääkiekkomaajoukkue

Georgian jääkiekkomaajoukkue edustaa Georgiaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Georgia on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen vuodesta 2009. Vuonna 2021 maassa oli 160 miesjääkiekkoilijaa ja viisi jäähallia. 
Joukkue tavoitteli paikkaa jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuihin vuodeksi 2013 Arabiemiraattien Abu Dhabissa. Alku ei sujunut hyvin, sillä Georgia hävisi kaikki ottelunsa ja menetti mahdollisuutensa sarjapaikkaan. Ensimmäisen virallisen kansainvälisen ottelunsa Georgia pelasi Mongoliaa vastaan, jolle se hävisi lukemin 0–6. Vuodesta 2014 lähtien Georgia pelasi 3. divisioonassa, mutta on sittemmin noussut 2. divisioonan B-lohkoon. 
Georgian joukkueessa on pelannut myös varakapteenina georgialais-suomalainen Oliver Obolgogiani, joka on isänsä puolelta georgialainen ja äitinsä puolelta suomalainen. Hän on kasvanut Suomessa. Tutustuttuaan Georgian maajoukkueeseen, hän haki maan kansalaisuutta, jonka hän sai. Kun joukkue sijoittui vuoden 2022 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailujen B-lohkossa toiseksi, maan tiedotusvälineet kiinnostuivat joukkueesta. Maajoukkuetta oli kisojen jälkeen vastassa lentoasemalla 200 ihmistä ja eri tiedotusvälineiden edustajia, mikä oli ennenkuulumatonta.
Eiran Kisa-Veikot

Eiran Kisa-Veikot oli helsinkiläinen urheiluseura, jolla oli toimintaa muun muassa koripallossa sekä käsipallossa.
Lajit.
Koripallo.
Eiran Kisa-Veikot pelasi miesten SM-sarjassa kahdentoista kauden ajan. Se oli mukana sarjan ensimmäisenä pelikautena vuonna 1939, jolloin joukkue sijoittui SM-hopealle. Seura voitti Suomen-mestaruuden kaudella 1940. Kaudella 1941 Kisa-Veikot voitti SM-hopeaa. Viimeisen SM-mitalin joukkue saavutti kaudella 1945, jolloin seura voitti SM-pronssia.
Naisten SM-sarjassa Kisa-Veikot pelasi viiden kauden ajan. Seura voitti SM-kultaa vuosina 1945 sekä 1949. Lisäksi joukkue sijoittui SM-hopealle kaudella 1948.
Käsipallo.
Kisa-Veikot pelasi käsipallon SM-sarjassa kaiken kaikkiaan kolme kautta. Seura ei saavuttanut kuitenkaan SM-mitaleita.
Ronald Stretton

Ronald Charles "Ron" Stretton (13. helmikuuta 1930 Epsom, Surrey – 12. marraskuuta 2012 Toronto, Kanada) oli brittiläinen ratapyöräilijä ja olympiamitalisti.
Stretton kuului Ison-Britannian 4 km:n takaa-ajojoukkueeseen Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Joukkue saavutti olympiapronssia Italian ja Etelä-Afrikan joukkueiden jälkeen.
Stretton muutti Kanadaan vuonna 1955 ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1978. Hänellä oli vaimo ja kolme lasta. Stretton kuoli Torontossa 12. marraskuuta 2012, 82-vuotiaana.
Eeltje Visserman

Eeltje Visserman (24. tammikuuta 1922 – 23. maaliskuuta 1978) oli hollantilainen shakkitehtävien laatija. Hän sai tehtäväshakin suurmestarin arvonimen ensijaossa vuonna 1972 yhtenä neljästä ensimmäisestä laatijasta, joille arvonimi myönnettiin..
Siviilityönsä Visserman suoritti Hollannin asunto- ja rakennusminisrteriön virkamiehenä. Shakkitehtävien laatijana Visserman tunnetaan lähinnä kaksi- ja kolmisiirtoisista mattitehtävistään. Tällä alueella hänet haastoi saman sukupolven laatijoista vain neuvostoliittolainen Lev Loshinski. Visserman laati menestyksellisesti myös satushakin tehtäviä. Visserman laati yli 800 tehtävää. Hän toimi laatimisen myös tuomarina laadintakilpailuissa. Tunnustuksena siitä hän sai kansainvälisen tehtävätuomarin arvonimen vuonna 1958.
Vuosina 1957–1970 Visserman oli hollantilaisen tehtävälehti "Probleembladin" päätoimittaja. Hän julkaisi vuonna 1964 teoksen "64 Nederlandse componisten", jossa on kaikkiaan 64 hollantilaisen laatijan lyhyt elämäkerta ja näytetehtäviä heidän tuotannostaan. Visserman kuoli pitkään sairastettuaan Haagissa 23. maaliskuuta 1978.
Zack Zero

Zack Zero on Crocodile Entretainmentin kehittämä 2.5D tasohyppelypeli, joka julkaistiin tammikuussa 2012.
Pelissä pelaajan on tarkoitus auttaa Zack Zeroa pelastamaan hänen kumppaninsa "Marlene" pahalta "Zulrogilta", joka haluaa vaihtaa hänet ainutlaatuiseen materiaaliin nimeltä "Kelestinia".
Lev Lošinski

Lev Iljitš Lošinski (, 17. tammikuuta 1913 – 19. helmikuuta 1976) oli neuvostoliittolainen shakkitehtävien laatija. Hänet luetaan yhdeksi kaikkien aikojen huomattavimmista laatijoista. Erityisesti kolmisiirtoisten mattitehtävien laatijana hän oli eräs maailman merkittävin laatija. Hän sai tehtäväshakin suurmestarin arvonimen vuonna 1972 .
Siviiliammatiltaan lukion opettajana toiminut Lošinski oli laatijana erikoistunut kolmisiirtoisiin mattitehtäviin. Monet hänen tehtävistään ovat hienoja ja vaikeita ratkaista, mutta samalla rakenteeltaan selväpiirteisiä. Brittiläinen laatija R. C. O. Matthews (1927–2010) kirjoitti aikanaan Lošinskista: ”Sen, minkä hän teki, hän teki paljon paremmin ja syvällisemmin kuin aiemmin oli tehty. Lopputulos oli aina perustehtävä, jollaista ei kuitenkaan ollut aiemmin saavutettu.” 
Lošinski voitti tehtävillään useita palkintoja laadintakilpailuissa. Esimerkiksi yhdeksässä ensimmäisessä Neuvostoliiton laadintamestaruuskisoissa aikavälillä 1945–1968 Lošinski voitti kolmisiirtoisten mattien kilpailun joka kerta. Lisäksi hän voitti kaksisiirtoisten mattitehtävien sarjan 2. (1947–1948), 3. (1949–1953), 4. (1953–1955) ja 6. (1959–1961) Neuvostoliiton laadintamestaruuskisoissa. Hän voitti myös monisiirtoisten sarjan 8. NL:n laadintakilpailussa (1965–1966). Laatimisen ohella Lošinski myös toimi tuomarina laadintakilpailuissa. Hän sai vuonna 1956 kansainvälisen tehtävätuomarin arvonimen.
Jakov Vladimirovin, Rafael Kofmanin ja Jevgeni Umnovin kirjoittama teos "Grossmeister šahmatnoi kompozitsii" (1980) sisältää Lošinskin elämäkerran ja yli 500 hänen laatimaansa shakkitehtävää.
Koskienergia

Koskienergia Oy on vesivoimalla sähköä tuottava yhtiö. Sen omistavat Etelä-Savon Energia, Äänekosken Energia ja Kuoreveden Sähkö. Yhtiön pääkonttori on Äänekoskella.
Koskienergia Oy:n ja sen tytäryhtiön (Koskienergia Koskivoima Oy) hallinnassa on 29 pienvoimalaitosta eri puolilla Suomea. Näistä 14 laitosta siirtyivät Koskienergian hallintaan helmikuussa 2012 Fortumilta. Koskienergia Oy myi Kuusamossa sijaitsevan Kuusinkijoen Myllykosken voimalaitoksen loppuvuodesta 2022 Kuusinkijoki kuntoon ry:lle.
Vesivoimalaitokset.
Koskienergian vesivoimalaitokset ovat vesistöittäin seuraavat:
Delhin joukkoraiskaustapaus

Delhin joukkoraiskaustapaus tapahtui 16. joulukuuta 2012, kun 23-vuotias naisopiskelija joukkoraiskattiin väkivaltaisesti Intian pääkaupungissa Delhissä. Tapauksen tultua julkisuuteen tuhansia ihmisiä osoitti mieltään viranomaisia vastaan ja syntyi väkivaltaisia mellakoita, joissa vaadittiin naisiin kohdistuvan väkivallan tehokkaampaa torjumista.
Raiskauksen uhriksi joutunut nainen kuoli saamiinsa vammoihin sairaalassa Singaporessa 29. joulukuuta 2012.
Tapauksen johdosta pidätettiin kuusi miestä, jotka asetettiin syytteeseen raiskauksesta ja murhasta. Maaliskuussa 2013 eräs tekijöistä teki itsemurhan vankilassa. Neljä miestä sai kuolemantuomion ja yksi alaikäinen kolmen vuoden vankeusrangaistuksen. Intian silloinen sisäministeri Sushilkumar Shinde kommentoi olleensa tyytyväinen tekijöiden saamaan kuolemantuomioon.
Kuolemaantuomittujen valitusoikeuksista johtuen kuolemantuomion langettaminen oli hidasta. Vuonna 2018 uhrin äiti paheksui julkisesti sitä, kuinka tekijät olivat edelleen hengissä. Tammikuussa 2020 päätettiin, että tekijät hirtettäisiin 22. päivä. Päätös hirttämisestä kuitenkin viivästyi yhden tekijöistä anottua armahdusta. Anomus hylättiin, jonka jälkeen uudeksi teloituspäiväksi valittiin helmikuun ensimmäinen päivä. Kolmella tekijöistä oli vielä mahdollisuus anoa armahdusta. Teloitus kuitenkin viivästyi delhiläisen oikeusistuimen päätöksestä johtuen. Uhrin äidin mukaan syytetyt hyödynsivät laissa olevia porsaanreikiä vältelläkseen kuolemantuomion täytäntöönpanoa. Maaliskuun kolmantena päivänä kuolemantuomio viivästyi yhden syytetyn anottua armoa presidentiltä. Anomus hylättiin, ja Delhin paikallishallituksen mukaan syytetyt käyttivät oikeutensa loppuun, minkä osalta seuraavaksi teloituspäiväksi valittiin 20. maaliskuuta 2020. Kuolemantuomio toteutui odotetusti 20. maaliskuuta klo 5.30.
Jälkiseuraukset.
Tapauksen jälkeen Intia päätti koventaa rangaistuksia joukkoraiskausten osalta. Joukkoraiskauksien minimirangaistus nostettiin 20 vankeusvuoteen sekä kuolemantuomion langettaminen raiskaajille mahdollistettiin. Delhin pääministeri Sheila Dikshit aikoi erota tehtävästään vuonna 2012 sydänleikkauksensa jälkeen. Raiskaustapaus sai hänet kuitenkin muuttamaan mielensä, koska hän oletti että hänen eronsa oltaisiin nähty pakenemisena vaikeasta tilanteesta. Nationalistipuolue Shiv Sena otti raiskaustapaukseen kantaa vuonna 2013 jakamalla useille tuhansille naisille puukkoja ja chilipulveria Mumbaissa, jotta naisilla olisi jotain millä puolustautua mahdollisia hyökkääjiä vastaan.
She’s a Rainbow

”She’s a Rainbow” on The Rolling Stones -yhtyeen musiikkikappale vuonna 1967 julkaistulta albumilta "Their Satanic Majesties Request". Se julkaistiin lisäksi singlenä muun muassa Yhdysvalloissa, jolloin se nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 25. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa se jätettiin julkaisematta.
Kappale äänitettiin Lontoon Olympic Studiosissa 10. toukokuuta 1967. Kitaraosuuksista vastasi Keith Richards Brian Jonesin soittaessa mellotronia. Jousi- ja puhallinsovituksesta vastasi parhaiten Led Zeppelin -yhtyeen basistina ja kosketinsoittajana tunnettu John Paul Jones.
”She’s a Rainbow” on Rolling Stonesille harvinaisen puhdas rakkauslaulu. Yhtyeen naisista kertovat laulut ovat usein tyyliltään seksuaalisempia.
Julkaisu ja vastaanotto.
Kappale ilmestyi ensimmäisen kerran 8. joulukuuta, jolloin yhtyeen "Their Satanic Majesties Request" -studioalbumi julkaistiin Britanniassa. Yhdysvalloissa levy ilmestyi päivää myöhemmin. Lisäksi London Records julkaisi sen singlenä Yhdysvalloissa 23. joulukuuta 1967. B-puolella oli samalle albumille kuulunut ”2000 Light Years from Home”. ”She’s a Rainbow” ylsi Billboard-listan 25. sijalle vuonna 1968.
Yhdysvaltojen lisäksi ”She’s a Rainbow” ilmestyi monessa muussakin maassa. Se julkaistiin lukuisissa Euroopan valtioissa sekä muun muassa Kanadassa, Australiassa ja Japanissa. Kappale menestyi etenkin Alankomaissa, missä se nousi listan kakkoseksi. Sveitsissä sijoitus oli pykälää heikompi. Vuonna 2007 kappale ylsi Tanskassa uudelleenjulkaisuna sijalle 25.
”She’s a Rainbow” kuului Rolling Stonesin konserttiohjelmistoon vuosina 1997–98. Vuonna 1999 Apple käytti kappaletta tv-mainoksissaan, joissa mainostettiin iMac-tietokoneita.
Kansainvälinen tehtävämestari

Kansainvälinen tehtävämestari eli "laadinnan kansainvälinen mestari" on tehtäväshakin suurmestarin jälkeen toiseksi korkein tehtäväshakissa ansioista shakkitehtävien laatimisessa myönnettävä kansainvälinen arvonimi. 
Kansainvälisen tehtävämestarin arvonimen myöntää nykyisin maailman tehtäväshakkijärjestö ("World Federation for Chess Compositions", WFCC). Aiemmin WFCC oli nimeltään FIDE:n pysyvä tehtäväshakillinen toimikunta (PCCC) ja se toimi maailman shakkijärjestön (FIDE) alaisuudessa. Se irtautui itsenäiseksi järjestöksi ja muutti nimensä WFCC:ksi vuonna 2010.
Kansainvälisen tehtävämestarin arvon saamiseksi vaaditaan FIDE-albumeissa julkaistuista tehtävistä vähintään 25 pistettä. Pisteitä jaetaan siten, että lopputehtävästä saa 1,67 pistettä ja muista tehtävistä yhden pisteen.. Mikäli tehtävällä on useampi laatija, tehtävästä saatava pistemäärä jaetaan tasan laatijoiden kesken.. 
Laadinnan kansainvälisen mestarin arvo on myönnetty vuoden 2012 loppuun mennessä kaikkiaan 186 henkilölle. Kuten tehtäväshakin suurmestarin titteli, myös kansainvälisen tehtävämestarin arvonimi voidaan myöntää vanhoista ansioista myös postuumina, mikäli FIDE-albumien pistevaatimus täyttyy. 
Ensimmäisenä laadinnan kansainvälisen mestarin arvon saivat vuonna 1959 André Chéron (1895–1980), Arnoldo Ellerman (1893–1969), Aleksandr Herbstmann (1900–1982), Jan Hartong (1902–1987) ja Cyril S. Kipping (1891–1964). Suomesta arvonimen ovat saaneet :
Yakuza 4

Yakuza 4 (, "Like a Dragon 4: Successor of the Legend") on CS1 Teamin kehittämä ja Segan julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle . Samoin kuin muut pelisarjan osissa pelissä on erilaisia minipelejä, kuten kalastus, mahjong, pachinko, pöytätennis, arcadehallit (Boxcelius ja UFO Catcher, eli suomeksi kourapeli) ja jne. 
Peli on jatko-osa "Yakuza 3:lle". Pelin jatko-osa on "Yakuza 5".
Pelistä on tulossa "remaster"-versio PlayStation 4:lle osana "The Yakuza Remastered Collection" -julkaisua. "Remaster"-versio on saatavilla 29. lokakuuta 2019.
Hahmot.
Pelissä on neljä pelaajan ohjaamaa päähenkilöä, joita ohjataan tarinan eri vaiheissa:
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli sai Excellence Japan Game Awardsin vuonna 2010.
Hogs of War

Hogs of War on Infogramesin kehittämä ja julkaisema strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 2000 PlayStationille ja Windowsille.
Pelaaminen.
Peli nimensä mukaisesti soditaan possuilla. Pelissä soditaan fiktiivisellä sian näköisellä mantereella, jonka eri osia hallitsevat eri osapuolet. Pelin osapuolia ovat mm. Yhdysvallat, Iso-Britannia, Ranska, Saksa, Venäjä ja Japani. Peliä voi pelata joko yksinpelinä tai moninpelinä. Peli muistuttaa pelattavuudeltaan Wormsia. Pelin kuluessa pelaaja voi kehittää hahmojaan voimakkaimmiksi sotilaasta aina heroksi asti.
Dizzy

Dizzy oli suomalainen, Lappeenrannassa perustettu melodinen hard rock -yhtye, joka on saanut vaikutteita myös j-popista. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Bang Bang Bang" 16. toukokuuta 2007. Yhtye sai alkunsa Lappeenrannan bändikoulusta. Vuonna 2005 yhtye solmi pitkän levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa. Yhtyeen ensimmäiseksi ja ainoaksi singleksi jäi ”One Good Reason”.
Laulaja Satu Hovi julkaisi vuonna 2015 soolosinglen artistinimellä "Satutin".
Vadim Abdrašitov

Vadim Jusupovitš Abdrašitov (, ; 19. tammikuuta 1945 Harkova – 12. helmikuuta 2023) oli tataaritaustainen venäläinen elokuvaohjaaja.
Biografia.
Vadim Abdrašitov syntyi upseeriperheeseen. Hän opiskeli Alma-Atan rautatieteknikumissa ja Moskovan fysikaalis-teknisessä sekä kemiallis-teknologisessa instituutissa. Vuonna 1970 hän hakeutui Neuvostoliiton elokuvainstituuttiin, jonka ohjaajalinjalla hän opiskeli Mihail Rommin ja Lev Kulidžanovin johdolla. Abdrašitovin diplomityö, satiirinen lyhytelokuva "Ostanovite Potapova!" (”Pysäyttäkää Potapov!”, 1974) sai osakseen paljon kiitosta ja Juli Raizman kutsui hänet töihin Mosfilmille.
Abdrašitovin esikoisohjaus, Aleksandr Mindadzen käsikirjoitukseen perustuva "Slovo dlja zaštšity" (”Puolustuksen puheenvuoro”) julkaistiin vuonna 1976. Miehet työskentelivät yhdessä myös jatkossa. Heidän yhteiskunnallisiin ja moraalis-eettisiin kysymyksiin keskittynyt tuotantonsa koetteli sallitun rajoja, mutta vain "Ohota na lis" (”Ketunmetsästys”, 1980) johti ohjaajan erottamiseen joksikin aikaa Mosfilmiltä. Abdrašitovin elokuvat ovat olleet suosittuja sekä kriitikkojen että suuren yleisön keskuudessa.
Abdrašitoville myönnettiin Venäjän kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1992. Hän sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon (1991) ja joukon muita palkintoja. Abdrašitov oli Venäjän elokuva-akatemia Nikan varapresidentti ja elokuvainstituutin professori.
Baltoslaavilainen kantakieli

Baltoslaavilainen kantakieli on rekonstruoitu kantakieli, joka polveutuu indoeuroppalaisesta kantakielestä ja josta kaikki myöhemmät baltoslaavilaiset kielet eli balttilaiset kielet ja slaavilaiset kielet polveutuvat. Baltoslaavilaisesta kantakielestä polveutuneita kieliä ovat esimerkiksi latvia, liettua, puola ja venäjä.
Baltoslaavilaisesta kantakielestä ei ole säilynyt kirjoituksia, mutta kieli on rekonstruoitu käyttämällä vertailevaa menetelmää. On useita isoglosseja, jotka ovat balttilaisissa kielissä ja slaavilaisissa kielissä yhteisiä. Näitä on esimerkiksi fonologiassa, morfologiassa ja aksentologiassa.
Travis Ganong

Travis Ganong (s. 14. heinäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Squaw Valley Ski Teamia.
Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Ganong sijoittui supersuurpujottelussa 18:nneksi ja syöksylaskussa 24:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi ja supersuurpujottelussa 23:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Ganong saavutti hopeaa syöksylaskussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui supersuurpujottelussa 14:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli supersuurpujottelussa kahdeksas ja syöksylaskussa kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa 12:nneksi ja syöksylaskussa 20:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Ganong kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kvitfjellin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2010 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän pääsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 oltuaan Val Gardenan syöksylaskussa kymmenes. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Kvitfjellin syöksylaskussa helmikuussa 2014 oltuaan kolmas. Ensimmäisen voittonsa hän otti Santa Caterinan syöksylaskussa joulukuussa 2014. Kaudella 2015–2016 Ganong oli kolmas Lake Louisen syöksylaskussa. Tammikuussa 2017 hän voitti Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskun. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui Beaver Creekin supersuurpujottelussa kolmanneksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Kitzbühelin toisessa syöksylaskussa kolmanneksi.
Dalianin satama

Dalianin satama (, LOCODE: CN DXG tai CN DLC) on Kiinan koillisosassa sijaitsevan Liaoningin maakunnan miljoonakaupunki Dalianin merisatama Keltaisenmeren rannalla. 
Yksi maailman suurimpia satamia.
Dalianin sataman kautta kulki amerikkalaisen satamajärjestön maailmantilaston mukaan vuonna 2010 yhteensä 200,0 miljoonaa tonnia rahtia; satama ylsi järjestön mukaan tuolloin maailman 14. suurimmaksi satamaksi.Tämä arvio saattaa kuitenkin olla rahtimäärän osalta virheellinen. Esimerkiksi Euroopan suurimman sataman eli Rotterdamin sataman satamalistalla Dalian oli vuosina 2010 ja 2011 jo 8. sijalla, rahtimäärän kohotessa vuonna 2010 yhteensä 300,8 miljoonaan ja 2011 kaikkiaan 338,0 miljoonaan tonniin.
Kiinan liikenneministeriön virallisiin 2010 satamatilastoihin pohjautuvan arvion mukaan vuonna 2010 sataman rahdista 62 prosenttia edusti kuivabulkkia ja yleisrahtia, 20 prosenttia nestebulkkia ja 18 prosenttia konttiliikennettä. Arvio myös tukee hollantilaislähdettä sataman rahtimääristä. Dalian on merkittävä öljynjalostuksen ja kemianteollisuuden paikkakunta. Konttiliikenteessä Dalianin satama oli vuoden 2010 konttimäärällä 5 242 kTEU amerikkalaisen satamajärjestön maailmantilaston 21. sijalla.
Pat Welsh

Pat Welsh (11. helmikuuta 1915 – 26. tammikuuta 1995) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hän teki ääniroolin elokuvassa "E.T.", jossa hän toimii avaruusolento E.T:n äänenä. E.T-nuken sisällä on jalaton ihminen, joka kävelee käsillään. Welsh poltti kaksi askia tupakkaa päivässä, josta aiheutui hänen käheä äänensävynsä, josta "E.T."-elokuvan äänisuunnittelija Ben Burt piti. Welsh käytti yhdeksän ja puoli tuntia E.T.:n repliikkien äänittämiseen. Palkkaa hän sai työstään 380 dollaria.
Hänellä on äänirooli myös elokuvassa "Jedin paluu".
Tyttären talossa (elokuva)

Tyttären talossa ("The Mother") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Roger Michellin ohjaama elokuva.
Näyttelijät.
Lähde: