tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Grand griffon vendéen

Grand griffon vendéen eli iso vendéengriffoni on ranskalainen koirarotu. Se on ranskalaisista griffoneista kaikkein suurin.
Ulkonäkö.
Grand griffon vendéen on ensivaikutelmaltaan hienostunut, tasapainoinen ja vahva olematta raskas. Kirsu on joko musta tai valko-oransseilla yksilöillä mahdollisesti ruskea. Korvat ovat riippuvat, kapeat ja ohuet, kärjistään pitkän soikion muotoiset. Raajat ovat pitkät, lihaksikkaat ja voimakkaat. Karvapeite on pitkähkö ja karhea. Sallitut väritykset ovat keltainen mustin karvankärjin, valko-musta, valko-punainen, valko-keltainen, black &amp; tan ja kolmivärinen (tricolour). Perinteisesti väritykset on tunnettu nimillä jäniksenväri, sudenväri, mäyränväri ja villisian väri. Urosten säkäkorkeus on 62–68 cm ja narttujen 60–65 cm - molemmilla sukupuolilla sallitaan 1 cm vaihtelu suuntaan tai toiseen. Paino on 30-35 kg.
Alkuperä.
Grand griffon vendéenin uskotaan polveutuvan southern houndista ja karkeakarvaisista italialaisista ajokoirista. Nykyisen rodun esi-isät tunnettiin 1500-luvun Ranskassa nimellä "greffier", joka merkitsi hovin virkailijaa, mutta vääntyi sittemmin muotoon "griffon". Myös valkoinenajokoira oli yksi rodun esi-isistä. Koska greffiereiden taustalla vaikutti griffon fauve de bretagne, vaikutti tämä sitä kautta myös grand griffon vendéenin perimään. Lisäksi jalostukseen vaikuttaneina rotuina mainitaan karkeakarvaiset bresseläiset ajokoirat ja chien-gris. Alkuperäinen paikallinen rotu oli lyhytkarvainen isovendéenajokoira ("grand vendéen"), josta nykyinen karkeakarvainen grand griffon vendéen sittemmin kehittyi. 
Hoito.
Grand griffon vendéen on keskitason koulutettava. Nartut oppivat jostakin syystä hieman helpommin kuin urokset. Turkinhoito on myös keskitasoa. Karva on harjattava säännöllisesti takkuuntumisen ja väkevän "koiranhajun" vuoksi.
KattenKabinet

Kattenkabinet on Amsterdamissa Hollannissa toimiva kissa-aiheiseen taiteeseen keskittyvä museo. Museossa kuvattiin kohtauksia elokuvaan Ocean´s 12.
Aiheesta muualla.
Museon kotisivut
The Sims Medieval

The Sims Medieval on Electronic Artsin julkaisema peli joka ilmestyi maaliskuussa 2011. Se on keskiajalle sijoittuva The Sims peli, jossa pelaaja luo itselleen valtakunnan ja sille hallitsijan (monarch). Hallitsija asuu valtaistuinsalissa ja päättää siellä, mitä valtakunnan asukkaat voivat rakentaa, lähteä tutkimusmatkalle tms. Pelin edetessä, kun pelaaja on suorittanut tarpeeksi tehtäviä, hän pääsee luomaan lisää sankarisimejä eri ammattikunnille.
Ammattikunnat.
Pelin edetessä pelaaja pääsee laajentamaan kuningaskuntaa ja luomaan sankarisimejä 10:stä eri ammattikunnasta. Jokaiseen ammattikuntaan kuuluu omanlaisensa tehtävät ja velvollisuudet. Ammattikunnat ovat:
Vastaanotto.
GameSpotin arvostelussa kehuttiin pelin erilaisia lähestymistapoja tehtäviin, kun taas kritiikkiä sai tekemisen rajallisuudesta.
Feliks Zemdegs

Feliks Zemdegs (s. 20. joulukuuta 1995) on australialainen Rubikin kuution nopeusratkoja. Häntä pidetään kaikkien aikojen parhaana nopeusratkojana. Hän on ainoa nopeusratkoja, joka on voittanut World Cube Associationin järjestämät maailmanmestaruuskilpailut kahdesti, vuosina 2013 ja 2015. Hän on ansainnut yli 350 ennätystä eri kilpailuissa, 121 maailmanennätystä, 211 Oseanian ennätystä ja 6 Australian ennätystä.
Harold Gresley

Harold Gresley (1892−1967) oli brittiläinen taiteilija, kuten myös isänsä ja isoisänsä. Hän maalasi enimmäkseen maisemia, mutta myös joitakin muotokuvia.
Gresley syntyi Derbyshiressä ja opiskeli Derbyn taidekoulussa. Hän oli merkittävien taiteilijoiden Frank Gresleyn poika ja James Stephen Gresleyn pojanpoika. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Harold Gresley keskeytti taideopintonsa. Hän taisteli Sherwood Foresterien joukoissa ja sai mitalin. Sodan jälkeen hän jatkoi opintojaan Nottinghamissa opettajanaan Arthur Spooner. Hänestä tuli opettaja Reptonin kouluun. Gresley asui loppuikänsä Chellastonissa lähellä Derbyä.
Kokoelma Gresleyn teoksia on esillä Derbyn kaupunginmuseossa, sillä taiteenkeräilijä Alfred E. Goodey lahjoitti museolle 77 Gresleyn teosta.
Makupalat (internet-sivusto)

Makupalat.fi on suomalaisten kirjastojen yhteinen linkkihakemisto ja osa Kirjastot.fi-palvelua. Siihen on valittu verkkosivuja, joiden tietosisältö on arvioitu luotettavaksi ja hyödylliseksi tiedonhakijalle. Sivut on jaoteltu selailua helpottaviin aihealueisiin. Palvelussa toimivat sekä ohjaava haku että tarkennettu haku. Aineistoa voi selata myös aihekartan, asiasanalistauksen, yleisten kirjastojen YKL-luokituksen ja julkaisijan mukaan. Uusia linkkejä viedään Makupalat.fi:n viikoittain. 
Sisältö.
Makupalat.fi:n hakemistossa on linkkejä noin 16 000. Sivustolla julkaistaan myös kokoelmia, jotka ovat toimituksen laatimia aihepaketteja ajankohtaisista aiheista. Sellaisia ovat muun muassa Ilmastonmuutos, Apua väkivaltatilanteessa, kotouttaminen, joille olennaisista sivustoista on koottu linkkikokoelmia niitä tarvitseville. Myös mielenkiintoiset vuotuisjuhlat sekä kesätekemiset on koottu paketeiksi. Kokoelmia voi tutkia Makupalat.fi:ssä, ja niitä levitetään lisäksi sosiaalisessa mediassa ja tuodaan esiin kirjastojen sivuilla. 
Kirjastot.fi vastaa Makupalat.fi:n tekniikasta ja sisällön valvonnasta sekä tuottaa yhdessä Helsingin kaupunginkirjaston kanssa uutta sisältöä palveluun. Kirjastot.fi tuottaa verkkopalveluja kaikkien suomalaisten kirjastojen käyttöön. Kirjastot.fi-palvelukonaisuus on opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittama. 
Historia.
Makupalat-sivusto oli alun perin Hämeenlinnan kaupunginkirjaston ylläpitämä linkkikirjasto. Sen perusti vuonna 1995 osastonjohtaja Sirpa Kalliokoski, joka ylläpiti hakemistoa ensimmäisten vuosien ajan. Hämeenlinnan kaupunginkirjaston vastuulle kokoelman ylläpito siirtyi vuonna 2000. Sivusto oli ensimmäisiä suomalaisen kirjastolaitoksen palveluita Internetissä, ja se saavutti nopeasti suosiota selkeän jäsennyksensä ansiosta. Monista muista linkkikirjastoista poiketen palveluntarjoajan työntekijä tarkasti Makupalojen linkit ennen kirjastoon lisäämistä. Makupalat-palvelu yhdistettiin Kirjastot.fi:n linkkikirjaston kanssa vuonna 2013. Kokoelmasta muodostui Makupalat.fi.
Johanna Raunio (albumi)

Johanna Raunio on mallina, juontajana ja televisionäyttelijänä tunnetun Johanna Raunion studioalbumi vuodelta 1994. Albumin julkaisi CD:nä MTV-Musiikki. Albumilla on seitsemän suomalaisperäistä sävellystä ja neljä käännösiskelmää, mukaan luettuna Jussi Erikssonin sovittama versio ABBA-yhtyeen menestyssävellyksestä ”Honey, Honey”.
Tematiikka.
"Johanna Raunio" -albumin tematiikka käsittelee iskelmägenrelle tyypillistä miehen ja naisen välistä romanttista rakkautta hienovaraisella eroottisella vihjailulla sävytettynä. Toisenlaisesta näkökulmasta aihetta lähestyy vampyyrimytologiasta ammentava käännössävelmä ”Dracula”, jossa "vampyyrin" osat laulaa Finlandersista tuttu basisti-laulaja Aarne Hartelin. Suomalaista klassikkoiskelmää edustaa Raunion tulkinta Jorma Panulan sävellyksestä ”Mä oon mikä oon”, joka on tunnettu lähinnä Tamara Lundin esittämänä.
Muuta.
Johanna Raunion esittäminä musiikkikappaleina on lisäksi julkaistu Jukka Kuoppamäen säveltämä ja sanoittama ”Nuoruuden rakkaus” (1996), ”Onnen siivet sydämessä” (1995) ja ”Sydän” (1995). Ne julkaistiin erinäisillä kokoelma-albumeilla.
Raunio on vuoden 1974 Miss Suomi. Samana vuonna hän oli kansikuvamallina kokoelmalevyssä "Suomi Top 12". Levyn musiikilliseen puoleen hän ei osallistunut.
Neljä savupiippua

Neljä savupiippua () on mustavalkoinen japanilainen elokuva vuodelta 1953. Ohjaaja Heinosuke Gosho kuvaa siinä kotikaupunkinsa Tokion inhimillistä puolta. Elokuva sai Berliinin elokuvajuhlilla erikoispalkinnon.
Mehiläispesän henki

Mehiläispesän henki on Víctor Ericen ohjaama espanjalainen elokuva vuodelta 1973. Se kertoo seitsenvuotiaasta tytöstä, joka vuonna 1940 näkee Boris Karloffin "Frankenstein"-kauhuelokuvan ja saa siitä traumoja. Tyttö ei erota elokuvan illuusiota todellisuudesta ja lähtee isonsiskonsa vaikutuksesta etsimään hirviötä. Herkkä ja hiljainen tarina on paitsi lapsikuvaus, myös allegoria Espanjan silloisesta poliittisesta tilanteesta.
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti "Mehiläispesän hengen" kaikkien aikojen 30 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Paul Masvidal

Paul Albert Masvidal (s. 20. tammikuuta 1971) on yhdysvaltalaisen progressiivisen metalliyhtyeen Cynicin kitaristi, laulaja sekä perustajajäsen. Ennen Cyniciä hän johti vaihtoehtorock-yhtye Æon Spokea. Puerto Ricossa syntynyt Masvidal varttui Miamissa, Floridassa ja asuu nykyisin Los Angelesissa.
Masvidal on toiminut kitaristina Deathin albumilla Human.
Musica Antiqua Köln

Musica Antiqua Köln oli vanhan musiikin yhtye, jonka perusti vuonna 1973 Reinhard Goebel Kölnin konservatorion opiskelutovereidensa kanssa. Musica Antiqua Köln tuli tunnetuksi etenkin 1600- ja 1700-lukujen musiikin esittäjänä. Kokoonpano levytti ahkerasti Archiv Produktionille ja saavutti useita palkintoja, kuten Grand Prix International du Disquen, Gramophone Awardin ja Diapason d’orin, sekä nimettiin Grammy-ehdokkaaksi.
Yhtye hajosi runsaan 30 toimintavuoden jälkeen 2007. Reinhard Goebel on sittemmin keskittynyt työskentelemään suurempien orkestereiden kanssa niin vanhan kuin uudenkin musiikin parissa.
Muskrat Ramble

”Muskrat Ramble” on Kid Oryn säveltämä jazzkappale vuodelta 1926. Sen levytti ensimmäisen kerran Louis Armstrong Hot Five -yhtyeensä kanssa, ja siitä tuli yhtyeen useimmin levytetty kappale. ”Muskrat Ramble” oli tärkeässä osassa Dixieland-musiikin uudessa aallossa 1930- ja 1940-luvuilla; sen levyttivät muun muassa Bob Crosby, Roy Eldridge, Lionel Hampton, Woody Herman ja Lu Watters. Kappaleen katsotaan nykyisin kuuluvan jazzstandardirepertuaariin. Ensimmäisessä julkaisussa kappaleen nimi oli painovirheestä johtuen ”Muskat Ramble”.
Ory on sanonut alun perin säveltäneensä kappaleen vuonna 1921, ja että nimen keksi levytyssessiossa Lil Hardin. Armstrong puolestaan on väittänyt haastattelussa säveltäneensä kappaleen itse; hänen mukaansa Ory ainoastaan keksi kappaleen nimen. Sidney Bechet’n mukaan sävellys oli peräisin Buddy Boldenilta ja alun perin nimeltään ”The Old Cow Died and the Old Man Cried”.
Yhdysvaltalainen sanoittaja Ray Gilbert kirjoitti kappaleeseen sanat vuonna 1950. Muusikkoyhdistys ASCAP:n vuonna 1956 tekemän päätöksen mukaan Gilbert on oikeutettu kolmasosaan kappaleen rojalteista, niin lauluna kuin instrumentaalinakin levytetyistä versioista.
Kappale alkaa 32 tahdin mittaisella yhtyeosiolla, jota seuraavat 16 tahdin mittaiset soolo-osuudet pasuunalle, kornetille ja klarinetille. Soolojen jälkeen soitetaan 32 tahdin yhtyeosio ja sen jälkeen kahden tahdin mittainen pasuunalopetus. Oryn lopetus soitetaan yleensä aina sellaisenaan. Yhtyeosioissa klarinetti, kornetti ja pasuuna soittavat 1920-luvun neworleansilaisille yhtyeille tyypillistä kontrapunktimelodiaa.
Suomalaisista muusikoista kappaleen ovat levyttäneet mm. Ragni Malmstén vuonna 1960 Reino Helismaan sanoin ja Erkki Friman harmonikalla vuonna 1983.
Kokoonpano.
Alkuperäinen vuoden 1926 levytys tehtiin seuraavalla kokoonpanolla:
Alka Yagnik

Alka Yagnik (s. 20. maaliskuuta 1966 Kalkutta, Länsi-Bengali, Intia) on intialainen laulaja. Hän on yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista hindinkielisen elokuvateollisuuden playback-laulajista. Yagnik on voittanut monia palkintoja yli 30-vuotisen uransa aikana.
Harjuvarpuspöllö

Harjuvarpuspöllö ("Glaucidium parkeri") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Boliviassa, Ecuadorissa ja Perussa.
Sen luontaista elinpiiriä on subtrooppinen tai trooppinen kostea vuoristometsä. Se on kooltaan noin 14 cm ja Glaucidium-suvun pienimpiä lintuja. Sillä ei ole korvatupsuja. Se on osittain päiväaktiivinen kuten monet muutkin suvun amerikkalaiset linnut.
Lintu on nimetty Theodore A. Parker, IIIin mukaan kiitokseksi hänen ansioistaan. Nimeäjät lausuvat:"Meillä on suuri ilo nimetä tämä uusi pöllö Theodore A. Parker, III:n kunniaksi, joka yli kaksikymmentä vuotta keräsi vertaansa vailla olevaa tietoa neotrooppisista linnuista ja ystävällisesti tarjosi laajan asiantuntemuksensa kaikkien käyttöön. Robbins sekä monet niistä jotka antoivat suullisesti aineistoa ja tietoa tähän ja seuraavaan tutkielmaan, ovat koko neotrooppisen uransa ajan Tedille erityisen kiitollisia hänelle ystävyydestä ja kannustuksesta."
Ivan Lukaševitš

Ivan Andrejevitš Lukaševitš (, s. 9. toukokuuta 1991 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen moottoriurheilija.
Ura.
Lukaševitš aloitti uransa karting-sarjoissa vuosina 2001–2005 ja voitti Mini Class -tittelin ja Russian Karting Cupin mestaruuden vuonna 2002. Vuonna 2006 Lukaševitš kilpaili Formula Ford 1800 Benelux -sarjassa ja sijoittui 12:nneksi. Vuonna 2007 Lukaševitš kilpaili Formula Palmer Audi -sarjassa ja sijoittui 15:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan kymmenenneksi. Vuonna 2009 Lukaševitš piti välivuotta rahoitusongelmien takia, kunnes siirtyi vuonna 2010 GP3-sarjaan Status-talliin. Hän ei saavuttanut pisteitä, mutta ajoi kahta kilpailua lukuun ottamatta maaliin saakka kaikissa kilpailuissa. Lukaševitš jatkoi GP3-sarjassa vuonna 2011 jääden jälleen ilman pisteitä koko kauden aikana. Hän osallistui myös Toyota Racing Series -sarjaan samana vuonna voittaen yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi.
Tukkijoella (vuoden 1928 elokuva)

Tukkijoella on Axel Slanguksen ja Wilho Ilmarin vuonna 1928 ohjaama elokuva. Kyseessä oli mykkäelokuva, ja sen ensi-ilta oli 5. marraskuuta 1928 Helsingissä Kino-Palatsissa. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Teuvo Pakkalan näytelmään "Tukkijoella" (1899).
Tuotanto.
Elokuvan tuotantoa haittasi sateinen kesä. Näyttelijöistä Urho Somersalmi oli edellisen kerran ollut suomalaisessa elokuvassa vuonna 1913 ensi-iltaan tulleessa "Sylvissä". Välillä hän oli näytellyt Ruotsissa, ja mahdollisesti juuri siksi elokuva ostettiin esitettäväksi Ruotsissa.
Musiikki.
Elokuva kuuluu Yleisradion viiden elokuvan Mykkä valo -sarjaan, johon yhtiö tilasi 2000-luvulla uuden musiikin. Musiikin esittää Radion sinfoniaorkesteri. Vuosina 2009–2013 toteutettu hanke on yksi Suomen historian suurimmista yksittäisistä sävellystilaushankkeista. "Tukkijoella"-elokuvan uuden version musiikin on säveltänyt Kimmo Hakola. Elokuva esitettiin uuden musiikin kanssa ensi kerran televisiossa Yle Teemalla 6. tammikuuta 2014, ja se on sarjan viimeinen elokuva 
Juoni.
Tapahtumat on tarinassa siirretty elokuvan tekoaikaan. Rättäri yrittää saada vaimokseen isäntä Pietolan tyttären Katrin. Tapahtumiin puuttuu tukkijätkien nokkamies Turkka. 
Arviot.
Aikalaisarvioissa nimimerkki Uumo ("Suomen Sosialidemokraatti") kiittää näytelmän sovitusta käsikirjoitukseksi: ”Juuri sovitus on tässä elokuvassa mielestäni suoritettu erittäin onnellisesti.” Näyttelijöiden valinta saa kiitosta nimimerkiltä U. F. ("Iltalehti"). Roland af Hällström ("Aamulehti") löytää arviossaan paljonkin kritisoitavaa, muun muassa juonen hajanaisuuden, mihin eräät muutkin kriitikot ovat kiinnittäneet huomiota. Syy siihen on Hällströmin mukaan jo itse näytelmässä. Hän myös moittii sitä, ettei yksikään hahmo nouse varsinaisesti pääosaan, sen sijaan on ”vaarallisia ja hajoittavia ’miltei päähenkilöitä’ lukuisasti.” "Ylioppilaslehden" (20/1928) nimimerkki V.t. toteaa topakasti: ”Näytelmän populariteetti perustuu ennen kaikkea sen kansanhuumorin täyttämiin vuorosanoihin, joilla – – nykyaikaisessa elokuvassa ei saa olla mitään arvoa.” Näyttelijöistä Urho Somersalmi saa kiitosta elokuvaroolisuorituksestaan (Uumo, "Suomen Sosialidemokraatti").
Eräässä televisioesitykseen perustuvassa arviossa todetaan, että kaksi myöhempää "Tukkijoella"-versiota ovat kepeämpiä, ja Hakolan musiikkikin on arvioijan mielestä painostavaa.
Bahia (1909)

Bahia oli Brasilian laivaston Bahia-luokan risteilijä (). Alus tuhoutui räjähdyksessä 4. heinäkuuta 1945.
Valmistus.
J. R. Perrettin suunnittelema alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Britteinsaarilta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1907 telakkanumerolla 809. Alus laskettiin vesille 20. tammikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 21. toukokuuta 1910.
Palvelus.
Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa 1917–1918 Brasilian laivaston osastossa Afrikan luoteisrannikolla, mistä se siirtyi hieman ennen sodan päättymistä Välimerelle. Thornycroftin telakan tuella Companhia Nacional de Navegação Costeira Rio de Janeirosta modernisoi 1925–1926 aluksen. Alukselle asennettiin uudet Brown Curtis-turbiinit ja öljykäyttöiset Thornycroft-kattilat korvasivat aiemmat hiilikattilat. Aluksen savuhormeja pidennettiin, ja niiden lukumäärä kasvoi kahdesta kolmeen. Alukselle asennettiin tulenjohtokone ja osa kolmen naulan tykeistä korvattiin neljällä kolmen tuuman ilmatorjuntatykillä. Lisäksi torpedoputkien lukumäärä tuplattiin ja ne muutettiin 21-tuumaisiksi.
Brasilian liityttyä toiseen maailmansotaan alus aloitti sukellusveneidentorjunnan ja saarronmurtajien etsinnän sekä saattuetehtävät Atlantilla. Kesällä 1944 se siirrettiin Italiaan, missä alus palveli lähinnä koillisessa laivasto-osastossa. Alus suojasi sodan kuluessa kaikkiaan 64 saattuetta Recifen ja Rion välillä ja osallistui yhteentoista muuhun operaatioon, joihin kuului muun muassa Dakarin ja Natalin välisen reitin valvonta. Alukselle tehdyistä sodan aikaisista muutoksista ei ole tarkkoja tietoja, mutta sille asennettiin ainakin kaikuluotain ja kaksi syvyyspomminheitintä ja 300 syvyyspommia sekä mahdollisesti ilmatorjuntaa täydennettiin 20 millimetrin tykeillä.
Alus osallistui 1945 meripelastustehtäviin lennätettäessä amerikkalaisjoukkoja Eurooppaan. Tällaisen tehtävän aikana alus tuhoutui räjähdyksessä 4. heinäkuuta.
Tukkijoella (vuoden 1937 elokuva)

Tukkijoella on vuonna 1937 valmistunut Teuvo Pakkalan näytelmän "Tukkijoella" ensimmäinen äänielokuvaversio. Elokuvan on ohjannut Kalle Kaarna, pääosaa Turkkaa näyttelee Kyösti Erämaa ja ensi-ilta oli 5. syyskuuta 1937. 
Elokuvan luultiin tuhoutuneen Adams Filmin tulipalossa 1959, mutta yksi kopio löytyi vuonna 1998 Yhdysvalloista.
Vastaanotto.
Kuvakerronta on kriitikko Arto Pajukallion arvion ("Helsingin Sanomat" 11.5.2011) mukaan luontevaa joskin tummaa. Dramatiikan rasituksena ovat liian runsaat henkilöt ja yksityiskohdat. Roolisuorituksista merkittävinä Pajukallio pitää Toppo Elonperän ja Kalle Viherpuun koomisia hahmoja huomaten samalla myös Kirsti Hurmeen kauneuden.
Tukkijoella (vuoden 1951 elokuva)

Tukkijoella on vuoden 1951 versio ja toistaiseksi viimeisin elokuvasovitus Teuvo Pakkalan näytelmästä "Tukkijoella". Sen on ohjannut ja yhdessä Kaarlo Nuorvalan kanssa käsikirjoittanut Roland af Hällström. Käsikirjoittajana hän käytti nimimerkkiä ”Viljo Hela”. Tauno Palo näytteli Turkan roolin. Lasse Pöysti sai miessivuosan Jussi-palkinnon.
Näyttelijät.
Rättäri Antti Huhtasen titteli on 1500-luvulta saakka periytyvä virkanimike, joka tarkoittaa esimerkiksi oikeudenpalvelijaa.
Tuotanto.
Elokuvan käsikirjoitus perustuu täysin Teuvo Pakkalan tekemään alkuperäiskäsikirjoitukseen, jonka Pakkalan poika kirjoitti muistiin ensimmäisen elokuvan jälkeen. Musiikki on sovitettu Oskar Merikannon alkuperäissävellyksistä muutamin täydennyksin. 
Koskikohtaukset kuvattiin Enossa Koitajoella toisin kuin joissakin elokuvaesittelyissä on mainittu. Sisäkuvaukset tehtiin Fennadan Kulosaaren-studioilla. Ensi-ilta oli 21. syyskuuta 1951. 
Lasse Pöysti toimi elokuvassa apulaisohjaajana ja sai sitten syksyllä ohjattavakseen oman elokuvan "...ja Helena soittaa" (1952). 
Vastaanotto.
Vaikka elokuva sai verovapautuksen sille ensin lyödystä 15 prosentin verosta sillä perusteella, että siinä on käytetty Pakkalan alkuperäiskäsikirjoitusta ja Merikannon alkuperäismusiikkia, juuri näiden ainesten katoamiseen itse elokuvassa kiinnitti kriitikko Kauko Peltola huomiota. Usea kriitikko piti elokuvaa epäonnistuneena, ja se on Juha Nevalaisen sanoin ”ainakin lähellä allikkoa” jos ei suorastaan allikossa.
Modest Savtschenko ja Valma Kivitie löysivät elokuvasta kiitettävää: ”se on tervehenkinen komedia”, josta ”tuoreen tuoksu jäi tuntumaksi”. Tauno Paloa pidettiin eräässä ”kypsänä miehisenä sankarina”, mutta toisessa hänen katsottiin olevan jo liian vanha kyseiseen osaan: ”vanhettunut ja lihonut tukkilaispäällikkö ei luo oikeata illuusiota”.
Myöhemmissä arvioissa todetaan sekä kiittäen, että elokuva on ”raikashenkinen ja hilpeä teos”, että moittien, kuten "Ilta-Sanomien" Timo Malmi, että ”Koskijaksot ovat vaisuja, laulut velttoja, tanssit tylsiä ja romanssit vailla kipinää.”
Ramathibodi I

Ramathibodi I (myös Rama Tiboti ja Ramadhipati, k. 1369) oli Ayutthayan kuningaskunnan perustaja ja ensimmäinen koko Siamia hallinnut kuningas. Hän laati lakikokoelman, joka oli voimassa Thaimaassa kuningas Chulalongkornin (k. 1910) hallituskaudelle saakka.
Ramathibodin syntyperästä ei ole varmaa tietoa. Hänen arvellaan olleen legendan mukaan Chiang Saenista kotoisin oleva thai-prinssi, joka meni naimisiin Lopburin hallitsijan U Thongin tyttären kanssa ja nousi Lopburin valtaistuimelle noin vuonna 1347.
Valtaan tullessaan Ramathibodi siirsi pääkaupunkinsa itään Chao Phraya -joen saareen, mihin perusti Ayutthayan. Vuonna 1351 hän hallitsi jo koko jokisuistoa. Liittoutumalla Sukhothain kuningaskunnan kanssa kuningas pyrki ehkäisemään Angkorin kuninkaiden valtapyrkimyksiä.
Kuninkaan kuoltua hänen vävynsä Borommaraja I (Paramaraja I) ja poikansa Ramesuan taistelivat vallasta.
Rio Grande do Sul (1909)

Rio Grande do Sul oli Brasilian laivaston Bahia-luokan risteilijä (), joka romutettiin 1948.
Valmistus.
J. R. Perrettin suunnittelema alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Britteinsaarilta, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1907 telakkanumerolla 810. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 1910.
Palvelus.
ensimmäisessä maailmansodassa alus oli 1917–1918 Brasilian laivaston osastossa Afrikan luoteisrannikolla, mistä se siirtyi hieman ennen sodan päättymistä Välimerelle. Alus modernisoitiin 1925–1926 Companhia Nacional de Navegação Costeiran telakalla Rio de Janeirossa Thornycroftin telakan tuella. Alukselle asennettiin uudet Brown Curtis-turbiinit ja öljykäyttöiset Thornycroft-kattilat korvasivat aiemmat hiilikattilat. Aluksen savuhormeja pidennettiin ja lukumäärä kasvoi kahdesta kolmeen. Alukselle asennettiin tulenjohtokone ja osa kolmen naulan tykeistä korvattiin neljällä kolmen tuuman ilmatorjuntatykillä. Lisäksi torpedoputkien lukumäärä tuplattiin ja muutettiin 21-tuumaisiksi.
Brasilian liityttyä toiseen maailmansotaan 22. elokuuta 1942 alus aloitti Atlantilla sukellusveneidentorjunnan ja saarronmurtajien etsinnän sekä saattuetehtävät. Kesällä 1944 se siirrettiin Italiaan, missä alus oli lähinnä koillisessa laivasto-osastossa. Alus suojasi sodan kuluessa kaikkiaan 62 saattuetta Recifen ja Rion välillä ja osallistui viiteentoista muuhun operaatioon, joihin kuului Dakarin ja Natalin välisen reitin valvonta. Alukselle tehdyistä sodanaikaisista muutoksista ei ole tarkkoja tietoja, mutta sille asennettiin ainakin kaikuluotain ja kaksi syvyyspomminheitintä ja 300 syvyyspommia sekä mahdollisesti ilmatorjuntaa täydennettiin 20 millimetrin tykeillä.
Alus osallistui 1945 meripelastustehtäviin lennätettäessä amerikkalaisjoukkoja Eurooppaan. Se poistettiin 1948 alusluettelosta ja romutettiin.
Ángel Vicioso

Ángel Vicioso Arcos (s. 13. huhtikuuta 1977 Alhama de Aragon, Zaragoza) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Kelme - Costa Blanca -joukkueessa 1999–2002, edusti ONCE/Liberty Seguros/Astana-tallia 2003–2006, Relax-Gamia 2007, LA-MSS-joukkuetta 2008, Andalucía-Cajasur-tallia 2009–2010, Androni Giocattolia 2011 ja lopuksi Katjuša-tallia 2012–2017.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives, Cyclingbase, Trap-friis.dk
GP Miguel Indurain, kolmas
Vuelta a la Rioja, etapin 2 voitto
GP Miguel Indurain, voitto
Volta ao Alentejo, etapin 4 voitto
Clasica de Sabiñanigo, voitto
GP Miguel Indurain, voitto
Klasika Primavera, voitto
Katalonian ympäriajo, pistekilpailun ja etapin 7 voitto
GP Miguel Indurain, toinen
Baskimaan ympäriajo, etapin 2 voitto
Euskal Bizikleta, etappien 3 ja 4b (aika-ajo) voitto
GP Miguel Indurain, kolmas
Euskal Bizikleta, pistekilpailun sekä etappien 1 ja 4a voitto
Ranskan ympäriajo, etapilla 12 kolmas
La Flèche Wallonne, kuudes
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 4 voitto
Vuelta a Murcia, kokonaiskilpailussa toinen
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 3 voitto
Vuelta Asturias, 1. etapin voitto
Vuelta a la Comunidad de Madrid, pistekilpailun sekä etappien 1 ja 3 voitto
Vuelta Asturias, kokonaiskilpailun ja etapin 1 voitto
Vuelta a la Comunidad de Madrid, etapin 2 voitto
Vuelta Asturias, etapin 6 voitto
GP Llodio, voitto
Vuelta a la Rioja, voitto
Vuelta Asturias, etapin 2 voitto
GP Industria &amp; Artigianato / Larciano, voitto
Italian ympäriajo, etapin 3 voitto
Italian ympäriajo, etapilla 5 toinen
GP Miguel Indurain, voitto
Kiiltolahnakalat

Kiiltolahnakalat (Lampriformes joskus myös Lampridiformes tai Allotriognathi) on viuhkaeväisiin kaloihin kuuluva kalalahko. Monet heimoista ovat syvänveden kaloja ja melko huonosti tunnettuja. Kiiltolahnakaloja tavataan kaikista valtameristä.
Heimot ja taksonomia.
Varhaisimmat kiiltolahnakalojen lahkoon kuuluvista fossiileista on ajoitettu liitukaudelle. Fossiileista tunnettu heimo on muun muassa Turkmenidae, joka muistuttaa nykyisiä kiiltolahnoja. Lisäksi fossiileissa on sukuja ja lajeja, joiden heimosta ei ole varmuutta. Nykyään lahkoon kuuluu kuusi heimoa. Heimojen monofyleettisyys ja kuuluminen samaan lahkoon on varmistettu molekyylibiologisin tutkimuksin, tosin muunkaltaisiakin tutkimustuloksia on esitetty, joissa esimerkiksi lankapyrstöt on sijoitettu muihin lahkoihin. Erityisesti epäselvyyttä on ollut kiiltolahnakalojen ylälahkosta. Aiemmin sen katsottiin kuuluvan muun muassa ahvenkalojen kanssa samaan ylälahkoon Percimorpha. mutta nykyään lahko sijoitetaan useimmiten Acanthomorpha-alalahkoon. Eräissä luokituksissa heimo jaetaan kahteen ryhmään Bathysomi ja Taeniosomi. Näistä ensimmäiseen parafyleettiseen ryhmään kuuluvat kiiltolahnat ja purje-evät ja jälkimmäiseen monofyleettiseen ryhmään muut heimot.
Tyypillisiä piirteitä.
Kiiltolahnakalat ovat merikaloja. Kooltaan ne vaihtelevat alle kahdesta metristä airokalojen jopa 12 metrin pituuteen. Ruumiinmuodoltaan kalat ovat usein litteitä ja kiekkomaisia tai pitkulaisia. Vatsaevissä ruotoja on 0–17 ja muut evät ovat piikittömät. Suurimmalta osalta lajeista puuttuu uimarakko. Monet lajeista ovat suomuttomia. Jos suomuja on, ne ovat pieniä ja pyöreitä. Monet kiiltolahnakalojen lahkon lajeista ovat värikkäitä. Tyypillinen piirre kaikille lahkon heimoille on yläleuka, jonka lajit voivat työntää ulospäin.
Eino Voionmaa

Eino Wilhelm Voionmaa (sukunimi vuoteen 1906 "Wallin"; 4. lokakuuta 1872 Jyväskylä – 4. lokakuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja.
Voionmaan vanhemmat olivat seminaarin lehtori, kansakoulutarkastaja Olai Wallin ja Flora Fredrika Bernhardina Schreck. Professori Väinö Voionmaa oli hänen vanhempi veljensä ja suomentaja Emmi Voionmaa nuorempi siskonsa. Eino Voionmaa pääsi ylioppilaaksi 1889 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Hän oli Uuden Suomettaren ulkomaanosaston toimittajana ja kirjeenvaihtajana 1892–1918 ja toimi sitten eduskunnan yleistulkkina 1920–1928. Voionmaa toimitti myös Leipuri-lehteä. Hän suomensi WSOY:lle runsaasti kaunokirjallisuutta.
Eino Voionmaa oli naimisissa vuodesta 1911 Anna Heinin kanssa.
Knut Sarlin

Knut Kristfrid Sarlin (1. marraskuuta 1882 Viitasaari – 17. toukokuuta 1923 Lahti) oli suomalainen päätoimittaja ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä "Teemu".
Knut Sarlinin vanhemmat olivat Lepolan vanhuksena tunnettu lehtikirjoittaja, Viitasaaren lukkari Konstantin Ferdinand Sarlin (1826–1914) ja hänen kolmas puolisonsa Margaretha Charlotta Granberg (1843–1886). Sarlin kävi Jyväskylän lyseota ja meni sitten lehtialalle Helsinkiin "Suomalainen Kansa" -lehden toimitussihteeriksi. Hänestä tuli sittemmin vuonna 1904 Savonlinnaan perustetun "Keski-Savo"-lehden päätoimittaja. Savonlinnassa Sarlin oli Savonlinnan kaupunginvaltuuston, terveyshoito- ja vaivaishoitolautakuntien sihteerinä ja hän oli keskeisesti mukana käynnistämässä Olavinlinnassa kesäisin pidettyjä oopperanäytäntöjä. Savonlinnasta Sarlin siirtyi 1915 "Rauman Lehden" toimittajaksi ja vuonna 1919 hänestä tuli "Lahti"-lehden päätoimittaja. Sarlin kuoli Lahdessa toukokuussa 1923 keuhkotulehduksen jälkisairauteen.
__notoc__
Ernst Lagus

Ernst Vilhelm Lagus (7. tammikuuta 1859 Helsinki – 14. syyskuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen opettaja, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria.
Laguksen vanhemmat olivat professori, valtioneuvos Jakob Johan Wilhelm Lagus ja Fredrika Kastalia Wickman. Ernst Lagus oli naimisissa vuodesta 1896 Berta Wilhelmina Smedslundin kanssa. Lagus pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1877 ja opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882. Lagus toimi kieltenopettajana Helsingin ruotsinkielisissä kouluissa ja oli Laguska skolanin johtaja 1892–1923. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1891 ja 1899.
Sinkkolan kotieläinpiha

Sinkkolan kotieläinpiha sijaitsee Joensuun Noljakan kaupunginosassa. Paikka on vanha maatila, joka nykyisin on keskellä kerrostaloaluetta. Sinkkolaan kuuluu hirsinen, lautavuorattu päärakennus vuodelta 1932, navetta- ja aittarakennukset sekä 1,8 hehtaaria maata.
Tila siirtyi Joensuun kaupungin omistukseen 1980- ja 90-lukujen taitteessa.
Sinkkola toimii kesäisin kotieläinpihana, perinnepihana sekä päiväleirien ja kesäteatterin pitopaikkana. 
Sinkkola toimii kesäkaudella touko-elokuussa kotieläinpihana ja teatterin kesänäyttämönä. Teatteriesitysten lisäksi kesäkaudessa on useita yleisötapahtumia.
Talvikaudella Sinkkola on avoinna lastenkulttuurikeskuksena ja kylätalona. Sinkkolaa pyörittää MSL Joensuun kulttuuriyhdistys ja Teatteri-Traktori. Toimintaa tukee Joensuun kaupungin nuorisopalvelut ja kulttuuripalvelut sekä useat avustuksia myöntävät tahot. 
Kesäteatteri.
Teatteri-Traktori on lastenkulttuurikeskus ja ammattivetoinen teatteri. Sinkkolassa on teatterin kesänäyttämö, joka on käynnistynyt vuonna 2004. Kesänäyttämöllä on nähty uusia dramatisointeja ja kantaesityksiä niin lastenkirjallisuuden klassikoista kuin uusista tekseistä. Kesällä 2025 Sinkkolan kesänäyttämöllä nähdään aivan uusi Viiru ja Pesonen seikkailee taas! -esitys, joka on uusi dramatisointi Sven Nordqvistin kirjojen pohjalta.
Alberta Falck

Alberta Falck (25. elokuuta 1849 Kaarina – 3. huhtikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, joka käytti nimimerkkiä "Dagny".
Julia Stadius

Julia Stadius, o.s. " Tavaststjerna", (11. tammikuuta 1844 Pietari – 22. joulukuuta 1929 Helsinki) oli ruotsin kielellä kirjoittanut suomalainen kirjailija.
Stadius kirjoitti runoja ja lastenkirjoja. Hän oli mukana perustamassa Helsingin kuuromykkäinyhdistystä ja Suomen kuuromykkäin liittoa.
Stadius oli naimisissa valtioneuvos Knut Stadiuksen kanssa. Heidän poikiaan olivat Ruotsissa vaikuttanut kansanvalistaja ja raittiusmies Uno Stadius, joka on kirjailija Märta Tikkasen isoisä, sekä kirjansitoja, kirjapainotyöntekijä ja elokuvakoneenkäyttäjä Thure Valter Stadius (1870-1932). Thure Stadius oli kuuro.
Olga Nordlund

Olga Emilia Kristina Nordlund (o.s. Wialén; 6. joulukuuta 1849 Loimijoki – 30. marraskuuta 1927 Hirvensalmi) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija, joka käytti nimimerkkiä "Karola".
Olga Nordlundin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Robert Wialén ja Anna Emilia Kristina Bodin. Hänen vanhempi veljensä oli opettaja ja suomentaja Albert Olivier (A. O.) Wialén. Olga Nordlund oli naimisissa Karl Johan Nordlundin (1851–1899) kanssa.
Asuntohallitus

Asuntohallitus oli Suomessa vuosina 1966–1993 toiminut valtioneuvoston alainen keskusvirasto. Asuntohallituksen edeltäjä oli Arava. Asuntohallituksen keskeisin tehtävä oli valvoa, ohjata ja edistää valtion tuella Arava-järjestelmän puitteissa tapahtunutta asuntorakentamista. Sen vastuulla oli myös asumistuen myöntäminen.
Asuntohallitus kuului ensin sisäasiainministeriön ja vuodesta 1983 alkaen uuden ympäristöministeriön hallinnonalaan. Se huolehti valtion toimenpiteistä asuntotuotannon edistämiseksi ja asunto-olojen parantamiseksi. Toimenpiteitä olivat muiden muassa valtion aravalainoitustoiminnan hoitaminen ja ohjaaminen, asuntotilanteen ja asuntotuotannon kehityksen seuraaminen, valtakunnallisen asuntotuotannon kokoamisohjelman laatiminen ja toteuttaminen, valtion asuntopoliittisten toimenpiteiden suunnittelu ja hoito, kuntien asunto-ohjelmien laatimisen ohjaus sekä kuntien asuntotuotannon ohjaus ja valvonta sekä muutoksenhakuviranomaisena toimiminen.
Kun asuntohallitus lakkautettiin 1. joulukuuta 1993, suurin osa sen tehtävistä siirtyi uudelle valtion asuntorahastolle. Osa tehtävistä siirtyi ympäristöministeriölle, asumistukiasiat Kansaneläkelaitokselle sekä asuntolaina-asioiden maksatus ja muu hoito Valtiokonttorille. Asuntohallituksen lakkauttaminen oli osa keskushallinnon uudistamista.
Jake Nicholson

Jake Nicholson (s. 19. heinäkuuta 1992 Harrow, Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Valioliigan Tottenham Hotspuria.
Nicholson liittyi Tottenham Hotspurin akatemiaan kaudeksi 2008–2009 pelattuaan sitä ennen West Ham Unitedissa. Ensimmäisen ammattilaissopimuksensa hän teki seuran kanssa heinäkuussa 2010. Maaliskuussa 2011 hän siirtyi suomalaiseen Myllykosken Palloon elokuuhun 2011 ulottuneella lainasopimuksella. Hän debytoi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa 9. toukokuuta 2011 ottelussa JJK:ta vastaan. Nicholsonin sekä hänen maanmiehensä Kudus Oyenugan laina purettiin kuitenkin jo myöhemmin toukokuussa, mitä ennen hän ehti pelata kahdessa Veikkausliigan ottelussa.
New Boots and Panties!!

New Boots and Panties!! on englantilaisen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä Ian Duryn studioalbumi vuodelta 1977.
Levy-yhtiö on Stiff Records Ltd. Tämän osoite on ollut 32 Alexander Street, London W2. Yhtiön logoon on liitetty motto "Where money makes money".
Albumin ovat äänittäneet Lontoon Old Kent Roadin varrella sijaitsevassa The Workhousessa Peter Jenner, Laurie Latham ja Rick Walton. Tosin levykannessa tämä kiistetään: "This record was not produced and recorded at The Workhouse in the Old Kent Road!!" Ian Duryn oma kommentti on lisäksi "There's nothing wrong with it!!!"
Valokuvat on ottanut Chris Gabrin. Etukannen valokuva on albumin nimeen sopivasti otettu vaatekaupan edustalla ja sen ikkunaan heijastuu vastakkaisella puolella olevan Woolworthin valomainos. Takakannen valokuvassa Dury on pukeutunut voimisteluseuran T-paitaan. Levypussissa on lisäksi kuvia Durysta ja hänen kumppaneistaan vuosilta 1971-1972 ja 1974-1977. Duryhän vaikutti aiemmin yhtyeessä Kilburn and The High Roads. Viimeisimmät kuvat ovat tämän levyn tekoon osallistuneista ja ne on päivätty elokuussa 1977. Eräässä kuvassa pikkupoika on riisunut kenkänsä ja pannut ne käteensä. Pojan paidassa on teksti PUBLIC ENEMY No.1.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleiden tekijät ovat Dury ja Jankel paitsi kummankin levypuoliskon kahden viimeisen kappaleen osalta Dury ja Nugent. Julkaisija on Blackhill Music.
Muusikot.
sekä
Kirsi Svärd

Kirsi Marketta Svärd (s. 23. lokakuuta 1961 Tampere) on suomalainen muotoilija. Hän on suunnitellut esineitä pienistä pipeteistä kodinkoneisiin. Orakselle hän on suunnitellut useita hanamallistoja, kuten Oras Vega, Oras Vienda ja Oras Cubista. Svärd suunnittelee koteihin sisustamiseen ja rakentamiseen liittyviä tuotteita, sairaaloihin laboratoriotuotteita ja teollisuuteen tuotantolinjaosastoja. 
Hän valmistui teolliseksi muotoilijaksi vuonna 1988 Kuopion käsi- ja taideteollisuusakatemiasta. Vuosina 1988–1990 hän työskenteli teollisena muotoilijana turkulaisessa Ergonomia Design -yrityksessä. Ergonomia Design ja Destem fuusioituivat vuonna 1990 ED-Design Oy:ksi, jossa Svärd työskenteli pitkään. Vuonna 2019 Svärd aloitti design managerina Lappsetissa. Svärd valittiin Vuoden teolliseksi muotoilijaksi 2014.
Yhdistelmätekniikat

Yhdistelmätekniikat ovat eri taiteenaloilla käytettyjä aineksia, kuvia, sanoja, esineitä tai muita materiaaleja yhdisteleviä tekemisen prosesseja ja tekotapoja. Yhdistelmätekniikoita käytetään muun muassa maalaustaiteessa, piirustuksessa, kuvanveistossa, valokuvassa, elokuvassa, videoissa, runoudessa tai äänitetuotannossa. 
Historiallisesti keskeisin on kollaasi, jonka varhaishistoria on pitkä, mutta jota kehitettiin paljon 1910-luvulta alkaen. Yhdistelmätekniikat liittyvät tekotapoihin ja menetelmiin, vaikka niiden rajat ovatkin epäselviä.
Dark Sun (rockyhtye)

Dark Sun on suomalainen vuonna 1991 perustettu space rock -yhtye. Perustajajäseniä olivat Santtu Laakso (basso), Ylli (Moog ja kitara), Kari "King Doom" Kuusinen (kitara) ja Antti Luostarinen (rummut). Laulajaksi tuli vielä yhtyeen nimeä päätettäessä Janne "Captain Gizmo" Kuokkanen (laulu, koskettimet).
Yhtyeessä vaikuttaneita muusikoita ovat edelleen riveissä soittavat Mikko "Mik Ronik" Kuokkanen (koskettimet) ja Juha "Jurza" Häikiö (kitara) sekä vuosia vakituisena jäsenenä ollut, mutta sittemmin eronnut Mikko "Mike Camaro" Savolainen (rummut).
Ryhmästä poistuneita pitempiaikaisia jäseniä ovat olleet muun muassa Kari Tammi (koskettimet) ja Hermanni "Hemppa" Peltola (rummut) sekä Petri "Sadisti" Sadinmäki (koskettimet). Keikoilla ja nauhoituksissa Dark Sun on käyttänyt muun muassa rytmi-, huilu-, viulu- ja puhallinmuusikoita, mutta esimerkiksi esiintymiset Saksassa ja Ruotsissa yhtye on hoitanut peruskokoonpanollaan, lukuun ottamatta Hawkwind-yhtyeen perustajajäsentä saksofonisti-huilisti-laulaja "Uncle" Nik Turneria, jonka kanssa Dark Sun on kerran myös levyttänyt.
. Yhtyeeltä on ilmestynyt studioalbumi "Feed Your Mind" vuonna 1997 ja livealbumi "Ice Ritual" vuonna 2000.
Haaksirikkoutuneet

Swept Away on vuoden 2002 italialainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Guy Ritchie ja jonka pääosassa näyttelevät Madonna, Adriano Giannini ja Bruce Greenwood. Elokuvan julkaisi Screen Gems ja tuotti Matthew Vaughn. Elokuva sai pääosin kielteisiä arvioita kriitikoilta eikä se kerännyt paljoa lipputuloja.
Palkinnot.
Elokuva voitti viisi Golden Raspberry -palkintoa vuoden 2002 Razzie-palkintogaalassa:
Turistas

Turistas on John Stockwellin ohjaama yhdysvaltalainen kauhu-/jännityselokuva vuodelta 2006. Elokuvan pääosissa ovat Melissa George ja Josh Duhamel. Elokuva on kuvattu Brasiliassa.
Juoni.
"Turistas" kertoo turistiporukasta, joka on bussissa matkalla kohti Brasiliaa. Bussi kuitenkin suistuu tieltä ja turistit joutuvat läheiseen kylään juhlimaan ja ottamaan rennosti, kunnes heidät huumataan. Turistien tavarat varastetaan ja he etenevät viidakossa eräälle talolle, joka paljastuu todelliseksi surmanloukuksi.
Nordlund

Nordlund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Entisenä sukunimenä:
Hämärän juhlat

Hämärän juhlat on laulaja-lauluntekijä Pekka Ruuskan ja hänen taustayhtyeensä Ritzin studioalbumi vuodelta 1987. Ruuska on toiminut myös albumin tuottajana.
Albumi on äänitetty huhti-marraskuussa 1986 Millbrook-studiolla. Äänittäjä on Juha Heininen. Julkaisija vuonna 1987 on ollut Oy Sonet-Polar Suomi Ab ja kopiointioikeuksien haltijana vuonna 1991 Oy Sonet Suomi Ab. Osallisena on ollut myös Kust. Oy Edition Coda Ab.
Kannen kuvituksen on suunnitellut ja toteuttanut Tapsa Rantanen Private Eye -yhtiöstä. C-kasetin kansipaperin on tehnyt Kirjapaino E. Kuronen.
Kiitoksissa on mainittu Sale.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Pekka Ruuska on säveltänyt ja sanoittanut kaikki kappaleet. Sovitukset ovat koko yhtyeen käsialaa ja nimikappaleessa mukana sovittajana on myös Jussi Kinnunen.
Muusikot.
Ritz:
Lisäksi mukana ovat:
The Blanko

The Blanko on vuonna 2006 perustettu helsinkiläis-hollolalainen rock-trio. Yhtyeen kokoonpanoon kuuluvat Pauli Hauta-aho (laulu, kitara), Jykke Tikka (basso, taustalaulu) ja Sami Osala (rummut, taustalaulu).
Ura.
The Blanko julkaisi nimeään kantavan EP:n vuonna 2007. Yhtye teki levytyssopimuksen Ratas Music Groupin kanssa 2011. Yhtyeen esikoisalbumi "Flying Colours" julkaistiin 6. huhtikuuta 2011. Levy julkaistiin myös samana vuonna Japanissa 26. lokakuuta (Hydrant Music).
Toinen albumi "Into The Silence" julkaistiin 23. elokuuta 2013 (Sony Music Finland), sekä Japanissa 9. heinäkuuta 2014 (Hydrant Music). Albumit veivät The Blankon keikoille Suomen ja Euroopan lisäksi muun muassa Japaniin.
Yhtye julkaisi uuden singlen ja videon "Addiction" helmikuussa 2018 oman levymerkin Flying Colours kautta. Marraskuussa 2018 yhtye julkaisi kappaleen ja sille kuvatun videon "Electric Desire". Kolmas albumi "Stimulation Paradise" julkaistiin 26. huhtikuuta 2019. Levy keräsi kehuja eri tahoilta mm. "Soundi" kehui yhtyeen saaneen jälleen kerran aikaan suurenmoisen, energisen levyn. "Keskisuomalainen" antoi täydet viisi tähteä ja nosti sen vuoden ensimmäisen puolikkaan parhaaksi kotimaiseksi levyksi. 
Pauli Hauta-aho säveltää ja sanoittaa kappaleet, jotka yhtye yhdessä sovittavat. The Blankon musiikki on laaja yhdistelmä eri genrejä. Yhtyeen musiikkiin vaikuttaneita ovat muun muassa Jimi Hendrix, Jeff Buckley, Rage Against the Machine, Muse ja Nirvana (yhtye).
Uladzimir Kopats

Uladzimir Mikalajevitš Kopats (, , s. 23. huhtikuuta 1971 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Kopats pelasi Valko-Venäjän maajoukkueessa useissa arvokilpailuissa. Hän on tunnettu vuoden 2002 olympialaisten puolivälieräottelussa Ruotsia vastaan tekemästään voittomaalista. Kopats laukoi kiekon keskialueelta Ruotsin maalivahdin Tommy Salon kypärään, josta se pomppasi sattumalta maaliin. Valko-Venäjä pääsi maalin myötä turnauksen välieriin ja saavutti lopulta jääkiekkohistoriansa parhaan sijoituksen, neljäs.
Carlson Wagonlit Travel

CWT (entinen Carlson Wagonlit Travel) on maailman suurin matkatoimistoketju. Liikematkatoimistona tunnettu CWT toimii yli 150 maassa. Työntekijöitä yrityksellä on noin 18 000. Vuonna 2018 CWT:n kokonaismyynti ylsi 23 miljardiin dollariin. 7.2.2011 CWT osti Suomen suurimman matkatoimiston Kaleva Travelin.
CWT:n historia.
1888
Ask Mr. Foster -matkatoimisto, yksi Yhdysvaltain pitkäikäisimmistä matkatoimistoista, perustetaan Floridan St. Augustinessa. Matkatoimisto nimettiin erään paikallisen asukkaan mukaan: Ward G. Foster oli epävirallinen juna-aikataulujen pitäjä ja tuntija. Matkailijoiden kysyessä junien lähtö- ja tuloaikoja, opastivat paikalliset heitä sanoin ”Kysykää herra Fosterilta”, ”Ask Mr. Foster”.
1928
Täyden palvelun Wagons-Lits -toimistoja avataan rautatieliikenteen lipunmyyntitoimistoissa kautta Euroopan.
1957
Ask Mr. Foster vaihtaa omistajaa, kun Donald Fischer ja Thomas Orr, maksavat 157 000 dollaria yhtiöstä, joka oli kokenut kovia toisen maailmansodan aikana ja sen jälkimainingeissa.
1960
Compagnie des Wagons-Lits laajentaa toimintaansa. Näin syntyy Wagons-Lits Travel, Euroopan suurin matkahallintoyhtiö.
1991
Accor ostaa La Compagnie des Wagons-Litsin. Ask Mr. Foster vaihtaa nimensä Carlson Travel Networkiksi.
1993
Wagons-Lits Travel vaihtaa nimensä Wagonlit Traveliksi ja yhtenäistää verkostoaan, tuotteitaan ja palvelujaan monikansallisille asiakasyrityksille soveltuviksi.
1994
Minneapolisissa toimivan Carlson Companies Inc.:in ja Pariisissa pääkonttoriaan pitävän Accor Groupin yhtiöt - Carlson Travel Network ja Wagonlit Travel - yhdistävät liikematkatoimintonsa CWT nimen alle.
Riot Games

Riot Games, Inc. on yhdysvaltalainen peliyritys, jonka omistaa kokonaan kiinalainen Tencent. Sen suosituimpia pelejä tähän asti ovat vuoden 2009 taisteluareenamoninpeli "League of Legends" sekä vuoden 2020 ammuskelupeli "Valorant". 
Riot Games perustettiin vuonna 2006 Santa Monicassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2009 he julkaisivat League of Legends -pelin, jonka pääkartta muistuttaa paljon Warcraft 3 -pelin DotA-karttaa. 
Vuoden 2011 alussa kiinalaisyritys Tencent Holdings osti 93 prosenttia Riot Gamesista ja hankki myöhemmin itselleen myös loput seitsemän prosenttia.
Vuoden 2019 joulukuussa yhtiö ilmoitti sopivansa kanteen sukupuolisyrjinnästä maksamalla 10 miljoonaa dollaria naispuolisille työntekijöille.
Riot Gamesilla on vuonna 2025 noin 4 500 työntekijää. Yrityksen toimitusjohtaja on ollut syyskuusta 2023 lähtien Dylan Jajeja.
The Craving

The Craving on Megadethin laulaja-kitaristin Dave Mustainen, Fearin laulaja-kitaristin Lee Vingin, Kelly LeMieuxin sekä entisen Suicidal Tendenciesin sekä Alice Cooperin rumpalin Jimmy DeGrasson sivuprojektin MD.45:n ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1996.
Kappaleet.
&lt;br&gt;
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Dave Mustaine, ellei toisin mainittu.
Juho Liukkonen

Juho Liukkonen (s. 9. syyskuuta 1984) on suomalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsin pääsarjassa pelaavaa IFK Vänersborgia. Pelipaikaltaan Liukkonen on keskikenttäpelaaja. 
Pelaajaura.
Liukkonen aloitti uransa Mikkelin Kamppareissa, jossa hän pelasi seitsemän kautta vuosina 2001–2007, joista neljä Bandyliigassa. Sen jälkeen hän siirtyi Helsingin IFK:n riveihin kahdeksi kaudeksi eli 2007–2009, jossa hän oli jälkimmäisellä kaudella voittamassa hopeaa HIFK:lle. Seuraavat viisi kautta 2009–2014 Liukkonen edusti Ruotsin kärkiseuroihin kuuluvaa Bollnäs GoIF:ia, joiden aikana hän saavutti Ruotsin mestaruushopeaa keväällä 2010., Bollnäs-uraa häiritsi loukkaantumiset. Liukkonen palasi kauden 2014 jälkeen kotiseudulleen Mikkeliin Kampparien riveihin ja oli voittamassa seuralle sen toista Suomen mestaruutta. Ura Ruotsissa jatkui kolmen Kampparit-kauden jälkeen Ruotsissa – nyt IFK Vänersborgin riveissä., 
Keväällä 2022 Liukkonen teki uuden 1+1 -vuotisen jatkosopimuksen IFK Vänersborgin kanssa. 
Maajoukkueura.
Liukkonen on edustanut 10 kertaa MM-kilpailuissa vuosina 2009–2019. Vuoden 2019 MM-kisojen jälkeen Juho Liukkosella oli kasassa 69 A-, 6 N-, 6 P-maaottelua.
Demokraattinen edistyspuolue

Demokraattinen edistyspuolue (, , lyh. DPP) on taiwanilainen puolue. Se on ollut maan valtapuolue vuodesta 2016 lähtien, kun Tsai Ing-wen valittiin maan presidentiksi.
Historia.
DPP:n juuret ovat ns. tangwai-liikkeessä, joka oli Kuomintangin oppositio. Se alkoi saada tuulta siipiinsä 1980- ja 1990-luvuilla, kun Taiwanin yksipuoluejärjestelmä alkoi murentua.
Puolueen puheenjohtajana oli toiminut vuosina 2014–2018 Tsai Ing-wen. Hän erosi vuoden 2018 kuntavaalitappion jälkeen. 
Tsai Ing-wen ilmoitti eroavansa puolueen puheenjohtajan virasta hävittyään vuoden 2012 presidentinvaalissa istuvalle presidentille Ma Ying-jeoulle.
Vuoden 2016 vaaleissa DPP nousi Taiwanin parlamentin suurimmaksi puolueeksi.
Tammikuun 2016 presidentinvaaleissa voitti DPP:n ehdokas Tsai Ing-wen, josta tuli maan ensimmäinen naispresidentti ja Kuomintangia edustaneen presidentti Ma Ying-jeoun seuraaja. Tammikuussa 2020 Tsai valittiin toiselle virkakaudelle Kiinan tasavallan eli Taiwanin presidenttinä saatuaan 57 prosenttia äänistä.
Ideologia ja näkemyksiä.
DPP on keskusta-vasemmistolainen puolue ja on perinteisesti ollut Taiwanin itsenäistymisen kannattaja. Puolue on sekä CALDin että Liberal Internationalin jäsenpuolue.
Lucie Hradecká

Lucie Hradecká (s. 21. toukokuuta 1985 Praha) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 41 kesäkuussa 2011 ja nelinpelissä sijalla neljä lokakuussa 2012. Hän on voittanut urallaan 18 WTA-nelinpeliturnausta.
Hradecká on voittanut urallaan 19 ITF-turnausta kaksinpelissä ja 34 nelinpelissä. Urallaan hän on selviytynyt kerran WTA-turnauksen loppuotteluun kaksinpelissä. Se tapahtui Bad Gasteinin turnauksessa vuonna 2008, jossa hän hävisi finaalissa Pauline Parmentierille.
Grand Slam -turnauksissa Hradecká on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa 2015. Vuoden 2011 Ranskan avoimissa Hradecká voitti nelinpelimestaruuden Andrea Hlaváčkován kanssa.
Dammenberg

Dammenberg (oik. Gredon Invest Oy / Dammenberg) on suomalainen erikoisruokavaliotuotteisiin erikoistunut makeisvalmistaja. Dammenberg on valmistanut suklaata vuodesta 1994, ja se siirtyi vuonna 2003 Gredon Investin omistukseen. Dammenbergin tehdas sijaitsee Lempäälän Sääksjärvellä, lähellä Tamperetta. Yrityksen tuotteita menee myös vientiin, lähinnä Saksaan, Englantiin ja Sveitsiin.
Yritystä johtaa elintarvikeinsinööri Marko Iso-Kungas, joka myös omistaa Dammenbergin yhdessä vaimonsa Kirsin kanssa.
Vuonna 2003 Dammenbergistä tuli Euroopan ensimmäinen suklaanvalmistaja, jonka tehdas on täysin pähkinätön, gluteeniton ja kananmunaton. Lisäksi valmistetaan sokerittomia tuotteita, soijattomia tuotteita, luomutuotteita sekä maidottomia tuotteita täysin maidottomalta tuotantolinjalta. Dammenbergilla on myös oikeus käyttää košer-tunnusta.