tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Michelle-Lee Ahye

Michelle-Lee Raquel Ahye (s. 10. huhtikuuta 1992 Port of Spain) on trinidadtobagolainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. 160 senttimetriä pitkä ja 64 kilogrammaa painava Ahye edustaa Concorde Athletics Clubia. Hänen valmentajanaan toimii Eric Francis.
Ahye oli mukana 100 metrillä vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa selviytyen semifinaaleihin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 100 ja 200 metrillä kuudenneksi sekä 4 × 100 metrin viestissä viidenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ja Pariisin olympialaisissa 2024 saman matkan alkuerissä. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Ahye oli 100 metrillä viides ja saavutti pronssia pikaviestistä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 100 metrillä ja pikaviestissä kuudenneksi. Hän on ollut mukana myös vuosien 2011, 2013, 2022 ja 2023 MM-kilpailuissa karsiutuen 100 metrin välierissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän on sijoittunut 60 metrin juoksussa neljänneksi 2016, kuudenneksi 2014 ja 2018 sekä seitsemänneksi 2022.
Ahye voitti Kansainhteisön kisoissa 2018 kultaa sadalla metrillä ajalla 11,14. Pan-Amerikan kisoissa 2023 hän saavutti 100 metrillä pronssia. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän sijoittui 100 metrillä alun perin toiseksi ajalla 11,27, mutta hylättiin dopingrikkomuksen vuoksi. Hänellä on kaksi viestimitalia Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista. Maanosien cupissa 2014 hän oli 100 metrillä toinen.
Ahye pitää hallussaan Trinidad ja Tobagon ennätystä 100 ja 200 metrin juoksuissa ja sisäratojen ennätystä 60 metrin juoksussa. Hän on voittanut urallaan kaksi Timanttiliigan osakilpailua.
Ahye sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 19.4.2019–18.4.2021, kun häntä ei ollut tavoitettu kolmeen dopingtestiin kesäkuun 2018 ja huhtikuun 2019 välisenä aikana. Trinidad ja Tobagon olympiakomitea valitti tuomiosta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka kuitenkin hylkäsi valituksen. Ahyen tulokset huhtikuusta 2019 lähtien hylättiin jälkikäteen. Hän menetti vuoden 2019 Pan-Amerikan kisojen hopeamitalinsa 100 metriltä.
YellOw

Hong Jin-ho (, s. 31. lokakuuta 1982 Daejeon) on eteläkorealainen tietokonepelaamisen ammattilainen. Hän pelasi ennen pääasiassa "StarCraftia".
Vesajärvi (Somero)

Vesajärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla.
Järvi kuuluu Paimionjoen lähdejärveen Painioon pohjoisesta laskevaan Vesanojan valuma-alueeseen, joka laskee Painioon pohjoisesta Somerniemen Vesanojan ja Keltiäisen kylien rajalla.
Vesajärvi on tämän valuma-alueen suurin järvi. Se on muodoltaan pitkä ja kapea, likimain pohjois-etelä-suunnassa ja pituudeltaan noin 2 km Suurin leveys on noin 350 metriä. Järven valuma-alue on pääosin suo- ja metsämaata ja valuma-alueen sisään jäävät myös pienet Hongistonlampien metsälammet. Vakinaista asutusta ja viljelymaata on vain järven valuma-alueen pohjoislaidalla, Valkeaviidan kulmakunnalla Tammelan Letkun ja Somernienmen Salkolan kylien rajalla. Vapaa-ajan asutusta järven rannoilla sen sijaan on runsaasti.
Järven vesi on humuspitoista, ruskeaa, lievästi sameaa ja melko hapanta.
Nelli Cooman

Cornelli Antoinette Hariëtte ”Nelli” Fiere-Cooman (o.s. Cooman, s. 6. kesäkuuta 1964 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen pikajuoksija. Hän muutti kahdeksanvuotiaana Surinamesta Alankomaihin, ja harrasti jalkapalloa, kunnes hänen pikajuoksulahjansa yläluokilla huomattiin.
Cooman menestyi etenkin hallikilpailuissa. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 60 metrin juoksussa Indianapolisissa 1987 ajalla 7,08 ja Budapestissa 1989 ajalla 7,05. Hän karsiutui saman matkan välierissä Sevillassa 1991 sekä sijoittui seitsemänneksi Torontossa 1993 ja kuudenneksi Barcelonassa 1995. 
Cooman voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 60 metrin juoksussa Pireuksessa 1985 ajalla 7,10, Madridissa 1986 maailmanennätysajalla 7,00, Lievinissä 1987 (aika 7,08), Budapestissa 1988 (7,04), Haagissa 1989 (7,15) ja Pariisissa 1994 (7,17). Lisäksi hän sai sisäratojen EM-pronssia 60 metrillä Göteborgissa 1984 ja Glasgow'ssa 1990.
Ulkoradoilla Cooman karsiutui 100 metrin välierissä Rooman MM-kilpailuissa 1987 ja Soulin olympialaisissa 1988 sekä toisissa alkuerissä Barcelonan olympialaisissa 1992.
Cooman sai ulkoratojen EM-kilpailuissa pronssia 100 metrillä Stuttgartissa 1986 ajalla 11,08. Hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi Helsingissä 1994. Hän voitti ulko- ja sisäradoilla yhteensä 15 Alankomaiden-mestaruutta.
Cooman valittiin Alankomaiden vuoden naisurheilijaksi 1986. "Nelli Cooman Games" -nimiset kilpailut on järjestetty Stadskanaalissa vuodesta 1997 alkaen.
Lloyd Alexander (auto)

Lloyd Alexander on vuosina 1957–1961 valmistettu saksalainen pikkuauto. Lloyd Alexander on etuvetoinen varsin pieni käyttöauto.
Lloydin moottori on ilmajäähdytteinen nelitahtinen kaksisylinterinen 596 cm³ rivimoottori, jonka teho on 18,5 kW eli 25 hv /5000 r/min. Suurin vääntömomentti on 39 Nm /3000-3200 r/min (4 kpm). Ilmajäähdytyksestä johtuen moottori on melko äänekäs.
Vaihteita on neljä, jotka kaikki ovat synkronoituja. Vaihteiston jäykkä toiminta on Lloydin heikkous: kaikkia vaihteita ei saa helposti kytkeytymään. Varsinkaan ykköstä ei saa helposti kytkettyä, paitsi jos sen sujauttaa kakkosen kautta. Vaihdetanko on sijoitettu ohjauspyörän alle. Ohjaus on nopea, tarkka ja kevyt.
Korissa on keskusputkirunko. Edessä on tilaa kahdelle isollekin matkustajalle istuinten isojen säätövarojen ansiosta. Takana tilaa on niukasti, varsinkin jos etumatkustajat ovat kookkaita. Istuimet ovat miellyttäviä ja antavat hyvin tukea. Lämmityslaite on moottorin pienuudesta ja ilmajäähdytyksestä johtuen tehoton koleassa syyssäässäkin.
Kaarteissa Lloyd kulkee vakaasti. Jousitus on suhteellisen kova. Tekniikan Maailman 12/1958 koeajossa Lloyd Alexander kiihtyi 0–50 km/h 10,1 sekunnissa ja 0–80 km/h 26,0 sekunnissa. Huippunopeus on vain 108 km/h.
Bensiinin normikulutus DIN 70030 -normin mukaan oli 6,2 l/100 km. Tekniikan Maailman 12/1958 koeajossa kulutus oli selvästi isompi eli 8,6 l/100 km. Bensiinin oktaaniluku on 83. Bensiinitankki on sijoitettu moottorin päälle.
Lloyd Alexander TS oli Suomessa vuonna 1958 hinnaltaan 543 000 markkaa. Maahantuoja oli Laatuvaunu Helsingin Taivalsaaressa. Valtaosa Suomeen tuoduista autoista, tuhatkunta yhteensä 1 200:sta, tuli tuontisäännöstelyn kiertämiseksi maahan osina ja koottiin Laatuvaunun korjaamolla Taivallahdessa.
Mondo (yritys)

Mondo on italialainen monialayritys, jonka tuotteita ovat lattia- ja urheilukenttäpinnoitteet, pallot ja lelut. Yrityksellä on yhdeksän tuotantotehdasta neljässä maassa, jotka sijaitsevat Italiassa, Espanjassa, Luxemburgissa ja Kiinassa.
Historia.
Edmondo Giovanni Stroppiana perusti yrityksen vuonna 1948. Nimen yritykselleen hän otti etunimensä lyhenteestä, joka tarkoittaa myös italian kielessä maailmaa. Mondon ensimmäinen tuote oli pallot nyrkkipallon pelaamiseen. Mondon tuotteista tunnetuimpia ovat sen valmistamat pallot Super Santos ja Super Tele, sekä yleisurheilukentän juoksuradalla käytettävä mondo-juoksualusta.
Mondon juoksualusta.
Mondo-pinnoite otettiin käyttöön 1970-luvun alussa. Ensimmäisen kerran sitä käytettiin olympiakisoissa vuonna 1976 Montrealissa. Tämän jälkeen olympialaisissa on juostu vain mondolla. Mondo-pinnoite on 13–14 mm paksu matto, joka liimataan tasaiseen alustaan kiinni. Matto koostuu kahdesta kerroksesta, joista pohjakerros on joustava ja ulkokerros kova.
Mondo Suomessa.
Suomessa mondo-pinnoite on usealla juoksuradalla, kuten Helsingin olympiastadionilla ja Kimpisen urheilukeskuksessa Lappeenrannassa. Suomen ensimmäinen ulkoratojen mondo-pinnoite valmistui Lapinlahdelle vuonna 2000. Helsingissä Töölön jalkapallostadionilla on käytössä yrityksen valmistama Mondoturf-tekonurmi.
Asmo Maanselkä

Asmo Samuel Maanselkä (s. 1981 Karstula) on valtionvarainministeri Riikka Purran erityisavustaja vastuualueenaan sosiaaliturvan ja työmarkkinoiden taloudelliset kysymykset. Aiemmin hän toimi Avain-yhtiöiden markkinointi- ja viestintäpäällikkönä ja Suomen Kristillisdemokraattien puoluesihteerinä vuosina 2011–2021. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri ja yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän on ollut Toimi Kankaanniemen eduskunta-avustajana vuosina 2003–2009 ja Jyväskylän kaupunginvaltuutettu 2008–2011. Lisäksi hän on ollut VR:n hallintoneuvoston jäsen.
Maanselkä toimi Kristillisdemokraattisten nuorten puheenjohtajana vuosina 2004–2007. Maanselkä siirtyi tammikuussa 2025 perussuomalaisiin ja samalla Riikka Purran erityisavustajaksi.
Kannanottoja.
Maanselkä on ehdottanut Suomeen Ruotsin mallin mukaista sähköverotusta, jossa harvaan asutuilla seuduilla olisi alempi sähkövero. Hän uskoo, että sähköveron laskeminen nopeuttaisi siirtymistä vähäpäästöisten energialähteiden käyttöön. Maanselkä on ottanut kantaa myös haitallisiin yritystukiin, hänen mielestään hallituksen tulisi parafiinisen dieselin tuen leikkauksen sijaan puuttua yritystukiin "jotka ylläpitävät kaljarallia Virosta".
Maanselkä julkaisi joulukuussa 2019 Twitter-viestin, jossa nimitti Marinin hallitusta ”Spice Girls -hallitukseksi”. Twiitti keräsi hämmästeleviä kommentteja, ja vihreiden kansanedustaja Iiris Suomela syytti kirjoitusta seksistiseksi. Maanselkä poisti viestinsä ja perusteli kirjoituksensa olleen humoristinen. Maanselän mukaan ”tarkoituksena oli kommentoida vasemmistopuolueiden liian vastuutonta talouspolitiikkaa”.
Julkaisut.
Ajatushautomo Kompassi julkaisi vuonna 2018 Maanselän kirjoittaman "Kannustava perusturva" -kirjan. Talouselämän mukaan "tuloksena on erittäin kiinnostava kirja, jossa on aineksia kansanedustajien ja muiden päättäjien pakko lukea -listalle."
Hansa 1100

Hansa 1100 on vuosina 1957–1961 valmistettu etuvetoinen alemman keskiluokan automalli. Vuosina 1957-58 auton nimi oli Goliath 1100, jolla nimellä se esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 1957. 1100-mallissa oli koko ajan nelitahtinen moottori, mutta Goliathin vanha maine kaksitahtisena autona sai Borgward-yhtymän muuttamaan 1100-mallin nimen elokuussa 1958 Hansa 1100:ksi.
Hansa 1100:n moottori on nestejäähdytteinen nelitahtinen nelisylinterinen 1093 cm³ bokserimoottori, jonka teho on 29 kW / 4250 r/min (40 hv, DIN). Suurin vääntömomentti on 80,4 Nm /2750 r/min. Vaihteita on neljä, jotka kaikki ovat synkronoituja.
Elokuussa 1959 Hansa 1100:aa uudistettiin. Kojelaudan vaihdevipu korvattiin ohjaustankoon sijoitetulla vaihdevivulla. Samalla myös ikkunoita suurennettiin. Mallin keskuspalkkirunko on peräisin 1930-luvun autoista.
Edessä on poikittainen lehtijousitus ja takana pitkittäiset lehtijouset.
Goliath 1100

Goliath 1100 on vuosina 1957–1961 valmistettu etuvetoinen alemman keskiluokan automalli, joka esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 1957. 1100-mallissa oli koko ajan nelitahtinen moottori, mutta Goliathin vanha maine kaksitahtisena autona sai Borgward-yhtymän muuttamaan 1100-mallin nimen elokuussa 1958 Hansa 1100:ksi.
Goliath 1100:n moottori on nestejäähdytteinen nelitahtinen nelisylinterinen 1093 cm³ bokserimoottori, jonka teho on 29 kW / 4250 r/min (40 hv, DIN). Suurin vääntömomentti on 80,4 Nm /2750 r/min. Vesijäähdytteinen bokserimoottori on melko hiljainen. Vaihteita on neljä, jotka kaikki ovat synkronoituja.
Goliath 1100-mallia valmistettiin Goliath-merkkisenä yhteensä 14 908 kappaletta, joista farmarikorisia oli 3817.
Edessä on poikittainen lehtijousitus ja takana pitkittäiset lehtijouset. Polttoainemittarin lukema vaihtelee bensiinin määrän lisäksi auton pituuskaltevuuskulman mukaisesti, koska ympyränmuotoinen bensiinisäiliö on tavaratilan alla vararenkaan ympärillä.
Tekniikan Maailmassa 1/1958 Goliath 1100 kiihtyi 0-50 km/h 6,6 sekunnissa, 0-80 km/h 16,0 sekunnissa ja 0-100 km/h 29,8 sekunnissa. Huippunopeus oli 124 km/t.
Goliath 1100 maksoi Suomessa vuonna 1958 793 000 markkaa, jossa oli mukana tilapäistä autontuontiveroa 128 150 markkaa.
José Luíz Barbosa

José Luíz Zequinha Barbosa (s. 27. toukokuuta 1961 Três Lagoas, Mato Grosso do Sul) on brasilialainen keskimatkojen juoksija, joka kilpaili arvokilpailuissa pääasiassa 800 metrin juoksussa.
Barbosa saavutti ulkoratojen MM-kilpailujen 800 metrillä hopeaa Tokiossa 1991 ajalla 1.44,24 ja pronssia Roomassa 1987 ajalla 1.43,76. Hän karsiutui samalla matkalla välierissä Helsingissä 1983 ja Stuttgartissa 1993, toisissa alkuerissä Ateenassa 1997 sekä alkuerissä Göteborgissa 1995.
Olympialaisissa Barbosa sijoittui 800 metrillä neljänneksi Barcelonassa 1992 ja kuudenneksi Soulissa 1988 sekä karsiutui välierissä Los Angelesissa 1984 ja Atlantassa 1996. 1 500 metrin juoksussa hän karsiutui alkuerissä Soulissa 1988.
Barbosa voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 800 metrillä Indianapolisissa 1987 ajalla 1.47,49. Hän sai samalla matkalla MM-hopeaa Budapestissa 1989 ajalla 1.45,55, ja keskeytti loppukilpailun Torontossa 1993.
Barbosa saavutti Pan-Amerikan kisoissa 800 metrillä kultaa Mar del Platassa 1995 ajalla 1.46,02 sekä hopeaa Caracasissa 1983 ajalla 1.46,65 ja Indianapolisissa 1987 ajalla 1.47,37.
Kuulantyöntö yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Kuulantyöntö on ollut yleisurheilun MM-kilpailuiden ohjelmassa ensimmäisistä MM-kilpailuista lähtien. Menestynein maa MM-kilpailujen kuulantyönnössä on ollut miesten puolella Yhdysvallat ja naisten kilpailussa Saksa sekä Uusi-Seelanti.
Kaarlo Kustaa Östberg

Kaarlo Kustaa Östberg (3. joulukuuta 1875 Oulu – 4. joulukuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja yliopettaja.
Östbergin vanhemmat olivat pakkahuoneentarkastaja Johan Petter Östberg ja Sofia Theresia Lundqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899 ja maisteriksi 1900.
Östberg oli Joensuun lyseon kollegana 1901–1905, Oulun reaalilyseossa saksa ja ranskan kielen vanhempana lehtorina 1905–1916 ja rehtorina 1908–1916, viransijaisena ja tuntiopettajana Helsingissä 1917–1926 sekä Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa saksan- ja ranskankielen vanhempana lehtorina 1926–1931 ja yliopettajana 1931–1941.
Östberg oli naimisissa 1916–1945 voimistelunopettaja Märtha Matilda Alopaeus-Parviaisen (k. 1945) kanssa.
Teoksia.
Nimellä "Karl Östberg":
Damen Bell-Holter

Damen Bell-Holter (s. 13. huhtikuuta 1990 Hydaburg, Alaska) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä tai sentteri.
Bell-Holteria ei varattu NBA:han vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Hän siirtyi elokuussa 2013 Saksan pääsarjan Telekom Baskets Bonniin, mutta sopimusta ei jatkettu harjoituskauden kolmen viikon try-out-jakson jälkeen. Syyskuun lopussa hän siirtyi NBA-joukkue Boston Celticsin harjoitusleirivahvuuteen. Celtics luopui hänestä ennen kauden alkua. Celticsin kautta Bell-Holter siirtyi D-liigajoukkue Maine Red Clawsiin, jossa hän pelasi kauden 2013–2014. Seuraavan kauden alussa Bell-Holter kävi näytillä Unkarissa, mutta hän pelasi kauden Turkin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Elokuussa 2015 Bell-Holter siirtyi suomalaiseen Korisliigassa pelanneeseen Kobriin.
Heinäkuussa 2016 Bell-Holter teki sopimuksen Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Fortitudo Agrigenton kanssa.
Pieni kumikanoottikirja

Pieni kumikanoottikirja on Maarit Verrosen kirjoittama esseemuotoinen matkakirja vuodelta 2011. Kirjassa kirjoittaja kertoi matkustusharrastuksestaan kokoon taitettavalla kumivenellä Helsingissä ja Vantaanjoen vesistössä.
Kirjan luvuissa kuvataan ensin vene ja sen varusteet ja tarkastellaan tämän jälkeen Vantaanjoen vesistön geologista historiaa ja hydrografiaa, kumikanootin ekotehokkuutta ja sen sisältämien muoviraaka-aineiden ympäristövaikutuksia. Tästä edetään matkailun eri ulottuvuuksiin karttojen käytöstä alueen historiaan ja edelleen romanttisen erämaamatkailun, urbaanin flanöörin ja ympäristötaiteen filosofiaan.
Matt Targett (jalkapalloilija)

Matthew Robert Targett (s. 18. syyskuuta 1995 Eastleigh) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2025–2026 Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Middlesbroughia lainasopimuksella Englannin Valioliigan Newcastle Unitedista. Vasenjalkainen Targett on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Targett on Southamptonin kasvatti. Hän pelasi seurassa vuodesta 2003 lähtien. Seuran edustusjoukkueessa Englannin valioliigassa Targett debytoi syyskuussa 2014 Queens Park Rangersia vastaan tullessaan vaihdosta kentälle. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kuudessa valioliigaottelussa. Kaikkiaan hän pelasi kevääseen 2019 mennessä 43 ottelua Valioliigassa ja karsintoineen viisi ottelua Eurooppa-liigassa. Keväällä 2018 hän pelasi lainalla 18 mestaruussarjaottelua Fulhamissa.
Targett siirtyi kesällä 2019 Aston Villaan. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 28 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Liigacupin toisessa, Aston Villan 2–1-voittoon päättyneessä välieräottelussa hän teki maalin Leicester Cityä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua avauskokoonpanossa ja niissä yhtä lukuun ottamatta täydet minuutit. Kaudella 2021–2022 hän pelasi tammikuun loppuun mennessä 17 liigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin marraskuussa Crystal Palacea vastaan. Tammikuun lopulla hän siirtyi lainalle Newcastle Unitediin ja pelasi loppukauden aikana 16 valioliigaottelua, jotka kaikki alusta loppuun. Kesällä 2022 hän siirtyi pysyvästi Newcastleen. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 17 valioliigaottelussa, mutta oli vain kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi kolmessa valioliigaottelussa ja kahdessa Mestarien liigan ottelussa. Kaudella 2024–2025 hän tuli kahdessa Valioliigan ottelussa vaihdosta kentälle. Newcastlen voittamassa liigacupissa hän ei saanut peliaikaa. Kauden 2025–2026 hän pelaa lainalla mestaruussarjan Middlesbrough'ssa.
Maajoukkueura.
Targett voi Englannin sijaan edustaa aikuisten maajoukkuetasolla myös Skotlantia, jossa hänellä on sukujuuria. Targett edustikin alle 19-vuotiaissa sekä Englantia että Skotlantia. Vuosina 2015–2016 hän pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Mare Dibaba

Mare Dibaba (, s. 20. lokakuuta 1989) on etiopialainen kestävyysjuoksija, joka kilpailee pääosin maratonilla. Dibaba on 151 senttimetriä pitkä ja painaa 38 kilogrammaa.
Hän ei tiettävästi ole sukua olympiavoittaja Tirunesh Dibaballe.
Dibaba voitti kultaa maratonilta vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 2.27.35. Hän oli mukana myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa sijoittuen sijalle 22. Vuoden 2011 Afrikan kisoista Dibaba voitti kultaa puolimaratonilta. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Dibaba saavutti pronssia maratonilta ajalla 2.24.30. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli maratonilla kahdeksas.
Dibaba voitti Chicagon maratonin 2014 sekä Xiamenin maratonin 2014 ja 2015.
Dibaba siirtyi vuonna 2009 edustamaan Azerbaidžania ja muutti nimensä muotoon "Mare Ibrahimova", mutta palasi pian takaisin Etiopiaan, sillä hän oli liian vanha kilpailemaan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Aidar-pataljoona

Aidar-pataljoona on Itä-Ukrainan sodan aikana 2014 muodostettu vapaaehtoisjoukko, joka toimii Ukrainan puolustusministeriön alaisuudessa. Kesäkuussa 2014 pataljoonaan kuului noin 400 jäsentä. Pataljoonalla tiedetään olevan yhteyksiä äärioikeistoon.
Amnesty International kertoi syyskuussa 2014 pataljoonan syyllistyneen ihmisoikeusrikkomuksiin, kuten laittomiin pidätyksiin ja pahoinpitelyihin.
Aidar-pataljoonaan kuulunut Nadija Savtšenko siepattiin ja vietiin Venäjälle kesällä 2014.
Helah Kiprop

Helah Kiprop Jelagat (s. 7. huhtikuuta 1985) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka kilpailee pääosin maratonilla ja muissa maantiekilpailuissa.
Kiprop saavutti hopeaa maratonilta vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 2.27.36. Rio de Janeiron olympiamaratonin 2016 hän keskeytti. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui maratonilla seitsemänneksi.
Vuonna 2014 hän voitti Soulin kansainvälisen maratonin ja 2016 Tokion maratonin.
Nokia 1220

Nokia 1220 on Nokian vuonna 1999 julkistama matkapuhelin. 
Toiminnot.
Puhelimesta löytyvät kalenteri, kello hälytystoiminnolla, osoitekirja 200 yhteystiedolle, laskin ja värinätoiminto sekä pelejä.
Eunice Kirwa

Eunice Jepkirui Kirwa (s. 20. toukokuuta 1984) on kenialaissyntyinen Bahrainia edustava kestävyysjuoksija, joka kilpailee maratonilla. Kirwa on 166 senttimetriä pitkä ja painaa 59 kilogrammaa.
Vuoden 2014 Aasian kisoissa Incheonissa Kirwa voitti maratonin ajalla 2.25.37. Hän saavutti MM-pronssia vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 2.27.39. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Kirwa saavutti olympiahopeaa ajalla 2.24.13. Lontoon MM-maratonilla 2017 hän sijoittui viidenneksi.
Kirwa on voittanut Asunciónin maratonin 2012, Lanzhoun ja Danzhoun maratonit 2014, Nagoyan maratonin 2015, 2016 ja 2017 sekä Macaon maratonin 2017. 
Kirwa kilpaili nuorempana ratajuoksuissa. Hän sijoittui Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1999 viidenneksi 1 500 metrin juoksussa.
Kirwa muutti synnyinmaastaan Keniasta vuonna 2013 Bahrainiin. Hän sai maan edustusoikeuden heinäkuussa 2014. Kirwa pitää hallussaan Bahrainin ennätystä 2.21.17, joka on juostu maaliskuussa 2017 Nagoyassa. 
Kirwa jäi kiinni epo-hormonin käytöstä huhtikuussa 2019 ja hän sai neljän vuoden kilpailukiellon.
Jenna Prandini

Jenna Prandini (s. 20. marraskuuta 1992 Clovis, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. Prandini on 173 senttimetriä pitkä.
Prandini oli mukana 200 metrillä vuoden 2015 MM-kilpailuissa ja 2016 kesäolympialaisissa selviytyen molemmilla kerroilla välieriin. Pekingin MM-kilpailuissa hän kuului Yhdysvaltain hopeaa saavuttaneeseen pikaviestijoukkueeseen. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 ja 200 metrillä välierissä ja juoksi kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022 Prandini oli mukana MM-kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa. 200 metrillä hän karsiutui välierissä. 
Yhdysvaltain mestaruuden Prandini on voittanut 200 metrillä vuosina 2015 ja 2018. Timanttiliigassa hän on voittanut 200 metrin kilpailun Lontoossa 2018.
Prandini on kilpaillut myös pituushypyssä, jossa hänen ennätyksensä on 680. Hänen valmentajinaan toimivat Robert Johnson ja Curtis Taylor.
Marlene Mathews

Marlene Judith Mathews (s. 14. heinäkuuta 1934 Sydney) on australialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hän edusti Australiaa kaksissa olympialaisissa Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960. 
Ura.
Mathews osallistui vuonna 1950 Australian mestaruuskilpailuihin juosten 80 metrin aidat. Hän sijoittui neljänneksi. Hän oli samoissa kisoissa mukana viestimestaruuden voittaneessa joukkueessa. Mathews ei voinut osallistua Helsingin olympialaisiin vuonna 1952 loukkaantumisen vuoksi. Hän joutui jättämään väliin myös vuoden 1954 Kansainyhteisön kisat. Melbournen olympialaisissa vuonna 1956 Mathews sijoittui kolmanneksi sekä 100 m että 200 m matkoilla sijoittuen Betty Cuthbertin ja Christa Stubnickin jälkeen. Häntä ei valittu 4 × 100 m viestijoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa. Vuonna 1957 Mathews juoksi sekä 400 metrin että 440 jaardin maailmanennätykset. Seuraavana vuonna hän juoksi sadan jaardin maailmanennätykseksi 10,3 sekuntia sekä 200 jaardin maailmanennätykseksi 23,4 sekuntia. Roomassa 1960 Mathews jäi 100 metrin välieriin, jonka jälkeen lopetti urheilu-uransa. Urheilu-uransa jälkeen Mathews on toiminut Australian olympiajoukkueen varavalmentajana Münchenin olympialaisissa. Hänet on valittu myös Australian ritarikuntaan sekä Australian urheilun Hall of Fameen vuonna 1985.
Kurt Felix

Kurt Felix (s. 4. heinäkuuta 1988 St. George’s) on grenadalainen yleisurheilun moniottelija. Felix on 184 senttimetriä pitkä.
Felix oli mukana kymmenottelussa vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, mutta joutui keskeyttämään kilpailun. Vuotta myöhemmin MM-kilpailuissa Moskovassa tulos oli sama. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista Glasgow'sta Felix saavutti pronssia ja seuraavan vuoden Pan-Amerikan kisoista Torontosta hopeaa.
Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Felix sijoittui kahdeksanneksi uusilla ennätyspisteillään 8302. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli seitsenottelussa kuudes Grenadan ennätyspistein 5986. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kymmenottelussa yhdeksänneksi ennätyspisteillään 8323. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli seitsemäs pistein 8227.
Felix pitää hallussaan Grenadan ennätystä ulkoradoilla seiväshypyssä sekä sisäradoilla 1 000 metrin juoksussa, korkeushypyssä, seiväshypyssä ja seitsenottelussa.
Keihäänheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Keihäänheitto on ollut yleisurheilun MM-kilpailuiden ohjelmassa ensimmäisistä MM-kilpailuista lähtien. Menestyneimmät maat MM-kilpailujen keihäässä ovat olleet miesten keihäässä Suomi ja Tšekki, sekä naisten kilpailussa Saksa ja Tšekki.
Treosulfaani

Treosulfaani (C6H14S2O8) on metaanisulfonaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä munasarjasyövän hoidossa ja kantasoluhoitojen esilääkityksenä.
Ominaisuudet ja käyttö.
Treosulfaani on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja veden lisäksi etanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Emäksisissä olosuhteissa yhdiste hajoaa diepoksibutaaniksi ja metaanisulfonihapoksi.
Treosulfaani on aihiolääke, joka metaboloituu ihmiselimistössä ei-entsymaattisesti L-diepoksibutaaniksi. Tämä aineenvaihduntatuote on varsinainen reaktiivinen alkyloiva yhdiste ja reagoi DNA:n guaniiniemästen kanssa muodostaen alkyloitunutta ja ristiinsitoutunutta DNA:ta. Tämä johtaa DNA:n pilkkoutumiseen ja syöpäsolujen solukuolemaan eli apoptoosiin. Yhdistettä käytetään syöpien hoidossa lähinnä pitkälle edenneen munasarjasyövän hoitoon. Muita käyttökohteita ovat esilääkitys ennen leukemian kantasoluhoitoja, mihin tarkoitukseen treosulfaania käytetään laajasti Euroopassa, ja sitä on tutkittu myös talassemian hoidossa. Treosulfaanihoito voidaan antaa joko tablettina suun kautta tai ruiskeena verisuoneen.
Haittavaikutukset.
Treosulfaani on suhteellisen hyvin siedetty lääkeaine. Muiden alkyloivien yhdisteiden tavoin mahdollisia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus ja oksentelu, luuydinsuppressio, keuhkofibroosi ja painon putoaminen.
Valmistus.
Treosulfaania voidaan syntetisoida L-viinihaposta pelkistämällä se ensin treitoliksi, joka reagoi metaanisulfonyylikloridin kanssa muodostaen treosulfaania. Katalyyttinä reaktiossa käytetään emästä kuten pyridiiniä.
Tikkurilan Taitoluisteluklubi

Tikkurilan Taitoluisteluklubi (TTK) on Vantaan Tikkurilan suuralueen Viertolassa toimiva yhdistysmuotoinen urheiluseura. Tikkurilan Taitoluisteluklubi perustettiin vuonna 1986, jatkaen Tikkurilan Jääveikkojen taitoluistelujaoston toimintaa. 
TTK tarjoaa laadukasta valmennusta sekä luistelun iloa kaikenikäisille harrastajille. TTK:ssa sekä lapset että aikuiset voivat harrastaa sekä taitoluistelua että muodostelmaluistelua luistelukoulusta aina kilpatasolle saakka. Seuran kotihalli on Tikkurilan urheilupuiston Tikkurilan Areena.
Seuralla on noin 600 aktiivista luistelijaa eri tasoilla, aina luistelukoulusta kilpajoukkueisiin.
Seuran muodostelmaluistelun päävalmentajana toimii Anu Oksanen, joka on kokenut valmentaja ja tunnettu muodostelmaluistelun asiantuntija.
Muodostelmaluistelu.
TTK:ssa on kuusi kilpailevaa muodostelmaluistelujoukkuetta. 
Yksinluistelu.
TTK:ssa on yksinluistelun esikilparyhmä Kilpurit sekä neljä yksinluistelun kilparyhmää: K3, K2, T1 ja K1. 
TTK:n ylimmässä K1-kilparyhmässä harjoittelevat Suomen Taitoluisteluliiton harjoitusryhmiin sekä maajoukkueisiin kuuluvia luistelijoita: 
- Makar Suntsev, Maajoukkue 
- Nella Andelin, Nuorten Maajoukkue 
- Olivia Seppinen, Nuorten projektiryhmä 
Harrasteluistelu.
Luistelun harrastaminen harrastetasolla on TTK:ssa mahdollista kaikenikäisille ja -tasoisille lapsille, nuorille ja aikuisille. 
Harrastus alkaa luistelukoulusta, jonka jälkeen siirrytään kehitys- tai harrasteryhmiin.
Väinö J. Saarialho

Väinö Johannes Saarialho, sukunimi aik. "Sikiö" (28. marraskuuta 1888 Impilahti – 2. huhtikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja lyseon lehtori.
Saarialhon vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Matti Sikiö ja Sofia Olivia Tallberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Sortavalan reaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1913 ja maisteriksi 1914.
Saarialho toimi oppikoulun opettajana Sortavalassa 1913–1916 ja Helsingin suomalaisessa tyttökoulussa 1918–1919. Hän oli sitten Helsingin suomalaisen normaalilyseon matematiikan, fysiikan ja kemian vt. nuorempana lehtorina 1919–1926 ja vakinaisena lehtorina 1926–1951. 
Teoksia.
Nimellä "Väinö J. Saarialho":
Frans Pehrman

Frans Edvard Pehrman (25. kesäkuuta 1896 Moskova – 5. lokakuuta 1974) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Pehrman opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1921 ja Stieglizin koulussa Pietarissa 1912–1914. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930, 1932, 1933 ja 1934.
Senbere Teferi

Senbere Teferi (s. 3. toukokuuta 1995) on etiopialainen juoksija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa ja keskimatkoilla. Hänen päämatkojaan olivat aiemmin 1 500 ja 5 000 metrin juoksu, nyttemmin 10 000 metriä ja puolimaraton. 
Teferi saavutti hopeaa 5 000 metriltä vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 14.44,07. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli samalla matkalla viides ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 neljäs. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä niin ikään kuudes. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän jäi 1 500 metrillä alkueriin.
Maastojuoksun MM-kilpailuista Teferi saavutti 2015 joukkuekultaa ja henkilökohtaista hopeaa. 2017 hän sai joukkuehopeaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes.
Teferi saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 5 000 metrillä Asabassa 2018 ajalla 15.54,48. Hän paransi puolimaratonin Etiopian ennätystä kahdesti vuonna 2019: hän juoksi ajan 1.05.45 Ras Al Khaimahissa helmikuussa ja 1.05.32 Valenciassa marraskuussa.
Vuonna 2011 Teferi saavutti hopeaa 1 500 metriltä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista ja vuotta myöhemmin pronssia samalta matkalta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista.
Elijah Manangoi

Elijah Motonei Manangoi (s. 5. tammikuuta 1993 Narok) on kenialainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 1 500 metrin juoksu. Manangoi on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 64 kilogrammaa.
Manangoi saavutti MM-hopeaa 1 500 metriltä vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 3.34,63. Mitali oli Manangoin hyvän loppukirin ansiota. Hän voitti matkan maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ajalla 3.33,61. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän ei startannut 1 500 metrin välieräjuoksuun. Hän voitti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.34,78. Manangoi kilpaili myös vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa ollen kahdestoista.
Manangoi sai marraskuussa 2020 kahden vuoden kilpailukiellon aikavälille 22.12.2019–21.12.2021 kun häneltä jäi väliin kolme dopingtestiä vuonna 2019.
Minna Lindberg

Minna Kaarina Lindberg (s. 1983) on suomenruotsalainen poliitikko ja kirjailija. Hän toimi Svensk Ungdomin puheenjohtajana vuosina 2007–2008.
Josefiina Huttunen

Josefiina Huttunen (18. lokakuuta 1865 Liperi – 7. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen muotiliikkeen pitäjä ja maallikkosaarnaaja. ”Sisar” Huttunen johti yhdessä asianajaja ja toimittaja Jean Boldtin kanssa Nikolainkirkon valtausta kesäkuussa 1917.
Liperistä kotoisin ollut Huttunen omisti 1900-luvun alussa muotiliikkeen Helsingin Korkeavuodenkadulla. Hän oli aiemmin ollut Pelastusarmeijan upseerina mutta erkaantui sitten tästä liikkeestä ja toimi itsenäisenä maallikkosaarnaajana. Nikolainkirkon valtaus tapahtui 17. kesäkuuta 1917, kun Boldtin ja Huttusen johtama usean sadan henkilön joukko otti kirkon haltuunsa jumalanpalveluksen jälkeen. Valtaus jatkui seuraavan päivän aamuyöhön saakka, kunnes miliisi onnistui pidättämään Boldtin ja tyhjentämään kirkon. Jo ennen kirkon valtausta Boldtin ja Huttusen kannattajat olivat pitäneet useampana päivänä kokouksiaan Senaatintorilla ja Nikolainkirkon portailla.
Huttunen oli Boldtin ohella toinen päähenkilöistä kirjailija Juha Siltasen vuonna 2014 Nikolainkirkon valtauksesta kirjoittamassa näytelmässä "Vallankumous eli Sisar Huttusen ihmeellinen elämä".
Machel Cedenio

Machel Cedenio (s. 6. syyskuuta 1995) on trinidadtobagolainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin juoksussa. 
Cedenio selviytyi 400 metrillä finaaliin vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä sijoittuen seitsemänneksi. Samoista kisoista hän saavutti Trinidad ja Tobagon ankkurina hopeaa 4 × 400 metrin viestistä. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuissa Portlandissa Cedenio oli mukana voittamassa pitkän viestin pronssia juosten alkuerissä. 
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi maansa ennätysajalla 44,01. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi kolmannen osuuden Trinidad ja Tobagon voittaessa 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän voitti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa hän oli 400 metrillä seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä.
Pan-Amerikan kisoista 2015 Torontosta Cedenio saavutti kultaa pitkästä viestistä ja hopeaa 400 metriltä. Limassa 2019 hän sai pronssia 4 × 400 metrin viestistä. Kansainyhteisön kisoissa hän on voittanut kultaa 4 × 400 metrin viestissä Birminghamissa 2022. Hänellä on myös yksi viestikulta Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista.
Vuonna 2014 Cedenio voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ajalla 45,13. Hän sai saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2012 pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Hänellä on myös kaksi Timanttiliigan osakilpailuvoittoa.
Canon EOS-1D X

Canon EOS-1D X on japanilaisyhtiö Canonin valmistama täysikokoisen kennon digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin vuonna 2011 ja myyntiin se tuli alkuvuodesta 2012 Canon EOS-1Ds Mark III:n seuraajaksi. 
Kamera on yhteensopiva EF-objektiivien kanssa. Täysin sääsuojatussa rungossa on 18,1 megapikselin täyden koon kenno sekä 61 tarkennuspistettä. Kaksi DIGIC 5+ -prosessoria antavat kuvataajuudeksi nopeassa jatkuvassa kuvauksessa 12, lyhytaikaisesti jopa 14 kuvaa sekunnissa. Kuva-alueen kirkkauden ja värien mittaus tapahtuu 100 000 pikselin kennon avulla. Full HD (1080p) -videokuvaus on mahdollista. 
Kamerassa on kaksi CompactFlash-korttipaikkaa ja 3,2 tuuman nestekidenäyttö sekä Ethernet-portti. Suljinmekanismin on arvioitu kestävän ainakin 400 000 laukaisua.
Uuden kameran rungon hinta Suomessa oli elokuussa 2015 noin 5 800 euroa.
Lepäslampi

Lepäslampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Oravasaaren kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Se sijaitsee Päijänteen Turanlahden ja Leppäveden Kotaselän välillä Oravasaaren ja Kanavuoren alueen rajalla. Järvien välinen kannas on täällä vain 1,5 kilometriä leveä. Järven ympäristö on pääosin asumatonta metsämaata, mutta valtatie 4 ohittaa järven itäpään näköetäisyydeltä. Muutaman sadan metrin päässä Leppäveden rantaa seuraava seututie 644 sulkee rantaan suurimman osan Laajarannan asuinalueen taloista. Järven rannoilla on kolme pientä mäkeä, joista Iso- ja Pieni Tontunvuori on nimettyjä mäkiä. Järven ainoa erityispiire on länsipään kapeasuinen lahti.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 1,21 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00121 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,4 metriä ja suurin syvyys on 13 metriä. Järven syvänne sijaitsee sen keskilinjalla ja syvänteen keskellä sijaitsee sen syvin kohta. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoja. Niille pääsee seututieltä haarautuvilta teiltä.
Luontoarvoja.
Järveen on istutettu planktonsiikaa.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,6 metriä mpy. Järveen on johdettu yksi metsäoja ja sen laskuoja lähtee lahdenpohjukan kohdalta Tontunvuorien välistä ja se laskee Päijänteen Ristiselällä Turanlahteen.
Historiaa.
Aikoinaan Päijänteen ja Keiteleen välistä kanavareittiä suunniteltiin rakennettavaksi Lepäslammen kautta.
Vuoden 1963 peruskartassa oli järven etelärannassa pieni maatila ja sen peltotilkut. Tila oli metsittänyt peltomaat vuoden 1983 karttan julkaisemiseen mennessä ja samalla sen pohjoisrantaan oli rakennettu mökki.
Punaisten muistomerkki (Halikon Märynummi)

Punaisten muistomerkki Halikon Märynummella Salossa Halikon sairaalan hautausmaalla entisen Halikon sairaalan alueella seututien 224 varressa on pystytetty 3. marraskuuta 1940.
Muistomerkki on paikalla, jossa teloitettiin ja haudattiin sisällissodan aikana 13. toukokuuta 1918 joukko pääosin Somerolta kotoisin olleita vangittuja punaisia. Vangitut oli kuljetettu edellisenä päivänä Somerolta Kuusjoen Kurkelan nuorisoseurantalolle, sieltä seuraavana päivänä Vaskion kautta Halikkoon ja edelleen ryhmissä teloituspaikalle. Arvio teloitettujen määrästä vaihtelee eri lähteissä 50:n ja 100:n välillä. Muistomerkin on valmistanut A. Toivolan kivihiomo Vehmaan punaisesta graniitista.
Paikalla oli ensin puinen risti, myöhemmin metalliristi. Vehmaan punaisesta graniitista veistetty muistomerkki pystytettiin paikalle talvisodan jälkeen ja paljastettiin 3. marraskuuta 1940. Muistomerkin etupuolen kuva-aiheena ovat päivänsäteet. Tekstinä on vuosiluku 1918 ja sanat ”Uhri kallein aatteelle.”
Paikalliset työväenjärjestöt ovat järjestäneet muistomerkin luona toisen maailmansodan jälkeen joka vuosi nyttemmin helatorstaiksi vakiintuneen kansalaissodan uhrien muistotilaisuuden.
DS Automobiles

DS Automobiles on Stellantis-konserniin kuuluva ylellisten automallien merkki, joka syntyi, kun se vuonna 2014 irrotettiin Citroënista omaksi brändikseen. Suomessa DS-malleja myy syksyllä 2018 avattu DS Store Helsinki. Ensimmäinen DS-nimellä markkinoitu malli on DS 5. Kyseessä on kasvojenkohotuksen läpikäynyt aiemmin Citroën DS5 -nimisenä valmistettu auto. Merkin nimi on kunnianosoitus vuosina 1955–1975 valmistetulle Citroën DS:lle.
Cédric Bakambu

Cédric Bakambu (s. 11. huhtikuuta 1991 Vitry-sur-Seine, Ranska) on ranskalaissyntyinen kinshasankongolainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Real Betisia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Bakambu teki ensiesiintymisensä kastavattajaseuransa Sochauxin edustusjoukkueessa 7. elokuuta 2010 kauden avausottelussa Arles-Avignonia vastaan. Seuraavassa kuussa hän allekirjoitti seuran kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa, joka oli pituudeltaan kolmivuotinen.
19. elokuuta 2015 Bakambu siirtyi espanjalaisseura Villarrealiin viisivuotisella sopimuksella.
Ivan Lučić

Ivan Lučić (s. 23. maaliskuuta 1995 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa kotimaassaan Austria Wieniä.
Lučić teki ensiesiintymisensä Itävallan Bundesliigassa 11. toukokuuta 2014, kun hänen edustamansa SV Ried hävisi Rapid Wienille kotonaan 2–5. Liigaottelu jäi hänen ainoakseen seurassa. Kesällä 2014 Lučić siirtyi saksalaiseen Bayern Müncheniin. Kausina 2016–2018 hän kuului englantilaisen Bristol Cityn joukkueeseen.
Punarintasieppo

Punarintasieppo ("Petroica multicolor") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punarintasieppoa tavataan vain Norfolkinsaarella. Lajin on raportoitu olevan vähenevään päin, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Apina (yhtye)

Apina oli oululainen metallia ja räppiä sekoittanut yhtye.
Historia.
Apina perustettiin Oulussa 2010.
Syksyllä 2014 yhtye sai levytyssopimuksen Sakara Recordsilta, kun yhtye oli jo aloittanut työstämään debyyttialbumiaan "Infektiko". Albumilta julkaistiin 4. joulukuuta 2014 musiikkivideo kappaleelle ”Kohu”. Myös kappaleelle ”Oi, isänmaa!” julkaistiin musiikkivideo 26. helmikuuta 2015. Esikoisalbumi Infektiko julkaistiin 20. maaliskuuta 2015.
Yhtyeen toinen studioalbumi "Iiris" julkaistiin 27. tammikuuta 2017. Saman vuoden syksyllä yhtye jo kuitenkin ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän mittaiselle tauolle.
Musiikki.
Yhtyeen sanoitukset kiinnittyvät voimakkaasti Suomen yhteiskuntaan. Nimi "Apina" ottaa kantaa ihmisen taantumiseen evoluution polulla. Voimakkaan poliittisuuden sijaan yhtye pyrkii nostamaan esiin epäkohtia ja kuvaamaan hämärään jääviä, synkkiäkin näkökulmia.
Punaotsasieppo

Punaotsasieppo ("Petroica goodenovii") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punaotsasieppoa tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Peukaloissieppo

Peukaloissieppo ("Petroica macrocephala") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Peukaloissieppoa tavataan Uudessa-Seelannissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Halikon sairaalan hautausmaa

Halikon sairaalan hautausmaa on hautausmaa Halikon Märynummella Salossa entisen Halikon sairaalan yhteydessä.
Hautausmaa sijaitsee sairaalan läheisyydessä Vaskiontien (seututie 224) varressa. Sinne on haudattu sekä sairaalan potilaita että henkilökuntaa.
Halikon sairaala sai omistukseensa vuoden 1918 punavankien teloituspaikan sairaalan läheisyydessä. Hautausmaan perustamisesta silloista Halikon piirimielisairaalaa varten tehtiin anomus vuonna 1931, ja hautausmaa vihittiin käyttöön 19. kesäkuuta 1932. Perustamispäätöksen yhteydessä annettiin lupa säilyttää vuoden 1918 haudat paikoillaan ja pystyttää niille sairaalan johtokunnan hyväksymä muistokivi.
Hautausmaan suunnitteluun osallistui sairaalan päärakennuksen suunnitellut arkkitehti Axel Mörne. Hautausmaata ympäröi valkoinen lauta-aita ja sen edustalla aidan ulkopuolella seisoo noin kuuden metrin korkuinen metallinen risti. Aiemmin sen ja hautausmaan välissä oli kappelirakennus vuodelta 1962. Se purettiin vesivahingon takia vuonna 1992. Hautausmaan hautakivistä pääosa on yhteishautakiviä. Yksittäisiä hautakiviä on muutama, ilmeisesti sairaalan työntekijöille. Kivien perusteella ensimmäinen vainaja on haudattu hautausmaalle vuonna 1933, viimeinen vuonna 1967.
Hautausmaan perällä on vuonna 1918 paikalla teloitettujen punaisten haudalle vuonna 1941 pystytetty Punaisten muistomerkki. Muistomerkki on hiukan muuta hautausmaata korkeammalla reunakivien rajaamana, ja sen ympärille on istutettu punaisia kukkia. Punaisten muistomerkki hautausmaalle paljastettiin 3. marraskuuta 1940. Sen pystyttäjiksi mainitaan kiven vasemmalla sivulla "Salon ja ympäristön työväenjärjestöt".
Uudenseelanninsieppo

Uudenseelanninsieppo ("Petroica australis") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Uudenseelanninsieppoa tavataan Uudessa-Seelannissa. Lajin kanta on laskussa, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tommy Björkskog

Tommy Björkskog (s. 1973) on kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut Kristillisdemokraattien 1. varapuheenjohtajana. Hän on toiminut Naantalin kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2013 lähtien. Hän on ollut KD Nuorten puheenjohtaja vuosina 2002–2003.
Chathaminsieppo

Chathaminsieppo ("Petroica traversi") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Chathaminsieppo on pieni, täysin mustan höyhenpeitteen omaava, laululintu. Sieppo kasvaa noin kymmenen senttimetrin kokoiseksi, niillä on lyhyt, musta nokka ja pitkät, ohuet, tummanharmaat jalat. Uros ja naaras ovat samannäköisiä, joskin naaraslinnut ovat usein pienempikokoisia.
Levinneisyys.
Chathaminsieppoa tavataan kotoperäisenä Chathamsaarilla. Laji väheni nopeasti 1800-luvun lopulla ja vuonna 1980 lajin populaatio oli vain viisi yksilöä: kolme koirasta ja kaksi naarasta. Se on kuitenkin runsastunut tästä ja vuonna 2021 sen kannaksi arvioitiin noin 370 aikuista yksilöä. Laji on kuitenkin edelleen luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Chathaminsieppo on käynyt läpi vakavan pullonkaulailmiön, sillä kaikki elossa olevat siepot ovat yksittäisen naaraan jälkeläisiä.
Willye White

Willye Brown White (31. joulukuuta 1939 Money – 6. helmikuuta 2007 Chicago) oli yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja pikajuoksija. Hän osallistui viisiin olympialaisiin vuosien 1956 ja 1972 välillä. Hän voitti kaksi olympiahopeaa. Hän oli myös ensimmäinen yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka osallistui viisiin olympialaisiin.
White syntyi pieneen Moneyn kylään Mississippin osavaltiossa. Hänen isovanhempansa kasvattivat hänet, sillä hänen isänsä ei tunnustanut Whiteä omaksi lapsekseen. Hän aloitti työskentelyn puuvillaplantaasilla kymmenvuotiaana. Samalla hän aloitti urheilu-uransa pikajuoksijana, mutta siirtyi pituushyppyyn myöhemmin. Hän osallistui ensimmäisiin olympialaisiinsa Melbournessa 1956, jossa voitti pituushypyssä hopeaa. Hän oli näin ensimmäinen yhdysvaltalainen nainen, joka voitti olympiamitalin pituushypyssä. Hän osallistui tämän jälkeen jokaisiin olympialaisiin Münchenin olympialaisiin 1972 asti. Hän joutui jättämään Montrealin olympiakisat 1976 väliin loukkaantumisen vuoksi. Hän voitti toisen olympiahopeansa Tokiossa 1964 4 × 100 metrin viestissä. Urheilu-uransa jälkeen White toimi valmentajana sekä joukkueenjohtajana. Hän kuoli haimasyöpään 6. helmikuuta 2007.
Whiten ennätys pituushypyssä on 6,55 metriä ja 100 metrin juoksussa 11,5.
Mirto (likööri)

Mirto on perinteinen sardinialainen likööri, joka valmistetaan myrtin marjoista. Myrtti kasvaa Sardiniassa villinä, ja likööriä tehdään paljon myös kotioloissa. Se nautitaan usein aterian päätteeksi.
Denizli Basket

Sinpaş Denizli Basket on turkkilainen koripallojoukkue, jonka kotipaikka on Turkissa Denizli. Kaudella 2014–2015 joukkue voitti Turkin kakkosliigan runkosarjan mutta karsiutui kuitenkin pudotuspeleissä eikä siten noussut maan pääsarjaan.
A Sharp (Axiom)

A♯ (A Sharp) on funktionaalinen olio-ohjelmointikieli, jota jaetaan itsenäisenä komponenttina Axiomin tietokonealgebrajärjestelmän toiseen versioon. A#:n tyypit ja funktiot ovat niin sanottuja ensimmäisen luokan kansalaisia, joten niitä voi yhdistellä vapaasti ulkopuolisissa kirjastoissa määriteltyjen rakenteiden ja muiden matemaattisten abstraktioiden kanssa. A Sharpin suunnittelussa on lähdetty liikkeelle hyvästä siirettävyydestä eri alustojen välillä ja tehokkuudesta, jota saavutetaan kääntämällä konekielelle.
A#:n sijaan nykyään kehitetään Aldor-ohjelmointikieltä.
A#:lle on kehitetty sekä kääntäjä että tavutulkki. Kääntäjällä voidaan tuottaa seuraavia tiedostoja:
Panhard PL 17

Panhard PL 17 on vuosina 1959–1965 valmistettu etuvetoinen alemman keskiluokan automalli. Panhardin sisätilat ja ulkomitat ovat melko isot, mutta moottori on hyvin pieni alle 0,9 litran moottori. Suomessa malli oli melko harvinainen.
Panhard PL 17:n moottori on ilmajäähdytteinen nelitahtinen kaksisylinterinen 848 cm³ bokserimoottori, jonka teho on 31 kW (42 hv, DIN, liioitteleva SAE-bruttoteho 50 hv). Vaihteita on neljä, jotka kaikki ovat synkronoituja. Vaihdevipu on ohjaustangossa.
Panhard PL 17 kiihtyy 0-100 km/h 37 sekunnissa. Huippunopeus on 130 km/h.
PL 17:n mallinimen PL tulee Panhard-Levassorin alkukirjaimista ja numero 17 yhteenlaskusta 5 (verohevosvoimaa) + 6 (6 litraa bensiiniä / 100 km) + 6 (istumapaikkoja) = 17.
Panhard PL 17 maksoi vuonna 1962 Suomessa 955 000 markkaa.
SM-viikko

SM-viikko on tapahtuma, johon kootaan eri urheilulajien parhaat suomalaiset kilpailemaan Suomen mestaruuksista samalle paikkakunnalle.
Suomen ensimmäinen SM-viikko järjestettiin Tampereella 12.–14. helmikuuta 2016. Mukana oli 22 lajiliittoa ja urheilutapahtumia järjestettiin pitkin Pirkanmaata. Tapahtumaviikonlopun keskipiste oli Tampereen Messu- ja Urheilukeskus. Tapahtuman järjestämisestä vastasivat Yleisradio, Valon ja Olympiakomitean tapahtumayksikkö, Tampereen kaupunki sekä Hämeen Liikunta ja Urheilu ry.
Toinen SM-viikko Tampereella pidettiin 6.–9. heinäkuuta 2017. Mukana oli 30 lajia ja kilpailuja järjestettiin ympäri Tamperetta. Kolmas SM-viikko järjestettiin 5.–8. heinäkuuta 2018 Vantaalla. Lajeja oli 17 ja urheilijoita yli 1 000.
Ruotsissa SM-veckan on järjestetty jo usean vuoden ajan.
SM-lajit vuosittain.
2021 Salo.
Tapahtuma siirrettiin vuodelle 2022.