tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pekka Karjala

Pekka Karjala (4. lokakuuta 1954 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Karjala pelasi uransa aikana Suomessa jääkiekon SM-liigaa ja I-divisioonaa Oulun Kärpissä sekä Ruotsissa Division 1:sta Luleå HF:ssa.
Karjala pelasi SM-liigassa yhteensä 117 ottelua. Oulun Kärppiä hän edusti yhteensä seitsemän kauden aikana 168:ssa ottelussa. Karjala toimi kaudella 1995–1996 Kiimingin Kiekko-Poikien päävalmentajana II-divisioonassa.
Luettelo Saksan piirittömistä kaupungeista

Tämä artikkeli on luettelo Saksan piirittömistä kaupungeista ( tai "Stadtkreis"). Saksassa on 107 piiritöntä kaupunkia, joiden määrä osavaltioittain on seuraava:
Saarlandin osavaltiossa ei ole piirittömiä kaupunkeja. Saksan piirikunnat () on lueteltu artikkelissa Luettelo Saksan piirikunnista.
Svante Thuresson

Svante Thuresson (7. helmikuuta 1937 Tukholma, Ruotsi – 10. toukokuuta 2021) oli ruotsalainen laulaja. Hän saavutti ensimmäistä kertaa suosiota 1960-luvun alkupuolella "Gals and Pals" -lauluyhtyeen jäsenenä. Solistina läpimurto tapahtui Ruotsin euroviisukarsintana toimivassa Melodifestivalen-laulukilpailussa vuonna 1966. Hän oli tuolloin mukana kahdella kappaleella, joista toinen, Lill Lindforsin kanssa esitetty "Nygammal vals" voitti kilpailun ja toinen, "Hej systrar, hej bröder" nousi hitiksi Ruotsissa, vaikka jäi karsinnassa seitsemänneksi. Kansainvälisissä euroviisuissa kappale sijoittui toiseksi. 1970-luvulla Thuresson pyrki eroon iskelmälaulajan maineesta ja alkoi levyttämään jazzia ja soulia.
Tšekin käytävä

Tšekin käytävä oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 järjestetyssä Pariisin rauhankonferenssissa tehty ehdotus, joka olisi yhdistänyt Tšekkoslovakian ja Jugoslavian kuningaskunnan toisiinsa. Ehdotusta kutsutaan usein myös "Tšekin–Jugoslavian alueelliseksi käytäväksi". Nimeä Tšekin käytävä käytetään, koska rauhankonferenssissa Jugoslavian edustajat totesivat pitävänsä parempana, että alue annetaan tšekeille. Rauhankonferenssi hylkäsi ehdotuksen.
Käytävä olisi muodostunut Burgenlandista ja muista alueista pitkin tulevaa Itävallan ja Unkarin rajaa. Joskus aluetta kutsutaan "Läntiseksi Transdanubiaksi". Maaliskuussa 1916 Ranskan hallitukselle lähetetyssä muistiossa Tomáš Masaryk totesi, että käytävä korjaisi jaon tšekkoslovakkeihin ja jugoslaaveihin, joka oli seurausta 800-luvulla tapahtuneesta unkarilaisinvaasiosta.
Käytävästä olisi tullut 200 kilometriä pitkä ja 80 kilometriä leveä. Käytävään olisi tullut osia Unkariin kuuluvista Mosonin, Sopronin, Vasin ja Zalan komitaateista. On olemassa myös vaihtoehtoisia ehdotuksia, jossa käytävästä olisi tehty merkittävästi suurempi.
On epätodennäköistä, että slaavilaisvaltiot olisivat saaneet tämän ehdotuksen hyväksytyksi käyttämällä kansojen itsemääräämisoikeusperiaatetta. Alueella oli 1 171 000 asukasta, joista 662 000 oli unkarilaisia, 220 000 slaaveja ja 289 000 muita, jotka olivat enimmäkseen saksalaisia. Tšekkiläisten mukaan käytävän tarkoitus oli erottaa saksalaiset Itä- ja Keski-Euroopasta. He myös mainitsivat, että tämä järjestely hyödyttäisi Ranskaa. Useimmat spekuloivat, että tarkoitus oli antaa Tšekkoslovakialle suurempi osa Tonavasta, jotta Bratislavasta voitaisiin tehdä suuri satama joelle. Tämä olisi eristänyt Unkaria vieläkin enemmän. Tšekkoslovakian edustajat väittivät, että Bratislava oli Slovakian muinainen pääkaupunki, jättäen kertomatta, että Bratislava oli neljäsataa vuotta Unkarin pääkaupunki.
Panslavistit tukivat ehdotusta, koska se olisi luonut yhteisen rajan kahdelle slaavien yhtenäisyyttä edustaneelle valtiolle, Tšekkoslovakialle ja Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnalle. Lisäksi panslavistit sanoivat, että käytävä yhdistäisi pohjois- (länsislaavit) ja eteläslaavit. Tätä ajatusta tukivat myös kroaattinationalistit, jotka halusivat Burgenlandissa asuvat Burgenlandin kroaatit ja muutamissa Slovakian kylissä asuvat kroaatit osaksi Jugoslavian valtiota. Käytävän olemassaoloa tukivat sellaiset, joiden mielestä Itävallalla ja Unkarilla ei enää ollut mitään syytä yhteiseen rajaan, koska Itävalta-Unkaria ei enää ollut olemassa.
Sami Yaffa – Sound Tracker

Sami Yaffa – Sound Tracker on Yle Teemalla esitettävä musiikkiohjelma, jossa Sami Yaffa matkustaa maailmalla ja tutustuu erilaisiin musiikkikulttuureihin ja muusikoihin. Sarja voitti parhaan musiikkiohjelman Kultaisen Venlan tammikuussa 2015 ja siitä on julkaistu Tommi Liimatan toimittama kirja. Toinen tuotantokausi alkoi lokakuussa 2015.
Ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa Yaffan esittelemät matkakohteet olivat:
Toisen tuotantokauden aiheina ovat Jamaika, Senegal, Intia, Turkki ja Indonesia. 
Helsingin juhlaviikkojen Huvilateltassa taltioitiin elokuussa 2014 serbialaisen KAL-yhtyeen ja Sami Yaffan yhteisesiintyminen. Yleisö osallistui videon tekoon kuvaamalla keikkaa. Elokuussa 2016 Sound Tracker tuli katsottavaksi Netflix-palveluun.
Trondheimin lääni

Trondheimin lääni (, tanskaksi ja norjaksi "Trondhjems len") on historiallinen linnalääni Norjan keskiosassa.
1500-luvulta eteenpäin Trondheimin lääni oli yksi Norjan neljästä linnaläänistä tai pääläänistä yhdessä Båhusin läänin, Akershusin läänin ja Bergenhusin läänin kanssa. Läänin laajuus on vaihdellut, mutta suurimmillaan lääniin kuului koko nykypäivän Trøndelag sekä Härjedalen ja Jämtland. 
Lääni kuului Ruotsiin lyhyen aikaa vuosien 1658 ja 1660 välillä. Se kattoi tuolloin suunnilleen nykyisen Pohjois-Trøndelagin läänin, Etelä-Trøndelagin läänin, osia Møren ja Romsdalin läänistä (Nordmøre ja Romsdal) sekä Jämtlandin ja Härjedalenin. Lääni perustettiin 26. helmikuuta 1658, kun Ruotsi oli saanut Trøndelagin Roskilden rauhassa. Lääni luovutettiin Kööpenhaminan rauhassa 27. toukokuuta 1660, jolloin Trøndelag liitettiin jälleen Tanskaan ja Jämtland ja Härjedalen osaksi Ruotsin Västernorrlandin lääniä. Läänin kuvernöörinä toimi tuohon aikaan Claes Nilsson Stiernsköld.
Lääni oli olemassa vielä kaksi vuotta, kunnes Tanska-Norja jaettiin amteihin vuonna 1662 ja muodostettiin "Trondhjemin Amt".
International Trot

International Trot on vuonna 1959 New Yorkissa ensimmäistä kertaa järjestetty kansainvälinen ravikilpailu, jota on myös kutsuttu ravihevosten epäviralliseksi MM-kilpailuksi. Se järjestettiin 36 kertaa vuosina 1959–1995 ja jälleen 20 vuoden tauon jälkeen 2015. Vuoteen 1988 saakka kilpailupaikkana oli Long Islandilla sijainnut Roosevelt Raceway, jonka lopetettua toimintansa International Trot siirtyi Yonkers Racewaylle.
Suomalaishevosista International Trotiin on kutsuttu Charme Asserdal, joka vuonna 1979 sijoittui kolmanneksi Heikki Korven ajamana. Vuonna 2015 mukaan kutsuttiin lämminveristen suomenmestaruuden syyskuussa voittanut Seabisquit, mutta hevonen ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun.
Victor Baltard

Victor Baltard (1805–1874) oli ranskalainen arkkitehti. Hän suunnitteli muun muassa rautarakennetta käyttämällä vuosina 1852–1859 rakennetut Pariisin keskushallit les Halles, jotka purettiin vuonna 1969, ja varhaista uusrenessanssia edustavan Saint Augustinin kirkon, jota alettiin rakentaa vuonna 1860.
Baltardin isä oli arkkitehti Louis-Pierre Baltard. Baltard oli isänsä oppilaana Ecole des Beaux-Artsissa ja opiskeli myös historiamaalari Guillome Lethièren oppilaana. Hän oli uudemman ajan etevimpiä arkkitehteja Ranskassa. Hänen huomattavimpia töitään ovat St. Augustin -kirkko Pariisissa (1860–1871), jonka monivärisesti koristeltujen rautapylväiden kannattamiin kupoleihin ja holveihin Baltard sovitti rautakonstruktioita, sekä Pariisin keskushallit (1852–1859). Kaupungintalon arkkitehdiksi 1853 nimitettynä Baltard yhdessä Max Vauthier’n kanssa sommitteli ja suoritti rakennuksen "Cour d’honneurin" (kunniapihan) kuulut portaat (hävitetty 1871). Vuonna 1860 Baltardista tuli Pariisin kaupunginarkkitehti. Hänen muita töitään ovat muun muassa St. Germain des Près-, St. Eustache- ja St. Severin-kirkkojen uudistustyöt. 
Baltardin ansioita on, että hän ensimmäisenä arkkitehtuurissa kykeni konstruktiivisesti ja esteettisesti käyttämään rautaa aineenmukaisella tyydyttävällä tavalla. Baltardin piirustusten mukaan kuvitettiin Alphonse Huillard-Bréhollesin teos "Recherches sur les monuments et l'histoire des Normands", hänen kirjallisisia töitään ovat monografia "Villa Medicis ä Roine" (1847) sekä F. E. Callet’n kanssa julkaistu "Les hälles centrales de Paris" (2. p. 1873)
Keijo Suksi

Keijo Aatos Suksi (3. elokuuta 1931 Kuopio – 1. helmikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kansanedustaja 1970–1972.
Keijo Suksen vanhemmat olivat alueohjaaja Edvin Leander Suksi ja Laura Selma Luomala. Hän suoritti opintoja Työväen Akatemiassa 1953 ja työskenteli sen jälkeen "Savon Kansan" toimittajana 1953–1957, Kuopion sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä 1957–1970 ja Suomen Työväen Säästöpankin Kuopion konttorin johtajana 1972–1973.
Keijo Suksi valittiin Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Kuopion läänin vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1970. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuoden 1968 vaalissa. Hän toimi myös Kuopion kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana, Kuopion kaupunginhallituksen jäsenenä sekä useissa alueellisissa luottamustehtävissä.
Wivi Roslander

Maria Vive Salome (Wivi) Roslander (vuoteen 1915 Smedberg, 16. heinäkuuta 1891 Oulu – 31. maaliskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kirjanpitäjä, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1922.
Elämä.
Wivi Roslanderin vanhemmat olivat Kruunupyyssä syntynyt ratavartija Simon Wilhelm Smedberg (1863–1918) ja Luodosta kotoisin ollut Hanna Matilda Litens (1869–1923). Perheessä oli kymmenen lasta. Roslander kävi Pietarsaaressa ruotsinkielisen Marian kansakoulun, ja työskenteli kauppakoulusta valmistuttuaan Osuusliike Kansan konttoristina ja kirjanpitäjänä Porissa 1909–1915 sekä Kehityksen kirjanpitäjänä Raumalla 1915–1918.
Porissa Roslander osallistui muun muassa Arbetets Vänner -yhdistyksen toimintaan. Sisällissodan aikana hän oli punaisten perustaman Rauman kaupunginvaltuuskunnan jäsen, ja joutui sodan loppuvaiheessa valkoisten vangiksi. Roslanderin puoliso sai surmansa sodan jälkiselvittelyissä, jonka jälkeen hän työskenteli kirjanpitäjänä Oulussa 1919 ja Osuusliike Työnvoiman kirjanpitäjänä Varkaudessa 1919–1922. Roslander oli ehdolla Turun läänin pohjoisessa vaalipiirissä vuoden 1919 eduskuntavaaleissa ja tuli ensimmäiselle varasijalle. Oskari Leivon kuoltua Roslander nousi eduskuntaan seitsemän kuukauden ajaksi tammikuussa 1922. 
Kansanedustajakautensa jälkeen Roslander työskenteli Osuusliike Oma-Avun kirjanpitäjänä Joensuussa 1923–1925 sekä Suomen Punaisen Ristin julkaisuosaston kirjanpitäjänä Helsingissä 1925–1954. Hän oli mukana muun muassa Suomen Liiketyöntekijäin Liiton ja sosialidemokraattisen työläisnaisliiton toiminnassa.
Puoliso.
Wivi Roslanderin puoliso oli porilainen Väinö Aleksander Roslander (s. 1885), jonka kannsa hän solmi oikeuden julistaman avioliiton vuonna 1914. Väinö Roslander oli metallimies, joka oli Porin sosialidemokraattisen nuorisojärjestön perustajajäseniä. Myöhemmin hän työskenteli Kehitys Oy:n Rauman konttorin hoitajana ja oli Rauman sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puheenjohtaja. Sisällissodan aikana Väinö Roslander oli muun muassa Rauman vallankumousoikeuden jäsen. Hänet teloitettiin Raumalla toukokuussa 1918.
Jalmari Linna

Antti Jalmar (Jalmari) Linna (ent. Lassila ja Vähälassila, 10. heinäkuuta 1891 Evijärvi – 7. huhtikuuta 1954 Lohjan mlk) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922, 1927–1945 ja 1949–1951. Yhteensä 27 valtiopäivät istunut Linna on yksi kaikkien aikojen pitkäaikaisimmista kansanedustajista. Hänet tunnettiin myös Suomen johtavana omenanviljelijänä.
Elämä.
Jalmari Linnan vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Lassila (1847-1894) ja Liisa Kivijärvi (s. 1859). Linna viljeli kotitilaansa Evijärven Jokikylässä ja liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1908. Hän oli Evijärven kunnallislautakunnan jäsen ja toimi Särkikylän työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Sisällissodan aikana Linna joutui valkoisten vangiksi, mutta valtiorikosoikeus vapautti hänet syytteistä.
Linna valittiin eduskuntaan Vaasan itäisestä vaalipiiristä vuonna 1919. Vaalien jälkeen "Helsingin Sanomien" pakinoitsija ”Tiitus” eli Ilmari Kivinen kertoi Linnan saaneen sakkoa pontikankeitosta. Juttu levisi useisiin porvarilehtiin ja "Ilkan" pakinoitsija ”Anttoni” kirjoitti hänestä jopa pilkkarunon. Todellisuudessa tuomio tuli ainostaan siitä, että Linnan navetasta oli tavattu rankkitynnyriksi soveltuva astia, jossa hän väitti valmistaneensa nauriskeittoa. "Työn Voiman" mukaan Linna oli raivoraitis mies, mutta myöhemmin hän sai jälleen sakkoa kieltolakirikkomuksesta.
Vuonna 1921 Linna myi Evijärven talonsa ja muutti viljelemään Nurmijärven Rajamäeltä hankkimaansa pientilaa. Hän oli Nurmijärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja sekä Rajamäen työväenyhdistyksen puheenjohtaja. Linna valittiin jälleen eduskuntaan Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1927. Vuodesta 1929 hän asui Lohjan maalaiskunnassa ja työskenteli tilanhoitajana Osuusliike Keon omistamlla maatilalla Lohjanjärven Jalassaaressa. Vuonna 1931 Linna perusti Lohjan maalaiskunnan Vappulaan omenatarhan, josta tuli esikuva koko Lohjan seudun omenanviljelylle. Tila on edelleen Linnan jälkeläisten omistuksessa. Tunnettu omenalajike Linnanomena on saanut nimensä Linnan puutarhasta, jossa sen kasvatus aloitettiin 1930-luvulla. Pudottuaan eduskunnasta Linna nousi vielä kolmannen kerran kansanedustajaksi vuonna 1949 varasijalta Erkki Härmän siirryttyä maaherraksi. Linna oli myös Lohjan kunnanvaltuuston puheenjohtaja sekä toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950.
Perhe.
Jalmari Linnan puoliso oli evijärviläinen Selma Hautala (s. 1893), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1912. Heidän poikansa oli kansanedustaja ja kunnallisneuvos Ilmari Linna.
Ihmissalakuljetus

Ihmissalakuljetus on YK:n määritelmän mukaan toimintaa, jolla pyritään taloudelliseen tai aineelliseen hyötyyn järjestämällä henkilö tai henkilöitä laittomasti johonkin kohdemaahan, jossa hänellä ei ole kansalaisuutta tai oleskelulupaa. Ihmissalakuljetus liittyy ihmiskauppaan.
Ihmissalakuljetuksen muotoja ovat:
Maailmanlaajuisesti ihmissalakuljetus tuottaa vuosittain järjestäytyneille rikollisjärjestöille noin 7–12 miljardin Yhdysvaltain dollarin voitot. Ihmissalakuljetus on kolmanneksi tuottoisin salakuljetuksen laji, ja ainoastaan huumeiden ja aseiden salakuljetus ylittävät sen tuotot. Vuosittain salakuljetetaan noin neljä miljoonaa ihmistä eri puolille maailmaa. Näistä uhreista suurin osa on naisia ja lapsia, jotka salakuljetetaan useasta eri syystä kohdevaltioihin.
Ihmissalakuljetus Suomessa.
Keskusrikospoliisi arvioi lokakuussa 2015, että esitutkintaan oli tulossa vuonna 2015 yli 200 tapausta, joissa epäiltiin laittoman maahantulon järjestämistä Suomeen. Viime vuosina tapauksia on ollut vuosittain 100–150. Keskusrikospoliisin mukaan syynä oli se, että Suomeen pyrki vuonna 2015 ennennäkemättömän paljon turvapaikanhakijoita. Miltei kaikki Suomeen salakuljetettavat hakevat maasta turvapaikkaa. Syksyllä 2015 enemmistö tapauksista oli edelleen Suomenlahden merivartiostolla, mutta rikosilmoituksia tehtiin ympäri maata. KRP keskittyy vain järjestäytyneiden rikollisryhmien tutkimiseen, lisäksi tapauksia tutkivat Rajavartiolaitos ja poliisilaitokset. 
Tyypillinen salakuljettajille maksettu summa on 5 000–10 000 euroa tai dollaria. Salakuljetettavat rahoittavat matkan pitkäaikaisilla säästöillä, myymällä omaisuutensa, mutta toisinaan myös länsimaissa asuvat sukulaiset osallistuvat matkan kustannuksiin.
Keihäsantiloopit

Keihäsantiloopit ("Oryx") on nautaeläinten heimoon (Bovidae) kuuluva nisäkässuku.
Lajit.
"Mammal Species of the World" -teoksen mukaan (2005) sukuun kuuluvat seuraavat lajit:
Kenny Tete

Kenny Tete (s. 9. lokakuuta 1995 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Fulhamia. Oikeajalkainen Tete on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pelannut myös Alankomaiden maajoukkueessa.
Ura.
Seurajoukkueura.
Tete on AFC Ajaxin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Eredivisiessä helmikuussa 2015 AZ Alkmaaria vastaan. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Eredivisiessä kaikkiaan viidessä ottelussa. Kaudella 2015–2016 hän debytoi seuran paidassa Eurooppa-liigassa ja pelasi viiden Eurooppa-liigan ottelun lisäksi 21 Eredivisie-ottelua. Kaudella 2016–2017 hän pelasi enää viisi Eredivisie-ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi tuolla kaudella kahdeksan ottelua ja teki yhden maalin mutta jäi vaihtopelaajaksi tappiollisessa loppuottelussa Manchester Unitedia vastaan. Eurooppa-liigan välierissä Ajax kohtasi ranskalaisseura Olympique Lyonnais'n, johon Tete siirtyi kesällä 2017.
Tete pelasi Lyonissa kolmen vuoden aikana 54 Ligue 1 -ottelua ja teki niissä yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ja Eurooppa-liigassa neljä ottelua. Hän siirtyi syyskuussa 2020 englantilaisseura Fulhamiin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Valioliigassa 22 ottelua, kaudella 2021–2022 mestaruussarjassa 20 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja kaudella 2022–2023 Valioliigassa 31 ottelua, joissa hän teki yhden maalin kauden viimeisessä liigaottelussa Manchester Unitedia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän teki 14 valioliigaottelussaan yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi Valioliigassa 22 ottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa.
Maajoukkueura.
Tete on edustanut Alankomaita monissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2013 hän oli mukana alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Alankomaiden A-maajoukkueessa Tete debytoi 10. lokakuuta 2015 EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä 14 A-maaottelua, joista kaksi vuonna 2015, kaksi vuonna 2016, neljä vuonna 2017, neljä vuonna 2018, yhden vuonna 2019 ja yhden vuonna 2021. Otteluista kolme on kuulunut MM-karsintaan, kolme EM-karsintaan ja kaksi Kansojen liigaan. Yhtä EM-karsintaottelua lukuun ottamatta hän on pelannut avauskokoonpanossa.
Transatlanttiset lennätinkaapelit

Transatlanttiset lennätinkaapelit olivat Atlantin pohjaan vedettyjä merikaapeleita, joilla saatiin lennätinyhteys Euroopasta Amerikkaan. Ensimmäinen transatlanttinen lennätinkaapeli laskettiin vuonna 1858. Lennätin nopeutti mannertenvälistä viestiliikennettä valtavasti, sillä aiemmin viestin kuljetus laivalla saattoi kestää viikkoja.
Ensimmäinen kaapeli.
Ensimmäinen transatlanttinen kaapeli kulki Newfoundlandin Trinity Bayn ja Irlannin länsirannikon välillä. Kaapelihankkeen pani alulle amerikkalainen liikemies Cyrus West Field. Kaapelia yritettiin laskea jo vuonna 1857, mutta yritys epäonnistui mm. myrskyn ja kaapelin katkeilun vuoksi. Kaapelinlasku onnistui vasta vuonna 1858. Kaapelia laskivat vastakkaisiin suuntiin yhdysvaltalainen alus USS "Niagara" ja brittiläinen HMS "Agamemnon".
Ensimmäinen transantlanttinen sähke lähetettiin 16. elokuuta 1858. Se oli 99 sanaa pitkä, ja sen lähetti kuningatar Viktoria Yhdysvaltain presidentti James Buchananille. Sähkeen välittäminen kesti kuusitoista ja puoli tuntia.
Kaapeli oli heikkolaatuinen, ohut ja huonosti eristetty. Viestit saatiin läpi vain ajoittain, signaali heikkeni jatkuvasti, ja lokakuussa 1858 kaapeli mykistyi täysin. Lyhytikäisyydestään huolimatta kaapeli ehti osoittaa käyttökelpoisuutensa, sillä sen avulla Britannian hallitus oli saanut kanadalaisille joukoilleen nopeasti tiedon Intian kapinan talttumisesta.
Seuraavat kaapelit.
Vuosina 1865–1866 laskettiin kaksi uutta kaapelia, jotka olivat fyysikko William Thomsonin (myöhemmin lordi Kelvin) neuvojen mukaisesti aiempaa huomattavasti paksummat. Kaapelit olivat niin painavat, että niiden laskemiseen tarvittiin maailman suurin laiva S/S "Great Eastern". Tällä kertaa yhteys muodostui pysyväksi.
"Sanomia Turusta" kirjoitti syyskuussa 1866:
Vuoteen 1900 mennessä Atlantin alla kulki jo 15 kaapelia.
Adil Nabi

Adil Nabi (s. 28. helmikuuta 1994 Aston, Birmingham) on pakistanilaisia sukujuuria omaava englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Intian Superliigassa pelaavaa Delhi Dynamos FC:tä lainalla Valioliigan West Bromwich Albionista. Pelipaikaltaan molempijalkainen Nabi on hyökkääjä.
Nabi on West Bromwichin kasvatti. Kaudella 2014–2015 hän oli vaihtopenkillä kahdessa seuran ottelussa. Elokuussa 2015 Nabi siirtyi loppuvuoden kattavalla sopimuksella Intian Superliigaan Delhi Dynamosin riveihin. Hän teki pääsarjadebyyttinsä lokakuussa 2015 Goa FC:tä vastaan.
Nabi pelasi vuosina 2010–2011 Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa seitsemän ottelua tehden kaksi maalia.
2,2,6,6-tetrametyylipiperidiini

2,2,6,6-Tetrametyylipiperidiini (C9H19N) on heterosyklisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä ja sen johdannaisia käytetään muun muassa orgaanisissa synteeseissä.
Valmistus ja käyttö.
2,2,6,6-Tetrametyylipiperidiiniä valmistetaan tyypillisesti pelkistämällä triasetoniamiinia, jota valmistetaan foronin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Pelkistimenä voidaan käyttää sinkkiä, tinaa tai natriumin amalgaamia. Sen tuottamiseen suuressa mittakaavassa on myös kehitetty menetelmä, jossa triasetoniamiini reagoi hydratsiinin kanssa muodostaen hydratsonin. Tämä hydratsoni pelkistetään 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiiniksi emäksisissä olosuhteissa Wolff–Kishner-pelkistyksellä.
2,2,6,6-Tetrametyylipiperidiiniä käytetään valmistettaessa hyvin vahvasti emäksistä, mutta ei nukleofiilista litiumtetrametyylipiperididiä ja yleisesti hapettimena käytettävää 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiini-N-oksidia eli TEMPOa. Yhdistettä käytetään myös silyyliketeeniasetaalien synteesiin. Yhdistettä ja sen johdannaisia käytetään polymeereissä steerisesti estyneinä valon indusoiman hapettumisen estämiseen.
Bad Kreuznach

Bad Kreuznach on kaupunki Bad Kreuznachin piirikunnassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa asui 43 946 ihmistä vuonna 2013.
Bad Kreuznachissa harjoitettiin 1920-luvulla tupakka-, nahka-, viini-, lasi- ja marmoriteollisuutta sekä viininviljelystä ja viini- ja viljakauppaa. Kaupunki on tunnettu parannustarkoituksiin käytetyistä suolalähteistään; nämä löydettiin vuonna 1478, laajempi käyttö alkoi vuonna 1830. Vuonna 819 kaupunki mainitaan nimellä Cruciniacum.
Samu Airasvaara

Samu Airasvaara (s. 28. toukokuuta 1989) on Vuorelasta, Siilinjärveltä lähtöisin oleva maalivahti, joka edusti Suomi-sarjassa pelaavaa Iisalmen Peli-Karhuja.
Teekannu

Teekannu on teen, yrttiteen tai muun vastaavan juoman hauduttamiseen ja tarjoiluun käytettävä astia. Teekannuun kaadetaan kiehuvaa tai melkein kiehuvaa vettä, johon lisätään teelehtiä tai yrttikasvien osia, joista alkaa liueta makuaineita veteen. Muutaman minuutin hauduttamisen jälkeen valmis teejuoma kaadetaan kannusta teekuppeihin.
Teekannun osat ovat vesisäiliö, kansi, kaatonokka sekä korva eli kädensija. Teekannu on muodoltaan yleensä pullean pallomainen niin, että yläpinnassa olevan kannen läpimitta on kannun sisäläpimittaa pienempi. Kannessa on usein nystyrä ja kansiaukon reunassa sitä vastaava kolo; niiden avulla kansi voidaan kiertämällä lukita, ettei se putoa teetä kaadettaessa. Kannessa on nuppi tai kolo sormia varten kannen avaamiseksi.
Kaatonokan suu on melko pieni, jotta teen kaato sujuu hallitusti. Suun reunan terävä särmä auttaa nestevirran katkaisussa, ettei teetä valu pöydälle. Teekannun kädensija on yleensä joko alastaittuvaksi saranoitu ripa kannun päällä tai kiinteä keramiikasta muotoiltu korva kannun takaosassa. Japanilaisessa "kyusu"-teekannussa kädensija on kannun sivulla. Kädensijan muotoilu helpottaa teen hallittua kaatamista.
Teekannussa voi lisäksi olla irrotettava siiviläosa teelehtiä varten. Sen korvaavat nykyisin yhä useammin teepussit tai irtoteetä varten tarkoitetut haudutuspussit, jotka siivilän tavoin estävät teelehtien sekoittumisen veteen. Kolmas vaihtoehto on antaa teelehtien sekoittua veteen ja kaataa valmis juoma teesihdin eli pienen siivilän läpi teekuppiin.
Teekannuja valmistetaan eniten fajanssista, kivitavarasta, posliinista tai muusta keramiikasta, lasitettuna tai lasittamattomana. Muita materiaaleja voivat olla laboratoriolasi sekä valurauta, ruostumaton teräs, hopea tai muu metalli. Siiviläosa on useimmiten metallia, mutta se voi olla myös rei’itettyä keramiikkaa tai muovia.
Usein teekannu lämmitetään esimerkiksi lämpimällä vedellä ennen teeveden kaatoa siihen. Teekannun lämpimänä pitämiseen käytetään pannumyssyä tai telinettä, jonka avulla teekannun alla voi polttaa lämpökynttilää.
Toivo Tyrni

Toivo Tyrni (21. joulukuuta 1890 Tuulos – 15. heinäkuuta 1966 Mynämäki) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori, kunnanlääkäri sekä kansanedustaja 1933–1935 ja 1947–1948.
Toivo Tyrnin vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Kustaa Tyrni ja Matilda Häppölä. Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1916, lisensiaatiksi 1920 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1929. Hänen Helsingin yliopistossa 1926 julkaistun väitöskirjansa otsikko oli "Über die Wasserausscheidung der Nieren bei vasomotorischer Überempfindlichkeit". Tyrni työskenteli aluksi vt. kunnanlääkärinä 1918–1920 ja sitten kunnanlääkärinä useissa kunnissa 1921–1961. Hän oli myös Turun ja Porin läänin lääninlääkäri 1945, Hämeen läänin lääninlääkäri 1946 ja "Vakka-Suomen Sanomien" päätoimittaja.
Toivo Tyrni valittiin eduskuntaan edistyspuolueen edustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuoden 1933 vaaleissa. 
Tyrni lukeutui edistyspuolueen eduskuntaryhmässä sen vasempaan laitaan. Hän sai vapautuksen kansanedustajan tehtävästä 15. marraskuuta 1935 viran hoitamista varten. Hänen tilalleen nousi Väinö Merivirta. Tyrni nousi uudelleen eduskuntaan varasijalta 9. joulukuuta 1947, kun Yrjö Suontausta nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi. Hän toimi myös Mynämäen kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja Nummen kunnanvaltuutettuna. Presidentin valitsijamiehenä Tyrni oli viidesti.
Ukon wacka (kappale)

Ukon wacka on suomalaisen folk metal -yhtyeen Korpiklaanin single samannimiseltä albumilta. Kappaleella vierailee Tuomari Nurmio. Ukon wacka eli wackajaiset ovat ainakin itämerensuomalaisessa yhteisössä joko yhden tai useamman järjestämät uskonnolliset pidot.
Singlen kansikuvan on toteuttanut Jan ”Örkki” Yrlund.
Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2015

Lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2015 pelattiin Bulgariassa ja Italiassa 9.–18. lokakuuta. Ranska voitti kautta aikain ensimmäisen miesten Euroopan mestaruutensa lyömällä loppuottelussa kisojen yllätysjoukkueen Slovenian erin 3–0.
Pelipaikat.
Turnaus pelataan Bulgariassa ja Italiassa neljässä eri kisapaikassa, joista kaksi sijaitsee Bulgariassa ja kaksi Italiassa. Semifinaalit ja mitaliottelut pelataan Arena Armeecilla Sofiassa.
Alkulohkot.
Alkulohkoissa joukkueiden järjestys määräytyi ensisijaisesti voitettujen otteluiden määrän perusteella. Toissijaisesti ratkaisivat ottelupisteet, joita saa 3-0 ja 3-1 -voitosta 3, 3-2 -voitosta 2 ja 2-3 -tappiosta 1. Voittojen ja ottelupisteiden ollessa tasan ratkaisee eräsuhde, sitten eräpisteiden suhde ja lopuksi keskinäinen ottelu.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestarit
Aguenier, Grebennikov, Rouzier, Toniutti , K. Tillie, N'Gapeth, Le Roux, Lyneel, Pujol, Le Goff, Maréchal, Lafitte, Rossard, Sidibé. Valmentaja: L. Tillie
Benjamin Henrichs

Benjamin Henrichs (s. 23. helmikuuta 1997 Bocholt) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa RB Leipzigia. Molempijalkainen Henrichs on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Henrichs on Bayer 04 Leverkusenin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa elokuussa 2015 tullessaan vaihdosta kentälle Karim Bellarabin tilalle Borussia Dortmundia vastaan. Elokuussa 2018 hän siirtyi ranskalaisseura Monacoon ja sieltä heinäkuussa 2020 lainalle RB Leipzigiin, jonka omistukseen hän siirtyy heinäkuussa 2021.
Henrichs on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä Ranskan Ligue 1:ssä 35 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Saksan Bundesliigassa 160 ottelua, joissa tehnyt kuusi maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 31 ottelua ja Eurooppa-liigassa seitsemän. Hän voitti Leipzigissa Saksan cupin 2022 ja 2023.
Henrichs on pelannut Saksan nuorten maajoukkueissa. Vuoden 2014 alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän toimi Saksan kapteenina ja teki yhden maalin. Saksan A-maajoukkueessa hän teki debyyttinsä 11. marraskuuta 2016 San Marinoa vastaan. Tämän jälkeen hän on pelannut kaksi maaottelua vuosina 2017, 2020 ja 2022, kuusi maaottelua vuonna 2023 sekä kolme maaottelua vuonna 2024 eli yhteensä 16 maaottelua. Niissä hän on ollut avauskokoonpanossa seitsemän kertaa. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle voitokkaassa neljännesvälieräottelussa Tanskaa vastaan.
Johann Zarco

Johann Zarco (s. 16. heinäkuuta 1990 Cannes) on ranskalainen ratamoottoripyöräilijä, joka kilpailee kaudella 2015 Moto2-luokassa Ajo Motorsportin tallissa. Zarco on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa.
Ura.
125cc.
Zarco debytoi 125-kuutioisissa kaudella 2009 Aprilian pyörällä. Hän oli sarjan kahdeskymmenes, ollen parhaimmillaan kuudes Italian kisassa. Kaudella 2010 Zarco oli sarjan yhdestoista, ollen jälleen parhaimmillaan kuudes. Kolmannella 125-kuutioisten kaudellaan Zarco saavutti avausvoittonsa Japanissa ja kaiken kaikkiaan 11 palkintosijaa ollen sarjan toinen.
Moto2.
Kaudeksi 2012 Zarco siirtyi Moto2-luokkaan. Avauskaudellaan hän oli sarjan kymmenes 95 pisteellään. Toisella kaudellaan Zarco saavutti kaksi palkintosijaa ja oli sarjan yhdeksäs. Kaudella 2014 Zarco ajoi Caterhamilla sijoittuen neljästi kolmanneksi. Lopputuloksissa hän oli sarjan kuudes. Kaudeksi 2015 Zarco siirtyi Ajo Motorsportille ja saavutti ensimmäisen voittonsa Argentiinan kilpailussa. Hän varmisti mestaruutensa jo kauden neljänneksi viimeisessä kilpailussa Japanissa.
Abu Kamal

Abu Kamal (, suom. ’Kamalin isä’; myös , suom. ’Kamalin suku’) on kaupunki Syyrian Dair al-Zaurin maakunnan itäosissa, lähellä Irakin rajaa. Eufratjoen oikealla (lounaisella) rannalla sijaitseva kaupunki on Abu Kamalin piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 42 510 ja koko piirikuntaan 265 142 asukasta. Syyrian sisällissodan ja väkivaltaisuuksien vuoksi monet kaupungin asukkaista ovat paenneet. 
Kaupunki on tärkeän Syyrian ja Irakin välisen maantien varrella, linnuntietä noin 440 kilometriä Syyrian pääkaupunki Damaskoksesta itään, ja 120 kilometriä maakuntakeskus Dair al-Zaurista kaakkoon. Irakin raja sijaitsee noin 8 kilometrin päässä kaupungin keskustasta kaakkoon. Irakin puoleinen rajakaupunki on Anbarin maakunnan Qaim (al-Qa’im).
Syyrian sisällissodassa kaupungin raportoitiin joutuneen kesällä 2012 Syyrian hallitusta vastaan kapinoivien joukkojen haltuun. Heinäkuussa 2014 raportoitiin Isis-järjestön vallanneen kaupungin. Vuoden 2017 loppupuolella kaupunki oli viimeinen Isis-järjestön hallitsema merkittävä asutuskeskus Syyriassa. Syyrian ja Irakin armeijan, sekä Hizbollahin joukkojen uutisoitiin vallanneen kaupungin 8. marraskuuta 2017. Isis valtasi kaupungin takaisin 11. marraskuuta. Syyrian armeija valtasi kaupungin lopullisesti takaisin 19. marraskuuta.
Ricardo Lucarelli

Ricardo Samuel Lucarelli Santos de Souza (s. 14. helmikuuta 1992 Contagem) on brasilialainen lentopalloilija, joka edustaa Brasilian lentopallon Superliigassa pelaavaa FUNVIC Taubatéa ja Brasilian lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 195 senttimetriä pitkä ja 79 kilogrammaa painava Lucarelli on laitaiskijä. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 338 senttimetriin ja blokkilyöntinsä 308 senttimetriin.
Lucarelli edusti vuodet 2010–2013 Minas Tênis Clubea, jonka kanssa hän voitti Brasilian Superliigan mestaruuden kaudella 2011–2012. Vuodet 2013–2015 hän pelasi SESI-seurassa. Vuonna 2015 Lucarelli siirtyi nykyiseen seuraansa, FUNVIC Taubatéen.
Lucarelli debytoi Brasilian lentopallomaajoukkueessa vuonna 2011. Vuonna 2014 hän oli mukana voittamassa MM-hopeaa. Maailmanliigasta Lucarelli on saavuttanut kaksi hopeaa vuosilta 2013 ja 2014. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2013 ja 2014 maailmanliigassa Lucarelli valittiin oman pelipaikkansa parhaaksi pelaajaksi.
Earvin N’Gapeth

Earvin N’Gapeth (s. 12. helmikuuta 1991 Saint-Raphaël) on ranskalainen lentopalloilija, joka edustaa Italian A1-liigassa pelaavaa Pallavolo Modenaa ja Ranskan lentopallomaajoukkuetta. 194 senttimetriä pitkä ja 93 kilogrammaa painava N’Gapeth on pelipaikaltaan yleispelaaja. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 358 senttimetrin korkeuteen ja torjunta 327 senttimetriin. Faneille.com -sivusto pitää N’Gapethia maailman viihdyttävimpänä lentopalloilijana.
N’Gapeth pelasi vuodet 2008–2011 kotimaansa Pro A:n Tours VB:ssä, jossa hän voitti kolmesti Ranskan cupin ja kerran mestaruuden. Vuodet 2011–2013 N’Gapeth pelasi Italian A1-liigan Piemonte Volleyssä. Vuonna 2013 hän pelasi venäläisessä VK Kouzbass Kemerovossa. Kaudeksi 2014–2015 N’Gapeth siirtyi italialaisen Pallavolo Modenan riveihin. Hän voitti avauskaudellaan Italian cupin mestaruuden. Kaudet 2018–2019 Earvin pelasi Zenit-Kazanin joukkueessa Venäjän superliigassa. Earvin saavutti Zenitin riveissä muun muassa Mestareiden liigan finaalipaikan.
N’Gapeth palasi Modenan joukkueeseen kaudeksi 2021–2022.
Kahdesti alle 19-vuotiaiden EM-kultaa, kerran alle 21-vuotiaiden EM-kultaa ja kerran alle 19-vuotiaiden EM-pronssia saavuttanut N’Gapeth debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2010. Hän oli mukana vuoden 2014 MM-kilpailuissa Puolassa. Vuoden 2015 maailmanliigassa, jonka Ranska voitti, N’Gapeth valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa Ranska voitti kultaa N’Gapethin ratkaistessa finaalin. Hänet valittiin myös turnauksen toiseksi parhaaksi pelaajaksi pelipaikallaan.
Pelaajana N’Gapeth tunnetaan erityisesti kovista iskulyönneistään verkolta. Lisäksi hänellä on tapana tehdä yllättäviä ja yleisöä viihdyttäviä ratkaisuja pelissä. Hän esimerkiksi on lyönyt 2015 EM-finaalin ottelupallon selkä verkkoon päin. 
N’Gapeth on myös räppäri ja hän tekee Spotifyhin musiikkia etunimellään Earvin.
Mayadin

Mayadin ( tai ) on kaupunki Syyrian Dair al-Zaurin maakunnan itäosissa, likimain maakuntakeskus Dayr al-Zawrin ja Irakin rajan välissä. Eufratjoen oikealla (lounaisella) rannalla sijaitseva kaupunki on Mayadinin piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 44 028 ja koko piirikuntaan 247 171 asukasta.
Mayadin sijaitsee Syyrian keskeisellä öljyntuotantoalueella (lähistöllä esimerkiksi al-Wardin kaasu- ja öljykenttä), tärkeän Syyriaa ja Irakia yhdistävän maantien varrella, ja aivan kaupungin itäpuolella on Eufratjoen ylittävä maantiesilta. Mayadin on linnuntietä noin 420 kilometriä Syyrian pääkaupunki Damaskoksesta itäkoilliseen, ja 45 kilometriä maakuntakeskus Dair al-Zaurista kaakkoon. Irakin raja on noin 84 kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon.
Syyrian sisällissodassa kaupunki joutui aluksi usean Syyrian hallintoa vastaan taistelevan kapinallisryhmän hallintaan, sittemmin ääri-islamistinen Isis-järjestö otti kaupungin haltuunsa. Kaupungissa oli huomattavaa vastarintaa järjestön taistelijoita kohtaan, ja tällöin Isisin taistelijoita surmattiin. Isis teloitti joitain henkilöitä, joiden järjestö epäili toimineen sitä vastaan. Isisiä vastaan kohdistettiin myös yksi tai useampia ilmaiskuja.
Kiljavan opisto

Kiljavan opisto on Palkansaajien koulutussäätiön ylläpitämä Nurmijärvellä sijaitseva kansanopisto. Opisto sijaitsee Kiljavalla Sääksjärven rannalla.
Kiljavan opisto tarjoaa runsaasti työelämän kehittämiseen ja edunvalvontaan liittyviä kursseja. Opistossa voi suorittaa ammattitutkintoja ja tarjonnassa on lisäksi harrastustoimintaan liittyviä kursseja. Keskusjärjestöille, ammattiliitoille ja työttömyyskassoille järjestetään henkilöstön ammatillista lisä- ja täydennyskoulutusta. Koulutusta järjestää SAK:n Kehittämiskeskus.
Kiljavan opisto ja Voionmaan opisto yhdistyivät vuoden 2016 alussa ja Voionmaan opisto muutti Ylöjärveltä Tampereelle kesällä 2016 muuttaen nimensä "Voionmaan koulutuskeskukseksi". Vuonna 2025 Voionmaan toiminta siirtyi Kiljavalta Saskylle. Voionmaa on sittemmin ilmoitettu lakkautettavaksi, mutta se saattaa lopulta myös jatkaa eri tahon alla.
Kiljavan opisto järjestää Nurmijärven ja Tampereen lisäksi koulutusta Helsingissä, Kirkkonummella, Kuopiossa, Oulussa ja Vaasassa.Kiljavan opiston nelikerroksinen päärakennus on valmistunut 1950. Opiston yhteydessä toimii Hotelli Kiljavanranta. Opiston tiloissa toimi vuoteen 2023 asti myös Humanistisen ammattikorkeakoulun toimipiste HUMAK Nurmijärvi, jossa pystyi opiskelemaan kansalaistoiminnan ja nuorisotyön koulutusohjelmassa yhteisöpedagogiksi (210 op).
Nyrkkeily Kansainyhteisön kisoissa 2014

Kansainyhteisön kisojen 2014 nyrkkeily järjestettiin Scottish Exhibition and Conference Centressä 25. heinäkuuta–2. elokuuta 2014. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen sarjaa miehille ja kolme naisille. 
Mitalistit.
Lähde: glasgow2014.com
Ölmos–Purunpää

Ölmos–Purunpää on Natura 2000 -suojelualue Dragsfjärdissä Kemiönsaarella. Alueen pinta-ala on 1056 hehtaaria ja se koostuu useista lähellä toisiaan olevista alueista. Se on saanut nimensä Ölmosin ja Purunpään kylistä Dragsfjärdissä. Osa Natura-alueen vesi- ja maa-alueista kuuluu Saaristomeren kansallispuistoon.
Natura 2000 -alueeseen kuuluu pitkä ja kapea, vuonomainen, kallioperän murrokseen syntynyt Purunpäänlahti (Purunpää viken). Se on suultaan kapea ja perältään leveä, ja suolapitoisuus vaihtelee lahden eri osiassa. Lahden rannalla on Purunpään historiallinen kylätontti. 
Purunpäänlahteen laskee Hammarsbodaträsket. Se on kahdesta altaasta muodostuva järvi, jonka eteläinen suurempi allas on karu ja kirkasvetinen nuottaruohotyypin järvi. Pienempi koillinen allas on rehevämpi.
Purunpäänlahteen luoteessa rajoittuu Ekhamnin tammilehto, jossa tammea on noin 400 runkoa. Muista puulajeista esiintyvät vaahtera ja saarni ja yksittäisinä yksilöinä metsälehmus. Pähkinäpensasta on runsaana yli tuhannen pensaan kasvustona. Muita pensaslajeja ovat koiranheisi, orapaatsama, lehtokuusama, tuhkapensas ja taikinamarja.
Purunpään niemen eteläiset ja läntiset rannat ja eteläpuoliset saaret ovat jyrkkiä ja kallioisia ja kasvavat pääosin mäntyä. Krogarudden niemen eteläkärjessä on 1600–1700-luvulla toiminut satamana, ja paikalla on jäännöksiä rakennuksista ja tulisijoista sekä kallioon hakattuja nimiä ja vuosilukuja.
Niemen länsipuolella on kolmesta yhteenkasvaneesta saaresta muodostunut Jungfruholmen–Högholmen–Skansholmen. Myös nämä saaret ovat karuja ja kallioisia ja mäntyä kasvavia. Niiden itärannalla esiintyy simpukkamaata ja jalopuulehtoja. Puulajeina näissä ovat pähkinäpensas, saarni, tammi ja metsälehmus.
Tästä pohjoiseen olevalla rannikko-osuudella Ölmos Långsidanilla mannervyöhyke vaihtuu suoraan avoimeen ulappaan, mikä on ainutlaatuista koko Saaristomerellä. Pohjoisosassa Långsidania on 2,5 kilometriä hiekkarantaa.
Dunnideerin linna

Dunnideerin linna on noin vuonna 1260 rakennettu torni, joka on nykyään rauniona. Se on osittain rakennettu paikalla olleen esihistoriallisen linnoituksen osista.
Paikalta on löydetty 1300–1400-luvuille ajoitettuja esineitä.
Kurt Nyholm

Kurt Rainer Nyholm (17. kesäkuuta 1932 Munsala – 26. joulukuuta 1996 Turku) oli suomalainen kielentutkija ja professori. Hän oli vuodesta 1971 Åbo Akademin germaanisen filologian professori ja 1975–1978 rehtori. Hän tutki keskiyläsaksan kieltä ja tyyliä. Hän väitteli vuonna 1964 Graalin tarinasta. Keskiajan tutkimuksen ohella hän tutki myös nykykirjallisuutta tyylin näkökulmasta.
Korthalsingriffoni

Korthalsingriffoni () on alun perin alankomaalainen koirarotu. FCI luokittelee rodun ranskalaiseksi johtuen siitä, että rodun luoja Edward K. Korthals työskenteli Ranskassa. Sitä käytetään seisovana lintukoirana ja se kuuluukin FCI:n roturyhmään 7 eli kanakoiriin. Vuonna 2018 se oli Ranskassa 6. suosituin paikallinen rotu - listauksessa se on 7. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Metsästyksessä rotua voidaan käyttää joko jäljestämiseen tai noutamiseen. Se soveltuu myös vesistöistä noutamiseen.
Alkuperä.
Korthals perusti Ipenwoud-kennelin alun perin saksalaiseen Biebeshein am Rhenin kaupunkiin, jossa hän kasvatti nykyisen korthalsingriffonin kantamuotoa 20 vuoden ajan. Tämän vuoksi jotkut pitävät sitä saksalaisena rotuna. Toiset taas painottavat alkuperämaan määrittämisessä Korthalsin kansalaisuutta (alankomaalainen) tai maata, jossa rotu alun perin tunnustettiin (Ranska).
Älä mene pois

Älä mene pois on Eero Koivistoisen säveltämä, ja Carita Holmströmin levyttämä kappale, joka edusti Suomea vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa. Suomen karsinnoissa kappale esitettiin Hectorin sanoittamana suomenkielisena versiona, mutta loppukilpailussa Brightonissa Holmström lauloi sen englanniksi nimellä ”Keep Me Warm”, jonka tekstistä vastasi Frank Robson. Musiikillisesti kappale on klassinen balladi.
Kappale sai kilpailussa neljä pistettä ja sijoittui 13:nneksi. Pisteet tulivat Israelilta, Britannialta ja Irlannilta.
Kokoonpano.
Kappaleen äänitti Jouko Ahera Finnvox-studioilla Helsingissä.
Jabla

Jabla (, myös esimerkiksi Jablah, Jableh, Jable, Jabala) on Välimeren rannikkokaupunki Syyrian Latakian maakunnassa. Se on Jablahin piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 53 989 ja koko piirikuntaan 196 171 asukasta.
Maantiede.
Jablah sijaitsee linnuntietä noin 208 kilometriä Syyrian pääkaupunki Damaskoksesta pohjoiseen ja 22 kilometriä maakuntakeskus Latakiasta kaakkoon. Turkin raja on noin 54 kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen.
Historia.
Nykyistä Jablahia asuttivat aikanaan foinikialaiset ja se oli tärkeä alueellisen kaupan keskus. 400-luvulla eaa. kaupungista tuli doorialainen siirtokunta ja myöhemmin sen valtasi Rooman valtakunta. Arabit valtasivat kaupungin Bysantin valtakunnalta vuonna 638. Sittemmin Bysantti valtasi kaupungin takaisin kahteen otteeseen. Ensin kaupungin valtasivat Nikeforos II Fokas ja myöhemmin Johannes I Tzimiskes vuonna 975. Muslimit valtasivat sen vuonna 1080 ja vuonna 1108-9 heitä seurasivat ristiretkeläiset. Kaupunki luovutettiin genovalaisille ja sinne asetettiin katolilainen piispa. Saladin valtasi kaupungin vuonna 1188 ja vuosien 1192 ja 1285 sen omistuksesta kamppailiat temppeliherrat ja johanniitat.
Egyptin mamelukkisulttaani Qalawun valtasi kaupungin vuonna 1285 ja Osmanien valtakunta vuonna 1516. Kaupunki kuului Osmanien valtakuntaan seuraavien viiden vuosisadan ajan. Syyrian sisällissodan alussa maaliskuussa 2011 Jablassa ja läheisissä Latakian ja Baniyasin kaupungeissa järjestettiin hallituksen vastaisia mielenosoituksia ja saman vuoden huhtikuussa turvallisuusjoukot tulittivat paikallisia.
Liikenne.
Aivan kaupungin koillispuolella on sekä siviili- että sotilaslentoliikennettä palveleva Latakian lentoasema, viralliselta nimeltään Bassel al-Assadin kansainvälinen lentoasema (IATA: LTK, ICAO: OSLK). Jablan lentotukikohdan toiminta vilkastui merkittävästi elo-syyskuussa 2015, kun Venäjä toi sotavoimiaan tukikohtaan, laajensi sitä ja ryhtyi muun muassa ilmavoimillaan aktiivisemmin osallistumaan sotilaallisesti Syyrian sisällissotaan Syyrian hallituksen joukkojen liittolaisena. Lokakuussa 2015 tukikohtaan kuljetettiin myös Iranin merijalkaväen sotilaita.
USS Thornhill (DE-195)

USS Thornhill (runkonumero DE-195) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa, jolloin se suojasi saattueita Atlantilla.
Valmistus.
Alus tilattiin Federal Shipbuilding and Dry Dock Companyltä Newarkista New Jerseystä, missä köli laskettiin 7. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 30. joulukuuta kumminaan luutnantti Thornhillin äiti rouva J. E. Thornhill ja otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1944 ensimmäisenä päällikkönään reservin luutnantti John B. Shumway.
Palvelus.
Alus lähti 18. helmikuuta 1944 vastaanottotesteihin sekä miehistön koulutukseen Bermudalle, mistä se palasi New Yorkiin tasan kuukautta myöhemmin. Huhtikuun alus oli koululaivana Norfolkissa ja toukokuussa se palasi New Yorkiin suojatakseen osan saattueesta UGS42 Norfolkiin. Saattue, johon kuului 108 alusta, lähti Hampton Roadsista 13. toukokuuta kohti Pohjois-Afrikkaa. "Thornhill" saapui Bizerteen 1. kesäkuuta ja palasi New Yorkiin 29. kesäkuuta suojaten länteen matkannutta saattuetta. Heinäkuussa alus suojasi toisen saattueen Pohjois-Afrikkaan palaten New Yorkiin 7. syyskuuta.
Seuraavien kahdeksan kuukauden aikana alus teki neljä matkaa Britteinsaarille ja Ranskaan. Se lähti 9. kesäkuuta 1945 saattajadivisioona 55:n mukana Guantanamonlahdelle, mistä se jatkoi matkaansa Panaman kanavan kautta Yhdysvaltain länsirannikolle. Divisioona saapui 9. heinäkuuta San Diegoon, mistä se jatkoi matkaansa viisi päivää myöhemmin saapuen Pearl Harboriin 19. heinäkuuta liittyen Yhdysvaltain Tyynenmeren laivaston hävittäjiin.
Alus lähti 8. elokuuta divisioonan mukana suojaten "SS Empress of Australiaa" Marshalleille. Osasto saapui Eniwetokille vuorokausi Japanin antautumisen jälkeen. Alus viipyi Marshalleilla, kunnes se lähti 7. joulukuuta "USS Wingfieldin" kanssa Havaijille. Alukset saapuivat 13. joulukuuta Pearl Harboriin, jossa "Thornhill" oli tammikuun 1946 sääaluksena.
Alus lähti 2. helmikuuta Pearl Harborista Yhdysvaltoihin. Vierailtuaan San Diegossa alus saapui Bostonin laivastontelakalle 7. maaliskuuta. Viikkoa myöhemmin alus ankkuroitiin Green Cove Springsiin Floridaan. Alus poistettiin palveluksesta 17. kesäkuuta 1946 ja liitettiin Atlantin laivaston reserviin.
Alus luovutettiin 10. tammikuuta 1951 MDAP-ohjelman perusteella Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Aldebaran" runkonumerolla F-950. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston alusluettelosta 26. maaliskuuta.
Mika Maliranta

Mika Juhani Maliranta (s. 3. toukokuuta 1968 Kotka) on suomalainen taloustieteilijä, filosofian tohtori ja tutkimuslaitos Laboren johtaja vuodesta 2021.
Tausta.
Maliranta on kotkalaisesta työläisperheestä. Hän opiskeli tilastotiedettä ja sosiologiaa ja jälkimmäisestä kiinnostunut mutta päätyi taloustieteilijäksi professori Matti Pohjolan rekrytoitua hänet tutkimusprojektiin valtiotieteellisen hississä.
Ura.
Maliranta on työskennellyt vuodesta 2009 tutkimusjohtajana Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa ja osa-aikaisena professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa. Kun hänet valittiin Palkansaajien tutkimuslaitoksen (PT) eli nykyisen Laboren johtajaksi vuonna 2021, hän päätti työnsä Kilpailu- ja kuluttajaviraston tutkimusprofessorina mutta jatkoi yhä Jyväskylän yliopiston osa-aikaisena taloustieteen professorina.
Maliranta on tutkinut muun muassa talouskasvua, tuottavuutta, työntekijöiden liikkuvuutta, innovaatioita ja kilpailua. Mediassa hän on profiloitunut luovan tuhon puolestapuhujana.
Maliranta valmistui maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1993 ja lisensiaatiksi 1997. Hän väitteli tohtoriksi kansantaloustieteestä Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 2003.
Malirannan ja Ari Hyytisen teos "Yritysjohdon taloustiede: Yritykset taloudessa ja taloustieteessä" on valintakoekirjana kauppatieteellisen alan yhteisvalinnan valintakokeessa vuonna 2016.
Yhteiskunnallisia näkemyksiä.
Maliranta sanoo olevansa oikeistodemari. Hänellä on aina ollut John Rawlsin oikeudenmukaisuuskäsitys: ”Kaikista heikoimmilla olevien aseman pitäisi olla mahdollisimman hyvä.” Ihannemaailmassa ei olisi tuloeroja, mutta todellisuudessa pitää ottaa kannustimet huomioon, ja koska jotkut pitävät enemmän vapaa-ajasta tai eri asioista, tuloerot ovat väistämättömiä. Pohjoismaisen hyvinvointivaltion turvaamiseksi talous on pidettävä kunnossa. Huoltosuhde, eläkepommi ja jossain määrin velkaantuminenkin huolestuttavat Malirantaa. Keväällä 2022 Maliranta katsoi, ettei Suomessa tulisi tuolloin ryhtyä veronkevennyksiin.
Maliranta piti "upeana esimerkkinä" pääministeri Juha Sipilän tekoa, kun tämä syyskuussa 2015 lupasi luovuttaa Kempeleen kotinsa turvapaikanhakijoille. 
Tilastokeskuksen aineistojen perusteella Maliranta yhdessä Satu Nurmen kanssa osoitti vuonna 2019, että maahanmuuttajataustaiset yritykset loivat suhteellisesti muita yritysryhmiä enemmän uusia työpaikkoja, mutta niiden tuottavuuden ja palkkojen tasot olivat hyvin matalia. 
Yksityiselämä.
Malirannan puoliso on toimittaja Krista Taubert.