FS Châteaurenault (1898)

Châteaurenault oli vuonna 1898 vesillelaskettu Ranskan laivaston panssarikansiristeilijä, jossa oli aseistuksena raskas 164 millimetrin tykki keulassa ja perässä tykkikilpien suojaamina. Apuaseet oli sijoitettu aluksen kyljille. Aluksella oli neljä tasavälein asennettua savuhormia ja kaksi tappimastoa.
Valmistus.
Meriministeri Faure julkisti 4. marraskuuta 1894 uuden luettelon valmistettavista aluksista vuoden 1895 budjettiin, jolloin Tréboulin suunnittelema tukikohta risteilijä "Jeanne d'Arc" korvattiin kahdella "croiseur à grande vitessellä" ja kahdella kolmannen luokan tukikohta risteilijällä. Suunniteltavien alusten uppouman tuli olla 8 500 tonnia ja nopeuden 23 solmua keskimääräisellä kuormalla ja 20 solmua normaaliuppoumalla. Conseil de travaux hyväksyi 23. heinäkuuta 1895 Forges et Chantiers de la Méditerranéen La Seynen telakalla olleen suunnittelijan Laganen piirustukset pienin muutoksin. Tammikuussa 1896 aluksen valmistukseen tarvittava rahoitus varmistui budjetissa nimellä Croiseur rapide No.2, mikä muutettiin tammikuussa 1897 Croiseur de 1re Classeksi.
"Châteaurenaultiksi" 13. syyskuuta 1895 nimetyn aluksen tilaus vahvistettiin 12. lokakuuta 1895. aluksen köli laskettiin 23. toukokuuta 1896 Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéen La Seynen telakalla ja saman yhtiön Le Havren telakka toimitti propulsiojärjestelmän vaatimat höyrykoneet ja kattilat. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1898. Aluksen vasen höyrykone ja kattilat asennettiin 26. syyskuuta 1898 ja oikean puoleiset 15. lokakuuta. Alus otettiin palvelukseen 24. lokakuuta 1899 koeajoja varten, joissa havaittu propulsiojärjestelmän aiheuttama tärinä viivästytti koeajojen hyväksyntää aina heinäkuuhun 1902. Laivasto otti aluksen palvelukseen 10. lokakuuta 1902.
Palvelus.
Alus lähti 30. lokakuuta 1902 Toulonista Kaukoitään, mistä sen piti vapauttaa "D'Entrecasteaux".
Alus vaurioitui 7. marraskuuta 1904 osuttuaan Phan Rangissa kartoittamattomaan kariin. Alus lähti 23. toukokuuta 1905 kotimatkalle korjattavaksi, kun "Guichen" vapautti sen tehtävistään.
Alus palautettiin palvelukseen 15. tammikuuta 1910 Cherbourgissa liitettynä Välimeren laivueeseen. Matkalla Touloniin alus ajoi 30. tammikuuta huonossa säässä karille Spartelin edustalla. "Du Chayla" ja kaksi Gibraltarilta saapunutta hinaajaa irrottivat aluksen karilta, minkä jälkeen "Victor Hugo" hinasi vaurioituneen aluksen Gibraltarilta Touloniin. Alus oli 1911-1913 Atlantin laivueen koulutusdivisioonan lippulaivana.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se partioi Englannin kanaalissa ja Välimerellä, kunnes se siirrettiin helmikuussa 1916 Länsi-Afrikkaan etsimään kaappari "Möweä". Syyskuusta 1916 alus oli joukkojenkuljetusaluksena kuljettaen sotilaita Salonikaan ja Iteaan. Alus pelasti 5. lokakuuta Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM U-35" torpedoiman SS "Gallian" eloonjääneitä kaikkiaan alukselta pelastettiin noin 1 200 miestä. Alukselle asennettiin joulukuussa pelastusvälineistöä ja henkilöstölle suojatiloja.
Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene "SM UC-38" havaitsi 14. joulukuuta 1917 Joonianmerellä Cape Ducaton edustalla aluksen ja sitä saattaneet "Mameluckin", "Rouenin" ja "Lansquenetin". Sukellusveneen laukaisema torpedo osui "Châteaurenaultin" keskilaivaan. Aluksella olleet sotilaat evakuoitiin hävittäjiin. Troolari "Balsamine" liittyi pelastustyöhön yrittäen samalla ottaa vaurioituneen risteilijän hinaukseen. Sukellusvene laukaisi alukseen toisen torpedon, jonka osuttua alus upposi nopeasti. Hävittäjien syvyyspommit pakottivat sukellusveneen pintaan, jolloin miehistö jätti aluksen ennen sen upottamista.