tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sjuhärad

Sjuhärad (myös "Sjuhäradsbygden") on epävirallinen alue Länsi-Ruotsissa olevan Länsi-Götanmaan läänin eteläosassa. Vanhassa lääninjaossa alue muodosti Älvsborgin läänin eteläosan. Alue sijaitsee Länsi-Götanmaan historiallisen maakunnan eteläosassa Göteborgin ja Jönköpingin kaupunkien välisellä alueella. Alueen suurin kaupunki on Borås. Muita alueesta käytettyjä nimityksiä ovat "Knallebygden" ja "Södra Älvsborg", joista jälkimmäinen on kuitenkin monimerkityksinen. Maantieteilijä Sten de Geer otti nimityksen Sjuhäradsbygden käyttöön vuonna 1919. Alueella on nykyään noin 185 000 asukasta.
Maantieteellinen sijainti.
Sjuhäradin nimi perustuu siihen, että alueeseen on historiallisesti kuulunut seitsemän kihlakuntaa:
Nykyään Sjuhäradiin katsotaan kuuluvan kuusi kuntaa:
Joskus mukaan lasketaan myös Herrljungan kunta ja Vårgårdan kunta. Yksittäisiä historiallisiin seitsemään kihlakuntaan kuuluneita pitäjiä on myös seuraavissa kunnissa:
Merkitys nykypäivänä.
Sjuhäradiin nykyään kuuluvat kuusi kuntaa muodostavat Länsi-Götanmaan läänin eteläisen vaalipiirin valtiopäivävaaleissa. Samoin ne muodostavat vaalipiirin maakäräjäkuntavaaleissa. Lisäksi Boråsin käräjäoikeuden tuomiokunta on alueeltaan sama. Kahdeksan ensimmäisenä mainittua kuntaa muodostavat yhdessä Varbergin kunnan kanssa Sjuhäradin kuntainliiton, jonka puheenjohtajana toimii yleensä Boråsin kunnanhallituksen puheenjohtaja. Sjuhärad on myös Södra Älvsborgin sairaalan sisäänottoalue.
Tiedotusvälineet.
Borås Tidningin levikkialueena on suuri osa Sjuhäradista ja Ruotsin Radiolla on alueella paikallinen radiokanava. Borås Tidning omistaa myös Ulricehamns tidningin, jonka levikkialuetta on lähinnä Ulricehamnin kunta. Kaikissa kunnissa on viikoittain ilmestyviä mainosrahoitteisia paikallislehtiä.
Maantiedettä.
Sjuhärad on pinnanmuodoiltaan mäkistä, ja siellä on paljon metsiä ja järviä. Suuria kokonaan tai osittain alueella sijaitsevia järviä ovat Fägen, Lygnern, Lönern, Sämsjön, Säven, Viaredssjön, Tolken, Visen, Yttre Åsunden, Åsunden, Öresjö, Östra Nedsjön ja Östra Öresjön. Viskan- ja Ätran-nimiset joet alkavat alueelta ja virtaavat kohti Hallandia ja Kattegattia. Alueelta saavat alkunsa myös Säveån- ja Tidan-joet.
Kulttuurihistoriaa.
Sjuhärad on tunnettu tekstiiliteollisuudesta ja knalleista. Sjuhäradissa on myös Ruotsin ainoa säilynyt keskiaikainen sauvakirkko, Hedaredin kirkko. Keskiaikainen kulkutie Redvägen kulki Sjuhäradin itäosien halki. Keskiajalla seutu oli tärkeä raja Tanskaa vastaa, mikä näkyy monissa alueelle tuolloin rakennetuissa linnoituksissa. Valtakunnallisista Kindahusin, Openstenin ja Örestenin linnoituksista ovat nykyään jäljellä vain raunioita. Keskiajalla Sjuhäradissa oli myös toistakymmentä yksityislinnaa, joista jäljellä ovat Torpa stenhus ja Vinsarp (eli Vinstorp). Torpa stenhus on avoinna yleisölle, ja se on suosittu turistikohde. Vädersholmin ja Sundholmenin yksityislinnoista on lisäksi jäljellä raunioita.
Alavala

 
Alavala on Alppilasta, Helsingistä lähtöisin oleva kolmihenkinen yhtye, joka soittaa rockahtavaa poppia. Yhtyeen kappaleet sanoittaa kitaristi Emilia Suhonen. Yhtye julkaisi syksyllä 2009 ensimmäisen omakustanne EP:nsä. Alkuvuodesta 2008 perustettu yhtye lopetti toimintansa vuonna 2017. 
Yhtyeen jäsenet ovat soittaneet aiemmin Tiktakissa, Damessa, Apulannassa, Amoralissa, Feiledissä sekä Jo Buddyssa. Yhtyeen perustamisesta syksyyn 2013 saakka mukana ollut Tyko Haapala on laulanut/räpännyt mm. Hannibalin ja Levilin kanssa, sekä omilla julkaisuillaan nimellä "Tykopaatti".
Yhtyeen ensimmäistä kokopitkää albumia ryhdyttiin nauhoittamaan Aspen studioilla Nurmijärvellä loppuvuodesta 2011. Levy masteroitiin elokuussa 2012. Albumi "Secret Whale" julkaistiin 23. marraskuuta 2012.
Yhtyeen toinen kokopitkä albumi "Minuntai" julkaistiin 3. lokakuuta 2014.
Yhtyeen kolmas ja viimeiseksi jäänyt albumi "Lopullisia alkuja" valmistui keväällä 2016.
Kissamonnit

Kissamonnit (Claroteidae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Afrikasta makeista vesistä. Eräitä kissamonnikaloja pidetään akvaariokaloina.
Lajit ja anatomia.
Kissamonnien heimoon kuuluu lähteestä riippuen 7–17 sukua ja 59–83 lajia. Kissamonnit jaetaan kahteen alaheimoon. Aikaisemmin kissamonnien katsottiin kuuluvan juovamonneihin (Bagridae), joille ne ovat lähesitä sukua. Ruumiinrakenteeltaan kissamonnit ovat kohtalaisen pitkulaisia, selkäevä on lyhyehkö ja pyrstöevä on haarautunut. Selkä- ja rintaevissä on vahva piikki. Heimon kaloilla on rasvaevä. Suu on kookas ja kuonossa on 4 paria viiksisäikeitä.
Johan Eklöf

Johan Henrik Eklöf (22. toukokuuta 1819 Kokemäki – 5. syyskuuta 1854 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hän käytti ensimmäisenä suomen kieltä korkeamman matematiikan alalla.
Eklöfin vanhemmat olivat ratsutilallinen Samuel Hyyti (Henriksson) ja Ester Elisabet Eerikintytär. Eklöf tuli ylioppilaaksi Turun lukiosta 1839 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1847. Hän laati vuosien 1844–1848 almanakat ja toimitti Suomen Valtiokalenterin tähtitieteellisen osuuden. Hän myös julkaisi oppikirjoja sekä tutkimuksia geodesian ja ilmatieteen alalta, kuten "Jäänlähtöajat Kokemäen virrassa vuosina 1801–1849". Eklöf toimi amanuenssina tähtitieteellisessä observatoriossa 1843–1847 ja hoiti observatoriota 1844–1846. Hän oli myös matematiikan ja kirjanpidon opettaja Turun reaalikoulussa 1849–1952.
Norjan jääkiekkoliitto

Norjan jääkiekkoliitto "(Norges Ishockeyforbund)" on organisaatio, joka hallinnoi Norjan jääkiekkoa. Se liittyi Kansainväliseen jääkiekkoliittoon tammikuussa 1935.
Vuonna 2023 jääkiekkoliitto on teki merkittävän päätöksen ja lopetti lähes kaikkien maajoukkueidensa toiminnan loppuvuoden ajaksi. Päätös johtui liiton talousvaikeuksista. Tuolloin ainoa pelaamista jatkanut joukkue oli alle 20-vuotiaiden miesten maajoukkue, jonka oli määrä pelata ikäluokkansa maailmanmestaruuskisoissa Ruotsissa vuoden 2023 lopussa.
Video Games

”Video Games” on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lana Del Reyn single albumilta "Born to Die" (2012). Indie popin ja trip hopin elementeillä varustetun kamaripop-balladin tuotti Robopop. Sanoitukset ja sävellyksen tekivät Del Rey sekä Justin Parker. Kappale julkaistiin ensin internetissä 29. kesäkuuta 2011, sekä myöhemmin myös EP-levyllä, "Lana Del Rey" ja uudelleenjulkaistiin artistin toisella studioalbumilla, "Born to Die" 10. lokakuuta 2011 Interscope Recordsin kautta. Se julkaistiin myös kokoelmalevyllä "Now That’s What I Call Music! 80". Single sai pääosin positiivisia vastaanottoja kriitikoilta, jotka ylistivät ainutlaatuisuutta hänen kappaleen suorituskyvyssä.
”Video Games” saavutti kaupallisen menestyksen, sijoittuen musiikkilistoilla ensimmäiselle sijalle Saksassa, sekä kymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Belgiassa, Tšekissä, Alankomaissa, Ranskassa, Irlannissa, Puolassa, Skotlannissa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa. Kappaleelle on myös tehty musiikkivideo, jonka ohjasi ja muokkasi laulaja itse. Yhdysvalloissa ”Video Games” saavutti "Billboard Hot 100" -listalla sijan 91. Se on tähän mennessä hänen ainoa single, joka on päässyt tuolle listalle. Kun kappale julkaistiin artistin kolmannelle EP-levylle, "Paradise", single palasi Top Heatseekers -listalla sijalle 11.
Raitalista.
CD single
Digital EP
The Remix EP
Digital Remix EP
Gunnar Ekman

Gunnar Henrik Julius Ekman (22. joulukuuta 1883 Rantasalmi – 5. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja Helsingin yliopiston ylimääräinen professori vuodesta 1928. Sitä ennen hänellä oli vuodesta 1915 dosentuuri. Hän tutki kehitysmekaniikkaa ja oli sen ensimmäinen edustaja Suomessa. Hän julkaisi tutkimuksia myös yleisbiologian ja vertailevan anatomian alalta, kaikkiaan lähes sata tieteellistä kirjoitusta, myös biologian oppikirjoja.
Torvald Ekman

Torvald Erik Ekman (26. lokakuuta 1900 Helsinki – 16. kesäkuuta 1981 Turku) oli suomalainen kenraaliluutnantti vuodesta 1954. 
Ekman liittyi Helsingin suojeluskuntaan heti sisällissodan alussa ja hän osallistui mm. Helsingin valtaukseen. Ekman valmistui upseeriksi Tykistökoulusta 1918 sekä suoritti Sotakorkeakoulun 1925–1927 (ye-upseeri 1928). Hän toimi Reserviupseerikoulussa kouluttajana 1922–1927 sekä patteriston komentajana Jääkäritykistörykmentissä 1929–1930. Jääkäriprikaatin esikuntapäällikkönä hän työskenteli 1930–1933. Vuonna 1933 hän palveli Puolustusministeriön sotilastoimistossa ja vuoden 1934 ensimmäisen puoliskon Suojeluskuntain yliesikunnassa. Sotakorkeakoulussa hän opetti tykistötaktiikkaa ja ampumaoppia 1934–1939. 
Talvisodassa Ekman komensi Ilmatorjuntarykmentti 1:ä ja kotiseudun ilmatorjuntajoukkoja 1939–1940. Välirauhan aikana hän johti 6. prikaatia 1940–1941. Jatkosodassa hän oli JR 6:n komentaja 1941–1943. 21. prikaatia hän komensi 1943-1944. Sodan jälkeen hän toimi Turun sotilaspiirin päällikkönä 1944–1947 sekä 2. divisioonan va. komentajana 1947–1949. Uudenmaan sotilasläänin komentaja ja Helsingin varuskunnan päällikkö hän oli 1949–1953. Uransa päätteeksi hän toimi 2. divisioonan komentajana 1953–1960. Reserviin siirryttyään Ekman toimi Turun seudun teollisuuden väestönsuojeluyhdistyksen toiminnanjohtajana. Ekman oli Helsingin olympialaisten ratsastuskilpailujen johtaja 1952 ja Suomen ratsastajain liiton puheenjohtaja vuodesta 1953.
Torvald Ekmanin merkitystä suomalaisen tykistötaktiikan kehittäjänä pidetään jopa ratkaisevan tärkeänä.
Ylennykset: vänrikki 1918, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1927, everstiluutnantti 1934, eversti 1940, kenraalimajuri 1949, kenraaliluutnantti 7.2.1954.
Emilio Cecchi

Emilio Cecchi (14. kesäkuuta 1884 Firenze, Italia – 5. syyskuuta 1966 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija, taidekriitikko, elokuvatuottaja ja&lt;br&gt; -käsikirjoittaja.
Cecchi aloitti uransa kirjallisuuskriitikkona Firenzessä ja kirjoitti ensin avantgardelehti Leonardoon ja sitten La Voceen. Hän oli erityisen kiinnostunut anglo-amerikkalaisesta kulttuurista ja julkaisi 1915 1800-luvun englanninkielistä kirjallisuutta käsittelevän teoksen. Cecchi oli 1919 perustamassa aikakauslehti La Rondaa.
Cecchi julkaisi useita esseekokoelmia, ja niistä ensimmäinen oli vuoden 1920 "Pesci rossi". Seuraavien vuosien aikana hän kirjoitti myös taidehistoriasta ja tutki erityisesti Toscanan keskiaikaista ja renessanssiaikaista taidetta sekä Italian 1800-luvun taidetta. Cecchi matkusti 1930–1931 Meksikossa, Kreikassa ja Yhdysvalloissa, jossa myös opetti italialaista kulttuuria Berkeleyn yliopistossa, ja kirjoitti matkakokemuksistaan.
Cines-elokuvayhtiö palkkasi maalaskuussa 1931 Cecchin taiteelliseksi johtajaksi. Hän oli kirjoittanut jonkun verran elokuvakritiikkejä, mutta muuten hänellä ei ollut kokemusta elokuva-alasta. Cecchi ylennettiin huhtikuussa 1932 tuotantojohtajaksi, jona toimi marraskuulle 1933. Cecchin aikana Italian elokuvateollisuus oli nousukaudessa 1920-luvun rappion jälkeen ja Cines tuotti merkittävän osan Italian elokuvista. Cecchi vei Cinesiä kahteen eri suuntaan. Toisaalta hän suosi populaaria elokuvateollisuutta ja ihaili Hollywood-elokuvia. Toisaalta Cecchi myös kannusti kokeellisiin elokuviin ja houkutteli muun muassa ohjaajat Walter Ruttmannin ja Carlo Bragaglian sekä käsikirjoittaja Luigi Pirandellon työskentelemään Cinesillä.
Jäätyään pois Cinesiltä Cecchi kirjoitti edelleen kirjallisuuskriikkejä ja taidehistoriasta. Hän kuitenkin teki 1940-luvun alussa muutamia elokuvakäsikirjoituksia, kirjoitti kommentaareja dokumenttielokuviin ja ohjasi muutaman lyhytelokuvan. Käsikirjoittaja Suso Cecchi d'Amico on Emilion tytär.
Joulukuusikauppiaat

Joulukuusikauppiaat (, esitetty Suomessa myös nimillä "Kuusikauppiaat", "Kauppa kuin kauppa" ja "Hieno liikeyritys") on vuonna 1929 valmistunut yhdysvaltalainen lyhyt mykkäkomedia. Ohukaisena ja Paksukaisena tunnetut Oliver Hardy ja Stan Laurel näyttelevät kauppiaita, jotka yrittävät myydä joulukuusia ovelta ovelle esikaupunkialueella Kaliforniassa ja kohtaavat Jimmy Finlaysonin esittämän äkäisen asukkaan. Väärinkäsityksestä seuraa koston kierre ja elokuva huipentuu jaksoon, jossa Stan ja Ollie hajottavat miehen omakotitaloa. Kumpikaan osapuoli ei puutu toisen toimintaan, sillä kaikki kolme miestä keskittyvät pelkästään toistuvaan kostoon. Elokuvan apulaisohjaajana ja -käsikirjoittajana toimi Leo McCarey ja kuvaajana tuleva ohjaaja George Stevens.
Tunnetun anekdootin mukaan elokuvan kuvausryhmä olisi kuvausten yhteydessä mennyt vahingossa väärään osoitteeseen ja hajottanut jonkun viattoman sivullisen kotitalon, mutta tämä ei todellisuudessa pidä paikkaansa. Kuvauspaikkana käytetty talo kuului leikkaaja William H. Terhunelle, ja se on edelleen pystyssä Los Angelesin Cheviot Hillsissä. Toisen virheellisen käsityksen mukaan elokuva tapahtuisi keskellä kesää, vaikka todellisuudessa se kuvattiin vuoden 1928 jouluviikolla; eteläisessä Kaliforniassa on usein alkutalvellakin leuto sää.
"Joulukuusikauppiaat" valittiin vuonna 1992 National Film Registryn kulttuurisesti merkittävien elokuvien listalle.
IC4

IC4 on italialaisen AnsaldoBredan Tanskan rautateille (DSB) valmistama junatyyppi. Junayksiköiden oli määrä aloittaa liikennöinti jo vuonna 2003, mutta vasta kesällä 2007 ensimmäinen yksikkö aloitti kokeellisen paikallisliikenteen ja kolme muuta myöhemmin samana vuonna. Siitä lähtien rautatieyhtiö DSB ja valmistaja AlsandoBreda selvittivät milloin niiden varsinainen käyttö InterCity-junissa voitaisiin aloittaa. Asia riippui Tanskan rautatieviranomaisten hyväksynnästä. Ensimmäinen kaukojunavuoro ajettiin Aalborgista Kööpenhaminaan 7. elokuuta 2008, ja lupa säännölliseen liikenteeseen täysimittaisilla junilla saatiin 9. marraskuuta 2010.
Tekniikka.
IC4-yksikössä on neljä vähäpäästöistä, yhteispaineruiskutuksella varustettua dieselmoottoria, yhteisteholtaan 2 240 kW. Ne ovat Ivecon valmistamia iskutilavuudeltaan 20-litraisia V8-moottoreita, joilla junayksikkö saavuttaa 200 km/h huippunopeuden. Junayksikkö käsittää neljä toisiinsa liitettyä vaunua, yhteispituudeltaan 86 metriä. Vaunukorit on tehty alumiinista, yhteispainoltaan 140–160 tonnia ja tarjoten yhteensä 204 istumapaikkaa. Täysimittainen juna koostuu enintään neljästä yhteenkytketystä yksiköstä. Aluksi tekniset ongelmat estivät yksiköiden kytkemisen toisiinsa joten ne liikennöivät jokainen erikseen. Lupa täysimittaisiin juniin saatiin myöhemmin. Koska yhden junayksikön kapasiteetti ei riitä kaukoliikenteen tarpeisiin ajoivat IC4-yksiköt pelkästään paikallisliikenteessä.
Polemiikki.
IC4-kaluston hankinta on aiheuttanut Tanskassa poliittista vääntöä hankkeen viivästyessä johtuen valmistajan AnsaldoBredan vaikeuksista toimittaa tilattuja junayksiköitä. Pääsyyksi kuvataan tekniset ongelmat rautatieyhtiö DSB:n valitsemassa sille erikseen huomattavasti muokatussa junatyypissä. Vaikka IC4-yksiköitä on käytettykin säännöllisessä liikenteessä, niissä on edelleen ongelmia jotka toisaalta eivät estä liikennöintiä mutta eivät silti ole hyväksyttävissä. Näitä ovat esimerkiksi pakokaasun hajun tunkeutuminen matkustamoon, vikahälytykset ja muunlaiset tietokoneisiin liittyvät viat.
Luettelo Ruotsin ruukkialueista

Tämä artikkeli on luettelo Ruotsin paikkakunnista, jotka ovat edelleen tai ovat aiemmin olleet ruukkiyhdyskuntia. Niitä on hallinnut yksi ruukki, jolla voidaan tarkoittaa yhtä teollisuudenalaa tai jotakin tiettyä teollisuusyritystä. Ruukkialue voidaan määritellä monella tavalla, ja voi olla olemassa paikkakuntia, joita voitaisiin myös pitää ruukkialueina, mutta jotka eivät kuitenkaan ole mukana seuraavassa luettelossa.
Ruukkialueet on seuraavassa lueteltu maakunnittain. Sulkuihin on merkitty mitä teollisuudenalaa paikkakunnilla on harjoitettu.
Esiteollisen ajan ruukit on lueteltu artikkelissa Luettelo Ruotsin rautaruukeista.
Species at War

Species at War on Rotten Soundin EP-levy, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2013.
Hetki lyö (vuoden 2006 elokuva)

Hetki lyö () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Kim Ki-dukin ohjaama elokuva.
Fritz Walter Ekström

Fritz Walter Ekström (1871 – 1920) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston roomalaisen oikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden sekä lainopin ensyklopedian professorina vuosina 1909–1920.
Ekström väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1907 väitöskirjallaan "Löftesmans regress till gäldenären och medlöftesmännen". Vuonna 1909 hänet nimitettiin samana vuonna perustetun roomalaisen oikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden sekä lainopin professuuriin, jossa hän toimi kuolemaansa asti. Ekströmiä on pidetty Suomen kansainvälisen yksityisoikeuden teorian perustajana. Hän oli myös saksalaisperäisen käsitelainopin merkittävä edustaja Suomessa 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa.
Ekström julkaisi useita merkittäviä alan teoksia, kuten "Om villkorliga rättsärenden" (aikakauskirjassa "Juridiska föreningens tidskrift", 1909), "Om borgen" (1910; kolmas painos 1927), "Internationellt privaträttsliga afhandlingar I–V" (aikakauskirjassa "Juridiska föreningens tidskrift", 1912–14), "Läran om viljans autonomi i den internationella privaträtten" (Robert Hermansonin juhlakirjassa 1916) ja "Sju internationellt privaträttsliga uppsatser" (1920). Postuumisti julkaistiin teos "Privaträttens allmänna läror" (toimittajana Einar Cavonius 1921–1925).
Ihania päiviä

Ihania päiviä ("Wonderful Days"; ) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Kim Moon-saengin ohjaama scifielokuva jossa yhdistetään CGI-grafiikkaa ja periteistä animaatiota. Se sijoittuu vuoteen 20142 jolloin suurin osa Maasta on saastunut elinkelvottomaksi ja saasteet pimentävät taivaan.
Juoni.
Elokuva kertoo Maasta sen jälkeen kun suurin osa siitä on saastunut elinkelvottomaksi. Maapallolla on vain yksi turvasatama, "Ecoban", kaupunki jonka Tyynenmeren saarelle paennut ihmisryhmä perusti suojapaikakseen. Se on suojattu korkean teknologialla ja saa energiansa saastuttavalta Delos-energiajärjestelmältä. Kun saaren rannoille myöhemmin saapuu lisää pakolaisia eivät Ecobanin kaupunkilaiset laske heitä sinne, heitä kiinnostaa vain oman eläntapansa suojelu.
Sadan vuoden kuluttua kaupunkilaiset ja ulkopuolella olevat marrilaiset ovat saavuttaneet tasapainon ja elävät tahoillaan rinnakkain. Kun Ecobanin turvaupseeri Jay etsii kaupunkiin tullutta tunkeutujaa hän huomaa että se on hänen vanha ystävänsä Shua, joka on siirtynyt marrilaisten miliisiin. Marrilaisilla on suunnitelma saada haltuunsa kaupungin saastuttava Delos-energiajärjestelmä, ja sen avulla aloittaa Maapallon ilmaston puhdistaminen saastesumusta jotta taivas olisi taas sininen.
Näyttelijät.
Lähde:
Kikujiron kesä

Kikujiron kesä () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Takeshi Kitanon käsikirjoittama, ohjaama ja näyttelemä elokuva. Siinä Kitano esittää tyhjäntoimittajaa, joka päätyy saattamaan äitiään etsivää nuorta poikaa.
Millennium Actress

Millennium Actress (千年女優, "Sennen joyû") on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Satoshi Konin ohjaama animaatioelokuva.
Ääninäyttelijät.
Lähde:
Reykjavik, 101

Reykjavik, 101 () on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Baltasar Kormákurin ohjaama elokuva.
Juoni.
Työtön kolmikymppinen mies Hlynur asuu yhä äitinsä luona ja viettää päivät katsoen pornoa ja ryypäten. Muuan tyttö olisi hänestä kiinnostunut mutta hän ei halua sitoutua. Äidin espanjalainen flamenconopettaja Lola (Abril) tulee heidän luokseen joulunpyhiksi. Hlynur kuulee Lolan olevan lesbo, mutta päätyy silti petiin tämän kanssa. Hänelle selviää myös, että Lolan ja äidin välillä on muutakin säpinää kuin flamenco.
Antwerpenin satama

Antwerpenin satama (; , LOCODE: BE ANR) on Antwerpenissa sijaitseva Belgian suurin ja kokonaisrahtimäärältään Euroopan toiseksi suurin satama. Se sijaitsee Scheldejoen alajuoksulla noin 70–80 kilometriä Pohjanmereltä sisämaahan päin alueella, jossa on vielä havaittavissa meren vuorovesivaihtelu.
Euroopan suurimpia satamia - rahtimäärä.
Kokonaisrahtimäärällään (noin 178 milj. tonnia) mitattuna Antwerpenin satama oli vuonna 2010 Euroopan 2. suurin satama Rotterdamin sataman jälkeen ja saman amerikkalaisten satamalaitosten laatiman maailmanlistan 17. suurin satama. Konttiliikenteen tilastoissa Antwerpen sijoittui maailmanlistan 14. sijalle samana vuonna. Hollantilaisen satamatilaston mukaan vuonna 2011 Antwerpen säilytti asemansa Euroopan 2. suurimpana satamana kokonaisrahtimäärän mukaan, mutta konttiliikenteessä Hampurin satama nousi 2. sijalle Antwerpenin ohi.
Meri (elokuva)

Meri ("Hafið") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut islantilaisen Baltasar Kormákurin ohjaama draamaelokuva.
Juoni.
"Meri" käsittelee Islannin kalateollisuuden kuihtumista Shakespearen "Kuningas Learin" mukaelman kautta. Pikkukaupungin kalapakastamon iäkäs patruuna kutsuu koolle sukukokouksen luovuttaakseen firman johtajuuden seuraavalle. Tehdasta luotsannut vanhempi poika on syyllistynyt rikkeisiin perintörahojen toivossa, joten patruuna on päättänyt antaa tehtaansa nuoremman poikansa hoitoon. Tämä on kuitenkin ehtinyt vaihtaa kaupalliset opintonsa Pariisissa sävellysopintoihin ja löytänyt ranskalaisen tyttöystävän, eikä enää kiinnostu paluusta kotikulmille.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mielestä draaman kaikki perheenjäsenet ovat suorastaan koomisen ahdistuneita, ja menneisyydestä alkaa vyöryä esiin hyytäviä traumaattisia salaisuuksia. ”Pohjoismaalaisittain tyypillisessä synkistelyssä vain viina, nyrkki ja pikapano tuovat hetkeksi helpotusta totisten päähenkilöiden ankeaan tuskailuun.”
Derbi X-Race

Derbi Senda X-Race on Derbin Senda-malliston enduro- ja supermotomallimopo (R ja SM). Sitä valmistettiin vuosina 2004–2010.
X-Race on Derbin halvin malli, lähes sama kuin X-Treme muutamaa pikku eroa lukuun ottamatta. Sen hinta uutena vaihteli 2 500 ja 3 000 euron välillä. X-Racea on kuristettu hukkaputkella, messinkilevyllä ja CDI-rajoittimella. Ilman kuristuksia sekä isommalla suuttimella mopon huippunopeus on vakiovälityksillä noin 75–80 km/h.
Rautalukko

Rautalukko oli vuosina 2005–2012 toiminut suomalainen rockyhtye. Imperiumi.net kuvaili arvostelussaan "Arvoton!"-EP:n olevan musiikillisesti ja ulkonäöllisesti punkia, mutta jonka vivahdeikas ja osaava kitaratyöskentely ei ole kaukana räväkästä hard rockista. 
Yhtyeen perustamisaikaan sen jäsenet olivat 11–13-vuotiaita. Yhtye julkaisi alkuaikoinaan kaksi demo-EP:tä ja teki muutamia keikkoja Pohjanmaalla.
Toukokuussa 2012 yhtye osallistui 15–25 -vuotiaiden nuorten yhtyeiden PajaRock-kilpailuun Seinäjoella ja pääsi finaaliin.
Yhtye julkaisi vuonna 2012 "Roskaa!"-pitkäsoiton ja vuonna 2017 "Arvoton!"-EP:n. EP:n kappaleista yhden on miksannut ja masteroinut Hiili Hiilesmaa.
Satu Salonen (kirjailija)

Satu Salonen (s. 1951 Vimpeli) on suomalainen tietokirjailija, kolumnisti ja bloggaaja. Hän on entinen Esmerk Oy:n johtaja ja perustajaosakas.
Salonen loi uransa tietopalveluyritys Esmerkin talousjohtajana, matkusti ja asui eri puolilla maailmaa kansainvälistyvän perheyrityksensä asioissa. Vuonna 1999 hänellä todettiin MS-tyyppinen muistisairaus, ja hän joutui jättämään työnsä.
Salosen teos "Sairaan hyvä potilas" oli ehdolla Tieto-Finlandia-palkinnon saajaksi 2006. Hän kirjoitti yhdessä lääkäri Markus Färkkilän kanssa kirjat "Pääteos" (2008) ja "Sairaan hyvä lääkäri" (2012).
Vuonna 2010 Salonen julkaisi pamfletinomaiset muistelmansa ja ajatuksensa työelämästä nimeltä "Sumutettu sukupolvi". Siinä Salonen kritisoi työelämäkeskustelua ja puhuu ”maripaitamaistereista”, jotka valittavat työelämän huonontumista hyväpalkkaisissa suojatyöpaikoissaan ja vetävät joukkoihinsa uusia kirkasotsia.
Salonen on Suomen Ultraharvinaiset ry:n perustajajäsen ja puheenjohtaja.
Boileau-Narcejac

Boileau-Narcejac on kahden ranskalaisen rikoskirjailijan käyttämä yhteinen salanimi:
Heidän romaanejaan on sovitettu elokuviksi, joista tunnetuimpia ovat Henri-Georges Clouzot'n "Pirulliset" (1955) ja Alfred Hitchcockin "Vertigo – punainen kyynel" (1958).
Pierre Boileau opiskeli kauppakorkeakoulussa ja työskenteli sosiaalityöntekijänä. Työnsä ohella hän kirjoitti rikosromaaneja. Pierre Ayraud oli koulutukseltaan kirjallisuudentutkija ja filosofi.
Boileau ja Ayraud olivat molemmat jo tahoillaan ansioituneita rikoskirjailijoita - molemmat olivat saaneet "Prix du Roman d'Aventures" -palkinnon - kun he tapasivat vuonna 1948 ja ryhtyivät yhteistyöhön. Pierre Boileau laati romaanien juonet ja Pierre Ayraud loi ilmapiirin ja henkilöhahmot. Heidän romaanejaan voidaan luonnehtia psykologisiksi rikosromaaneiksi. He kirjoittivat myös kahdeksan "Sans Atout" -nuorisokertomusta vuosina 1971–1990, viisi auktorisoitua jatko-osaa Maurice Leblancin Arsène Lupin -tarinoille vuosina 1973–1979 sekä muita teoksia.
Boileau-Narcejac sai vuonna 1965 "Prix de l'Humour noir" -palkinnon ja vuonna 1974 "Prix Mystère de la Critique" -palkinnon.
Elsa Elenius

Elsa Ismene Elenius (23. joulukuuta 1897 Laihia – 19. huhtikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen keramiikkataiteilija. Hän oli Taideteollisen oppilaitoksen opettaja 1930–1962.
Eleniuksen keramiikkatyöt ovat jykevätekoisia ja voimakasvärisiä. Niitä on ollut esillä näyttelyissä koti- ja ulkomailla ja hän on saanut useita palkintoja. Töitä on muun muassa Taideteollisuusmuseossa, Eduskuntatalossa sekä Vittorio Emanuele III:n kokoelmissa ja Nobel-säätiön kokoelmissa. Hän ihaili vanhaa itämaista keramiikkaa ja piti sitä esikuvanaan. Hänet palkittiin Barcelonan maailmannäyttelyssä (1929), Milanon triennaalissa (1933), Brysselin maailmannäyttelyssä (1935) ja Pariisin maailmannäyttelyssä (1937). Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ansioristi (1950) ja Suomen Taideteollisuusyhdistyksen Pro Arte Utili (1952).
Tauno Ellilä

Tauno Kaarlo Ellilä (14. helmikuuta 1907 Karttula – 16. tammikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä. 
Henkilöhistoria.
Tauno Ellilän vanhemmat olivat konttoripäällikkö Kaarlo Emil Ellilä ja Mari Lundberg ja puoliso vuodesta 1945 farmaseutti Aino Martta Seppälä. Hänen veljensä oli rikosoikeuden professori Reino Ellilä. Ellilä tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1934. Lakitieteen lisensiaatti ja tohtori hänestä tuli 1947. Ennen yliopistouraansa Ellilä työskenteli Viipurin hovioikeuden ylimääräisenä virkamiehenä 1935–1938. Helsingin yliopistossa hän oli prosessoikeuden ylimääräinen assistentti 1938–1946 ja vt. sekä vakinainen prosessi- ja rikosoikeuden apulaisprofessori vuodesta 1946. Helsingin yliopiston prosessioikeuden professori Ellilä oli vuodesta 1951 vuoteen 1973 ja "Lakimies"-lehden päätoimittaja vuodesta 1957.
Talvi- ja jatkosodan aikana Ellilä palveli Suomen sotilasvastatiedustelussa eli Päämajan valvontaosastossa, pääosan ajasta osaston Turun alatoimiston päällikkönä.
Ellilä harjoitti myös asianajotehtäviä 1933–1938.
Blueberry (elokuva)

Blueberry ("Blueberry") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Jan Kounenin ohjaama elokuva. Se perustuu löyhästi Blueberry-sarjakuviin.
Näyttelijät.
Lähde: 
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula kirjoitti "Blueberryn" alkavan westerninä, mutta jämähtävän sitten ”traumaansa potevan antisankarin visvaiseksi jaakopinpainiksi”. Ylipitkä filmi symboloi näitä rikkoutuneen mielen liikkeitä loitsuin, noitien kirouksin ja muin taikamenoin, jotka on Maskulan mielestä toteutettu niin keskinkertaisella tietokonetekniikalla, etteivät ne tee vaikutusta nykykatsojaan.
Ystävä – Friend

Ystävä - Friend () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Kwak Kyung-taekin ohjaama elokuva.
Pansion Laivateollisuuden asuinalue

Pansion Laivateollisuuden asuinalue on arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema asuinalue Turun Pansiossa. Museovirasto on määritellyt sen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Laivanveistämö Oy Laivateollisuus Ab perustettiin Turun Pansioon vuonna 1945 palvelemaan sotakorvausteollisuutta. Yhtiö rakennutti vuosina 1946–1948 työntekijöitään varten asuinalueen Pansion kaupunginosaan, joka oli liitetty Raisiosta Turkuun vuonna 1931. Alueen kokonaissuunnitelmasta vastasi arkkitehti Erik Bryggman, joka suunnitteli myös käytetyt pientalotyypit. Asemakaava alueelle vahvistettiin vuonna 1948.
Alueella on yhteensä 42 kappaletta 1940-luvun lopulla rakennettuja puisia asuinrakennuksia. Talojen sijoittelu maastoon noudattaa korkeuskäyrien kulkua, ja asuinalueen keskelle suunniteltiin sosiaalisia tarkoituksia palveleva keskusrakennus. Talot ovat joko erillistaloja tai 2–4 perheen asuintaloja ja yleisin asuntotyyppi on kaksi huonetta ja keittiö. Kahdessa niin sanotussa insinööritalossa huoneita on enemmän. Bryggmanin suunnittelemien rakennusten ohella alueella on kahdeksan kaksikerroksista ja neljä kolmikerroksista kerrostaloa Valmetinkadun varressa. Myös niiden ulkoasu on yhtenäinen suhteessa muuhun asuinalueeseen.
Museoviraston arvion mukaan asuinalueen arvo perustuu kokonaisuuteen, joka muodostuu asemakaavasta, yksittäisistä rakennuksista ja niiden viimeistellyistä yksityiskohdista.
Five Golden Dragons

Five Golden Dragons (myös levitetty nimellä "5 Golden Dragons") on vuonna 1967 ilmestynyt Jeremy Summersin ohjaama brittiläis-saksalainen toimintaelokuva, jonka pääosissa ovat Robert Cummings viimeisessä elokuvaroolissaan, Margaret Lee ja Rupert Davies.
"Five Golden Dragons" perustuu Edgar Wallacen tarinaan "Sanders", jonka pohjalta Harry Alan Towers laati käsikirjoituksen. Hän myös tuotti elokuvan.
"Five Golden Dragons" sai ensi-illan Länsi-Saksassa 4. elokuuta vuonna 1967. Elokuva kuvattiin Hongkongissa.
Juoni.
Bob Mitchell (Robert Cummings) joutuu vahingossa läpikulkumatkallaan Hongkongissa keskelle rikollisten, jengin "Five Golden Dragonsin" ja paikallisten gangstereiden, neuvotteluja.
Wilfried Zaha

Dazet Wilfried Armel Zaha (s. 10. marraskuuta 1992 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Charlotte FC:tä lainalla Turkin Superliigan Galatasaraysta. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä.
Ammattilaisura.
Zaha on englantilaisen Crystal Palacen kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa 27. maaliskuuta 2010 Cardiff Cityä vastaan. Tammikuussa 2013 Zaha myytiin Manchester Unitediin mutta hän pelasi loppukauden lainalla vanhassa seurassaan.
United-debyyttinsä Zaha teki elokuussa 2013 Community Shield -ottelussa Wigan Athleticia vastaan. Kevätkaudella 2014 hän pelasi lainalla Cardiff Cityssä ja lopulta hän palasi Crystal Palaceen.
Maajoukkueura.
Zaha debytoi Englannin maajoukkueessa 14. marraskuuta 2012 Ruotsia vastaan. Hän on edustanut Englantia synnyinmaansa Norsunluurannikon sijaan myös nuorisomaajoukkueissa. Tammikuussa 2017 Zaha debytoi Norsunluurannikon maajoukkueessa Ruotsia vastaan ottelussa, joka päättyi 2–1-voittoon Zahan syöttäessä voittomaalin.
Rautahermot

Rautahermot () on Walter Jon Williamsin vuonna 1986 ilmestynyt kyberpunk-romaani. Kirja oli ehdolla Locus-palkinnon voittajaksi vuonna 1987.
Arvostelut.
"Aikakone"-lehden Johanna Sinisalon mukaan valtaosa kirjan ideoista tuntuu vanhan kertaukselta. Pyrkimys syventää henkilöhahmoja jää yritykseksi ja kirja unohtuu lukemisen jälkeen.
Kadonneitten kaupunkien kronikka

Kadonneitten kaupunkien kronikka on Markku Soikkeliin vuonna 2012 ilmestynyt kyberpunk-romaani. Ensimmäinen versio tekstistä julkaistiin kuusiosaisena jatkosarjana "Finnzinessä" vuosina 1995–96. Romaani on tästä merkittävästi laajennettu versio.
Arvostelut.
"Tähtivaeltajan" Elli Lepän mukaan teos sisältää liikaa tuttuja asetelmia. Mieleenpainuvinta kirjassa on paikoin runollinen tuhon ja sisäänpäinkääntymisen kuvaus. Tekstiasu on viimeistelemätöntä, selitysjaksot ovat liian pitkiä eikä tarinallista syvyyttä ole.
Auringon lapsi

Auringon lapsi ("Chthon") on Piers Anthonyn vuonna 1967 ilmestynyt tieteisromaani.
Arvostelut.
"Tähtivaeltajan" Toni Jerrmanin mukaan teoksen kunnianhimoisuus sortuu usein turhiin kikkailuihin ja kömpelöihin rimanalituksiin: ”Välillä lukija joutuu kestämään tekotaiteellista soopaa ja välillä käsittämättömiä deus ex machina -ratkaisuja.” Omaperäisyydestään huolimatta romaani jää melko tylsäksi.
Kinematografi

Kinematografi on varhainen elokuvien kuvaamiseen ja esittämiseen käytetty laite. Tämän elokuvakamerana, projektorina ja kehityskoneena toimivan laitteen keksi ja nimesi Léon Bouly (1872–1932) vuonna 1892. Boylyllä ei ollut varaa markkinoida laitetta tai maksaa edes patenttimaksuja. Lumièren veljesten tehtaan insinöörit ostivat patentin Boylyltä. Veljekset tekivät laitteen tunnetuksi ja alkoivat valmistaa niitä. He paransivat alkuperäistä laitetta ottaen siinä käyttöön perforoinnin, filmin raidassa oleva rei'ityksen, jonka avulla filmi saadaan liikkumaan varmasti ja vakioaskelin. He patentoivat kinematografinsa vuonna 1895.
1800-luvun lopulla palaset elokuvakameran keksimiseen olivat olemassa. George Eastman oli tuonut markkinoille rullafilmikameran 1888, läpinäkyvää selluloidi-kalvoa oli saatavilla ja illuusio liikkeestä nopeasti vaihtuvia kuvia esitettäessä oli tunnettu. Kinematografi oli teknisesti onnistuneempi kuin saman aikainen Edisonin työryhmän valmistama kinetografi kuvaukseen ja kinetoskooppi filmien esittämiseen tarkoitettu tirkistyskaappi vuodelta 1889. Edisonin laitetta oli esitelty Pariisissa vuonna 1894, joten Lumièren veljeksillä oli ollut mahdollisuus nähdä se ennen oman kinematografinsa patentointia. Projektorin eri versioita kehittävät samanaikaisesti myös amerikkalainen Woodville Latham, Robert William Paul Englannissa ja saksalaiset veljekset Max ja Emil Skladanowsky. Kinematografin merkittävin muista erottava ominaisuus oli tarkka kuvansiirto epäkeskomekanismin ja filmin laitojen perforoinnin avulla. Koneen käyttäjä pyörittää kampea kuvattaessa noin kaksi kierrosta sekunnissa, jolloin filmiä siirtyi sulkimen ohi 16–18 ruutua sekunnissa. Tämä oli mykän kauden elokuvien nopeus. Äänielokuvien tullessa kuvausnopeus nostettiin 24 kuvaan sekunnissa. Kun kinematografia käytettiin projektorina, siihen liitettiin ulkopuolinen valonlähde.
Kinematografi tuli tunnetuksi ympäri maailmaa Lumièren veljesten kiertäessä esittämässä filmejään. Kevyenä laitteena se oli siirrettävissä kuvauspaikoille helposti.
Rostockin satama

Rostockin satama (, LOCODE: DE RSK) on merisatama Saksan Rostockissa, Itämeren lounaisosassa. Satamaan liikennöidään säännöllisesti myös Suomesta; sataman kautta kuljetetaan esimerkiksi paperia Suomesta Keski-Eurooppaan.
 
Satama kattaa yhteensä 7,5 neliökilometrin alueen. Rostockin satama-alueen länsilaidalla toimii muun muassa Rostockin Warnemünden kaupunginosan risteilykeskus (osa satamaa), STX Europen telakka ja merenkulkumuseo. Alueen pohjoispuolella on saksalaisten pinta-alusten ja sukellusveneiden sotilassatama.
Laiturit ja rahtimäärä.
Rostockin satama on yleissatama. Laituripaikkoja on 46 ja laiturien kokonaispituus on 11 kilometriä. Laitureista 28 on alustyyppien mukaisia erikoislaitureita. Näihin kuuluu matkustajalauttapaikkoja (5 kpl), ro-ro-aluspaikkoja (roll-on/roll-off, 4 kpl) ja laiturit erilaisille irtolasteille: rakennusaine-/hiilikuljetuksille (4), sementille (2), viljalle (3), lannoitteille (1), raskaalle irtolastille (2), nestekuljetuksille (6) ja kemikaaleille (1).
Rostockin sataman vuosittainen rahtimäärä:
&lt;br&gt;
Merkittävä osa rahtiliikenteestä saapuu Rostockin satamaan tai jatkaa sieltä rautateitse. Vuonna 2010 rautateitse satamaan tai satamasta kuljetettiin yhteensä 4,7 miljoonaa tonnia rahtia (noin joka viides rahtitonni).
Fu Manchu – kauhun mestari

Fu Manchu – kauhun mestari (myös "Fu Manchu – kauhun valtias" ja "Kauhun mestari"; ; ) on Don Sharpin ohjaama brittiläis-saksalainen kauhuelokuva vuodelta 1965. Elokuvan pääosissa ovat Christopher Lee Fu Manchuna, Nigel Green Nayland Smithinä, Howard Marion-Crawford tohtori Petrienä ja Tsai Chin Lin Tangina.
Juoni.
Scotland Yardin etsivä Nayland Smith (Nigel Green) yrittää pelastaa länsimainen sivilisaatio tuholta 1920-luvulla. Uhkana on itse paholaisen ruumiillistuma, häikäilemätön Fu Manchu (Christopher Lee).
Tuotanto.
"Fu Manchu – kauhun mestari" kuvattiin Irlannin Dublinissa.
"Fu Manchu – kauhun mestari" perustuu kirjailija Sax Rohmerin luomaan Fu Manchu -nimiseen hahmoon, joka on kiinalainen rikollinen. Toimintatrillerin tuotti Harry Alan Towers Hallam Productionsille ja Constantin Film Produktionille.
Julkaisu.
"Fu Manchu – kauhun mestari" sai ensimmäisen ensi-iltansa Länsi-Saksassa 6. elokuuta vuonna 1965. Tämän jälkeen elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. lokakuuta 1965, Ranskassa 2. helmikuuta 1966, Norjassa 28. helmikuuta 1966, Ruotsissa 28. maaliskuuta 1966 ja Suomessa 13. toukokuuta 1966. Suomessa elokuva sai uusintaesityksen 16. helmikuuta vuonna 1979.
"Fu Manchu – kauhun mestari" on julkaistu englanninkielisissä maissa myös nimillä "Sax Rohmer's The Face of Fu Manchu" ja "The Mask of Fu Manchu".
Elokuva on julkaistu videolle ja DVD:lle.
Jatko-osat.
"Fu Manchu – kauhun mestari" on ensimmäinen viiden elokuvan Fu Manchu -elokuvasarjassa. Fu Manchua näyttelee elokuvasarjan kaikissa osissa Christopher Lee. Myös tohtori Petrietä näyttelevä Howard Marion-Crawford ja Lin Tangia näyttelevä Tsai Chin pysyvät rooleissaan koko elokuvasarjan ajan. Nigel Green ei enää uusinut rooliaan Sir Denis Nayland Smithinä. Nayland Smithiä näytteli Douglas Wilmer toisessa ja kolmannessa osassa ja Richard Greene neljännessä ja viidennessä osassa.
"Fu Manchun" jatko-osat ovat:
Huviretki (ravintolaketju)

Huviretki oli suomalainen Restelin omistama ravintolaketju. Huviretki-ravintolat sijaitsivat Cumulus-hotellien yhteydessä. Suomessa oli yhteensä 16 Huviretki-ravintolaa.
Kun Cumulus-hotellit myytiin Scandicille samalla Huviretki-ravintolaketju lopetti ja nykyään hotelleissa on konseptiravintolat Huviretkien tilalla.
Windows Phone -kauppa

Windows Phone -kauppa tai Windows Phone Store (aiemmin Windows Phone Marketplace) oli Microsoftin Windows Phone -alustalleen tarjoama palvelu, joka antoi käyttäjille mahdollisuuden selata ja ladata kolmansien osapuolten tekemiä sovelluksia. Useat sovellukset olivat täysin ilmaisia ja maksullisia sovelluksia oli mahdollisuus kokeilla ennen lopullisen ostopäätöksen tekemistä. Windows Phone -kaupan valikoimaan pääsi tutustumaan Windows Phone -laitteilla tai suoraan tietokoneen selaimella.
Palvelu on lakkautettu ja yhdistetty Microsoft Storeen Windows 10:n julkaisun yhteydessä. Windows Phone 8.1:n Kauppa ei ole ollut käytettävissä 16.12.2019 jälkeen.
Kehitys.
Windows Phone -kauppa oli kasvanut nopeasti julkaisunsa jälkeen ja saavutti helmikuussa 2012 sovellusten määrässä Blackberry App Worldin. Kesäkuussa 2012 sovellusten määrä ylitti 100 000 rajan, mikä tapahtui 20 kuukautta julkaisun jälkeen. Vertailun vuoksi Google Play ylitti saman rajan 24 kuukaudessa ja App Storelta siihen meni 16 kuukautta. Loppuvuonna 2012 sovellusten määrä ylitti 150 000 rajan ja kasvu on ollut voimakasta erityisesti siitä lähtien, kun Nokia toi markkinoille ensimmäiset Lumia-puhelimensa loppuvuodesta 2011. 
Joulukuussa 2013 sovellusten määrä ylitti 200 000 kpl rajan.
Be Kind Rewind

Be Kind Rewind on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka käsikirjoitti ja ohjasi Michel Gondry. Pääosissa näyttelevät Jack Black, Mos Def, Melonie Diaz, Danny Glover ja Mia Farrow. Elokuvan tarina kertoo kahdesta henkilöstä, jotka pyyhkivät vahingossa videovuokraamon nauhat tyhjiksi ja alkavat kuvata elokuvia uusiksi. Uudelleenfilmatisoinnit saavat nimekseen ”ruotsinnetut” elokuvat ja nostavat hiljalleen kuolemassa olleen videovuokraamon uuteen menestykseen.
Vastaanotto.
"Uuden Suomen" Mikko Pielan mielestä elokuva on aivan pösilö ja näennäisesti aivoton komedia, mutta ilmeisesti se saa ihmisen hyvälle tuulelle. ”Jos ote olisi hieman rauhallisempi ja vähemmän koheltava, voisi tässä komediassa nähdä jopa elokuvahistorian pioneeriaikojen henkeä.” ”Ihan pöhköksi” elokuvaa luonnehti myös Pertti Avola "Helsingin Sanomissa". Hänestä elokuva parantaa tahtiaan, mitä hullummaksi se tulee, kunnes lopussa rauhoitutaan Frank Capran klassikkoelokuvista tuttuun lämpimän yhteisöllisyyden tunnelmaan. ”Tällaistahan moni amerikkalaiskomedia on viime vuosina tavoitellut, mutta tuloksena on ollut silkkaa teennäisyyttä. Gondryn elokuva ei ole teennäinen.”
Erik Sandvärn

Erik Sandvärn (s. 4. syyskuuta 1975 Jällivaara, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Sandvärn on IFK Umeån ja IFK Luleån kasvatti. Kaudeksi 1992 hän siirtyi Umeå FC:n junioreihin, ja debytoi seuran edustusjoukkueessa kaksi vuotta myöhemmin. Sandvärn nousi hiljalleen avauskokoonpanon pelaajaksi ja toimi myös seuran kapteenina. Umeå FC:n kanssa hän saavutti sarjanousun Allsvenskaniin kaudeksi 1996. Sandvärn pelasi viidessä pääsarjaottelussa, eikä tehnyt maaleja.
Kymmenen Umeå-vuoden jälkeen ilmoitettiin Sandvärnin siirtyvän Allsvenskanissa pelanneen GIF Sundsvallin joukkueeseen. Hän ei kuitenkaan pelannut yhdessäkään sarjaottelussa ja siirtyi kesken kauden Portugalin toisella sarjatasolla pelanneen Navalin riveihin, jossa sama kohtalo toistui eikä hän tehnyt sarjadebyyttiään. Kaudeksi 2003 hän siirtyi Norjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Alta IF:ään. Vuonna 2004 Sandvärn liittyi Ykkösessä pelanneen IFK Mariehamniin, jossa ensimmäisellä kaudellaan joukkue saavutti sarjanousun Veikkausliigaan. Sandvärn pelasi neljä kautta maarianhaminalaisjoukkueessa ja sai tililleen 56 liigaottelua, joissa teki viisi maalia.
Hän palasi kaudeksi 2008 Umeå FC:n joukkueeseen. Kahden kolmannella sarjatasolla vietetyn kauden jälkeen Sandvärn palasi kasvattajaseuraansa IFK Umeåån viidennelle sarjaportaalle. Hän lopetti aktiivipeliuransa kauden 2010 jälkeen ja aloitti toimimaan kasvattajaseuransa apuvalmentajana.
Sandvärn on saamelaistaustainen ja hän on edustanut Saamen jalkapallomaajoukkuetta kahdessa ottelussa.
Kapokkiot

Kapokkiot ("Bombax") on kasvisuku malvakasvien ("Malvaceae") heimon alaheimossa "Bombacoideae". Siihen kuuluu määritelmästä riippuen noin 10–50 lajia lähinnä trooppisten alueiden puita. Suurin osa suvun lajeista kasvaa luontaisena trooppisessa Amerikassa.
Kuvaus.
Kapokkiot ovat suurehkoja puita. Nuorten puiden rungossa ja oksissa on tavallisesti piikkejä. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä, ruodillisia ja koostuvat yleensä 5–9 lehdykästä. Lehdykät ovat tavallisesti ehytlaitaisia ja voivat olla ruodillisia tai ruodittomia. Kapokkiot ovat kausivihantia ja viettävät osan vuodesta lehdettöminä.
Kukat ovat kaksineuvoisia. Ne kasvavat pienissä ryhmissä tai yksittäin ja kehittyvät hankoihin tai versojen kärkiin. Kukat ovat suurehkoja ja tavallisesti aukeavat ennen lehtien puhkeamista. Kukkaperä on korkeintaan 10 senttimetriä pitkä. Verhiö on torvimainen tai kellomainen. Terälehtiä on viisi, ja ne ovat vastapuikeita tai vastapuikean suikeita. Teriö on yleensä väriltään punainen, mutta joillakin lajeilla se voi olla myös valkoinen, keltainen tai oranssi. Heteitä on 70–900 yleensä 5–10 ryhmässä. Ne ovat tyvestään osittain yhteenkasvaneita. Heteiden ponnet ovat muodoltaan munuaismaisia. Sikiäin on yhdiseminen ja viisilokeroinen. Jokaisessa sikiäimen lokerossa on useita siemenaiheita. Emin luotti on tähtimäisen liuskainen ja vartalo jouhimainen.
Kapokkioiden hedelmät ovat rakenteeltaan selkäluomaisesti avautuvia viisiliuskaisia kotia. Kotien liuskat voivat olla puutuneita tai nahkeita. Siemenet ovat pieniä, pyöreitä ja väriltään mustia. Ne ovat kuitukerroksen ympäröimiä.
Lajit.
Suvun lajien määrä vaihtelee lajien määritelmästä riippuen noin kymmenestä viiteenkymmeneen. Seuraavia lajeja on yleisesti pidetty hyväksyttyinä:
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kapokkiot kasvavat kaikkialla maailman trooppisilla alueilla. Suurin lajirunsaus esiintyy trooppisessa Etelä- ja Väli-Amerikassa, mutta lajeja kasvaa myös Aasiassa, Afrikassa ja Australaasiassa.
Käyttö.
Suvun lajien hedelmien sisältämää kuitua eli kapokkia on käytetty pehmusteena, ja valkokapokkiota on historiallisesti kasvatettu kuidun vuoksi. Amazoninkapokkipuun ("Ceiba pentandra") kuitua pidetään kuitenkin laadultaan parempana.
Varsinkin valkokapokkiota käytetään koristepuuna. Lajia on lisäksi käytetty myös puutavaran lähteenä sekä lääke- ja ravintokasvina.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2012–2013

Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2012–2013 pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkavat ylempään jatkosarjaan ja muut alempaan. Alkusarjat pelattiin loppuun joulukuussa. Jatkosarjat käynnistyivät 12. tammikuuta ja ne päättyivät 24. helmikuuta. Kaudella otettiin käyttöön Lentopallon Mestaruusliigasta tuttu kolmen pisteen pistelaskujärjestelmä.
Loppusarja.
Alempi loppusarja, Lohko 1.
Kuortaneen pelit päättyivät loppusarjaan. Susiraja Volley selvisi 8 parhaan pudotuspeleihin. Kuutoset ja NaPa 1-sarjan karsintaan.
Alempi loppusarja, Lohko 2.
TKT selvisi 8 parhaan pudotuspeleihin. Korso ja Vantaa 1-sarjan karsintaan.
Pudotuspelit.
Pudotuspeleissä kotiedun saa määrittää jatkosarjassa paremmin menestynyt joukkue. Lisäerä pelataan tarvittaessa välittömästi toisen ottelun jälkeen. Välierävoittajista jatkosarjan perusteella parempi joukkue saa kotiedun ja kohtaa Mestaruusliigan 12. sijoittuneen. Toinen välierävoittaja saa vastaansa Mestaruusliigan 11. sijoittuneen, jolla on kotietu. Liigakarsinnat pelataan paras viidestä -menetelmällä.
1-sarjan karsinta.
Korson Veto luopui karsinnasta Napapiirin Pallokettuja vastaan. Toisessa parissa kohtaavat Vantaan Lentopallo ja Kuutoset. Karsinnassa pelataan 2 ottelua + mahdollinen lisäerä. Voittaja säilyy 1-sarjassa.
Ottelut: Vantaan Lentopallo - Kuutoset 3–1. Kuutoset - VanLe 3–0. Lisäerä Kuutoset - VanLe 17–25. Vantaan Lentopallo säilyi 1-sarjassa.
Auburnin yliopisto

Auburnin yliopisto on julkinen yliopisto Auburnissa, Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1856, ja syksyllä 2011 siellä opiskeli yli 25 000 opiskelijaa.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Aberdeenin yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 401–500. 
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat Auburn Tigersin nimellä kulkevat joukkueet, jotka pelaavat SEC-konferenssissa. Auburn on yksi vuonna 1932 perustetun konferenssin perustajajäsenistä.
Millennium Gate

Millennium Gate on riemukaari, joka sijaitsee Atlantan kaupungissa Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Riemukaaren rakentaminen aloitettiin vuonna 2005 ja se valmistui vuonna 2008. Valmistuessaan noin 20 miljoonaa dollaria maksaneen riemukaaren suunnitelivat arkkitehdit Hugh Petter ja Rodney Cook Jr.
Grimsbyn ja Imminghamin satama

Grimsbyn ja Imminghamin satama (, LOCODE: GB GSY ja GB IMM) on Pohjanmeren länsirannalla ja Englannin koillisosassa, Yorkshiren ja Humbern hallintoalueen vierekkäisissä Grimsbyn ja Imminghamin kaupungeissa sijaitseva Ison-Britannian suurin merisatama. Grimsbyn ja Imminghamin satamien välinen etäisyys vajaa 10 kilometriä. Satamat sijaitsevat Humberjoen estuaarissa. 
Vuonna 2011 sataman kautta kulki yhteensä 57,2 miljoonaa tonnia rahtia. Tästä 20,3 miljoonaa tonnia oli öljyn tai nesteytetyn kaasun kuljetusta (nestebulk) ja 36,9 miljoonaa tonnia muuta rahtia. Konttiliikenteen osuus rahdista oli vähäinen. Grimsbyn ja Imminghamin satama kuuluu "Associated British Ports" -satamayrityksen satamiin.
Monte Roraima

Monte Roraima (esp. ja port.; tunnetaan myös nimillä "Tepuy Roraima" ja "Cerro Roraima") on vuori Brasilian, Guyanan ja Venezuelan rajalla. Vuori kohoaa 2 835 metriin ja on Guyanan korkein kohta. Roraima kuuluu Pakaraimavuoristoon.
Herlev Eagles

Herlev Eagles on tanskalainen jääkiekkoseura. Joukkue pelaa Tanskan pääsarjassa Metal Ligaenissa. Seura on kotoisin Herlevin kaupungista. Joukkue tunnettiin aikaisemmin nimellä Herlev Hornets.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"