tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Magical Mystery Tour (elokuva)

Magical Mystery Tour on The Beatles -yhtyeen surrealistinen komediaelokuva vuodelta 1967. Elokuvassa matkataan bussilla pitkin ja poikin Englantia ja sekoillaan. Paul McCartneyn ideoimassa elokuvassa esiintyvät kaikki yhtyeen jäsenet. Elokuvan musiikista julkaistiin myös samanniminen albumi.
Beatlesin jäsen Paul McCartney oli miettinyt jo pitkään elokuva-aihetta Beatlesin seuraavaksi elokuvaksi, ja hän keksi idean vihdoin keväällä 1967 paluulennolla Yhdysvalloista. McCartney keksi laittaa Beatlesin kiertoajelubussilla tehdylle huviretkelle, jollaisia mainostettiin liverpoolilaiselle työväenluokalle ”mysteerikierroksina”. McCartney halusi tehdä ”kahelin sekoiluelokuvan 60-luvun tyyliin”. Muu yhtye hyväksyi McCartneyn ehdotuksen ja äänitti aluksi kappaleen ”Magical Mystery Tour”. Syyskuussa 1967 yhtye äänitti lisää kappaleita elokuvaa varten.
Elokuvan valmistelut olivat hyvin hätäiset, sillä McCartney halusi elokuvasta spontaanin. Tarkoitus oli, että vuokrattuun avokattoiseen kiertoajelubussiin hyppäisi yhtyeen jäsenten lisäksi sekalainen seurakunta sivuroolinäyttelijöitä, jotka oli poimittu showbisneshakemisto "Spotlightista". Lopulta mukaan saatiin joukko näyttelijöitä ja viihdetaiteilijoita sekä yhtyeen jäsenten ystäviä. Improvisoituun tie-elokuvaan oli sitten tarkoitus lisätä musiikillisia välisoittoja. Elokuvalla ei ollut käsikirjoitusta eikä budjettia. Ohjaaja-kuvaajaksi valittiin nuori Peter Theobald. Hän kuitenkin jätti tuotannon riitauduttuaan ammattiliittojen kanssa elokuvan työntekijöiden palkkaamisesta, ja pääohjaajaksi tuli McCartney.
Bussiajelun lähtöpaikka oli Allsop Place, kadunpätkä Madame Tussaudin vahakabinetin takana Lontoossa. Samana iltana bussi saapui Devonin Teignmouthiin, missä matkustajat kirjoittautuivat hotelliin. Tarkoitus oli ollut yöpyä joka yö eri kohteessa, mutta yhtye perusti lopulta käytännön syistä tukikohtansa Atlantic Hoteliin Cornwallin Newquayssa. Kiertoajelun loputtua elokuva viimeisteltiin hylätyssä ilmavoimien tukikohdassa West Mallingissa, Kentissä. Lokakuun 1967 aikana McCartney editoi filmin Lontoossa.
McCartney myi elokuvan oikeudet ensin BBC:lle. Yhtiö esitti värielokuvan mustavalkoisena tapaninpäivänä 1967 ja samalla leikkasi siitä joitain kohtauksia, jotka eivät sopineet koko perheen elokuvaan. Televisioyleisö ei pitänyt alle tunnin mittaisesta elokuvasta, sillä siinä ei ollut juonta eikä se ollut hauska.
Suomessa elokuvan esitti Mainos-TV 5. huhtikuuta 1968 nimellä "Lumottu Beatles matka".
Petit Le Mans 2005

Petit Le Mans 2005 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 1. lokakuuta 2005 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Frank Biela ja Emanuele Pirro.
Marika Tandefelt

Marika Anna Birgitta Tandefelt (s. ) on suomalainen kielitieteilijä. Hän hoiti Svenska handelshögskolanin ruotsin kielen (nykyruotsi) professuuria vuosina 1991–2014.
Tandefelt kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1966 (Åggelby svenska samskola). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1971 ja filosofian lisensiaatiksi 1985. Filosofian tohtoriksi hän valmistui vuonna 1988 Uppsalan yliopistosta. Hänen ruotsinkielinen väitöskirjansa 1988 oli tapaustutkimus, jossa hän tarkasteli äidinkielen säilymistä ja kielen vaihtamista Suomessa: "Mellan två språk: En fallstudie om språkbevarande och språkbyte i Finland". Vuodesta 1990 lähtien hän on ollut Åbo Akademin kasvatustieteen tiedekunnan kaksikielisyystutkimuksen ruotsin kielen dosentti. 
Tandefelt toimi ruotsin kielen tuntiopettajana Svenska social- och kommunalhögskolanissa Helsingissä vuosina 1971–1972. Hän oli Helsingin yliopiston virkaa tekevä ruotsin kielen lehtori vuosina 1972–1975 ja pohjoismaisten kielten assistentti 1976–1985. Suomen Akatemian nuorempana tutkijana hän oli vuosina 1988–1991 ja vanhempana tutkijana vuosina 2006–2007.
Tandefelt johti vuodesta 1994 alkaen ruotsin kielen kielilautakuntaa Suomessa (Svenska språknämnden i Finland). Hän oli myös vastaavan kielilautakunnan jäsen Ruotsissa (Svenska språknämnden i Sverige 1995–2007). Hänelle myönnettiin Ruotsin akatemian Suomi-palkinto vuonna 2019.
Petit Le Mans 2004

Petit Le Mans 2004 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 25. syyskuuta 2004 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audi R8 -autolla ajaneet Marco Werner ja Jyrki Järvilehto.
Petit Le Mans 2003

Petit Le Mans 2003 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 18. lokakuuta 2003 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audi R8 -autolla ajaneet Jyrki Järvilehto ja Johnny Herbert.
Valkyria (pelisarja)

Valkyria on Segan julkaisema roolipelisarja.
Sarjan ensimmäinen osa yhdistää taktista roolipeliä kolmannen persoonan ammuntapeliin.
Muu media.
Ensimmäisen osan suosion myötä pelin pohjalta on tehty myös manga, anime ja draama CD (kuunnelma).
Petit Le Mans 2002

Petit Le Mans 2002 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 12. lokakuuta 2002 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Tom Kristensen ja Rinaldo Capello.
Petit Le Mans 2001

Petit Le Mans 2001 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 6. lokakuuta 2001 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Frank Biela ja Emanuele Pirro.
Petit Le Mans 2000

Petit Le Mans 2000 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 30. syyskuuta 2000 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Rinaldo Capello, Michele Alboreto ja Allan McNish.
Petit Le Mans 1999

Petit Le Mans 1999 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 18. syyskuuta 1999 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Panozilla ajaneet David Brabham, Éric Bernard ja Andy Wallace.
Petit Le Mans 1998

Petit Le Mans 1998 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 11. syyskuuta 1998 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Ferrarilla ajaneet Eric van de Poele, Wayne Taylor ja Emmanuel Collard.
Petit Le Mans 2014

Petit Le Mans 2014 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 3. lokakuuta 2014 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa. Kilpailu oli osa uutta IMSA SportsCar Championship -sarjaa.
Kilpailun voittivat Chevrolet Corvettella ajaneet Ricky Taylor, Jordan Taylor ja Max Angelelli.
No I.D.

No I.D. (oik. Ernest Dion Wilson, s. 28. kesäkuuta 1971) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja.
Hän on kotoisin Chicagosta, ja häntä onkin kutsuttu lisänimellä ”The Godfather of Chicago Hip-Hop”. Wilson on tunnettu yhteistyöstään muun muassa Commonin ja Kanye Westin kanssa.
Mab (mytologia)

Mab (myös Kuningatar Mab) on englantilaisessa kansanperinteessä keijukaisten kuningatar. Mab on ilkikurinen kepposten tekijä, mutta pohjimmiltaan hyväntahtoinen hahmo. Shakespearen "Romeo ja Julia" -näytelmässä hän on keijujen kätilö, joka välittää ihmisten uniin heidän sisimmät toiveensa. Michael Draytonin vuonna 1627 julkaistussa runoelmassa "Nymphidia" Mab on keijukaisten kuninkaan Oberonin puoliso ja pienten keijukaisten kuningatar. Mab esiintyy myös useiden muiden tunnettujen kirjailijoiden teoksissa. Myöhemmin Mabin paikan otti tarinoissa Titania. 
Kuningatar Mabin alkuperä on luultavasti kelttiläinen, ja hän saattaa perustua walesilaisen mytologian Mabbiin tai Cuchulainn-tarinoiden Maeve-hahmoon. Mabin yksi esikuva saattoi myös olla Medb, Irlannin Connachtin tarumainen kuningatar.
Sae-Paunküla kanal

Sae-Paunküla kanal on kanava Albussa Järvamaalla ja Anijassa ja Kosessa Harjumaalla. Kanava alkaa Albussa Jägala jõella ja se laskee Kosessa Paunkülan tekojärveen. Kanava on yksi osa Tallinnan vesihuoltojärjestelmää.
Kanavan ominaisuudet ja kulku.
Siinä osassa Jägala jõen valuma-aluetta, missä se kulkee Kõrvemaan halki, otetaan joesta vettä kanavaan. Siellä sen rinnalla virtaa myös Sae oja. Jo 1,1 kilometrin jälkeen kanava ylittä Harjumaan rajan ja kulkee vain 1,7 kilometriä Anijan kunnassa. Sitten se ylittää Kosen rajan ja Kosessa se kulkee viimeiset 7,6 kilometriä. 
Heti alussa kilometrin jälkeen kanava sukeltaa maanalaiseen putkeen, joka on 1,5 kilometriä pitkä. Kosessa se on kaivettu seuraamaan Põhjaku soota ja pujahtamaan sen läpi ulottuvan kuivan metsän kannaksen kautta toiselle puolelle. Suon jälkeen siitä erkanee Sepa kanal. Se virtaa länteen ja yhtyy Pirita jõgeen Puusepan kylässä. Sae-Paunküla kanal sen sijaan jatkaa lounaaseen ja laskee Kiruveren kylässä Paunkülan tekojärven pohjoisrantaan entisen Tudre järven järvenosaan. 
Historiaa.
Paunkülan tekojärvi valmistui vuonna 1960 ja sitä laajennettiin vuosina 1975–1976. Samalla rakennettiin Sae-Paunküla kanal, jolla tuotiin vettä tekojärven pohjoisosaan. Tekojärven eteläosaan pumpattiin vettä Pirita jõesta noin 5 miljoonaa m³ vuodessa.
Jokivarsi (Kerava)

Jokivarsi on Keravan kymmenes kaupunginosa. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa oli asukkaita 121; koko Keravan asukasluku oli tuolloin 35 317. Keinukallion ulkoilupuisto sijaitsee Jokivarressa.
Alueen eteläpuolella sijaitsee Vantaan samanniminen kaupunginosa.
Vesistön säännöstely

Vesistön säännöstely on menettely, jolla säädellään vesistöaltaassa olevaa veden määrää, läpivirtausta tai vedenpinnan korkeutta. Säännöstely voidaan toteuttaa rakentamalla jokeen tai järven luusuaan pato- tai voimalaitosrakenteita. Esimerkiksi Suomessa on käynnissä noin 240 säännöstelyhanketta, jotka koskettavat noin 300 järveä. Järvet muodostavat noin kolmanneksen Suomen järvien yhteispinta-alasta.
Vesistön säännöstely on Suomen vesilain mukaan luvanvaraista. Säännöstelyluvassa määritellään yleensä vedenpinnan korkeudelle ylä- ja alarajat sekä myös rajoitteita veden virtaamalle.
Säännöstelyn tavoitteet.
Säännöstelyä voidaan Suomessa toteuttaa, jos sillä edistetään merkittävästi esimerkiksi: 
Esimerkiksi Tallinnan vesihuoltojärjestelmä sisältää useita säännöstelyhankkeita ja kanavien rakentamisia, jotta nopeasti kasvavan Tallinnan vesihuoltoon saadaan riittävästi raakavettä.
Historiaa.
Valtaosa suomalaisten vesistöjen säännöstelyistä on aloitettu 1950-1970-luvuilla. Uusia säännöstelyhankkeita ei Suomessa käynnistetä enää usein.
Härkätien museo

Härkätien museo on Rengossa sijaitseva kulttuurihistoriallinen esinemuseo, joka esittelee Hämeen Härkätietä, paikallista talonpoikaiskulttuuria ja Rengon kirkon historiaa.
Museorakennus on 1800-luvun puolivälissä rakennettu entinen lainajyvämakasiini. Rakennuksen omistaa Rengon Talonpoikaissäätiö ja museon toimintaa ylläpitää Renko-Seura vapaaehtoisvoimin.
Härkätien museoon on talletettu renkolaisia talonpoikaisesineitä ja Hämeen Härkätiehen liittyvää esineistöä mm. iestetty härkäpari, kievarihevonen ja "viinakalu" täydellinen viinan kotipolttosarja 1800-luvulta. Esillä on myös taiteilija Pentti Hammarbergin piirtämä viisimetrinen karttapiirros Hämeen Härkätiestä. Lisäksi museoon on koottu Rengon Pyhän Jaakon kirkon historiaan liittyvää esineistöä sekä lainajyvästölle kuuluneet viljanlainaustoiminnassa käytetyt välineet.
Härkätien museo sijaitsee Rengon kirkon vieressä, osoitteessa Sajatie 13.
Difluoridikloorimetaani

Difluoridikloorimetaani eli diklooridifluorimetaani tai freon-12 (CCl2F2) on CFC-yhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin sitä on käytetty muun muassa kylmäaineena, mutta sen käytöstä on luovuttu, koska se aiheuttaa otsonikatoa. Difluoridikloorimetaani kuuluu Montrealin pöytäkirjassa kiellettyihin yhdisteisiin, ja sen käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 1996 alkaen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa difluoridikloorimetaani on väritöntä ja ilmaa raskaampaa kaasua, joka voidaan nesteyttää. Sillä on hieman dietyylieetteriä muistuttava ominaishaju. Yhdiste liukenee erittäin niukasti veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Difluoridikloorimetaani ei pala ja on kemiallisesti hyvin inertti yhdiste. Difluoridikloorimetaani ei ole erityisen myrkyllistä, mutta voi suurina annoksina hengitettynä aiheuttaa sydämen rytmihäiriöitä ja vaikutuksia keskushermostossa johtaen sekavuuteen ja uneliaisuuteen.
Valmistus ja käyttö.
Difluoridikloorimetaania on valmistettu tetrakloorimetaanin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla tai klooraamalla ja fluoraamalla metaania. Yhdistettä on käytetty muun muassa kylmälaitteissa jäähdytysaineena, vaahdotusaineena vaahtomuovien valmistuksessa sekä aerosoleissa painetta aikaansaavana yhdisteenä. Yhdisteen käytön kylmälaitteissa on korvannut muun muassa tetrafluorietaani.
Purity

Purity oli suomalainen heavy metal -yhtye, jonka perustivat vuonna 1991 rumpali Juha-Pekka Ojala, kitaristi Tapio Minkkinen ja kitaristi/laulaja Teppo Haapasalo Jyväskylässä. Alkuperäinen basisti Jarkko Arisjärvi liittyi yhtyeeseen puoli vuotta myöhemmin.
Alkuperäinen kokoonpano julkaisi kaksi demo-nauhoitusta, joista jälkimmäinen "Line" julkaistiin "virallisena" kasettina. Yhtye vaihtoi basistia vuonna 1993, kun bassoa tuli soittamaan Pekka Korpela. Yhtye keikkaili tiiviisti Jyväskylän alueella ja Tanssisali Lutakko muodostui yhtyeen "kotiklubiksi". Uusi kokoonpano julkaisi "How I Fool You" -EP-levyn vuonna 1994 ja debyyttialbumi "Built" (Black Mark) julkaistiin vuonna 1996. Albumin julkaisun jälkeen rumpali Juha-Pekka Ojala ilmoitti lopettavansa soittamisen. Yhtye julkaisi toisen videonsa "Pique" kesällä 1997. Useiden koesoittojen jälkeen uudeksi rumpaliksi tuli Valtteri Revonkorpi. Valitettavasti uuden rumpalin löytymisen myötä basisti Pekka Korpela ilmoitti lopettavansa soittamisen äkillisen korvavaurion takia. Uusi basisti Heikki Koistinen löytyy nopeasti, mutta kitaristi Tapio Minkkinen ei enää löytänyt motivaatioita soittaa täysin uusien soittajien kanssa ja jätti yhtyeen syksyllä 1997.
Yhtye löysi kuitenkin uuden kitaristin ystäväpiiristä, kun alkuvuodesta 1998 kitaristi Ville Isomöttönen liittyi yhtyeeseen. Kokoonpano keikkaili paljon ja julkaisi vuonna 1998 "A Wiseman Reckons" -EP-levyn. Tuomas Kokko liittyi yhtyeeseen kosketinsoittajaksi vuonna 1999 Paraxism-yhtyeen hajottua. Ahkera keikkailu ja monipuolistunut ilmaisu ei kuitenkaan uponnut levy-yhtiöihin. Turhautunut olo purkautui vuonna 2000, kun kitaristi Ville Isomöttönen ja rumpali Valtteri Revonkorpi ilmoittivat jättävänsä yhtyeen.
Yhtye jatkoi toimintaansa ja uudeksi rumpaliksi tuli Henri Lindström sekä kitaraa soittamaan Sami Hämäläinen. Kokoonpano julkaisi "Serious Kick" -demon vuonna 2001. Yhtye valittiin yhdeksi Popcity-bändeistä vuonna 2002, jolloin julkaistiin single "Days Go By". Yhtyeen toinen albumi "Dear Evilyn" (Johanna Kustannus) julkaistiin vuonna 2004. 
Jälleen kerran turhautuminen oli lopettaa yhtyeen toiminnan, mutta lopulta yhtye julkaisi viimeiseksi jääneen kolmannen albuminsa "A Path To The Sun" omalla Listen to Our Music -levymerkillään tammikuussa 2009, kunnes lopetti toimintansa keväällä 2009.
Luettelo valtioista joissa on voimassa kieltolaki

Tämä on luettelo valtioista, joissa on voimassa alkoholin kieltolaki. Osissa maista se on voimassa alueellisesti. 
Nykyiset.
Nykyään kieltolaki on voimassa pääasiassa muslimienemmistöisissä maissa ja muutamissa Intian osavaltioissa
The Escapists

The Escapists on Mouldy Toof Studiosin kehittämä pulmapeli, jonka Team 17 on julkaissut vuonna .
Pelille on julkaistu jatko-osa "The Escapists 2" vuonna 2017.
Pelaaminen.
Pelin perustuu vankilassa olemiseen ja sieltä pakenemiseen.
Pelaaja voi liikkua vankilassa vapaasti tiettyjen rajoitusten sisällä. Vankina pelaajan on noudatettava sääntöjä ja vankilan rutiinitehtäviä – tai varauduttava rangaistukseen. Sääntöjä rikottaessa tai vangeilta kielletyissä paikaissa oleskelussa on syytä pitää huoli, etteivät vartijat huomaa. Muuten luvassa on rangaistus eristyssellissä sekä luvattomien esineiden takavarikointi.
Spin-off.
Pelistä on myös spin-off -versio "The Escapists: The Walking Dead" joka kytkeytyy "The Walking Dead" -tuotesarjaan.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Sur le pont d’Avignon

Sur le pont d’Avignon on tunnettu ranskalainen lastenlaulu, joka nimellään viittaa Avignonin siltaan (viralliselta nimeltään Pont Saint-Bénézet). Laulun sanojen mukaan sillalla tanssitaan piirissä. Todellisuudessa silta on kuitenkin niin kapea, että sellainen on tuskin koskaan ollut mahdollista. Sen sijaan Île de la Barthelasse, Rhônen saari, jonka yli silta alun perin johti, on aikoinaan ollut suosittu huvittelupaikka. Tämän vuoksi on väitetty, että laulun sanojen pitäisi oikeastaan alkaa "Sous le pont" ("sillan alla"), ei "Sur le pont" ("sillalla"). 
Laulun sanat.
Kertosäe.
"Sur le Pont d'Avignon"
"L'on y danse, L'on y danse"
"Sur le Pont d'Avignon"
"On y danse tout en rond"
Avignonin sillalla
Siellä kaikki tanssii, siellä kaikki tanssii
Avignonin sillalla
Kaikki tanssii piirissä
Ensimmäinen säkeistö.
"Les beaux messieurs font comme ça"
"Et puis encore comme ça."
Hienot herrat tekee näin "(kumartavat)"
Ja sitten taas näin
Toinen säkeistö.
"Les belles dames font comme ça"
"Et puis encore comme ça."
Kauniit naiset tekee näin "(niiavat)"
Ja sitten taas näin
Kolmas säkeistö.
"Les filles font comme ça"
"Et puis encore comme ça"
Tytöt tekee näin "(vilkuttavat)"
Ja sitten taas näin
Neljäs säkeistö.
"Les musiciens font comme ça"
"Et puis encore comme ça."
Soittajat tekee näin "(kumartavat naisille)" 
Ja sitten taas näin
Sompio (Kerava)

Sompio on Keravan kolmas kaupunginosa, joka sijaitsee Keskustan kaupunginosasta lounaaseen. Sompion väkiluku oli 2 612 (31.12.2014).
Sompiossa toimii yhteiskoulu. Ammatillista koulutusta antavalla Keudalla siellä yksi sen 11 toimipisteistään (Sarviniitynkatu 9).
Hype

Hype on yhdysvaltalaisen Premier Ridesin vuonna 2017 valmistama 12-paikkainen teräksinen kolmesti laukaistava punainen vuoristorata Särkänniemen elämyspuistossa Tampereella, joka kantaa mallinimeä Sky Rocket II, ja siinä on 2 vaunua. Hype kiepahtaa kerran väärinpäin. Laite kiihtyy kolmesti ja nousee 45 metrin korkeuteen parhaimmillaan 100 km/h tuntivauhdilla. Rata on Suomen toiseksi korkein laukaistava, ja kolmanneksi korkein vuoristorata, sekä Pohjoismaiden ainoa kolmesti laukaistava vuoristorata. Hypen avajaisia vietettiin Särkänniemessä 18. toukokuuta 2017. Hype on X nimisen laitteen vieressä.
Keilan vesiputous

Keilan vesiputous () sijaitsee Keila jõen alajuoksulla 1,7 kilometriä joensuusta ja Suomenlahden rannasta Pohjois-Virossa Harjumaan Lääne-Harjun kunnassa Keila-Joan pienkauppalassa. Se on Viron kolmanneksi suurin luonnollinen vesiputous Narvan vesiputouksen ja Jägalan vesiputouksen jälkeen ja erotuksena Viron muista korkeammista vesiputouksista, jotka ovat ihmisen järjestämiä kääntämällä alajuoksun uoma jyrkänteestä alas.
Sijainti.
Vesiputous sijaitsee satakunta metriä Kloogaranna teen sillalta alajuoksulle päin. Sinne pääsee Tallinnan ja Paldiskin yhdistävältä valtatieltä 8 joko Kiian, Tutermaan tai Valksen tiehaaroista. Matkaa Keila-Joaan on mainituista tienhaaroista 9–13 kilometriä.
Putous ja koski.
Keilan vesiputous on syntynyt kalkkikivikallioon siten, että vesi on aluksi virrannut eteenpäin pitkin ylintä ja kovaa kalkkikiveä, kunnes se saavutti merenrannan klintin. Klintti on osa Baltian klinttiä. Alas putoava vesi syövytti kovan ja 60 senttimetriä paksun päällyskerroksen alla olevia 5,5 metriä paksuja ja pehmeämpiä kalkkikivikerrostumia. Näiden kerroksien eroosio on nopeampaa kuin päällyskerroksen ja putouksen alle syntyy aikaa myöten suojaava lippa. Lippa ei kuitenkaan aina kestä päällä olevan veden painoa ja silloin se romahtaa alas. Näin on jatkunut Keila-Joassa vuosituhansia ja vesiputouksen reuna on siirtnyt sisämaahan päin, kun lippa välillä romahtaa ja alemmat kerrokset syöpyvät pois. Vuonna 1862 tehtyyn piirustukseen perustuen on määritetty vesiputouksen reunan keskimääräinen vetäytymisnopeus, joka on 9,7 senttimetriä vuodessa.
Vesiputouksen kieleke on 60–70 metriä leveä ja noin 6,0 metriä korkea. Vesiputouksen kautta putoaa vain osa Keila jõen vedestä, koska viereinen Keila-Joan voimalaitos juoksuttaa siitä osan omaan tarpeeseensa. Keskivirtaama Keila jõessa on 6,4 m³/s ja kevättulvien aikaan se on jopa 150 m³/s. Kevättulvissa lähes kaikki vesi juoksee vesiputouksen kautta, mutta vähävetisellä ajalla siitä juoksee vesiputouksessa vain osa. Vesivoimala suljetaan automaattisesti 1.5.–30.9. välisenä aikana viikonloppuisin ja pyhäpäivinä, kun joen virtaus alittaa 10 m³/s. Tällöin kaikki vesi juoksee vesiputouksen kautta. Keilan vesiputousta pidetään näyttävänä kaikkina vuodenaikoina.
Päävesiputouksen yläpuolella parin sadan metrin päässä sijaitsee kaksi matalampaa putousta, joiden korkeudet ovat 0,5 ja 1,5 metriä. Vesivoimalaitoksen vedenottokanava on sijoitettu näiden yläpuolelle. Suurimman vesiputouksen alapuolella alkaa pitkä koski, jonka kivet ovat peräisin putouksen hajoamisesta syntyneistä lohkareista.
Historiaa.
Ensimmäinen maininta vesiputoukseen rakennetusta vesimyllystä on vuodelta 1555. Kreivi Alexander von Benckendorff hankki vuonna 1827 vesiputouksen ympäriltä kaikki maat ja rakennutti sinne kartanon, joka valmistui vuonna 1833. Kartanon ympärille perustettiin puutarha ja puisto, jonka pinta-ala on yli 25 hehtaaria. Vuonna 1928 valmistui vesiputouksen viereen voimalaitos, joka käytti suuren osan joen virtaamasta sähköntuotantoon. Voimala korjattiin vuonna 1958 ja vuonna 2005 entisöitiin voimalarakennuksille 1920-luvun ulkonäkö.
Mika Vaihekoski

Mika Vaihekoski on suomalainen taloustieteilijä, joka on vuodesta 2013 toiminut Turun yliopiston kauppakorkeakoulun rahoituksen professorina. Sitä ennen hän toimi 2004–2013 vastaavassa tehtävässä Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa.
Vaihekoski valmistui kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta 1993 ja aloitti vuonna 1995 jatko-opinnot rahoituksen valtakunnallisessa tutkijakoulussa (Graduate School of Finance and Financial Accounting). Hän vieraili yhdysvaltalaisen Northwestern-yliopiston Kellogg Graduate School of Managementin professorina ASLA-Fulbright-stipendillä 1997-1998. Vaihekoski suoritti lisensiaatin tutkinnon 1996 ja tohtorin tutkinnon 1999 Svenska handelshögskolanissa Helsingissä. Sen jälkeen hän toimi yliassistenttina Helsingin kauppakorkeakoulussa sekä rahoitusinstituutin johtajana LTT-Tutkimus Oy:ssä, kunnes hänet nimitettiin rahoituksen professoriksi ensin Lappeenrantaan 2004 ja vuonna Turkuun.
Keila-Joan voimalaitos

Keila-Joan voimalaitos () on Virossa Harjumaalla Keilassa sijaitseva Keila jõessa toimiva vesivoimalaitos. Voimalan voimalarakennus ja pato sijaitsevat Keila-Joan kylässä.
Voimalaitos.
Voimala sijaitsee 1,7 kilometriä Keila jõen joensuusta aivan Keilan kosken niskalla. Se hyödyntää, aikaisempien vesimyllyjenkin tapaan, joessa kolmen vesiputouksen matkalla tapahtuvaa olevaa luontaista yli 8 metrin putotusta. Suurin pudotus on kuuluisalla Keilan vesiputouksella, joka on 6,0 metriä korkea. Muut putoukset on 0,5 ja 1,5 metriä korkeita.
Vesi tuodaan voimalaitokselle yläjuoksulle rakennetulla 100 metriä pitkää kanavaa pitkin. Kanava on noin 2 metriä syvä ja sen vedenäärää on kasvatettu rakentamalla Keila jõgeen kanavan alle 1,2 metriä korkea ja 75 metriä leveä pohjapato. Se nostaa kanavassa virtaavan veden korkeudeksi kaksi metriä. Voimalassa sijaitsee yksi Kaplan-turbiini, jonka sähkögeneraattorin nimellisteho on 0,365 MW.
Voimalaitos kuuluu nykyään Eesti Energialle. Voimalan sähköenergian vuosituotanto on 2,5 GWh vuodessa.
Historiaa.
Vuonna 1831–1833 rakennettu suuri vesimylly muutettiin sähkögenerattorin avulla sähkövoimalaksi vuonna 1928. Silloin sen sähköteho oli aluksi 0,125 MW. Voimalaa modernisoitiin vuonna 1936 ja 1950-luvulla siihen lisättiin toinen 0,125 MW generaattori. Voimala toimi 0,25 MW teholla 1990-luvun lopulle, jolloin se suljettiin. Vuosina 2004–2005 voimalan rakennus kunnostettiin ja sille palautettiin 1920-luvun ilme. Voimalaitos alkoi tuottaa taas sähköä vuonna 2005, jolloin sen sähköteho oli nostettu arvoon 0,365 MW.
Alcañiz

__notoc__
Alacañiz on kaupunki Aragonian itsehallintoalueella Espanjassa. Kaupungin asukasluku oli noin 16 000 vuoden 2016 alussa.
Alacañiz sijaitsee Guadalupejoen rannalla. Alfonso I valloitti vuonna 1119 kaupungin takaisin maureilta.
Castillo de los Calatravos on 1100-luvulta peräisin oleva linnoitus Pui Pinosin kukkulalla. Linnan palatsissa toimii nykyään hotelli (parador). Santa María la Mayor on barokkityylinen katedraalin kokoinen entinen kollegiaattikirkko 1700-luvulta. Kaupungintalo on rakennettu 1500-luvun aragonialaiseen renessanssityyliin.
Lars Lerin

Lars Ivar Lerin (s. 2. huhtikuuta 1954 Munkfors, Ruotsi) on ruotsalainen kuvataiteilija ja kirjailija. Hän on kuvittanut omia matkakuvauksiaan akvarelleilla ja grafiikalla. Hän asuu Hammarössa Karlstadin ulkopuolella. Karlstadissa on hänen tuotantoaan sisältävä taidehalli Lars Lerin konsthall.
Elämäkerta.
Lerin vietti lapsuutensa Munkforsissa Keski-Värmlannissa. Hänen isänsä oli jääpallonpelaaja Jonny Lerin. Hän opiskeli Gerlesborgsskolanissa 1974−1975 ja Valands konsthögskolassa Göteborgissa 1980−1984. Häntä pidetään yhtenä Pohjoismaiden merkittävimmistä akvarellisteista, ja hän on pitänyt omia ja yhteisnäyttelyitä gallerioissa ja museoissa Pohjoismaissa sekä Ranskassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.
Lerin on kirjoittanut useita kuvittamiaan matkakirjoja ja muita kirjoja, joista enimmät hän on julkaissut oman kustantamonsa Syntryckin kautta.
Näyttelyssä Waldemarsuddessa Tukholmassa talvella 2008−2009 vieraili yli 100 000 kävijää.
Lerinin töitä on museoissa ja kuntien ja maakuntien ("landsting") omistuksessa Ruotsissa ja Norjassa.
Lerin oli "sommarpratare" ('kesäpuhuja') Sveriges Radio P1:ssä vuonna 2012, ja vuonna 2015 hänet valittiin "vinterpratareksi". Tammi-helmikuussa 2016 esitti SVT televisiosarjan "Vänligen Lars Lerin", jossa Lerin keskusteli eri ihmisten kanssa siitä, millaisia teitä elämä voi kulkea. Työstään ohjelmasarjassa Lerin sai 2016 televisiopalkinnon Ria "Årets profil". Hän sai Kristallen 2016 -palkinnon vuoden televisiopersoonana
Yksityiselämä.
Lerin on ollut vuodesta 2009 naimisissa brasilialaisen tanssijan Manoel "Junior" Marques Lerinin kanssa.
Lerin puhuu avoimesti elämänvaiheestaan, jolloin hän väärinkäytti alkoholia ja tabletteja, mutta pääsi kuitenkin huumeista eroon.
Taidemuseo.
Toukokuussa 2005 avattiin Munkforsin Laxholmenissa pysyvä Lars Lerin -näyttely. Näyttely siirtyi 2011 Sandgrundiin Karlstadiin, jossa vihittiin 2012 uusi museo "Sandgrund Lars Lerin", jonka Lerin perusti yhteistyössä Karlstadin kunnan kanssa. Museossa on esillä muidenkin taiteilijoiden töitä. Lerinin vanhassa näyttelytilassa Laxholmenin kulttuuritalossa Munkforsissa järjestetään näyttelyitä, kuten 2012 "De ovanligas museum".
Dokumenttielokuva.
Dokumenttielokuva "För dig naken", joka on saanut nimensä Lerinin kirjan mukaan, sai ensi-iltansa 2012. Se on hänen kummityttärensä, elokuvaaja Sara Broosin rakkaudentäyteinen muotokuva hänestä, ongelmallisista lapsuusvuosista ja nuoruudesta, huumeongelmineen ja vaikeasta taiteilijaelämästä uuteen alkuun, raittiuteen ja tasapainoiseen yksityiselämään. Elokuvassa hän kohtaa brasilialaismiehen, tanssija Manoel ”Junior” Marquesin, jonka kanssa hänet vihittiin 2009. Seremoniassa vihkijänä toimi poliitikko Margot Wallström.
Darrall Imhoff

Darrall Tucker Imhoff (11. lokakuuta 1938 San Gabriel, Kalifornia – 30. kesäkuuta 2017 Bend, Oregon) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän voitti Yhdysvaltain maajoukkuepelaajana olympiakultaa Roomassa 1960, ja kyseinen olympiajoukkue on nimetty Basketball Hall of Fameen. Imhoff voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1959 ja varattiin NBA:han, missä hän pelasi 12 kautta vuosina 1960–1972. Hän pelasi kerran ssa.
Ura.
Sentterinä pelannut Imhoff pelasi vuodet 1957–1960 yliopistokoripalloa Kalifornian (Berkeley) joukkueessa, joka voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1959. Vuonna 1960 hän kuului olympiakultaa voittaneeseen Yhdysvaltain miesten maajoukkueeseen Roomassa 1960. Vuonna 2010 Imhoff nimettiin osana Yhdysvaltain Rooman 1960 olympiajoukkuetta Basketball Hall of Fameen. New York Knicks varasi Imhoffin NBA:han kolmannella vuorolla. Imhoff aloitti NBA-uransa Knicksissä ja edusti myös viittä muuta NBA-joukkuetta vuosina 1960–1972. Vuonna 1967 Los Angeles Lakersissa pelateessaan hän pelasi ssa. Imhoff pelasi myös 20 minuuttia Wilt Chamberlainia vastaan kuuluisassa ottelussa, jossa tämä teki sata pistettä. Imhoff asettui pelaajauransa jälkeen Oregoniin ja kuoli paikallisessa Bendin kaupungissa sydäninfarktiin 78-vuotiaana 30. kesäkuuta 2017.
Leonid Lentsman

Leonid Lentsman (s. 10. joulukuuta 1915 Simferopol, Krim, Venäjän keisarikunta – 1996 Pietari, Venäjä) oli Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri ja ideologinen sihteeri vuosina 1953–1964. Kriminvirolainen Lentsmann kuului venäjänvirolaisiin, jotka tulivat Viroon neuvostovallan mukana.
Virolaissyntyisten vanhempien jälkeläisenä Leonid Lentsman eli nuoruutensa Tverin alueella, jossa hän opiskeli Nevelin maatalousoppilaitoksessa vuoteen 1933 asti. Lentsman opiskeli sen jälkeen Leningradin valtionyliopiston kielitieteellisellä osastolla vuosina 1933–1938. Valmistuttuaan hän siirtyi opettajaksi Murmanskin alueelle aina lokakuuhun 1940 asti, jonka jälkeen hän oli puna-armeijan riveissä tammikuuhun 1941. Sen jälkeen hän palasi vielä entiseen työpaikkaansa Murmanskiin kesään 1941 asti. 
Kesäkuussa 1941 alkaneeseen suureen isänmaalliseen sotaan Lentsman osallistui puna-armeijan poliittisena työtekijänä. Ensi vaiheessa hän osallistui politrukkina Karjalan rintaman taisteluihin Louhessa ja myöhemmin muualla Itä-Karjalassa. Sen jälkeen helmikuusta 1942 lähtien Lentsman siirtyi puna-armeijan 8. virolaiseen jalkaväkiarmeijakuntaan, jossa hän toimi aina sodan päättymiseen asti osallistuen Viron valtaukseen. Sodan aikana vuonna 1942 Lentsman liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen.
Neuvostovallan palattua sodan jälkeen Viroon Lentsman siirtyi useiden muiden kaltaistensa eli Neuvostoliitossa kasvaneiden virolaisten jälkeläisenä Neuvosto-Viroon. Hän toimi Viron kommunistisen puolueen osastopäällikkönä vuosina 1947–1950. Vuosina 1950–1951 hän toimi Viron opetusministerinä. Huhtikuusta 1951 alkaen Lentsman vastasi puolueen ideologiasta ideologiasihteerinä, johon liitettiin elokuussa 1953 puolueen toisen sihteerin virka., Tässä roolissa hän oli Neuvostoliiton keskusjohdon uskottu ja keskusvallan valvoja Johannes Käbinin toimiessa ensimmäisenä sihteerinä. Ideologiasihteerinä Lentsman aloitti uransa Stalinin ajan lopulla kovan linjan stalinistina ja kävi läpi suojasään ajanjakson.
Tammikuussa 1964 hän siirtyi puolueen sihteeristöön, jossa hän toimi helmikuuhun 1971 asti. Sen jälkeinen virkaura sisälsi tehtävät Neuvosto-Viron ammattiliittojen neuvoston puheenjohtajana vuosina 1971–1982 ja kommunistipuolueen kontrollikomission puheenjohtajana vuosina 1982–1986, jonka jälkeen hän siirtyi eläkkeelle. Hän oli tosin vielä Viron kommunistipuolueen keskuskomitean jäsen ja joutui eroamaan toukokuussa 1989 puolueen tilanteen kriisiytyessä kilpailevien poliittisten ryhmien paineessa.
Bianca Andreescu

Bianca Andreescu (s. 16. kesäkuuta 2000 Mississauga) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 4 lokakuussa 2019. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa hän saavutti Indian Wellsissä maaliskuussa 2019 ja ensimmäisen grand slam -turnauksen voittonsa Yhdysvaltain avoimissa syyskuussa 2019.
Tennisura.
Andreescu edusti Kanadaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2017. Vuonna 2017 hän voitti sekä Australian avointen että Ranskan avointen tyttöjen nelinpeliturnaukset kanadalaisen Carson Branstinen kanssa. Kesä-heinäkuussa hän eteni karsintojen kautta mukaan Wimbledonin naisten kaksinpelin pääsarjaan. Australian avoimissa 2019 hän eteni naisten kaksinpelissä toiselle kierrokselle.
Andreescu otti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Indian Wellsissä maaliskuussa 2019. Hän voitti puolivälierissä Garbiñe Muguruzan, välierissä Elina Svitolinan ja loppuottelussa Angelique Kerberin lukemin 6–4, 3–6, 6–4. Seuraavaksi hän pelasi Miamissa, jossa eteni neljännelle kierrokselle voitettuaan kolmannella kierroksella jälleen Angelique Kerberin. Neljännellä kierroksella hän luovutti Anett Kontaveitia vastaan.
Andreescu pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen finaalissa Yhdysvaltain avoimissa syyskuussa 2019 ja voitti Serena Williamsin suoraan kahdessa erässä lukemin 6–3, 7–5. Hän on ensimmäinen kanadalainen, joka on voittanut kaksinpelin grand slam -turnauksen.
Longwy

Longwy on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Grand Estin alueella.
Kunnan nähtävyys on 1600-luvulla rakennettu Vaubanin suunnittelema linnoitus. Se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana Vaubanin linnoituksia. Longwy on tunnettu emalin ja fajanssin valmistuksesta.
Anatoli Bulakov

Anatoli Nikolajevitš Bulakov (, 3. helmikuuta 1930 – 1994) oli Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Bulakov voitti 51 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952. Vuonna 1953 hän voitti EM-pronssia.
NBA 2K13

NBA 2K13 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Se julkaistiin 2. lokakuuta 2012. Pelin kannessa esiintyvät Blake Griffin, Kevin Durant ja Derrick Rose.
Gennadi Garbuzov

Gennadi Varfolomejevitš Garbuzov (, 11. syyskuuta 1930 Moskova, Venäjän SFNT – 21. lokakuuta 2009) oli Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Garbuzov voitti 54 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952, missä hän hävisi välieräottelunsa Suomen Pentti Hämäläiselle.
NBA 2K14

NBA 2K14 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Kannessa esiintyy LeBron James.
Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle.
NBA 2K15

NBA 2K15 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Kannessa esiintyy Kevin Durant. Se julkaistiin 7. lokakuuta 2014.
Peli on julkaistu PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle, Xbox Onelle, iOS:lle ja Androidille.
NBA 2K16

NBA 2K16 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Pelin kannen eri versioissa esiintyvät Stephen Curry, Anthony Davis ja James Harden. Pelin jokaisessa kopiossa on mukana kuvat kaikista kolmesta, jolloin kukin pelaaja voi halutessaan vaihtaa kansikuvaan haluamansa pelaajan. Ranskassa pelin kannessa on Tony Parker, Saksassa Dennis Schröder ja Espanjassa Marc ja Pau Gasol. Se julkaistiin 29. syyskuuta 2015.
Peli on julkaistu PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle, Xbox Onelle, iOS:lle ja Androidille.
NBA 2K17

NBA 2K17 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Kannessa esiintyy Paul George. Se julkaistiin 20. syyskuuta 2016.
Peli on julkaistu PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle, Xbox Onelle, iOS:lle ja Androidille.
Kalaoja

Kalaoja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
NBA 2K11

NBA 2K11 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Kannessa esiintyy Michael Jordan. Se julkaistiin 5. lokakuuta 2010.
NBA 2K10

NBA 2K10 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Kannessa esiintyy Kobe Bryant. Se julkaistiin 6. lokakuuta 2009.
NBA 2K9

NBA 2K9 on 2K Sportsin julkaisema urheilupeli, jossa pelataan koripalloa. Kannessa esiintyy Kevin Garnett.
Peli on julkaistu vuonna PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.
GP2 Euroopan Grand Prix 2012

GP2 Euroopan Grand Prix 2012 oli GP2-kauden 2012 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 23.–24. kesäkuuta Valencian katuradalla Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voitti Lotus GP:n Esteban Gutiérrez. Sunnuntain kilpailun voitti Ardenin Luiz Razia.
Kärlekens kors

Kärlekens kors on Teuvo Tulion nimellä Theodor Tugai ohjaama ruotsinkielinen versio elokuvasta "Rakkauden risti". Molemmat valmistuivat 1946, mutta niissä on osittain eri näyttelijät.
Elokuva perustuu Aleksandr Puškinin novelliin ”Postimestari ja hänen tyttärensä”. Sen ensi-ilta oli 8. maaliskuuta 1946 Elyseessä. Televisiossa se on esitetty 14. helmikuuta 2005 YleTeeman sarjassa Kino Klassikko.
Basketball (kolikkopeli)

Basketball on Taiton vuonna julkaisema kolikkopeli, jota pidetään ensimmäisenä urheilupelinä, jossa esitettiin ihmishahmoja. Peli on myös ensimmäinen videopeli, joka käyttää sprite-grafiikkaa.
Pohjois-Amerikassa julkaisuun peli lisensointiin Midwaylle, joka julkaisi pelin nimellä TV Basketball.
Pro Evolution Soccer 2016

Pro Evolution Soccer 2016 (eli PES 2016 tai World Soccer:Winning Eleven 2016 vain Aasiassa) on PES Productionsin kehittämä ja Konamin vuonna 2015 julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli. Se on Pro Evolution Soccer -pelisarjan viidestoista osa ja on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Xbox 360:lle. Peli julkaistiin syyskuussa 2015. Pelissä on 12 liigaa, joista osa on lisensoituja. Niiden lisäksi peli sisältää monta lisenssitöntä seurajoukkuetta ja yli 80 maajoukkuetta, joista suurin osa on lisenssittömiä. Oikeita pelaajia on enemmän kuin edellisissä versioissa.
Pro Evolution Soccer 2017

Pro Evolution Soccer 2017 (eli PES 2017 tai World Soccer:Winning Eleven 2017 vain Aasiassa) on PES Productionsin kehittämä ja Konamin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja Pro Evolution Soccer -pelisarjan kuudestoista osa. Peli julkaistiin syyskuussa 2016. PES 2017 on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Xbox 360:lle. Osa kilpasarjoista on lisensioituja. Lisäksi peli sisältää paljon ei-lisensioituja seurajoukkueita ja yli 80 maajoukkuetta, joista suurin osa ei ole lisensioituja. Oikeita pelaajia on enemmän kuin edellisissä versioissa.
Caesar Film

Caesar Film oli Roomassa vuonna 1914 perustettu italialainen elokuvien tuotanto- ja jakeluyhtiö.
Yhtiö sai alkunsa kolmen elokuva-alan yrittäjän, Gualtiero Giominin, Augusto Panellan ja Giuseppe Barattolon yhteenliittymästä vuonna 1913. Seuraavana vuonna se joutui kokonaan Barattolon haltuun ja sai nimen Caesar Film. Yhtiön päätähti oli Francesca Bertini, jolle sittemmin perustettiin oma tuotantonimike Bertini Film. Ohjaajina työskentelivät muun muassa Emilio Ghione, Gustavo Serena, Camillo De Riso, Roberto Roberti, Arrigo Frusta, Giuseppe De Liguoro, Alfredo De Antoni ja Edoardo Bencivenga. Caesar Film oli ensimmäisen maailmansodan aikana yksi Italian menestyksekkäimmistä elokuvayhtiöistä, joka tuotti noin 80 elokuvaa. Vuonna 1918 se joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja liittyi seuraavana vuonna Unione cinematografica italianaan. UCI:n kaaduttua yhtiön tuotanto lakkasi 1920-luvun kuluessa.
Caesar Film aloitti toimintansa uudelleen vuonna 1931. Sen ensimmäinen äänielokuva oli Amleto Palermin ohjaama "La vecchia signora". Caesarin oma tuotanto jäi vähäiseksi, mutta Cinesin tulipalon jälkeen vuonna 1935 sen studiolla ryhdyttiin tekemään muiden yhtiöiden elokuvia. Vuonna 1938 tuotantolaitos siirtyi Scalera Filmin ja myöhemmin Titanuksen haltuun. Se purettiin vuonna 1967.
Resurssienhallintapeli

Resurssienhallintapeli, taloushallintapeli tai taloussimulaatiopeli () on videopelilajityyppi, jossa pelaajan on tasapainotettava rajalliset resurssit rakentaakseen tai hallitakseen jonkinlaista yhteisöä, kaupunkia tai imperiumia.
Esimerkiksi Impressions Gamesin "Air Bucks" (1992) keskittyi lentoyhtiön toiminnan hallintaan.
Lajityyppiä voidaan pitää strategiapelien alalajina.
Suomen ASH

Suomen ASH ry (Action on Smoking and Health) on poliittisesti sitoutumaton, valtakunnallinen kansanterveysjärjestö. Yhdistyksen tavoitteena on vähentää tupakkatuotteiden ja niihin rinnastettavien nikotiinituotteiden kuin myös alkoholin käyttöä.
Yhdistyksen keinoina ovat vaikuttamistyö, verkostoituminen ja viestintä. Suomen ASH ry seuraa tupakkapolitiikan ja -lainsäädännön kehittämistä Suomessa ja ulkomailla sekä seuraa asenneilmapiiriä ja julkista keskustelua. Toiminnassa raportoidaan ja analysoidaan kerättyä tietoa ja tehdään pohjalta aloitteita tupakka-, nikotiini- ja alkoholipolitiikkaa valmisteleville ja niistä päättäville tahoille.
Suomen ASH koordinoi Savuton Suomi 2030 -verkoston ja Järjestöjen Nikotiiniton Suomi (JÄNIS) -verkoston toimintaa sekä on mukana useissa kansallisissa ja kansainvälisissä terveyttä ja hyvinvointia edistävissä hankkeissa ja verkostoissa.
Järjestön hallituksen puheenjohtaja on professori Pekka Puska.
Historia.
Suomen ASH ry perustettiin vuonna 1989, kun joukko aktiivisia kansalaisia huolestui nuorten tupakoinnin lisääntymisestä. Suomesta puuttui tuolloin tupakkapolitiikkaan keskittyvä järjestö, joita oli ASH-nimellä (Action on Smoking and Health) muutamissa englanninkielisissä maissa. Vaikka ASH-nimellä toimivilla järjestöillä mm. Irlannissa, Englannissa ja Yhdysvalloissa on samankaltaiset toimintaperiaatteet, ne kaikki ovat itsenäisiä järjestöjä eikä niillä ole yhteistä katto-organisaatiota. Toiminta ja painopisteet vaihtelevat, mutta yhteistä järjestöille on tupakkapoliittinen vaikuttamistyö ja tupakkayritysten toiminnan seuraaminen.
Suomen ASH ry:n tehtäväkenttään otettiin myöhemmin mukaan myös alkoholipoliittinen vaikuttaminen. Koska tupakka- ja alkoholiteollisuuden menettelytavat ovat pitkälti samankaltaisia, asiantuntemusta voidaan hyödyntää myös alkoholipolitiikassa. 
Suomen ASH on ollut asiantuntijana edistämässä tupakkalain muutoksia ja uudistuksia. Järjestö on tuonut esiin tupakkayhtiöiden markkinointikeinoja sekä arvioinut tupakkapolitiikan kansainvälistä kehitystä ja kansallisia kehitystarpeita. ASH korostaa työssään myös tupakka- ja muiden nikotiinituotteiden käytön terveyshaittoja sekä nikotiinittomuuden hyötyjä.
Järjestö osallistuu ehkäisevän päihdetyön verkostotyöhön.
Tavoitteet.
Yhdistyksen tavoitteena on, että vuonna 2030 enää alle viisi prosenttia aikuisväestöstä käyttää päivittäin tupakka- tai nikotiinituotteita. Pitkän ajan tavoite on nikotiinin ja erilaisten tupakkatuotteiden käytön loppuminen kokonaan.
Rahoitus.
Vuosina 2017–2022 STEA on tukenut järjestöä yli 2,5 miljoonalla eurolla.
Primo Zeglio

Primo Zeglio (8. heinäkuuta 1906 Buronzo – 6. marraskuuta 1984 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Zeglio aloitti uransa apulaisohjaajana ja käsikirjoittajana 1930- ja 1940-lukujen vaihteessa. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli "Accadde a Damasco" vuonna 1943. Seuraavien kahden vuosikymmenen ajan Zeglio ohjasi ja käsikirjoitti eri tyylilajeja edustavia viihde-elokuvia. Myöhemmin hän toimi taidemaalarina. Zeglio oli naimisissa näyttelijä Paola Barbaran kanssa.
Pro Evolution Soccer 2018

Pro Evolution Soccer 2018 (eli PES 2018 tai World Soccer:Winning Eleven 2018 vain Aasiassa) on PES Productionsin kehittämä ja Konamin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja Pro Evolution Soccer -pelisarjan kuudestoista osa. Peli julkaistiin syyskuussa 2017. PES 2018 julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Xbox 360:lle. Osa kilpasarjoista on lisensioituja. Lisäksi peli sisältää paljon ei-lisensioituja seurajoukkueita ja yli 80 maajoukkuetta, joista suurin osa ei ole lisensioituja.
Sergi Arimany

Sergi Arimany Pruenca (s. 31. tammikuuta 1990 Olot, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Arimany edusti kaudella 2017 Suomen Veikkausliigassa Seinäjoen Jalkapallokerhoa.
Arimany pelasi kesään 2015 asti kotimaassaan edustaen Llagosteraa, Olotia, Formenteraa ja Palamósia. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi Itävaltaan Erste Ligassa pelaavaan Kapfenberger SV:hen. Siellä Arimany pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa 24. heinäkuuta, kun Kapfenberger SV pelasi vieraskentällä maalittoman tasapelin Wacker Innsbruckia vastaan. Ensimmäiset kaksi maaliaan hän teki 4. elokuuta 5–2-kotivoitossa Lieferingistä. Yhteensä Arimany pelasi kauden 2015–2016 syyspuoliskolla 18 sarjaottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia.
Kevääksi 2016 Arimany lainattiin Saksaan, 3. Ligassa pelaavaan Energie Cottbusiin, jossa hän teki ensiesiintymisessä sarjassa 31. tammikuuta maalittomassa kotiottelussa Fortuna Kölniä vastaan. Arimany pelasi seurassa seitsemän sarjaottelua tekemättä maalia. Hän palasi Kapfenberger SV:hen syksyksi 2016, muttei onnistunut maalinteossa samassa tahdissa kuin edellisenä syksynä, vaan teki 13 sarjaottelussa yhden maalin. Tammikuussa 2017 Arimany palasi Espanjaan, Segunda División B:ssä pelaavaan Leioaan, jossa hän kevään aikana teki kaksi maalia 11 sarjaottelussa.
Heinäkuussa 2017 Arimany siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan Seinäjoen Jalkapallokerhoon.
Savuton Suomi 2030 -verkosto

Savuton Suomi 2030 -verkoston toiminnan tavoitteena on tupakaton ja nikotiiniton Suomi. Verkosto työskentelee erityisesti tulevien sukupolvien hyväksi. 
Toiminnalla tuetaan tupakkalain tavoitetta, joka on tupakka- ja nikotiinituotteiden käytön loppuminen vuoteen 2030 mennessä. Tavoite on saavutettu, kun alle viisi prosenttia aikuisväestöstä käyttää tupakka- tai muita ei-lääkkeellisiä nikotiinituotteita vuonna 2030.
Verkosto välittää tietoa savuttomuuden ja nikotiinittomuuden hyödyistä sekä tupakka- ja nikotiinituotteiden käytön seurauksista. Lisäksi se laatii lausuntoja ja kannanottoja sekä tekee aloitteita. Toiminta perustuu tieteelliseen tutkimusnäyttöön ja hyviin käytäntöihin. 
Verkoston toimintaa koordinoi Suomen ASH ry ja sen puheenjohtaja on Helsingin yliopiston professori Kari Reijula.
Verkostolla on 26 jäsentä (2021): Allergia-, Iho- ja Astmaliitto ry, Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry, ETRA-liitto ry, Filha ry, Hengitysliitto ry, HUS Sydän- ja keuhkokeskus HYKS, Kirkkohallitus, Liikunnan ja Terveystiedon Opettajat ry, Lääkärit tupakkaa vastaan -verkosto (Doctors Against Tobacco DAT), Opetusalan Ammattijärjestö OAJ, Pohjois-Karjalan kansanterveyden keskus, Savuton kunta -ohjelma (Savon Sydänpiiri ry), SOSTE Suomen sosiaali- ja terveys ry, Suomalainen Lääkäriseura Duodecim, Suomen ASH ry, Suomen Hammaslääkäriliitto, Suomen Kardiologinen Seura, Suomen Keuhkolääkäriyhdistys ry, Suomen Lääkäriliitto, Suomen Luustoliitto ry, Suomen Rehtorit ry, Suomen Sydänliitto ry, Suomen Syöpäyhdistys ry, Suomen terveyttä edistävät sairaalat ja organisaatiot ry STESO, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos ja Työterveyslaitos.
Historia.
Eduskunnan puhemiehenä toiminut Paavo Lipponen esitti vuonna 2006 vision savuttomasta Suomesta. Paavo Lipponen esitti, että Suomesta tulisi tehdä savuton vuoteen 2040 mennessä. Vision innoittamana joukko terveysalan vaikuttajia lähti viemään ajatusta eteenpäin, ja vähitellen mukaan liittyi useita tupakoinnin vähentämistyötä tekeviä organisaatioita. Vuonna 2008 savuttomuutta edistävät tahot muodostivat Savuton Suomi 2040 -verkoston. Verkostossa mukana olevat tahot sitoutuivat toimimaan aktiivisesti, jotta päätöksenteossa tuettaisiin tupakkatuotteiden käytön haittojen ehkäisyä ja loppumista. 
Vuonna 2013 verkoston työryhmä visioi savuttoman Suomen saavuttamista edistäviä toimenpiteitä, jotka julkaistiin Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen raporttina Tupakkapolitiikan uusi aika. Työryhmän esittämät toimenpide-ehdotukset pohjustivat Suomen tupakkapolitiikan linjauksia ja myös vuonna 2016 voimaan tullutta tupakkalakia.
Punnitessaan tupakkapolitiikan kehittämistarpeita työryhmä katsoi, että tavoite savuttomasta Suomesta on saavutettavissa jo vuonna 2030. Tämän vuoksi Savuton Suomi -verkoston nimi muuttui Savuton Suomi 2030 -verkostoksi.
Rautpohja

Rautpohja on pienalue Mäki-Matin kaupunginosassa Jyväskylässä. Se sijaitsee noin 1,5 kilometrin päässä kaupungin ydinkeskustasta. Rautpohjan pienalueen pinta-alasta suurin osa teollisuusaluetta, mutta siellä on myös kerrostalokortteleita. Alueen väkiluku oli 710 vuoden 2020 lopussa. 
Rautpohjassa sijaitsee vuosina 1938–1940 rakennettu kerrostaloalue, joka kuuluu museoviraston tekemään luetteloon valtakunnallisesti arvokkaista rakennetuista kohteista. Nämä 14 funktionalistista lamellitaloa, johtajan ja insinöörien asuintalot sekä huoltorakennus rakennettiin Valtion tykkitehtaan työläisiä varten. Kerrostaloalueen suunnittelivat Airi Seikkala-Viertokangas ja Märtha Lilius-Tallroth. Rautpohjassa on myös toinen kerrostaloalue, jossa on sekä 1940-luvun loppupuolella että 2010-luvulla valmistuneita kerrostaloja.
Alueella sijaitsevat Moventas-yhtiön tehdas, Valmetin Rautpohjan tehdas ja Savelan voimalaitos.
Rautpohjan nimi viittaa samannimiseen Tuomiojärven lahteen. Teollisuusalue nimettiin lahden mukaan ennen sitä lähempänä sijaitsevan Kortepohjan perustamista.