tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaunissaari (Eurajoki)

Kaunissaari on Eurajoen edustalla Eurajoensalmessa lähellä Eurajoen suuta sijaitseva 33 hehtaarin laajuinen saari. Saarella on toiminut vuosina 1874−1923 A. Ahlström Osakeyhtiön omistama höyrysaha. Nykyään Kaunissaari on retkeilijöille tarkoitettu historia- ja luontokohde.
Historia.
Kaunissaaressa on aikoinaan ollut höyrysaha ja vilkas rahtisatama. Saaressa asuttiin ja siellä käytiin töissä myös mantereen puolelta. Nykyään saaren historiasta kertovat talojen perustukset ja monet muut ihmistoiminnan jäänteet, jotka ovat säilyneet saaressa sahatoiminnan ajoilta.
Antti Ahlström perusti Kaunissaareen höyrysahan vuonna 1874. Saha perustettiin Kaunissaareen, koska siellä oli erinomainen luonnonsatama, josta johti hyvä väylä avomerelle, lähiseudulla oli runsaasti hyödyntämiskelpoisia metsävaroja ja Eurajoki tarjosi uittoväylän raaka-aineen kuljettamiseen. Saha oli 4-kehäinen jo 1900-luvun alussa ja suurimmillaan sen tuotanto oli vuonna 1920, jolloin laivattiin 47 000 kuutiota puutavaraa. Työtä sahalla ja satamassa tehtiin ympäri vuorokauden kuutena päivänä viikossa.
Kaunissaaren pohjoisrannalla toimi vilkas satama, jossa oli mahdollista lastata neljääkin yli viiden metsin syvyydessä uivaa laivaa kerralla. Ulompana redillä voitiin lastata isompiakin laivoja. Kaunissaareen matkanneet purjelaivat toivat mukanaan painolastikasveja ja -kiviä, jotka tyhjättiin saaren rantaan ennen laivan lastausta.
Sahan myötä saareen muodostui teollisuusyhdyskunta. Enimmillään asukkaita oli vuonna 1915, jolloin saaren asukasluku oli 313. Kaunissaaren asukkaista valtaosa työskenteli sahalla ja satamassa. Ahlström rakennutti lähes kaikki saaren rakennukset, kuten koulun ja työväen asuintalot. Kaunissaaren saha lopetettiin vuonna 1923 ilmeisesti siksi, että tukkipuu alkoi lähiseudulta loppua. Sahan työntekijät muuttivat muualle ja rakennukset siirrettiin pois. Hirsirakenteiset asuinrakennukset siirrettiin Porin Pihlavassa sijaitsevalle Ahlströmin sahan työntekijöiden asuinalueelle Halssiin. Lastaustyö ja uitto jatkui Kaunissaaressa vielä pitkään ja koulukin oli toiminnassa vuoteen 1933 saakka.
Luonto.
Kaunissaaren luonto on poikkeuksellisen monipuolinen ja runsas. Saaressa on monia harvinaisia eläin- ja kasvilajeja. Sahatoiminnan päättymisen jälkeen saari on saanut kehittyä rauhassa ihmisen juuri puuttumatta luonnon prosesseihin. 
Kaunissaaressa on lähes kaikkia Suomessa tavattavia metsätyyppejä. Yleisimpiä saaressa ovat koivuvaltaiset lehdot ja lehtomaiset kankaat. Rannoilla ja keskiosan kosteikossa on tervaleppälehtoja. Pohjoisrannan avokallioita hallitsevat ikivanhat, kilpikaarnaiset männyt, jotka kasvoivat paikalla jo sahatoiminnan aikaan. Pääosa puustosta on kasvanut saareen sahatoiminnan loppumisen jälkeen. Metsät ovat luonnontilaisia ja joukossa on vanhoja, jo lahoja puita. Suuret lahopuut tarjoavat elinympäristön monipuoliselle hyönteis-, sieni- ja lintulajistolle. Kaunissaaressa on luontaisia merenrantaniittyjä ja saaren keskiosassa on entisen torin kohdalla kaunis kallioniitty. Niityn kasvilajistoon kuuluu myös niin sanottuja painolastikasveja. Osa painolastikasveista kasvaa yhä elinvoimaisina Kaunissaaressa.
Jarkko Lahdenmäki

Jarkko Johannes Lahdenmäki (s. 16. huhtikuuta 1991 Kemijärvi) on ammattilaisuransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Taustaltaan saamelainen Lahdenmäki on Kemijärven Pallon kasvatti. Hän siirtyi Rovaniemen Palloseuran junioreihin 15-vuotiaana. Lahdenmäki nousi RoPS:n edustusjoukkueeseen kaudeksi 2010 ja muodosti yhdessä Etchu Taben kanssa keskuspuolustuksen, kun aiemmat vuodet toisena topparina pelannut Stephen Kunda nostettiin keskikentälle puolustavaan rooliin. Lahdenmäki pelasi Ykkösessä 19 ottelua kaudella 2010 ja viimeisteli ensimmäisen maalinsa aikuisten tasolla ottelussa Tampereen Pallo-Veikkoja vastaan 13. kesäkuuta. Loppukaudesta Lahdenmäki putosi kuitenkin vaihtopenkkipelaajaksi.
Kylmäpihlaja

Kylmäpihlaja on Selkämerellä sijaitseva saari, 9 kilometriä Rauman satamasta länteen. Se on pinta-alaltaan noin 9 hehtaaria. Saari on uloin Rauman saariston suurista saarista, ja siitä alkaa avomeri. Saarella sijaitsee Kylmäpihlajan majakka. Majakka on rakennettu 1953.
Luonto.
Vaikka saari on karu olemukseltaan, on siellä kuitenkin paljon elämää. Saarella on paljon lintuja, etenkin pesimäaikaan. Kylmäpihlajalla on havaittu yli 170 lintulajia. Myös tyrni menestyy saarella.
Ilmasto.
Kylmäpihlajan ilmasto on Selkämeren vaikutuksesta Manner-Suomea huomattavasti leudompi.
Randy Brecker

Randal "Randy" Brecker (s. 27. marraskuuta 1945, Cheltenham, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen trumpetin ja flyygelitorven soittaja, joka hallitsee useita musiikkityylejä. Hän on soittanut ja levyttänyt muun muassa Stanley Turrentinen, Billy Cobhamin, Bruce Springsteenin, Lou Reedin, Sandip Burmanin, Charles Mingusin, Blood, Sweat &amp; Tearsin, Horace Silverin, Frank Zappan, Parliament-Funkadelicin, Chris Parkerin, Jaco Pastoriuksen, Dire Straitsin, Todd Rundgrenin, Blue Öyster Cultin, Spyro Gyran ja monien muiden kanssa.
Cadú

Ricardo Manuel Ferreira Sousa eli Cadú (s. 21. joulukuuta 1981 Paços de Ferreira, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä romanialaista CFR Clujia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Cadú aloitti ammattilaisuransa Gondomarista, joka pelasi Portugalin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Hänen hyvät esityksensä joukkueessa toivat kesällä 2002 siirron maan pääsarjassa pelanneeseen Paços Ferreiraan. Hän pelasi toisella kaudellaan 2003–2004 joukkueessa 28 ottelua, joista 27 hän aloitti avauskokoonpanossa. Paços Ferreira ei onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa kauden päätteeksi, jäätyään sarjataulukossa sijalle 17.
Kaudeksi 2004–2005 Cadú siirtyi Boavistaan, jossa hän kuului alusta alkaen joukkueen avauskokoonpanoon. Kahden kauden jälkeen kesällä 2006 hän teki sopimuksen CFR Clujin kanssa. Romanialaisseura maksoi hänestä 750 000 euron siirtokorvauksen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 25 ottelua ja teki niissä yhden maalin, kun joukkue sijoittui sarjassa lopulta kolmanneksi.
Seuraavina kausina Cadú nousi joukkueen kapteeniksi, ja johti seuran kolmeen perättäiseen Romanian cupin voittoon (2007–2010). Kauden 2009–2010 joukkue voitti toisen pääsarjamestaruutensa kolmen vuoden sisällä.
Kuolemanpelko (elokuva)

Kuolemanpelko () on vuonna 1960 julkaistu japanilainen rikosdraamaelokuva, jonka ohjasi Yasuzo Masumura. Yakuza-aiheisen elokuvan pääosassa on seppukun eli rituaalisen itsemurhan myöhemmin tehnyt kirjailija Yukio Mishima. Muita näyttelijöitä elokuvassa ovat muun muassa Jun Negami, Yoshie Mizutani ja Ayako Wakao.
Palau kesäolympialaisissa 2008

Palau osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin, jotka järjestettiin Pekingissä, Kiinassa. Palaun olympiajoukkueen johtajana toimi Palaun Olympiakomitean puheenjohtaja Frank Kyota, ja joukkueeseen kuului yhteensä viisi urheilijaa, kolme virkailijaa sekä neljä valmentajaa. Joukkue oli suurin joukkue, jonka Palau oli ikinä lähettänyt olympialaisiin. Kahdella aikaisemmalla kerralla joina Palau oli osallistunut olympialaisiin (Sydney 2000 ja Ateena 2004) Palau oli lähettänyt kisoihin vain neljä urheilijaa kummallakin kerralla. Palaun joukkue oli yksi 117 joukkueesta, jotka eivät voittaneet yhtäkään mitalia kisoissa.
Avajaiset ja päättäjäiset.
Olympialaisten avajaisissa Palaun joukkue saapui Pekingin olympiastadionille avajaisparaatissa 119. joukkueena. Joukkueen lipunkantajana toimi vapaapainija Elgin Loren Elwais, joka oli ensimmäinen Palaulainen urheilija, joka onnistui pääsemään olympialaisiin omien saavutustensa johdosta.
Päättäjäisissä olympialaisiin osallistuneet joukkueet saapuivat stadionille vähemmän muodollisella tavalla. Kaikkien joukkueiden lipunkantajat astelivat ensimmäisena stadionille, joiden perässä saapuivat vasta joukkueiden muut jäsenet. Tällöin Palaun lipunkantajana toimi uimari Amber Yobech.
Yleisurheilu.
Palauta edusti kaksi yleisurheilijaa olympialaisissa, jotka molemmat kilpailivat 100 metrin juoksuissa. Jesse Tamangrow sijoittui alkuerässään kahdeksan urheilijan joukossa sijalle seitsemän. Siitä huolimatta että hän jouksi oman ennätyksensä, 11,38 sekuntia, hän karsiutui puolivälieristä. Naisten sarjassa Peoria Koshiba sijoittui kahdeksanneksi omassa yhdeksän urheilijaa sisältäneessä alkuerässään, eikä selviytynyt seuraaville kierroksille.
Uinti.
Palaun joukkueen nuorin jäsen, 17-vuotias Amber Yobech, oli ainoa Palaun edustaja uimalajeissa. Hän sijoittui omassa alkuerässään kolmanneksi, mutta lopputuloksissa hän jäi 92 uimarin joukossa sijalle 71.
Paini.
Palauta edusti Pekingissä kaksi painijaa. Molemmat pääsivät suoraan neljännesvälieriin, eli heidän ei tarvinnut osallistua karsintoihin. Hallitseva Oseanian mestari Elgin Loren Elwais hävisi neljännesvälierissä kolminkertaiselle maailmanmestarille iranilaiselle Hamid Soryanille kreikkalais-roomalaisen painin 55 kilogramman sarjassa. Miesten vapaapainin 120 kilogramman sarjassa kilpaillut Florian Skilang Temengil hävisi myös neljännesvälierissä, eikä päässyt seuraaville kierroksille.
Medianäkyvyys.
Kesäolympialaiset 2008 olivat ensimmäiset olympialaiset, joita palaulaiset pystyivät seuraamaan omassa maassaan televisiosta kaikkien lajien selostuksella. Palaun televisioselostus oli Television New Zealandin sekä Palau National Communications Corporationin ansiota.
Augustówin kanava

Augustówin kanava (, , ) on Niemenin ja Veikselin vesistöjen välinen kanavayhteys Puolan koillisosassa ja Valko-Venäjän luoteisosassa. 101 kilometrin mittainen vesireitti yhdistää Valko-Venäjällä virtaavan Niemenin Puolan puoleiseen Biebrza-jokeen, joka on Veikseliin laskevan Narewin sivujoki. Kanava on nimetty reitin varrella sijaitsevan, noin 30 000 asukkaan puolalaisen Augustówin kaupungin mukaan. 
Kanavareitti rakennettiin 1825-1839 tsaari Aleksanteri I:n käskystä. Puola kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. Koska Veikselin alajuoksu oli Preussin hallinnassa, haluttiin luoda uusi valtakunnan sisäinen vesiyhteys osaltaan kaupallis-strategisista syistä mm. Preussin perimien korkeiden jokitullien välttämiseksi. Kanavareittiä on restauroitu viime vuosina ja sitä käytetään virkistysmatkailuun. Augustówin kanavaa on ehdotettu Unescon maailmanperintöluettelon kulttuurikohteeksi.
Valko-Venäjän puolella Augustówin kanavareitistö alkaa Niemen-joelta noin 25 kilometriä Hrodnasta pohjoiseen (). Jonkin matkaa se seuraa Valko-Venäjän ja Puolan rajaa. Kesäaikaan rajalla toimii tilapäinen EU:n ja Valko-Venäjän rajanylityspiste.. Puolassa vesireitti jatkaa rajalta aluksi länteen kohti Augustówia ja muodostaa useita järviä yhdistävän veneilyväylän. Augustówin sululta () väylä suuntautuu etelään vielä 30 kilometriä. Kanavan eteläisimmän sulun () jälkeen vesireittiä jatkaa Narewin sivuhaara Biebrza.
Guillermo Fariñas

Guillermo Fariñas Hernández (s. 3. tammikuuta 1962) on kuubalainen psykologi, toimittaja ja toisinajattelija.
Fariñas oli syömälakossa 134 päivää vangittujen kuubalaisten toisinajattelijoiden vapauttamiseksi. Hän päätti syömälakon, kun Kuuba ilmoitti vapauttavansa 52 toisinajattelijaa. Vapautusta pidetään Fariñasin ansiona, ja se perusteluna hänelle myönnettiin Euroopan parlamentin Saharov-palkinto 2010.
Fariñas itse on ollut mielipiteidensä ja toimintansa vuoksi vankilassa 11 vuotta.
Kuvalauta

Kuvalauta oli suomalainen kuvafoorumi. Se suljettiin 31. elokuuta 2010 sen ajauduttua riitoihin palveluntarjoajansa kanssa.
Kuvalautaa edelsi suomenkielisenä kuvalautana vuosina 2006–2009 toiminnassa ollut Finnchan.
Julkisuus.
Kuvalauta esiintyi joitakin kertoja julkisuudessa. Sivustolla julkaistiin syyskuussa 2009 koulu-uhkaus Jyväskylän Harjun ammattiopistoa vastaan. Lokakuussa 2009 Rovaniemellä nopeusvalvontakameran räjäyttänyt henkilö kertoi suunnitelmistaan sivustolla etukäteen.
Kuvalaudalla julkaistiin myös Älypää-sivuston käyttäjien tietomurrossa varastettuja salasanoja, mikä johti sen tilapäiseen sulkemiseen.
Kuvalaudalla rikottiin miljoonan viestin raja sivuston Satunnainen-osiossa 15. lokakuuta 2009. Kahden miljoonan viestin raja rikottiin alkuvuonna 2010.
Vaikutus internetkulttuuriin.
Kuvalaudalla syntyi kansainvälistäkin kuuluisuutta saavuttaneita meemejä, kuten Pedobear-hahmosta syntynyt Spurdo Spärde.
Teinipojista käytettävä pilkkanimitys jonne sai alkunsa, kun Jonneweb-sivuston omistaja Jonne Jyrylä asetti palveluunsa mainoksen, jossa kehotti käyttäjiä vierailemaan myös Kuvalaudalla. Jonneweb-taustaisiin käyttäjiin alettiin viitata nimellä "jonnet", joka levisi myöhemmin myös muualle internetiin ja sen ulkopuolelle. Sana lisättiin Kielitoimiston sanakirjaan vuonna 2018.
Vuonna 2010 Kuvalaudan käyttäjät onnistuivat nostamaan Kari Tapion kappaleen ”Juna kulkee” Suomen kuunnelluimmaksi kappaleeksi Spotifyssä. Tapaus onnistui siten, että käyttäjät jättivät Spotifyn auki yön ajaksi toistamaan koko ajan kyseistä kappaletta.
Alueet.
Kuvalaudalla oli 17 erilaista aihealuetta. Niiden aiheet vaihtelivat animesta aina hikikomori-elämäntyyliin.
Kuvalaudan ylivoimaisesti suosituin lauta oli sivuston Satunnainen-lauta eli /b/, jonka aihealuetta ei ollut rajattu ja säännöt alueelle olivat erittäin löyhät. Ainoastaan alueelle lähetetty selvästi rikollinen materiaali – lapsiporno- sekä gore- ja eläinrääkkäyskuvat – poistettiin ja näiden materiaalien lähettäjille annettiin porttikielto. Myös alueen tukkimisesta turhilla ja häiriköivillä viesteillä saatettiin antaa porttikielto. Tyhjänpäiväisten viestien estämiseksi alueelle oli kehitetty erilaisia sanasuodattimia, jotka automaattisesti jakoivat porttikieltoja tietyistä sanoista.
Faruq Leghari

Faruq Leghari (29. toukokuuta 1940 – 20. lokakuuta 2010) oli Pakistanin presidentti 14. marraskuuta 1993 – 2. joulukuuta 1997. Hän oli Pakistanin ensimmäinen belutšeihin kuulunut presidentti.
Leghari suoritti tutkinnon Lahoressa Forman Christian Collegessa ja siirtyi sen jälkeen opiskelemaan Oxfordin yliopistoon filosofiaa, politiikkaa ja taloustieteitä (PPE). Hän liittyi Pakistanin kansanpuolueeseen ja hänestä tuli puolueen johtaja, kun Zulfiqar Ali Bhutto joutui vankilaan. Muhammad Zia-ul-Haqin sotilashallinnon aikana hän oli itsekin vankilassa useaan otteeseen. 
Leghari valittiin presidentiksi vuonna 1993. Hän erosi kesken kauden, jouduttuaan välirikkoon pääministeri Nawaz Sharifin kanssa.
Lyijyjodidi

Lyijyjodidi (PbI2) on lyijy- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen yhdiste. 
Valmistus.
Lyijyjodidia tuotetaan lyijynitraatin ja vetyjodidin tai jodidisuolan, esimerkiksi kaliumjodidin, välisellä reaktiolla. Lyijyjodidi liukenee melko huonosti veteen ja se puhdistetaan ja erotetaan vedestä uudelleenkiteyttämällä.
 Pb(NO3)2 + 2 HI → PbI2 + 2 HNO3
 Pb(NO3)2 + 2 KI → PbI2 + 2 KNO3
Käyttö.
Lyijyjodidia käytetään sulatteena primäärisissä paristoissa elektrolyyttinä, termoelektrisissä materiaaleissa, elohopeakaarilampuissa, ja valokuvauksessa. Lyijyjodidia voidaan käyttää myös sadepilvien kylvämisessä. Lyijyjodidikiteet toimivat pisaroiden tiivistymiskeskuksina. Yhdisteen myrkyllisyyden vuoksi hopeajodidi on kuitenkin yleisempi tähän tarkoitukseen.
Eléni Artymatá

Eléni Artymatá (, s. 16. toukokuuta 1986 Paralímni) on kyproslainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Artymatá on voittanut Välimeren kilpailuissa kuusi mitalia: kultaa 200 metriltä vuosina 2009 ja 2013 sekä 400 metriltä 2018, hopeaa 4 × 100 metrin viestistä 2013 sekä pronssia 100 metrin matkalta 2009 ja 2013. Hän sai 100 metrillä pronssia Kaunasin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005.
Artymatá on osallistunut olympialaisiin neljästi. Pekingissä 2008 hän pääsi 200 metrillä puolivälieriin ja Lontoossa 2012 välieriin saakka. Rio de Janeirossa 2016 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa 400 metrin välierissä. Artymatá oli 200 metrillä kahdeksas Berliinin MM-kisoissa 2009.
Artymatá pitää hallussaan maansa ennätystä 200 metrin juoksussa ajallaan 22,61 sekuntia, jonka hän juoksi Barcelonan EM-kisoissa 2010 sijoittuessaan viidenneksi. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli samalla matkalla seitsemäs. Hänellä on maansa ennätys myös 400 metrillä ajallaan 50,80.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF" 
NR = Kyproksen ennätys
Luettelo Itävalta-Unkarin taistelulaivoista

Luettelo Itävalta-Unkarin taistelulaivoista listaa Itävalta-Unkarin laivaston taistelulaivat, joita rakennettiin vuoteen 1917. Puolustaakseen Adrianmeren rannikkoaan se oli aikaisemmin rakennuttanut pienempiä ironclad-aluksia ja panssariristeilijöitä.
Habsburg-luokka.
Habsburg-luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston ensimmäinen taistelulaivaluokka ja sen alusten valmistaminen aloitettiin 1899-1902. Alusluokka merkitsi Itävalta-Unkarin laivaston merkityksen kasvamista niiden ollessa ensimmäisiä taistelulaivoja sitten 24 vuotta aiemmin 1876 valmistuneen "SMS Tegetthoffin". Luokan muodostivat kolme alusta, jotka valmistettiin Stabilimento Tecnico Triestinon telakalla Triestessä.
Tegetthoff-luokka.
Itävalta-Unkarin ainoaksi dreadnought-alusten ryhmäksi jäi Tegetthoff-luokka.
Ersatz Monarch -luokka.
Ersatz Monarch -luokkaan piti kuulua neljä taistelulaivaa, mutta alusten valmistamista ei koskaan aloitettu. Alusten tilaus peruutettiin 1917.
Pudasjärven kirkonkylä

Pudasjärven kirkonkylä eli Pudasjärvi sijaitsee Pudasjärven kaupungissa, Pudasjärven rannalla Siuruantien eli seututien 855 varrella. Kunnan keskustaajamasta, Kurenalta on matkaa noin kahdeksan kilometriä. Kylä oli aiemmin Pudasjärven hallinnollinen keskus, joka siirtyi Kurenalle 1800- ja 1900-luvun taitteissa Oulun ja Kuusamon välisen maantien valmistuttua.
Kirkonkylällä muun muassa vuonna 1781 valmistunut, järjestyksessä kolmas, Pudasjärven kirkko sekä kellotapuli. Kirkon läheisyydessä sijaitsevat pitkän hirsiaidan ympäröimä hautausmaa ja vuonna 1960 avattu kotiseutumuseo, joka oli aiemmin viljamakasiinirakennus. Järven etelärannassa sijaitsee historiallisesti merkittävä taloryhmä, jonka muodostavat vanha Pudasjärven pappila ja Hiltula-niminen tila. 
Pudasjärven alue oli eränkäyntialuetta Perämeren rannikkoasutuksen vakiinnuttua keskiajalla. Alueelle saapui savolaisasutusta 1570-luvulla. Pudasjärven seurakunta perustettiin Iijoen keskijuoksulle vuonna 1641 ja ensimmäinen kirkko valmistui Pudasjärven pohjoisrannalle vuonna 1637.
Igors Kazanovs

Igors Kazanovs (ven. Игорь Яковлевич Казанов; s. 24. syyskuuta 1963 Daugavpils) on latvialainen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa ja pikajuoksussa. Hän edusti Neuvostoliittoa sen hajoamiseen saakka. Kazanovs voitti sisäradoilla 60 metrin aidoissa MM-kisoissa kaksi ja EM-kisoissa neljä mitalia. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1992 ja 1996. Kazanovs pääsi molemmilla kerroilla välieriin 110 metrin aidoissa.
25. helmikuuta 1989 hän teki sisäratojen Euroopan ennätyksen 60 metrin aitajuoksussa juostuaan ajan 7,42 s.
Kazanovs voitti yhteensä 12 maansa mestaruutta. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden kuusi kertaa vuosina 1984–1991 ja Latvian-mestaruuden kuudesti vuosina 1993–1997. Kazanovs sai muut mestaruutensa pika-aitajuoksusta, mutta voitti sisäratojen Latvian-mestaruuden 60 metrillä vuonna 1994.
Hänen valmentajansa olivat Viktorija Gekiša, Jānis Gailišs, Imants Liepinš, Viktors Mjasņikovs ja Valentīns Voinovs.
Kazanovsilla on kaksi tytärtä. Tällä hetkellä asuu Espanjassa.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Mediq

Mediq Oy () on alankomaalainen lääke- ja terveydenhoitoalan tukku- ja palveluyritys. Sen liikevaihto oli vuonna 2009 2,6 miljardia euroa.
Historiaa.
Mediq perustettiin Utrechtiin vuonna 1899 nimellä "Onderlinge Pharmaceutische Groothandel" (OPG). Perustajina oli 91 hollantilaista apteekkaria, jotka halusivat osuuskunnan avulla yhdistää ostotoimintaansa. Vuonna 1992 OPG muuttui osakeyhtiöksi ja listautui Amsterdamin pörssiin. Vuonna 2001 otettiin käyttöön nimi Mediq, ja vuonna 2013 yhtiön osti kokonaan omistukseensa pääomasijoitusyhtiö Advent.
Mediq on laajentunut yritysostojen avulla ympäri Eurooppaa ja toimi vuonna 2015 kaikkiaan 14 maassa. 
Mediq Suomessa.
Suomessa yritys toimii nimellä Mediq Suomi Oy. Yhtiön pääkonttori ja varasto sijaitsevat Espoossa. Mediq Suomen liikevaihto vuonna 2014 oli 58,8 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 167.
Mediq Suomi Oy syntyi vuonna 2010, kun Oriola jakautui kahdeksi yritykseksi. Oriola Oy jatkoi apteekkitukkuna kilpailijansa Tamron rinnalla, kun taas terveydenhuoltoa ja laboratorioalaa palvelemaan perustettiin Oriola-KD Healthcare Oy, jonka osti hollantilainen Mediq.
Dominique D’Onofrio

Dominique D’Onofrio (18. huhtikuuta 1953 Castelforte, Latium, Italia – 12. helmikuuta 2016 Buenos Aires, Argentiina) oli italialais-belgialainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija.
Ura.
D’Onofrion pelaajaura Belgiassa jäi vaatimattomaksi ja hän pelasi alasarjojen joukkueissa, kunnes lopetti aktiiviuransa 29-vuotiaana 1982. Valmennusuransa D’Onofrio aloitti 1994 pienessä RFC Tilleur-Saint-Nicolas’n joukkueessa. Hän valmensi Liègen lähiöjoukkueita vuoteen 1997 saakka. Seuraavana vuonna hän siirtyi kaupungin mahtiseura Standard Liègen organisaatioon, jossa hän toimi ensin nuorten valmentajana. Joulukuussa 2000 hän nousi Standardin päävalmentajaksi ja luotsasi seuraa kolmessa ottelussa, kunnes teki tammikuussa 2001 tilaa Michel Preud’hommelle. 
D’Onofrio palasi nuorisovalmentajaksi, mutta palasi jo syyskuussa 2002 edustusjoukkueen peräsimeen Robert Waseigen saatua potkut katastrofaalisen kauden alun vuoksi. Hän luotsasi Standardin kauden päätteeksi seitsemänneksi ja jatkoi tehtävässään myös seuraavalla kaudella. Standard oli mukana kärkipään kamppailussa, mutta jäi lopulta kolmanneksi ja hävisi mestaruuden voittaneelle RSC Anderlechtille 16 pistettä. Kaudella 2004–2005 Standard oli jälleen mukana kärkikahinoissa, mutta mestaruuden tavoitteleminen jäi haaveeksi. Toukokuussa 2005 tylsästä pelitavastaan kritisoitu ja kannattajien epäsuosioon joutunut D’Onofrio jätti tehtävänsä. Seura ei kuitenkaan löytänyt seuraajaa D’Onofriolle, joka palasi valmentajaksi muutama viikko eronsa jälkeen. Hän jatkoi tehtävässään kauden 2005–2006 loppuun ja johdatti Standardin liigassa hopealle viisi pistettä Anderlechtin perässä.
Kesällä 2006 D’Onofrio siirtyi valmentajantehtävistä urheilutoimenjohtajaksi ja syyskuussa hän seurasi päävalmentajaksi siirtynyttä Preud’hommea teknisenä johtajana. Preud’hommen valmentajakaudella D’Onofrion toimiessa teknisenä johtajana Standard palasi kaudella 2007–2008 mestaruuskantaan 25 vuoden tauon jälkeen ja uusi mestaruutensa seuraavalla kaudella.
Helmikuussa 2010 D’Onofriosta tuli jälleen seuran päävalmentaja László Bölönin potkujen jälkeen. Hän jatkoi päävalmentajana myös kaudella 2010/11 ja luotsasi Standardin Belgian liigassa hopealle. Valmennusuran ensimmäinen pokaali tuli Belgian cupissa, jonka finaalissa Standard kukisti KVC Westerlon 2–0. Kauden menestyksestä huolimatta D’Onofrio jätti päävalmentajan tehtävät kauden päätteeksi. 
D’Onofrio kuoli sydämenpysähdykseen 62-vuotiaana Buenos Airesissa 12. helmikuuta 2016.
Võrolaiset

Võrolaiset ovat võron kieltä puhuva itämerensuomalainen kansa Viron Võrumaan, Põlvamaan ja Tartumaan maakunnissa, eli niin sanotulla Võromaan alueella. Võron instituutin arvion mukaan võroja on noin 70 000. Setukaiset puhuvat võron kielen murretta, mutta heidät luokitellaan omaksi kansakseen. Võrolaiset mieltävät itsensä yleensä virolaisiksi võrolaisuuden ohella. Huhtikuussa 2023 võrolaiset julistautuivat alkuperäiskansaksi ja toivoivat samalla vahvistusta kielensä tunnustamiselle.
Historia.
Võrolaiset ja võro lähtivät kehittymään omaan suuntaansa Viroa hallitseneiden maiden tekemien hallintorajojen takia. Viro oli pitkään jaettu pohjoiseksi Vironmaaksi ja eteläiseksi Liivinmaaksi. Viron alueella kehittyi keskiajalla kaksi kirjakieltä, joita kutsuttiin Tallinnan- ja Tarton kirjakieliksi. Molempia kirjakieliä käytettiin laajasti aina 1700-luvulle saakka, jolloin Tallinnan kirjakieli pääsi etualalle. Lopullisesti Tarton kirjakieli jäi pois käytöstä 1900-luvun alussa. 
Võron kielelle on kehitetty kirjakieli 1990-luvulla. Sitä opetetaan sekä Tarton yliopistossa että monessa kaakkois-Viron koulussa. Võrolainen kulttuuri ja kieli kokivat nousukauden 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvulla. Silloin võrolaiset kirjailijat, kuten Madis Kõiv, Aivo Lõhmus, Kauksi Ülle ynnä muut alkoivat julkaistaa võronkielisiä näytelmiä, runoja ja proosaa. Vuonna 1987 aloitettiin võrolaisten ja setukaisten yhteinen lastenkoulu, jossa lapsille opetettiin võron kieltä sekä võrolaista ja setulaista kansanperinnettä. Vuodesta 1989 on järjestetty võronkielisiä kesäseminaareja eri puolilla Võro- ja Setumaata.
Kulttuuri.
Kieli.
Võrolaisen kulttuurin tärkeimpiä piirteitä on võron kieli. Võron kielen ongelmana on ollut yleisesti hyväksytyn kirjakielen puute. 1980–1990-luvulla tehtiin eri kirjoitusjärjestelmäehdotuksia ja luotiin yhteinen kirjakieli, jossa on julkaistu oppimaterjaaleja ja ilmestyy sanomalehti "Uma Leht" ('oma lehti'). Arvostelijoiden mukaan eri murteiden puhujat eivät ymmärrä võron kirjakieltä yhtä hyvin. Võronkielisellä "Uma Leht" -lehdellä on 30 000 lukijaa. Ehkä tunnetuimpia võronkielisiä kirjailijoita on Margus Konnula, joka on tunnettu erityisesti runoistaan.
Pukeutuminen.
Perinteiset võrolaiset puvut valmistetaan villasta tai pellavakankaasta. Vaikutteita võrolaisten pukeutumiseen on tullut Venäjältä ja Latviasta. Vaikutteet eivät kuitenkaan olleet niin voimakkaita, että võrolainen pukeutuminen olisi muistuttanut merkittävästi latvialaisten tai virolaisten pukeutumista.
Pyroll

Pyroll Pakkaukset on suomalainen pakkausvalmistaja, joka valmistaa paperi-, kartonki-, muovi- ja alumiinipakkauksia. Konserniin kuuluu kahdeksan tehdasta Suomessa ja se työllistää noin 300 henkilöä. Liikevaihto on noin 70 miljoonaa euroa.
Tuotteet.
Yrityksen pakkaustoimialan tuotteisiin kuuluvat erilaiset pakkaukset, kuten kotelot, kääreet, takeaway-pakkaukset sekä paperi- ja muovipussit. 
Tunnetuimpia Pyrollin pakkaustuotteita ovat elintarvikkeiden, juomien ja makeisten pakkaukset, mutta yritys valmistaa myös muita käyttötavarapakkauksia. 
Historia.
Pyrollin historia alkaa vuodesta 1973, jolloin Reino Uusitalo perusti Pyhtäälle Pyhtään Paperi Oy:n, joka alkoi arkittaa kaupan kääreitä. Sisaryritys Ypäjän Paperi Oy perustettiin 1976. Pyhtään Paperi nimettiin Pyroll Oy:ksi 1982 ja Ypäjän Paperi Ypap Oy:ksi 1987. Tukkuliiketoiminta alkoi Helsingin Pahvitukku Oy:n ostolla 1988. Sen nimi muutettiin Pyrollpap Oy:ksi 1991. Pyhtäällä sijaitseva entinen Stockforsin puuhiomon teollisuusalue ostettiin 1997. 1990-luvun puolivälissä Ypap erotettiin Pyrollista omaksi konsernikseen. Ypap-konserni siirtyi kuitenkin uudelleen osaksi Pyroll-konsernia vuonna 2011. 
Pyroll Pakkaukset siirtyi MB Rahastot Oy:n omistukseen vuonna 2021 ja on keskittynyt kotimaisten pakkausten valmistukseen suomalaiselle teollisuudelle.
Viimeiset kranaatit

Viimeiset kranaatit on Jaakko Summasen kirjoittama sotaromaani.
Romaani kertoo kesän 1944 ratkaisutaisteluista. Kirjan päähenkilönä on Summasen kirjoista tuttu alikersantti Jouko Korhola, joka tässä kirjassa joutuu omien joukkojen peräännyttyä erilleen yksiköstään ja jää vihollisen selustaan, jossa hänen on itsenäisesti toimittava.
Randy de Puniet

Randy de Puniet (s. 14. helmikuuta 1981 Maisons-Laffitte, Yvelines, Ranska) on ranskalainen ratamoottoripyöräilijä, joka ajaa tällä hetkellä MotoGP-luokassa Pramac Racing-tallin Ducatilla numerolla 14. Hän on 169 cm pitkä ja painaa 64 kg. Puniet on saanut nimensä entisen ratamoottoripyöräilijän Randy Mamolan mukaan.
Ura.
Puniet'n urheilu-ura alkoi minicrossista jo 3-vuotiaana. Myöhemmin hän siirtyi skootterikilpailuihin, joissa hän ei ehtinyt ajaa pitkään, sillä moottoripyörät kutsuivat. Puniet’sta tuli yksi Ranskan mestaruuskilpailujen kirkkaimmista tähdistä 1990-luvulla. Hän ajoi Ranskan mestariksi vuosina 1997 ja 1998.
Kaudella 2003 Puniet ajoi 250-kuutioisissa Aprilialla kolme voittoa ja sijoittui pisteissä neljänneksi. Seuraavalla kaudella 2004 hän lukeutui yhdeksi kauden mestaruussuosikeista. Puniet’n toiveet mestaruudesta kuitenkin romuttuivat hänen omien virheidensä ja Dani Pedrosan ylivoiman johdosta. Loppupisteissä Puniet oli 214 pisteellään kolmas. Vuonna 2005 hän ansaitsi yhden voiton sekä kolme palkintosijaa sijoittuen pisteissä kahdeksanneksi.
Puniet siirtyi MotoGP-luokkaan Kawasakille vuonna 2006. Kaudella hän keskeytti seitsemän kisaa ja otti pieniä pistesijoja: 16. sija loppusijoituksissa. Kausi 2007 oli Puniet’lle parempi kuin edellinen. Kauden aikana jotkut kilpailut olivat hänelle hyviä kuten eturivin lähtöpaikka Kataloniassa ja Japanin Motegin toinen sija. 
Kaudeksi 2008 Puniet siirtyi LCR Hondan satelliittitiimiin. Hänen paras tuloksensa oli kuudes sija USA:n Laguna Secassa. Puniet jatkoi tiimissä vuonna 2009 sijoittuen loppupisteissä 11:nneksi. Kauden kohokohta oli selvästi palkintosija Doningtonissa. Koko kaudella hän keskeytti vain kaksi kisaa. Kausi ei kuitenkaan sujunut ilman vammoja, sillä hän mursi vasemman nilkkansa motocross-harjoituksissa. Puniet aloitti kauden 2010 seitsemän ensimmäistä kilpailua kohtuullisen hyvillä sijoituksilla. Hän kuitenkin mursi jalkansa seuraavassa osakilpailussa Saksassa. Loukkaantumisen vuoksi hän jätti seuraavan osakilpailun, USA:n GP:n väliin ja ajoi sen jälkeen tasaisen loppukauden oltuaan pisteissä yhdeksäs.
Vuonna 2011 Puniet siirtyi Ducatille Mika Kallion entiseen Pramac-satelliittitalliin. Kauden alkupuoliskolla Puniet’lle kertyi keskeytyksiä seitsemästä kisasta viisi. Kauden parhaassa kisassaan Australian Phillip Island Grand Prix Circuitilla hän ajoi kuudenneksi. Pisteitä hän sai kasaan lopulta 49 ja sijoittui paremman loppukauden jälkeen 16:nneksi. 
Lähteet.
http://www.motogp.com/
Aiheesta muualla.
http://www.depuniet.com/
Läikytät mua

Läikytät mua on Kirsi Rannon viides studioalbumi, joka julkaistiin 1. heinäkuuta 2010. Levy on yhtä kappaletta lukuun ottamatta Rannon käsialaa. Toisena säveltäjänä on toiminut Nalle Ahlstedt. Albumin vierailevana tähtenä on Heikki Silvennoinen. Levyn tunnetuin kappale on ensimmäinen singlejulkaisu "Rotunainen". Muita tunnettuja kappaleita ovat toinen single "Rakkauden pakotie" ja "Anna mun tulla kotiin". Levy voitti radioiden Kuukauden Levy-äänestyksen . Albumi sisältää balladien lisäksi pop- ja pop rock -kappaleita.
Seksinukke

Seksinukke on ihmistä muistuttava seksiväline. Seksinuken kanssa voidaan harrastaa seksiä, mutta jotkut hankkivat seksinukkeja myös kumppaniksi tai koristeeksi. On olemassa myös seksinukkebordelleja.
Seksinukke voi olla oikean naisen tai miehen kokoinen sekä hyvin realistinen. Siinä on ruumiinaukkoja penikselle. Joskus ostaja voi kustomoida nukkensa haluamakseen. Myös lapsen näköisiä seksinukkeja valmistetaan, mutta ne on vuonna 2023 kielletty lailla monessa maassa, kuten Australiassa, Saksassa, Tanskassa, Norjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Seksinukke voidaan valmistaa esimerkiksi silikonista, TPE-kestomuovista, kumista tai lateksista. Halvimmat seksinuket ovat pumpattavia. Pumpattavan seksinuken nimitys "pumpattava Barbara" on peräisin ruotsalaisen Robban Brobergin vuonna 1969 levyttämästä laulusta ”Uppblåsbara Barbara”, josta Finntrio teki seuraavana vuonna Vesa Nuotion suomennoksen nimellä ”Ihmeellinen pumpattava Barbara”.
Professori Kathleen Richardsonin mukaan niillä miehillä, jotka käyttävät seksinukkeja, voi psykopatian esiintyminen olla tavallista yleisempää. Richardson on huolestunut siitä, että seksinukke opettaa suhtautumaan seksikumppaniin objektina ja totuttaa totaaliseen kontrolliin. Seksologi Tommi Paalanen ei näe seksinukeissa eettisiä ongelmia, eikä usko niiden aiheuttavan riippuvuutta tai väärää kuvaa seksistä.
Elysium (Stratovariuksen albumi)

 
Elysium on Stratovarius-yhteen albumi, joka ilmestyi 12. tammikuuta 2011. Albumia edelsi singlejulkaisu kappaleesta ”Darkest Hours”. Singlejulkaisussa oli mukana myös kappale "Infernal Maze", "Darkest Hoursin" demoversio ja kaksi livekappaletta. Albumin nimikappale "Elysium" on Stratovariuksen pisin kappale 18 minuutin kestollaan. Elysiumin digipak-versiossa oli mukana demo-versio jokaisesta albumin kappaleesta.
Mallilennokki

Mallilennokki on lennokki, joka on tehty jonkin ilmaa raskaamman ilma-aluksen lentäväksi pienoismalliksi. Oikeaa lentokonetta, jonka pienoismalli on kyseessä kutsutaan esikuvaksi. Mallilennokkia kutsutaan myös usein termillä skaalalennokki, jossa "skaala" viittaa mittakaavaan, skaalattuun lentokoneeseen. Mallilennokki voi olla periaatteessa minkä kokoinen tahansa, mutta käytännössä lennokit ovat siipien kärkiväliltään noin 20 cm:sta muutamaan metriin ja painoltaan muutamasta kymmenestä grammasta muutamiin kymmeniin kiloihin.
Mallilennokkiharrastajan tavoitteena on tehdä pienoismallista mahdollisimman samankaltainen kuin esikuvansa. Kaikissa kohdin pyritään saavuttamaan realistisuus, eli esikuvan ulkomuodot, mittasuhteet, väritys, pintakäsittely ja yksityiskohdat pyritään kopioimaan pienoiskokoon. Malleille järjestetään myös kilpailuja, joissa arvioidaan miten hyvin koneen ulkonäkö ja lento-ominaisuudet noudattavat esikuvaansa.
Voimanlähteet.
Mallilennokki voi käytännössä olla minkä tahansa ilmaa raskaamman ilma-aluksen lentävä pienoismalli. Se voi olla moottori- tai suihkumoottorilennokki, helikopteri tai liidokki eli purjekoneen lentävä pienoismalli. Radio-ohjattavien mallilennokkien voimalähteenä käytetään yleisimmin pieniä metanoli- tai bensiinikäyttöisiä mäntämoottoreita, kaksi- tai nelitahtisia. Myös sähkömoottorit ovat yleisiä erityisesti pienemmissä mallilennokeissa. Helikopterin voimalähteenä voi olla sähkömoottori, mäntämoottori tai jopa turbiini. Pienissä jettilennokeissa voidaan käyttää sähkömoottoria, suuremmissa on yleensä oikea, kerosiinilla toimiva pienoissuihkumoottori. Vapaastilentävissä pienissä mallilennokeissa voidaan käyttää kumimoottoria. Radio-ohjattava polttomoottorikäyttöinen mallilennokki on ylivoimaisesti yleisin mallilennokkien tyyppi. Myös jetit eli oikealla suihkumoottorilla varustetut mallilennokit ovat suosittuja ja yleistymässä.
Ohjaus.
Mallilennokin ohjaus tapahtuu pääsääntöisesti radio-ohjauksen avulla, tai se voi olla myös vapaastilentävä lennokki. Ennen varsin yleinen lennokkien siimaohjaus ei koskaan ole ollut mallilennokeissa suosittu, nykyään siimaohjatut mallilennokit ovat erittäin harvinaisia.
Harrastus ja kilpailutoiminta.
Suomessa on useita lennokki- ja ilmailukerhoja, joissa harrastetaan myös mallilennokkeja. Kilpailutoimintaa organisoi Suomen Ilmailuliitto yhdessä mallilennokkilajiryhmän Scale Finlandin kanssa. Suomessa järjestetään muutamia Suomen Cup-tason radio-ohjattavien mallilennokkien kilpailuja vuodessa, useissa eri kilpailuluokissa.
Kansainvälisellä tasolla kilpailutoimintaa organisoi Fédération Aéronautique Internationale ja radio-ohjattaville mallilennokeille järjestetään vuosittain kilpailuja aina MM-tasolle saakka.
Remigija Nazarovienė

Remigija Sablovskaitė-Nazarovienė (s. 2. kesäkuuta 1967 Ašgabat, Turkmenistanin SNT) on liettualainen yleisurheilija, joka kilpaili moniotteluissa. Hän menestyi myös pika-aitajuoksussa, korkeushypyssä, pituushypyssä ja kuulantyönnössä. Hän edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa sen hajoamiseen saakka ja seuratasolla Dynamo Vilnaa. Nazarovienė voitti pronssia seitsenottelussa Ateenan MM-kisoissa 1997. Hän osallistui olympialaisiin kolmesti, vuosina 1988–1996. Nazarovienėn parhaaksi olympiasijoitukseksi jäi seitsenottelun viides tila Soulin kisoista 1988.
Nazarovienė voitti yhteensä 11 maansa mestaruutta seitsemässä eri lajissa. Hän oli naimisissa virolaisen yleisurheilija Andrei Nazarovin kanssa.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Hinchinbrook Island

Hinchinbrook Island on saari Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Saari sijaitsee Alaskanlahdella ja on yksi Prince William Soundin Alaskanlahdesta erottavista saarista. Saaren pinta-ala on 445 neliökilometriä ja se on Yhdysvaltojen 37. suurin saari. Saarella asui vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan 5 vakituista asukasta.
Saarella lounaisosassa sijaitsee alun perin vuonna 1910 rakennettu Cape Hinchinbrookin majakka.
Petri Aaltonen

Petri Aaltonen (s. 31. toukokuuta 1970 Tampere) on suomalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän edusti urallaan SM-liigassa HIFK:ta ja Tapparaa sekä Yhdysvalloissa Waco Wizardseja (WPHL), Pensacola Ice Pilotseja (ECHL) ja Odessa Jackalopeseja (WPHL). Quebec Nordiques varasi Aaltoseen NHL:ään vuonna 1988, mutta ei koskaan hyödyntänyt varausta.
Hawkins Island

Hawkins Island on saari Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Alaskanlahden pohjois-osassa ja on yksi Prince William Soundin Alaskanlahdesta erottavista saarista. Saari rajoittuu pohjoisessa ja lännessä Prince William Soundiin ja etelässä ja idässä Orcan salmeen, jonka toisella puolella sijaitsee Cordovan kaupunki. Saaren pinta-ala on 176.338 km² ja siellä oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan yhteensä neljä vakituista asukasta.
Yvon Petra

Yvon Petra (8. maaliskuuta 1916 Cholon, Vietnam – 12. syyskuuta 1984) oli ranskalainen tennispelaaja.
Hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen kaksinpelin vuonna 1946. Finaalissa hän voitti Geoff Brownin viisieräisessä kamppailussa. Ranskan avointen nelinpelin hän voitti vuosina 1938 ja 1946. Ranskan avointen sekanelinpelin voiton hän otti vuonna 1937.
Bobby Riggs

Bobby Riggs (s. 25. helmikuuta 1918 Los Angeles – 25. lokakuuta 1995 Encinitas) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja.
Riggs voitti Wimbledonin tennisturnauksen kaksinpelin, nelinpelin ja sekanelinpelin vuonna 1939. Yhdysvaltain avointen kaksinpelin hän voitti vuosina 1939 ja 1941 sekä sekanelinpelin vuonna 1940.
Riggs valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1967.
Sovinistiksi tunnustautunut Riggs hävisi itseään parikymmentä vuotta nuoremmalle Billie Jean Kingille kuuluisan ottelun vuonna 1973 rehenneltyään, ettei nainen voita häntä tenniksessä. Ottelusta on tehty palkittu televisioelokuva "When Billie Beat Bobby" 2001, jonka pääosia näyttelevät Holly Hunter ja Ron Silver. Elokuvassa "Battle of the Sexes" (2017) on ottelusta jaksoja.
Luettelo New Jerseyn kuvernööreistä

Luettelo New Jerseyn kuvernööreistä käsittää Yhdysvaltojen osavaltion New Jerseyn kuvernöörit. New Jerseyn kuvernööri on New Jerseyn hallinnon päämies ja asevoimien ylipäällikkö. Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus New Jerseyn uusiin lakiesityksiin.
New Jerseyn kuvernöörin on oltava vähintään olla vähintään 30-vuotias, Yhdysvaltain kansalainen 20 vuoden ajan sekä asunut New Jerseyssä viimeiset seitsemän vuotta (viimeksi mainittua voidaan tehdä poikkeuksia esimerkiksi osavaltion ulkopuolella sijainneen korkean poliittisen viran takia).
Luettelo.
New Jersey kuului Ison-Britannian siirtomaihin 1664–1776. Myös tänä aikana New Jerseyllä (sekä siihen ajoittain liitettyinä olleilla alueilla, kuten New Yorkilla) oli kuvernööriä vastaava toimeenpanovallan haltija. Näitä toimeenpanovallan haltijoita ei ole kuitenkaan lueteltu alla olevassa luettelossa.
1 Kuoli virassaan
2 Erosi ottaakseen vastaan viran Yhdysvaltain korkeimmasta oikeudesta
3 Oli vuoden poissa virastaan vuoden 1812 sodan takia
4 Erosi ottaakseen vastaan viran liittovaltion tuomarina
Pijp

Pijp () on vedenalainen tulivuori Beringinmeressä, Venäjän Kamtšatkan niemimaan edustalla, noin 335 kilometriä rannikosta itään. Vuori käsittää kolme keilaa, jotka kohoavat noin 2 500 metrin syvyydestä merenpohjasta. Näistä eteläisimmän ja pohjoisimman kraatterit ovat 500 ja 300 metrin levyiset. Huiput nousevat 353 ja 447 metrin syvyyteen. Niiden välinen satulaharjanne on 820 metrin syvyydessä.
Tulivuoren viimeinen varsinainen purkaus lienee tapahtunut noin 7 000 vuotta sitten. Nykyisin kraatterien mustista savuttajista tapahtuu voimakkaita kaasupurkauksia.
Nimensä tulivuori on saanut neuvostovulkanologi Boris Pijpin (1906–1966) mukaan.
Daniela Jordanova

Daniela Ljubenova Jordanova (; s. 8. maaliskuuta 1976 Slivnitsa) on bulgarialainen yleisurheilija, joka kilpailee keski- ja pitkien matkojen juoksussa. Hän edustaa seuratasolla Tšerno More Atletik -seuraa. Jordanova on voittanut 1 500 metrillä pronssia MM-kisoissa 2007, sisäratojen MM-kisoissa 2008 ja EM-kisoissa 2006. Hän on osallistunut olympialaisiin kahdesti, vuosina 2000 ja 2004. Jordanova sijoittui kymmenenneksi 5 000 metrillä Sydneyn kisoissa ja oli viides 1 500 metrin matkalla Ateenassa 2004.
Jordanova jäi kiinni testosteronin käytöstä vuonna 2008 ja kärsi kahden vuoden kilpailukiellon. Hän pitää hallussaan maansa ennätystä 5 000 ja 10 000 metrin matkoilla.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Georgia Gibbs

Georgia Gibbs (oik. Frieda Lipschitz, 17. elokuuta 1919 Worcester, Massachusetts – 9. joulukuuta 2006 New York, New York) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän oli ensimmäisiä Rhythm and blues -kappaleita esittäneitä valkoihoisia laulajia.
Gibbsin esittämistä kappaleista kaikkiaan 15 nousi top 40 -listalle. Kultaa myivät levytykset kappaleista "Kiss of Fire" (1952), "Tweedle Dee" (1954) "Dance With Me Henry" (1955). Gibbs on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Arent Passer

Arent Passer (1560 Haag – 1637 Tallinna) oli hollantilainen kuvanveistäjä, arkkitehti ja taiteilija, joka teki uraa Ruotsin hallitsemassa Virossa. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Pontus de la Gardien ja tämän puolison muistomerkki Tallinnan tuomiokirkossa. Aren Passer kuoli vuonna 1637 ja hänet haudattiin Olevisten kirkkoon.
Elämäkerta.
Arent Passer syntyi Haagissa vuonna 1560. Hän saapui Tallinnaan Juhana III:n suosituksesta ruotsalaisten vallanpitäjien palvelukseen vuonna 1589. Hänen ensimmäinen työnsä kaupungissa oli Pontus de la Gardien ja tämän vaimon Sofia Gyllenhielmin hautamonumentti, joka valmistui vuonna 1695. Tämän jälkeen hän johti Tallinnan Mustapäiden talon päädyn ja portaalin uudistamista, mikä saatiin loppuun vuonna 1597. Hanke aloitettiin Ruotsin kuninkaan Sigismundin vierailua varten, jota ei kuitenkaan lopulta koskaan järjestetty. Vuosina 1602–1604 Passer teki töitä Tallinnan kaupunginrakennusmestarina, mutta teki töitä myös Uppsalan ja Turun rikkaille kauppiaille ja aatelisille. Kuningas Sigismund kehotti häntä muuttamaan Tukholmaan, mutta Passer ei tähän suostunut. Arent Passer kuoli Tallinnassa vuonna 1637 ja hänet haudattiin Olevisten kirkkoon. Hänen poikansa Dionysius Passer jatkoi isänsä jalanjäljillä rakentaen myös barokkityylisiä rakennuksia.
Ron Hainsey

Ronald Hainsey (s. 24. maaliskuuta 1981 Bolton, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi ammattilaisurallaan 17 kauden aikana NHL-liigassa 1 132 ottelua tehden niissä tehot 59+252=311. Kaudella Hainsey voitti Stanley Cupin pelatessaan Pittsburgh Penguinsissa. Hainsey ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa huhtikuussa 2021 oltuaan vuoden pelaamatta.
Mahjoub Haïda

El-Mahjoub Haïda (; s. 1. heinäkuuta 1970) on marokkolainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän voitti 800 metrillä hopeaa sisäratojen MM-kisoissa 1997, kultaa Välimeren kilpailuissa 1993 ja pronssia Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1992. Haïda osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1992 ja 2000. Hän oli molemmilla kerroilla mukana 800 metrin matkalla, mutta ei selviytynyt finaaliin. 
Haïda juoksi maailman kauden nopeimman ajan 1 000 metrillä vuosina 1995 ja 1998.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Scum of the Earth

Scum of the Earth on vuonna 2003 perustettu metalliyhtye. Se sai alkunsa, kun Rob Zombie siirsi musiikkiuransa hetkeksi sivuun ja keskittyi kirjoittamiseen ja elokuvien ohjaamiseen. Tällä ajalla Mike Riggs ja John Tempesta perustivat Scum of the Earthin. He ovat julkaisseet kaksi studioalbumia.
Bändin nimeen saattoi vaikuttaa Rob Zombien samanniminen kappale "Scum of the Earth", joka julkaistiin 2000-luvulla. Mitä luultavimmin siihen vaikutti kuitenkin samanniminen elokuva.
Bob Foster

Bob Foster (27. huhtikuuta 1938 Borger, Texas – 21. marraskuuta 2015 Albuquerque) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Ammattilaisurallaan hän otteli 65 ottelua, joista voitti 56 (niistä 46 tyrmäyksellä) ja hävisi kahdeksan (niistä kuusi tyrmäyksellä). Yksi ottelu tuomittiin tasapeliksi.
Bob Foster voitti raskaan keskisarjan maailmanmestaruuden vuonna 1968. Hän otteli myös kaksi kertaa raskaansarjan maailmanmestaruudesta ensin Joe Frazieriä vuonna 1970 ja sitten Muhammad Alia vastaan vuonna 1972.
Foster oli aikanaan kaikkien aikojen pisin raskaan keskisarjan maailmanmestari. Hänellä oli hoikka vartalo ja pitkät käsivarret.
Oman aktiiviuransa jälkeen Foster valmensi joitakin nyrkkeilijöitä, myös omaa poikaansa.
Floorball League

Floorball League on suomalaisen Prodigium Game Studiosin kehittämä salibandyaiheinen urheilupeli, joka julkaistiin Microsoft Windowsille 3. joulukuuta 2010. Se on maailman toinen salibandyaiheinen peli; ensimmäinen oli ruotsalaisten vuonna 1996 julkaisema "MER Innebandy."
Peli kehitettiin yhteistyössä Kansainvälisen Salibandyliiton, Suomen Salibandyliiton ja Suomen Salibandyliigan kanssa. Pelissä ovat mukana viralliset turnausmuodot ja pelaajat Suomen Salibandyliigasta sekä maailmanmestaruuskisoista. Peli on julkaistu ainoastaan PC:lle, mutta pelin kehittäjän mukaan konsoliversiot julkaistaan myöhemmin, mikäli peli herättää riittävää kiinnostusta. Pelin kannessa ovat Ruotsin ja Suomen maajoukkuepaidassa Magnus Svensson ja Tero Tiitu.
Pelaaminen.
Pelimuodot.
Floorball League sisältää kuusi eri pelimuotoa, jotka ovat:
Demoversiot.
Floorball Leaguen ensimmäinen demoversio ("FBL Training Session Demo") julkaistiin 31. tammikuuta 2010. Siinä pelaaja sai hyökätä tekoälyohjattua maalivahtia vastaan.
Toinen demoversio ("FBL Gameplay Demo") julkaistiin 31. heinäkuuta 2010, ja se sisälsi yhden erän kestäneen ottelun tekoälypelaajaa vastaan. Viimeinen demoversio ("FBL Demo") julkaistiin 24. marraskuuta 2010.
Valmet PIK-23 Towmaster

Valmet PIK-23 Towmaster eli Suhinu (Superhinauskone) on suomalainen kaksipaikkainen purjelentokoneiden hinauslentokone, joka on täysin komposiittirakenteinen. Sen ensilento tehtiin 22. maaliskuuta 1982.
TKK ja PIK päätyivät 1960- ja 1970-luvuilla siihen, että lentokoneiden tulisi jatkossa olla komposiittirakenteisia. PIK-20-purjelentokone oli osa tätä kehitystä. PIK-23:n suunnittelu alkoi yrityksestä jatkokehittää 1970-luvun alussa käyttöön tullutta PIK-19 Muhinua ("Muovihinauskone"), mutta lopulta päädyttiin kehittämään uusi kone alusta alkaen. Valmet Lentokoneteollisuus osallistui hankkeeseen päästääkseen perehtymään lujitemuovirakenteisiin. Koneesta toivottiin saatavan myyntikelpoinen tuote pienellä rahalla, ja Valmet markkinoi konetta intensiivisesti 1980-luvun alussa. Tilauksia ei saatu, koska hinauskonemarkkina oli saturoitunut. Pohdittiin voisiko konetta myydä harrasterakentajille rakennussarjoina, mutta tämäkään ei toteutunut.
Vain kaksi prototyyppiä valmistettiin, toinen tehtiin Valmetilla ja toinen TKK:lla. Mikko Järvi lensi OH-TOW:lla ensi kerran 22.3.1982. Kone on edelleen PIK:n käytössä, ja hinaa kesäisin purjekoneita Räyskälässä. Toinen kone, OH-TUG, lensi vuonna 1983. Se tuhoutui lento-onnettomuudessa Kiikalassa kesällä 1991, jolloin ohjaaja kuoli. Kone kuitenkin rakennettiin uudestaan vuoteen 1995 mennessä ja lentää Etelä-Pohjanmaalla.
Murata

Murata-kivääri on Japanissa vuodesta 1880 vuoteen 1898 valmistettu kerrasti laukeava ase. Murataa käytettiin ensimmäisessä Kiinan–Japanin Sodassa, boksarikapinassa ja Venäjän–Japanin sodassa.&lt;br&gt;
Tämän kiväärin korvasi vuonna 1898 Arisaka-kivääri, joka käytti mm. savutonta ruutia ja tuki viiden patruunan makasiinia.
Violeta Szekely

Violeta Beclea-Szekely (s. 26. maaliskuuta 1965 Dohestii Mari) on romanialainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän voitti hopeaa 1 500 metrillä Sydneyn olympialaisissa 2000, MM-kisoissa 2001 sekä sisäratojen MM-kisoissa vuosina 1993, 1999 ja 2001. Szekely voitti samalla matkalla myös kolme mitalia sisäratojen EM-kisoissa. Hänen ehkä suurin saavutuksensa 800 metrin matkalla on sisäratojen MM-kisoissa 1991.
Szekely oli kilpailukiellossa vuosina 1995–1998 jäätyään kiinni dopingista. Hän voitti yhteensä kuusi maansa mestaruutta vuosina 1990–1994.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"