tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Emma Klingenberg

Emma Klingenberg (s. 18. toukokuuta 1992 Faaborg, Tanska) on tanskalainen suunnistaja. 
Nuorten MM-kilpailuissa Klingenberg on saavuttanut henkilökohtaisesti yhden maailmanmestaruuden, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Tanskan viestijoukkueissa hän on saavuttanut kaksi maailmanmestaruutta ja kaksi pronssia. Aikuisten MM-kilpailuissa Klingenberg on ollut henkilökohtaisissa kilpailuissa sprintissä kuudes Savoien MM-kilpailuissa Ranskassa vuonna 2011. Invernessin MM-kilpailuissa 2015 Klingenberg saavutti kultaa Tanskan pitkän viestin ja sprinttiviestin joukkueissa ja Trentinon MM-kilpailuissa 2014 hän saavutti hopeaa Tanskan pitkän viestin ja sprinttiviestin joukkueissa. Klingenberg on voittanut kaksi suunnistuksen maailmancupin osakilpailua.
Klingerberg voitti Venlojen viestin vuosina 2013 ja 2014 OK Pan Århusin joukkueessa. 
Klingerberg lopetti maajoukkueuransa vuonna 2016.
Etofenamaatti

Etofenamaatti (C18H18NO4F3) on antraniilihapon johdannaisiin kuuluva ei-steroidaalinen tulehduskipulääke. Yhdistettä käytetään lähinnä nivel- ja lihaskipujen hoitamiseen joko iholle levitettävänä geelinä tai lihakseen annettavana ruiskeena.
Etofenamaatti reagoi eläinten elimistössä rasvahappojen kuten palmitiinihapon, steariinihapon, öljyhapon ja linolihapon kanssa muodostaen estereitä. Yhdisteen käytön haittavaikutuksena voi ilmetä allergista ihottumaa.
Ulkomuodoltaan etofenamaatti on huoneenlämpötilassa keltaista öljymäistä nestettä. Sitä voidaan valmistaa flufenaamihapon kaliumsuolan ja 2-(2-kloorietoksi)etanolin välisellä reaktiolla. Liuottimena reaktiossa käytetään dimetyyliformamidia.
Dany Nounkeu

Dany Achille Nounkeu Tchounkeu (s. 11. huhtikuuta 1986 Yaoundé) on kamerunilainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Nounkeu edustaa Turkin superliigassa pelaavaa Galatasarayta. Hänellä on myös Ranskan kansalaisuus.
Seuraura.
Nounkeu aloitti jalkapalloilun kotimaassaan Kamerunissa Collège Vogt Atletic nuorten joukkueessa. Sittemmin 19-vuotiaana hän siirtyi pelaamaan Ranskaan amatööritasolle Championnat de France amateur. Hän edusti Metzin kakkosjoukkuetta, Amnévilleä ja Pauta.
Toulouse.
Ammattilaisuransa Nounkeu aloitti Toulousen riveissä allekirjoitettuaan kahden vuoden sopimuksen heinäkuussa 2009 Avauskaudellaan Nounkeu pelasi Ligue 1:ssä 17 ottelua. Toisella kaudella hän oli joukkueessa syyskuuhun saakka, jonka jälkeen hän päätti siirtyä Turkkiin.
Gaziantepspor.
Nounkeu siirtyi 2. syyskuuta 2010 kolmen vuoden sopimuksella Gaziantepsporiin. Hän pelasi kaikkiaan kaksi kautta seuran riveissä. Jälkimmäisellä kaudella Nounkeu pelasi 29 sarjaottelua Turkin superliigassa.
Galatasaray.
8. kesäkuuta 2012 Nounkeu siirtyi Galatasarayhin neljän vuoden sopimuksella. Hän oli voittamassa heti avauskaudellaan Turkin mestaruutta. Kaudella 2013–2014 Nounkeun peliaika jäi vähäiseksi ja hänet lainattiin loppukaudeksi Beşiktaşiin.
Maajoukkueura.
Nounkeun on pelannut Kamerunin maajoukkueessa vuodesta 2010 lähtien. Hänet valittiin myöhemmin Kamerunin joukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin.
Jenny Andreasson

Jenny Andreasson (s. 1973) on ruotsalainen teatteriohjaaja. Hän on opiskellut Dramatiska Institutetissa 1998–2002 ja ollut vuodesta 2010 kiinnitettynä ohjaajaksi Dramateniin Hän on ollut Spetsprojektetin taiteellinen johtaja 2006–2009.
Nomade Collection

Nomade Collection Oy Ab on suomalainen urheiluvaatteiden suunnitteluun, valmistukseen ja markkinointiin keskittyvä yritys. Vuonna 1999 perustetun yrityksen kotipaikka on Mustasaari. 
Nomade Collection Oy:n pääkonttori on Vaasassa. Yrityksen myyntikonttorit sijaitsevat Tampereella, Borlängessä, Haldenissa, Moskovassa sekä Tartossa.
Tuotanto ja markkinat.
Nomade Collection Oy myy urheiluvaatteita "Noname"- ja "Stoneham"-nimisillä tuotemerkeillä 28 maassa. Päämarkkinat sijaitsevat Euroopan lisäksi Kiinassa. 
Nomade Collection Oy:n asiakkaina on pääasiassa maastohiihto-, suunnistus- ja yleisurheiluseuroja. Yksistään Suomessa yrityksellä on lähes 500 seura-asiakasta.
Flórina (alueyksikkö)

Flórinan alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Länsi-Makedonian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Flórina. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Flórinan prefektuurin (Νομός Φλώρινας, "Nomós Flórinas").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu kolmeen kuntaan seuraavasti:
Grevená (alueyksikkö)

Grevenán alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Länsi-Makedonian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Grevená. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Grevenán prefektuurin (Νομός Γρεβενών, "Nomós Grevenón").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:
Kastoriá (alueyksikkö)

Kastorián alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Länsi-Makedonian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Kastoriá. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Kastorián prefektuurin (Νομός Καστοριάς, "Nomós Kastoriás").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu kolmeen kuntaan seuraavasti:
Kozáni (alueyksikkö)

Kozánin alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Länsi-Makedonian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Kozáni. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Kozánin prefektuurin (Νομός Κοζάνης, "Nomós Kozánis").
Kunnat.
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alueyksikkö jakaantuu viiteen kuntaan seuraavasti:
Dráma (alueyksikkö)

Dráman alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Dráma. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Dráman prefektuurin (Νομός Δράμας, "Nomós Drámas").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu viiteen kuntaan seuraavasti:
Évros (alueyksikkö)

Évroksen alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Alexandroúpoli. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö sijaitsee Kreikan koilliskulmassa ja siihen kuuluu kreikkalaisen Traakian eli Länsi-Traakian itäisin osa sekä sen edustalla sijaitseva Samothrákin saari. Hallintoalue rajoittuu idässä Turkkiin ja rajajoki Évrokseen, josta se on saanut nimensä. Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Évroksen prefektuurin (Νομός Έβρου, "Nomós Évrou").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu viiteen kuntaan seuraavasti:
Kavála (alueyksikkö)

Kaválan alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Kavála. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kaválan prefektuuri (Νομός Καβάλας, "Nomós Kaválas") lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Kaválan alueyksikköön ja Thásoksen alueyksikköön.
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu kolmeen kuntaan seuraavasti:
Thásos (alueyksikkö)

Thásoksen alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Thásos. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö käsittää Thásoksen ja Thasopoúlan saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kaválan prefektuuri (Νομός Καβάλας, "Nomós Kaválas") lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Kaválan alueyksikköön ja Thásoksen alueyksikköön.
Kunnat.
Alueyksikkö muodostuu yhdestä kunnasta:
Rodópi (alueyksikkö)

Rodópin alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Komotiní. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö on saanut nimensä sen läpi kulkevasta Rodópivuoristosta. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Rodópin prefektuurin (Νομός Ροδόπης, "Nomós Rodópis").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti:
Xánthi (alueyksikkö)

Xánthin alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Xánthi. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Xánthin prefektuurin (Νομός Ξάνθης, "Nomós Xánthis").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti:
Ithaka (alueyksikkö)

Ithakan alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Vathý. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö käsittää Ithakan ja Átokoksen saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kefalonián prefektuuri (Νομός Κεφαλληνίας, "Nomós Kefallinías") lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Kefalonián alueyksikköön ja Ithakan alueyksikköön.
Kunnat.
Alueyksikkö muodostuu yhdestä kunnasta:
Kefaloniá (alueyksikkö)

Kefalonián alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Argostóli. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö käsittää Kefalonián saaren. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kefalonián prefektuuri (Νομός Κεφαλληνίας, "Nomós Kefallinías") lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Kefalonián alueyksikköön ja Ithakan alueyksikköön.
Kunnat.
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alueyksikkö jakaantuu kolmeen kuntaan:
Korfu (alueyksikkö)

Korfun alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Korfu. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö käsittää Korfun eli Kérkyran saaren sekä Paxoí-saariryhmän. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Korfun prefektuurin (Νομός Κέρκυρας, "Nomós Kérkyras").
Kunnat.
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti:
Lefkas (alueyksikkö)

Lefakaksen alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Lefkas. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö käsittää Lefkaksen ja Meganísin saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Lefkaksen prefektuurin (Νομός Λευκάδας, "Nomós Lefkadas").
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:
Zákynthos (alueyksikkö)

Zákynthoksen alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Zákynthos. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö käsittää Zákynthoksen saaren sekä muutamia muita Peloponnesoksen niemimaan länsipuolella sijaitsevia saaria, kuten Stamfáni. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Zákynthoksen prefektuurin (Νομός Ζακύνθου, "Nomós Zakýnthou").
Kunnat.
Alueyksikkö muodostuu yhdestä kunnasta:
Casey Cizikas

Casey Cizikas (s. 27. helmikuuta 1991 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Hän pelasi neljä kautta OHL-joukkue Mississauga St. Michaels Majorsissa, joista kahdella kaudella teki yli 20 maalia. Hänet varattiin Islandersiin neljännellä kierroksella .
Ura ja yksityiselämä.
Mississauga St. Michaels Majors varasi Cizikasin kolmantena pelaajana vuonna 2007 ja hän teki OHL-debyyttinsä kaudella 2007–2008 tehden 41 pistettä 62 pelissä, joka oikeutti tulokkaiden pistepörssin kymmenenteen sijaan.
 New York Islanders varasi Cizikasin neljännellä kierroksella numerolla 92. Yhdeksän päivää myöhemmin hänet tuomittiin Mississaugassa vuoden ehdonalaiseen vankeuteen kuolemantuottamuksesta aiheutettuaan koulutoverinsa kuoleman rugbyottelussa. Hän jatkoi kaudella 2009–2010 Majorsissa, jossa oli joukkueen paras pistemies 62 pisteellään ja plus/miinus -lukemallaan +32. Cizikas valittiin seuraavalle ja hänen viimeiselle OHL-kaudelleen 2010–2011 joukkueen kapteeniksi. Hän teki 64 pistettä. 
Kaudella 2011–2012 Cizikas lähetettiin AHL:ään Islandersin farmiseura Bridgeport Sound Tigersiin avaamaan ammattilaisuransa. Hän teki kaksi maalia 18. lokakuuta Providence Bruinsia vastaan ja oli joukkueensa toiseksi paras pistemies 45 pisteellään. Hänet kutsuttiin Islandersiin kesken kauden ja hän teki NHL-debyyttinsä 24. helmikuuta 2012 paikallisottelussa New York Rangersiä vastaan. Cizikas pelasi kauden aikana Islandersissa 15 peliä, joissa sai neljä syöttöpistettä. Ensimmäisen kahden pisteen pelinsä NHL:ssä hän pelasi 1. maaliskuuta 2012 Philadelphia Flyersia vastaan. Sound Tigersiin palaamisen jälkeen Cizikas loukkaantui ja oli sivussa runkosarjan viidestä viimeisestä ottelusta, mutta palasi pudotuspelien aikana.
Kaudella 2012–2013 NHL:n työsulun aikana Cizikas pelasi Sound Tigersissa. Hän teki 21 pistettä 31 pelissä. NHL-pelien alkaessa hänet kutsuttiin Islandersiin. Cizikas teki ensimmäisen NHL-maalinsa 29. tammikuuta 2013 Pittsburgh Penguinsin Marc-André Fleuryä vastaan. Hän teki kuusi maalia ja 15 pistettä 45 runkosarjaottelussa. Pudotuspeleissä hänelle merkittiin neljä pistettä kuuteen peliin.
Syyskuussa 2021 Cizikas teki Islandersin kanssa kuuden vuoden mittaisen ja yhteensä 15 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Hakattu kivestä 2007

Hakattu kivestä 2007 on suomalaisen rap-yhtye Trilogian toinen studioalbumi, joka nauhoitettiin vuosien 2005 ja 2006 aikana. Yhtyeen lopettamisen vuoksi albumi julkaistiin vasta vuonna 2014 levy-yhtiö Rähinä Recordsin toimesta.
Sisarnimi

Sisarnimi on miehen etunimestä johdettu naisen etunimi. Usein näissä nimissä vastaavan miehennimen loppu on korvattu a:lla, esim. Julius-nimen sisarnimessä Julia. Oiva ja sen sisarnimi Oivi ovat päinvastainen tapaus. Toisissa sisarnimissä taas on lisätty nimeen a-kirjain poistamatta mitään, esim. Mikael-nimen sisarnimessä Mikaela. 
Sellaista nimitystä kuin "velinimi" ei taas ole käytössä, koska naisen nimistä johdettuja miehen nimiä ei paljon ole tai ainakaan tiedetä olevan olemassa. Vähäisemmässä määrin niitä voi kuitenkin olla, esim. miehennimi Arjo saattaa olla naisennimestä Arja johdettu.
Keith Kinkaid

Keith Kinkaid (s. 4. heinäkuuta 1989 Farmingville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchen organisaatiossa.
Ura.
Kinkaid liittyi New Jersey Devilsiin tulokassopimuksella huhtikuussa 2011.
NHL-debyyttinsä Kinkaid teki 5. maaliskuuta 2013 Tampa Bay Lightningia vastaan.
Moniselitteisyyden etiikka

Moniselitteisyyden etiikka () on Simone de Beauvoir’n vuonna 2013 suomeksi ilmestynyt kirja eksistentialistisesta etiikasta. Teoksen on suomentanut Erika Ruonakoski ja julkaissut suomeksi Tutkijaliitto Paradeigma-sarjassa vuonna 2011. Alkusanat ovat kirjoittaneet Sara Heinämaa ja Erika Ruonakoski. Teoksessa Beauvoir argumentoi absoluuttisen vapauden puolesta ja sen suhteesta olosuhteiden luomiin rajoitteisiin. Teoksen eksistentiaaliset aiheet nojautuvat osin Jean Paul Sartren eksistentialistisiin teemoihin muun muassa teoksessa Being and Nothingness, kuitenkin samalla laajentaen ja tuoden uusia ajatuksia, myös samalla laajentaen Sartren eksistentialististen filosofian teemoja. Esimerkiksi Beauvoir korosti lapsuuden merkitystä ja Startre myöhemmissä teoksissaan myös toi esille lapsuuden merkityksen ihmisen kokemuksesta maailmassa. Beauvoir toi lapsuuden merkityksen teokseensa siinä miten tahto ja vapaus kehittyvät ajan saatossa. Lapsi ei ole siis samanlaisella tavalla moraali kuin aikuinen, koska lapsella ei ole samanlaista käsitystä menneisyydestä, tulevaisuudesta ja hänen toimiensa vaikutuksesta tulevaisuuteen. Samalla lapsen kokemus liittyy myös vakavamieliseen elämäntapaan, jossa arvoja ei ole valittu vaan ne on annettu yläpuolelta.
Hän teoksisessaan Moniselitteisyyden etiikka kirjoittaa ihmisten absoluuttisesta vapaudesta ja miten se on riippuvainen myös muiden vapaudesta. Elääkseen eettisesti, on otettava vastaan tämä vapauden ja olosuhteiden luoma moniselitteisyys sen sijaan että yrittäisimme paeta tai elää itsepetollisesti tässä vapaudessa. Beauvoir antaa esimerkkejä tallaisesta itsepetollisista elämäntavoista muun muassa: Ali-ihminen, vakava Nihilisti Seikkailija ja esteetikko.
Beauvoir argumentoi, että meidän tulisi eettisellä tavalla tuoda esille, paljastaa vapautemme ja olemassaolomme, hankkeisamme. Vapaus toteutuu meidän jatkuvassa valinnassamme mitä teemme, ja siksi hankkeidemme tavoitteiden ei tulisi koskaan olla ehdottomia. Siis toimintamme on eettistä vain sikäli, kun hyväksymme valintojemme merkityksen, ontologisen perusvapautemme, tekojemme seuraamukset ja vastuun.
Tuorlan kartano

Tuorlan kartano on Kaarinan Piikkiössä sijaitseva kartano, joka tunnetaan muun muassa ruotsalaisen kirjailijan Fredrika Bremerin synnyinkotina ja pitkästä historiastaan maatalousoppilaitoksena. Nykyisin kartanossa toimii Ammattiopisto Livia 
(ent. Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitos).
Kartano sijaitsee Piikkiönlahden pohjoisrannalla, entisen Helsinki–Turku-valtatien eli nykyisen Seututie 110:n varrella Tuorlan kylässä, 13 kilometrin päässä Turun keskustasta. Kartanon pihapiirissä sijaitsee myös Livian opetusrakennuksia ja opiskelija-asuntoja sekä Tuorlan majatalo.
Kartanon päärakennus on rakennettu maaston korkeimmalle kohdalle ja sen vanhimmat osat saattavat olla 1600-luvulta. Rakennuksen kaksikerroksista osaa reunustavat yksikerroksiset siivet on rakennettu 1810-luvulla. Päärakennusta on uudistettu arkkitehti Erik Bryggmanin johdolla 1929. Kartanon talousrakennukset muodostavat muurimaisen seinämän maantielle päin. Puistossa sijaitsee 1800-luvun alkupuolella valmistunut viljamakasiini. Vanhojen rakennusten eteläpuolelle on 1980-luvulla rakennettu maaseutuoppilaitoksen uusi koulurakennus, asuntoloita ja talousrakennuksia.
Historiaa.
Tuorlan kartano toimi keskiajalla nimellä Hulkkis-Tuorla ja oli ilmeisesti piispan karjatila eli osa salmen toisella puolella sijainnutta Kuusiston piispanlinnaa. Kustaa Vaasa takavarikoi 1500-luvulla katolisen kirkon omaisuutta ja määräsi piispanlinnan purettavaksi. 1600-luvulla Sabelfana-suvulle läänitetty Tuorlan tila palautettiin kruunun omistukseen isossa reduktiossa vuonna 1683, ja Tuorlasta tuli kruunun ratsutila. Vuonna 1693 kartanon osti turkulainen kauppias Arppe. Tuorla oli hänen suvullaan vuoteen 1774, jolloin se siirtyi Bremerin kauppiassuvulle.
1800-luvulla varakkaat omistajat laajensivat viljelyksiä ja kartanon maaomaisuus kasvoi. Kartanon käyttö koulutustarkoituksiin juontaa vuoteen 1885, jolloin metsänhoitaja Alfred Michael von Haartman perusti sinne kaksivuotisen maanviljelyskoulun. Tilalla toimi myös tyttöjen puutarhakoulu ja pidettiin Suomen ensimmäiset karjakkokurssit.
Koulun toiminta lakkasi 1908, ja vuonna 1924 Tuorlan osti kunnallisneuvos Akseli Haikio. Hän lahjoitti kartanon 1944 Turun yliopistolle, joka perusti Tuorlaan uuden maatalouskoulun. Tilan siirryttyä valtion omaisuudeksi 1974 siellä aloitti jälleen uusi maanviljelyskoulu ja 1977 myös puutarhakoulu.
Nykyisin Ammattiopisto Livian opetuskäytössä ovat kartanon 155 hehtaarin peltoalueet, 423 hehtaarin metsät ja 3 500 neliömetrin kasvihuoneet.
Kartanon läheisyydessä toimivat myös Turun yliopistolle kuuluvat Tuorlan observatorio ja planetaario.
Kruunupyyn kirkko

Kruunupyyn kirkko valmistui vasta 1822. Rakennustyö oli aloitettu Ruotsin yli-intendentinviraston piirustusten pohjalta jo vuonna 1799, mutta työ oli jäänyt tuntemattomasta syystä keskeneräiseksi muutaman vuosikymmenen ajaksi. Kirkon loppuunrakentajaksi mainitaan Heikki Kuorikoski. Kirkko on mitä luultavimmin pitäjän neljäs kirkko. Ensimmäisestä kappelikirkosta on mainintoja jo vuodelta 1611. Seuraava, puinen pitkäkirkko rakennettiin vuonna 1613 ja kolmas, edellistä suurempi pitkäkirkko valmistui 1660.
Kirkko on arkkitehtuuriltaan tasavartinen ja sisäviisteinen ristikirkko. Sakaroiden ja viisteiden yläpuolella on kookas kahdeksankulmainen attika ja sen päällä vielä lyhty. Sakaroiden ulkokatteena on satulakatto ja sisällä laakeat puiset tynnyriholvit. Attikaosassa on neljä pientä ikkunaa. Tyylillisesti kirkko liittyy 1700- ja 1800-lukujen vaihteen sisäviisteisten ja attikalla korostettujen kirkkojen ryhmään. Kirkkoa on korjattu ainakin vuosina 1847, 1901, 1925, 1952 ja 2000. Kirkon lattiapinta-ala on 450 m2 ja siellä on istumapaikat 850 henkilölle.
Kirkon 18+3-äänikertaiset, 2-sormioiset pneumaattiset urut ovat vuodelta 1935. Urut ovat saksalaiset ja niiden rakentaja on "Gebrüder Rieger".
Kirkon alttaritaulu on peräisin edellisestä kirkosta. Se on nimeltään "Valaiseva pelastuksen tie" ja sen on maalannut Johan Backman noin vuonna 1756. Kirkossa on myös muita Backmanin tekemiä seinämaalauksia. Kirkon saarnatuolin on veistänyt Hans Biskop ja se on vuodelta 1759.
Kirkon vieressä on puinen kellotapuli, jonka rakentamisvuosi on noin 1694. Tapuli on uusittu vuonna 1822. Tapulin kolme kelloa ovat vuosilta 1675, 1694 ja 1829. Isonvihan aikaan kaksi suurinta kelloa olivat korjattavana Ruotsissa, mutta alkuperäinen "pikkukello" päätyi venäläisten sotasaaliiksi.
Butaperatsiini

Butaperatsiini on neurolepti eli antipsykoottinen lääke. Tätä kemiallisesti piperatsiinifentiatsiineihin kuuluvaa lääkeainetta on valmistanut Bayer, lääkeainemarkkinoiden tuotekauppanimellä "Randolectil". Butaperatsiini ei ole enää aktiivisti käytössä, sillä se aiheutti fentiatsiineille tyypillisiä, ja joitain vakaviakin haittavaikutuksia kuten Parkinsonin taudin tyylisiä, niin kutsuttuja EPS-oireita. Lääke kehitettiin aikakautena, jolloin erilaisia tämän tyyppisiä lääkeainevalmisteita syntetisoitiin ja patentoitiin suhteellisen runsaasti. Nykyisellään (1990-luvulta lähtien) ovat atyyppiset, eli epätyypilliset neuroleptit tulleet laajalti käyttöön ja korvaten mm. Randolectilin.
Butaperatsiini oli Pharmaca Fennican (1976) mukaan, aktiivisti käytössä Suomessa 1970-luvulla. Sitä käytettiin muun muassa oksentelun ja pahoinvoinnin estämiseen, mikä tapahtui pienemmin annoksin. Psykoottisuuden hoidossa käytettiin suurempaa annostelua, kuten tämän tyyppisillä lääkeaineilla oli tavallisesti tapana. Silloin eli psykoosia hoidettaessa, saattoi vuosikausimittainen annosvahvuus olla: luokkaa 20–30 mg/vrk.
Lääkkeen annostelu.
Lääkeaineen annostelumuodot olivat: 2,5 mg ja 10 mg vaikuttavaa ainetta/tabletti.
Vasta-aiheet.
Randolectilia ei saanut antaa myrkytyspotilaalle, joka oli ottanut tai saanut liikaa lääkkeitä taikka alkoholia. Butaperatsiini omasi potentoivaa eli vahvistavaa vaikutusta, yhdessä sedatiivien kuten barbituraattien, analgeettien, kuten kodeiinin taikka muitten morfiinin johdosten ja alkoholin kanssa.
Larri Leeger

Larri Leeger (s. 30. lokakuuta 1986 Bülach, Sveitsi) on sveitsiläis-suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NLA -joukkue SCL Tigersissa. 
Ura.
Seuraura.
Leeger on EHC Bülachin kasvatti, mutta hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä GCK Lionsissa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä kaudella 2005–2006, jolloin tulokaskausi toi siellä 40 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Kaudella 2006–2007 Leeger nousi sarjatasoa ylemmäs Nationalliga A:han ZSC Lionsin joukkueeseen, jossa hänen tulokaskautensa toi 42 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kausi 2007–2008 päättyi Sveitsin-mestaruuteen.
Kaudeksi 2008–2009 Leeger palasi NLB:hen ja siirtyi HC Lausannen riveihin. Hän voitti sarjan mestaruuden vuosina 2009 ja 2010. Leeger teki neljännellä kaudellaan 2011–2012 NLB:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+19=26, joilla hän jakoi sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan EHC Vispin Beat Heldstabin kanssa. Leeger pelasi sekä kaudella 2010–2011 että kaudella 2011–2012 myös muutaman ottelun lainalla NLA-joukkue Genève-Servette HC:n paidassa. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Lausannessa taas NLB:n mestaruuden ja oli tällä kertaa myös nostamassa joukkuetta NLA:han.
Leeger nousi kaudella 2013–2014 Lausannen varakapteeniksi ja hän teki NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+7=9. Huhtikuussa 2014 Leeger teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Maajoukkueura.
Leeger on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa 12 ottelua ilman tehopisteitä.
Muuta.
Leegerin pikkuveli Lasse pelaa maalivahtina II-divisioonassa Riihimäen Kiekko-Nikkareissa.
Sakeus Koivunen

Sakeus Matinpoika Koivunen (synt. Pesä, 30. marraskuuta 1883 Ruovesi – 1918 Tampere) oli suomalainen sisävesilaivuri, joka sisällissodan jälkeen toimi vanginvartijana Tampereella sijainneella Kalevankankaan vankileirillä. Hänet tunnettiin leirin pahamaineisimpana vartijana, jota vangit kutsuivat muun muassa ”suureksi pyöveliksi”, ”piiskuriksi” ja ”pedoksi”. Koivunen syyllistyi myös lukuisiin vankien murhiin. Koivunen katosi syksyllä 1918 ja hänen ruumiinsa löydettiin seuraavana kesänä. Kuolemantapaus jäi selvittämättä, mutta kyseessä oli todennäköisesti murha.
Toiminta vankileirillä.
Ruoveden Ritoniemessä syntyneen Koivusen vanhemmat olivat Matti Taavetinpoika Pesä (1832–1892) ja Riikka Matintytär Rajanen (1853–1905). Ennen sisällissotaa hän asui Murolessa ja työskenteli proomukapteenina Näsijärvellä.
Koivunen toimi Tampereen taistelun jälkeen perustetulla Kalevankankaan vankileirillä yhtenä järjestyspäällikkö Johannes Tammisen apulaisista. Hän oli Arthur Hermelinin ohella toinen vangeille määrättyjen ruoskimisrangaistusten toimeenpanijoista. Tutkija Aapo Roseliuksen mukaan Koivunen todennäköisesti myös teloitti useita vankeja. Muistitiedon mukaan hänen kerrotaan ampuneen esimerkiksi leipää vartijalta ostamaan tulleen vangin, ikkunasta kukistaneen pojan ja tämän pihalla seisseen isän sekä ruokaa vankina olevalle miehelleen tuomassa olleen naisen. Koivusen kerrotaan myös innokkaasti kerskailleen tekemisistään. 
Kuolema.
Tampereella majaillut Koivunen katosi syksyllä 1918. Vuonna 1921 pidetyn Johannes Tammisen oikeudenkäynnin todistajanlausuntojen mukaan Koivunen oli ruoskinut vankeja vielä syyskuun puolivälissä. Hänen pahoin mädäntynyt ruumiinsa löydettiin heinäkuussa 1919 Kalevan kaupunginosasta Tampereen Hippoksen raviradan lähistöllä sijaitsevan ladon alta. Ruumiin vierellä oli sotilaskivääri, minkä vuoksi kalmoa luultiin aluksi Tampereen taistelun aikana haavoittuuneena kuolleeksi punakaartilaiseksi. Koivusen tiedettiin kuitenkin olevan kateissa ja lopulta hänen isäpuolensa tunnisti vainajan. Perimätiedon mukaan lapsia kiellettiin vielä 1950-luvulla menemästä ladon luokse, koska ”siellä oli tapahtunut kauheita”.
Tapaus ei milloinkaan selvinnyt, mutta yleisesti otaksuttiin Koivusen joutuneen punaisten kostomurhan uhriksi. Joidenkin väitteiden mukaan surmaajien kuitenkin epäiltiin olleen valkoisia, koska hän tiesi liikaa vankileirillä tapahtuneista rikkomuksista, eikä osannut pitää suutaan kiinni. Esimerkiksi Heikki Ylikangas mainitsee "Tie Tampereelle" -kirjassaan murhaajien ilmeisesti olleen valkoisten päällystöä. Oikeistolaiset sanomalehdet pitivät tapausta henkirikoksena, mutta työväenlehtien mukaan Koivusella oli riittävästi syitä myös itsemurhaan.
Integrum

Integrum () on Venäjällä ja muissa IVY-maissa julkaistuun, erityisesti Venäjää käsittelevään aineistoon keskittynyt venäläinen tiedonhakuportaali. Sen välityksellä on pääsy yli 500 miljoonaan Venäjää koskevaan dokumenttiin, jotka on alkujaan julkaistu yli 7 000 eri tietolähteessä. 
Suomalaisista yliopistoista voi Integrumiin päästä Nelli-portaalin välityksellä. Integrumin profi-palvelu on tarkoitettu ei-kaupalliseen tutkimus-, opetus- ja opiskelukäyttöön. Palvelun käyttöliittymän kieli valitaan sisäänkirjautumisen yhteydessä; palvelu on käytettävissä sekä venäjäksi että englanniksi. Vaikka pääosa aineistosta on venäjäksi, aineistoa on myös englannin kielellä. Palveluun on kytketty oma konekääntäjä. 
Inergrumin kautta voi löytää esimerkiksi yli 2 100 alueellista venäläistä sanomalehteä sekä yli 750 venäläistä aikakauslehteä. Usean lehden (kuten Argumenty i fakty, Izvestija, Kommersant, Literaturnaja gazeta, The Moscow Times) saatavuus alkaa 1990-luvun alkupuolelta ja ulottuu nykypäivään. Saatavilla on myös runsaasti venäläistä kirjallisuutta, vaikkei tekijänoikeussyistä uudempaa tuotantoa olekaan aineistossa. Palvelusta löytyy myös tilastoja, lakitekstejä, tietosanakirjoja, sanakirjoja, valtion virastojen tiedotteita ja uutistoimistojen aineistoa. Joiltain osin aineisto jatkuu vuoteen 1925, mutta Venäjän valtiolliset sopimustekstit löytyvät vuodesta 1815. Integrumin avaussivulta löytyy myös esimerkiksi venäjän kielen 10 000 sanan frekvenssisanasto, päivän lehdistössä eniten mainitut 100 henkilöä ja venäjänkielinen Kuka kukin on.
Martti Valkonen

Martti Valkonen (s. 1940 Ylistaro) on suomalainen valtiotieteen maisteri, toimittaja ja tietokirjailija.
Valkonen toimi Uusi Suomi -lehden kotimaan-, talous- ja ulkomaanosastojen toimittajana ja pääkirjoitustoimittajana 1962–1982 ja hän oli tänä aikana ulkomaankirjeenvaihtajana Kreikassa 1964–1965, Neuvostoliitossa 1969–1973 ja Isossa-Britanniassa 1976–1980. Tämän jälkeen Valkonen oli Helsingin Sanomien pääkirjoitustoimittajana 1982–1991 ja lehden kirjeenvaihtajana Moskovassa 1991–1995 sekä lehden sunnuntaiosaston toimittajana 1996–1998. Valkonen irtisanottiin lojaliteettisyistä hänen julkaistuaan kirjan "Suomettaminen jatkuu yhä", jossa hän arvosteli voimakkaasti työnantajansa toimintaa.
Jose Ahonen

Jose Ahonen (s. 1978) on suomalainen taikuri ja mentalisti. Hän innostui taikuudesta ja alkoi opetella sitä verrattain myöhään, vasta parikymppisenä. Ammattitaikurina ja -mentalistina Ahonen on toiminut noin vuodesta 2006–2007. Hänen esikuviaan ovat muun muassa taikurit Derren Brown, Penn &amp; Teller sekä David Blaine. 
Ahonen on Kaksinkertainen Emeritus Reijo Salminen - Trofee  palkittu (2024 &amp; 2025), Suomen Taikapiiri ry.
Jose kuuluu Psychic Entertainers Association -yhdistykseen, johon on päässyt vain noin 250 maailman parasta ammattimentalistia, hypnoositaiteilijaa ja muuta psyykikkoviihdyttäjää.
Jose kiersi Suomea 2023–2024 sooloteoksellaan Yli luonnollisen. Esitys vieraili 26 teatterissa 24 kaupungissa. 
Ahonen valittiin "City"-lehden Tampereen äänestyksessä vuoden 2009 Kaupungin Parhaaksi Taikuriksi. Hän on julkaissut kirjat "Ajattele kuin mentalisti, Yli luonnollisen" sekä "Huijauksen anatomia" (yhdessä Pete Poskiparran kanssa).
Taikuutta koirille.
Suurelle yleisölle Ahonen tuli tutuksi viraalivideosta "Taikuutta koirille – Magic for dogs""", joka saavutti lyhyessä ajassa yli 13 miljoonaa katselukertaa YouTubessa. Videolla hän ojentaa koirille herkkupalaa, joka yllättäen katoaa juuri ennen kuin koira saa sen. Videota esitettiin maailmalla monissa suosituissa televisio-ohjelmissa, kuten NBC:n "Today Show’ssa", kanadalaisen CTV News -kanavan "Kevin Newman Live" -ohjelmassa, "Good Morning America" -aamuohjelmassa sekä "USA Todayn" "ZoomIN’ssa". Videosta ovat tehneet jutun myös muun muassa Yahoo News, "Huffington Post" sekä "Time".
Huijarit.
Ahonen oli mukana Radio Suomipopin "Huijarit"-sarjassa, jossa hän ja mentalistit Johannes Malkamäki ja Tommi Lahti tekivät huijauksia piilokameratyylisesti.
Constitutional Union Party

Constitutional Union Party (), tunnettiin Kaliforniassa ehdokasparinsa mukaan myös nimellä Bell-Everett Party, oli Yhdysvaltain vuoden 1860 presidentinvaaleja varten perustettu puolue. Puolue halusi estää Yhdysvaltojen hajoamisen orjuuskysymyksen edellä julistamalla, että se ei ottaisi minkäänlaista kantaa orjuuden puolesta tai sitä vastaan. Puolue perustettiin vuonna 1859 ja sen kannattajat koostuivat pääasiassa entisten Whig- ja Know Nothing -puolueiden jäsenistä.
Perustuslaillinen liittovaltio asetti vuoden 1860 vaaleissa presidenttiehdokkaakseen John Bellin sekä varapresidenttiehdokkaakseen Edward Everettin. Puolue sai kannatusta erityisesti Yhdysvaltain rajaseuduilla, jotka kärsivät eniten orjuuskysymyksen aiheuttamista levottomuuksista, ja keräsi vaaleissa yhteensä 39 valitsijamiesääntä 303:sta (Virginian, Kentuckyn ja Tennesseen osavaltiot). Vaalit voitti orjuutta vastustanut republikaanien Abraham Lincoln, mikä johti perustuslaillisen liittovaltion pelkojen mukaisesti etelävaltioiden eroon liittovaltiosta sekä Yhdysvaltain sisällissodan syttymiseen.
Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä puolue käytännössä hajosi ja suurin osa puolueen jäsenistä, mukaan lukien presidenttiehdokas John Bell, ryhtyivät kannattamaan etelävaltioiden muodostamaa Konfederaatiota.
Gabourey Sidibe

Gabourey Sidibe (s. 6. toukokuuta 1983 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan debyyttiroolistaan elokuvassa "Precious", josta hän sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Vuosina 2010–2013 hän näytteli televisiosarjassa "Viimeistä päivää". Hän on näytellyt myös televisiosarja "American Horror Storyn" kolmannella, neljännellä, viidennellä ja kahdeksannella tuotantokaudella.
Iyad Mohammad

Iyad Mohammad (s. 1976 Gräfelfing) on Saksassa syntynyt säveltäjä, jolla on Saksan ja Jordanian kaksoiskansalaisuus. Hänen orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksiaan on esitetty Aasiassa ja Euroopassa.
Mohammad opiskeli sellonsoittoa ja musiikin teoriaa Noor al-Husseinin säätiön kansallisessa musiikkikonservatoriossa Ammanissa vuosina 1991–4 ja lisäksi yksityisesti huilun- ja pianonsoittoa. Vuodesta 1996 alkaen Mohammad opiskeli sävellystä Valko-Venäjän valtion musiikkiakatemiassa Minskissä, jossa hän sai musiikin tohtorin arvonsa. Mohammad luennoi Noor al-Husseinin kansallisessa musiikkikonservatoriossa vuosina 2003–6. Hän päätti opintonsa Minskissä vuonna 2006, jolloin hänestä tuli Jordanian musiikkiakatemian dekaani Ammanissa. Hän toimi tässä virassa vuoteen 2012. Vuonna 2013 hän aloitti opettamisen Yarmoukin yliopistossa Irbidissä.
Mohammadin teosten joukossa ovat "On D" (pieni konsertto oboelle ja pienelle orkesterille) ja "Patterns (Libanesisches Löcher-Spiel in 1-3 Sätzen)" pianolle ja pienelle orkesterille. Hänen kamarimusiikkiteoksiaan ovat "Metamorphoses" klarinetille ja pianolle, '...erforscht" huilulle, klarinetille, sellolle ja pianolle, "Fibonacci Cycles" klarinetille, sellolle, pianolle ja marimballe sekä "For Strings. Silent Prayers" alttoviululle, sellolle ja pystypianolle.
Rachel Getting Married

Rachel Getting Married on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Jonathan Demmein ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Anne Hathaway, Rosemarie DeWitt, Bill Irwin, Tunde Adebimpe, Mather Zickel, Anna Deavere Smith ja Debra Winger. 
Anne Hathaway sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscar-, Golden Globe- ja SAG-ehdokkuudet.
Fritz Julius Kuhn

Fritz Julius Kuhn (15. toukokuuta 1896 München, Saksa – 14. joulukuuta 1951) oli saksalaissyntyinen antisemitisti ja Yhdysvaltojen kansallissosialistisen liikkeen keskeinen vaikuttaja. Kuhn valittiin German American Bundin johtajaksi 1937, ja hän kehitti Yhdysvaltoihin muun muassa Hitler-Jugendista löyhästi mallia ottanutta kansallissosialistista nuorisotoimintaa. Yhdysvaltain kansalaisuus Kuhnille myönnettiin joulukuussa 1934, mutta hän menetti sen 1943 natsikytköksiensä takia. Vuonna 1945 hänet karkotettiin Saksaan.
 Kuhn tapasi Adolf Hitlerin käydessään Saksassa kesällä 1936, mutta Saksan natsiviranomaiset eivät arvostaneet Kuhnia tai German American Bundia vaan pitivät Bundia ryhmänä, joka vaikutti vahingollisesti kolmannen valtakunnan maineeseen Yhdysvalloissa. New Yorkin Madison Square Gardenissa 20. helmikuuta 1939 järjestettyyn puhetilaisuuteen Kuhn kuitenkin keräsi 22 000 kuulijaa. Silloin pitämässään puheessa hän hyökkäsi “Franklin D. Rosenfeltin” “Jew Dealia” vastaan.
Madison Square Gardenin puhetilaisuuden jälkeen New Yorkin pormestari Fiorello H. La Guardia ja syyttäjä Thomas Dewey tutkivat German American Bundin taloutta saadakseen Kuhnin kiinni veropetoksesta. Tutkimusten ja niihin liittyneen oikeudenkäynnin seurauksena Kuhn sai vankeustuomion varojen kavalluksesta German American Bundille kuuluneilta pankkitileiltä. Hän kärsi tuomiotaan aluksi Sing Singissä. Yhdysvalloista karkotuksensa jälkeen Kuhn oli Saksassa välillä vankilassa ja välillä vapaana.
Erik Højsgaard

Erik Højsgaard (s. 1954 Aarhus) on tanskalainen säveltäjä. Hän opiskeli Per Nørgårdin johdolla sävellystä Aarhusin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuosina 1973–1978 ja sai diplominsa vuonna 1978. Lisäksi hän opiskeli säveltapailua ja solmisaatiota Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Kööpenhaminassa, jossa hän sai diplomin vuonna 1984.
Højsgaardista tuli vuonna 2002 Tanskan kuninkaallisen musiikkiakatemian professori. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Kongegaard-säätiön hallituksen jäsenenä.
Højsgaardin tuotantoon kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, konsertot pianolle ja sellolle sekä ooppera "Don Juan vender tilbage fra krigen". Hänen muita teoksiaan ovat "Fragment" kamariorkesterille, kamarimusiikkiteokset, kuten kaksi jousikvartettoa sekä teokset soolosoittimille, kuten "C’est la mer mêlée au soleil" kitaralle ja "Épreuve" harmonikalle.
Paul Verhaegh

Paul Johannes Gerardus Verhaegh (s. 1. syyskuuta 1983 Kronenberg, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja. Verhaegh edustaa saksalaista FC Augsburgia.
Verhaegh teki ensiesiintymisensä Alankomaiden A-maajoukkueessa vuonna 2013. Hänet valittiin mukaan MM-kilpailuihin 2014.
Dyhtau

Dyhtau () on Euroopan toiseksi korkein vuori Venäjän Kabardi-Balkarian tasavallan eteläosassa Kaukasuksen päävuorijonolla, lähellä Georgian rajaa. Tätä korkeampi eurooppalainen vuori on saman vuorijonon Elbrus. Maantieteellisen Euroopan 3. korkein vuori Škhara sijaitsee lyhyen matkan päässä Dyhtaun eteläpuolella, aivan Georgian rajalla. Myös yli 5 000 metriin nouseva Koštantau on puolestaan lähellä Dyhtaun itäpuolella.
Dyhtau huippu on 5 204 metrin korkeudella; toinen lähde kertoo korkeudeksi 5204,7 metriä. 
A. F. Mummery ja H. Zurfluf valloittivat vuoren ensimmäisinä vuonna 1888.
Dyhtaun ympäristö kuuluu pääosin Georgian rajan läheisen vuoristoalueen käsittävään, tammikuussa 1976 perustettuun Kabardi-Balkarian luonnonpuistoon (Кабардино-Балкарский Заповедник; 826,49 km2).
Hans-Henrik Nordstrøm

Hans-Henrik Nordstrøm (s. 1947) on tanskalainen säveltäjä. Hän aloitti säveltämisen 13-vuotiaana ja opiskeli Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Virallisen ammattimaisen debyyttinsä hän teki vuonna 1990 teoksella "The Mountains of Monestiés". Vuonna 1993 Nordstrømistä tuli yksi Susån festivaalin nykymusiikin taiteellisista johtajista.
Nordstrømin tuotanto on pääasiassa soittimilla esitettävää. Hän saa usein musiikkiinsa innoituksen luonnon aiheista ja myös kirjallisuudesta. Tonaaliselta laadultaan hänen musiikkiaan on usein kuvattu pohjoismaiseksi. Kymmeniä hänen teoksistaan on levytetty.
Eleuthera

Eleuthera (engl. [i'luːθərə]) on Bahaman saari, joka sijaitsee noin 80 kilometriä maan pääsaaresta New Providencesta itään. Luoteesta etelään kaartuva kapea saari on 180 kilometriä pitkä ja paikoin vain pari kilometriä leveä. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Eleutheran saarella asui noin 8 000 asukasta. Saaren nimi juontuu sinne 1600-luvun puolivälissä asettuneista ensimmäisistä eurooppalaisista, jotka tunnettiin nimellä ”Eleutheran Adventurers”. Kreikan adjektiivi "eleutheros" (ἐλεύθερος) tarkoittaa suomeksi ”vapaa”.
Saarella on paljon vaaleanpunaista hiekkaa sisältäviä hiekkarantoja ja vanhoja koralliriuttoja. Matkailijoiden suosimia rantoja ovat pohjoisen Surfer’s Beach ja eteläpään Ocean Hole ja Lighthouse Beach. Pohjoispään Preacher’s Cave oli ensimmäisten uudisasukkaiden (”Eleutheran Adventurers”) asuinpaikka 1600-luvun puolivälistä.
Saaren hallinnollinen keskus on Governor’s Harbour, ja muita asutuskeskuksia ovat Rock Sound, Tarpum Bay, Harbour Island ja Spanish Wells. Bahaman 31 hallintoalueesta Eleutheran saarella sijaitsee kolme: Pohjois-Eleuthera, Keski-Eleuthera ja Etelä-Eleuthera. Saarella on kolme lentokenttää: North Eleuthera Airport sekä kentät Governor’s Harbourissa ja Rock Soundissa.
Saari tunnetaan ananasviljelmistään. Vuonna 2010 perustettiin saaren ensimmäinen kansallispuisto Leon Levy Native Plant Preserve, jossa kasvaa noin 170 paikallista kasvilajia.
Historiaa.
Saaren alkuperäisasukkaat olivat tainoja tai arawakeja, joista valtaosa vietiin 1500-luvulla kaivostöihin Hispaniolan saarelle. Saaren uskotaan olleen asumaton vuonna 1648, jolloin ensimmäiset eurooppalaiset tulivat saarelle Bermudasta.
1950-luvulta 1980-luvulle saari oli vauraiden länsimaisten suosittu lomakohde. Bahaman itsenäistyttyä vuonna 1973 erilaiset poliittiset kiistat aiheuttivat monien yritysten konkursseja etenkin 1980-luvun alkuvuosina.
Canicross

Canicross eli koirajuoksu on Euroopassa syntynyt laji, joka kehitettiin valjakkokoirien harjoittamiseen lumettomalla maalla ja se lukeutuu valjakkourheiluun. Siitä on sittemmin tullut suosittu harrastus ja kilpalaji koiran rotuun tai kokoon katsomatta. Koirakko etenee niin nopeasti kuin ohjaaja jaksaa juosta. Nimi tulee sanoista "canis", koira latinaksi ja "cross", maasto. Toisin kuin voisi kuvitella, iso ja vahva koira ei ole paras kaveri canicrossiin. Alamäessä vahva koira vetää helposti liian kovaa, jolloin juoksija joutuu jarruttamaan ja kuluttamaan voimiaan. 
Canicrossin aloittaminen ei ole vaikeaa tai kovin kallista. Koiralle tarvitaan sopivat valjaat, mieluiten erityisesti vetämiseen tarkoitetut, ohjaajalle vetovyö ja joustava köysi, jossa on joustamaton osio. Joustamattoman osion tarkoituksena on säilyttää hallinta esimerkiksi toisten koirakkojen tai lenkkeilijöiden ohituksissa. Vetovyön tulee olla riittävän paksu ja korkea, vyötäröä tukeva, ja siinä on avoin koukku koiran kiinnittämiseen. Näin kädet jäävät vapaaksi, tasapaino hallitaan paremmin ja koiran saa nopeasti irti tarpeen vaatiessa. Oikeanlaisessa vyössä koiran veto kohdistuu lantion keskelle ja vetää lantiota etuviistoon, mihin juoksun tulee suuntautua. Pienenkin koiran veto auttaa, kun asento on oikea.
Keskikokoiset koirat kykenevät tyypillisesti juoksemaan noin kahden minuutin kilometrivauhtia, joten ne ovat huomattavasti maailman nopeimpiakin pitkän matkan juoksijoita nopeampia. Koiran harjoittelussa usein haastavinta onkin saada koira koulutettua työskentelemään tasaisesti koko suorituksen ajan. 
Aloittaessa harjoittelua pitää koira opettaa kulkemaan edellä. Tässä voidaan hyödyntää mahdollisesti jo opittua eteen-käskyä tai opettaa erikseen vedä-käsky. Useat koirista ovat aluksi hämmentyneitä, onhan niitä opetettu kulkemaan ihmisen vierellä vetämättä. Koiralle kannattaa laittaa aina eri varusteet vetämisharjoituksiin ja normaaleille hihnalenkeille, jotta se oppii milloin saa vetää ja milloin ei. On muistettava kunnioittaa toisia kulkijoita. Takaa ohittaessa on ilmoitettava lähestymisestä, ja koira on aina otettava lähemmäs ohjaajaa itseään. Muita ihmisiä ohitse rynnivä koira saattaa pelottaa ja vieraat koirat voivat provosoitua.
Canicrossissa voi myös kilpailla. Luokkia on kaiken tasoisille. Harrastajaluokissa matka on lyhyt ja reitti helppo. Kilpailut ovat avoimia kaikille rokotetuille koirille. Virallisia kilpailuja Suomessa järjestää VUL, Suomen Valjakkourheilijoiden liitto, osana valjakkourheilun kesälajeja, tai sulanmaanlajeja. Kilpailut ilmenevät liiton kilpailukalenterista. 
Suomenmestarit.
2017 Suomenmestarit (Ohkola, 7.10.2017)
Zorro ja kolme muskettisoturia

Zorro ja kolme muskettisoturia () on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Zorro- ja kolme muskettisoturia -aiheita yhdistelevän elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen pääosaa näyttelee Tarzan-elokuvistaan tunnettu yhdysvaltalainen Gordon Scott.
Juoni.
1600-luvun alussa Espanja ja Ranska ovat sodassa keskenään. Ranskalaiset vangitsevat Espanjan kuninkaan serkun Isabellan, jonka Zorro vapauttaa muskettisoturien avulla. Kardinaali Richelieun kanssa juonitteleva Sevillan herttua lavastaa Zorron syylliseksi maanpetokseen, mutta Espanjaan saapuneet muskettisoturit auttavat hänet pakoon. Lopuksi herttuan juonet paljastuvat ja Isabella ja Zorro saavat toisensa.
Tuotanto.
"Zorro ja kolme muskettisoturia" on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Pathécolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on yksinkertainen mutta viihdyttävä toimintaseikkailu, jossa on myös komediallisia aineksia. Elokuva on ollut Suomessa videolevityksessä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa englanniksi dubatuksi mitättömyydeksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Shake It (Terence Boylanin kappale)

Shake It on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä, multi-instrumentalisti ja tuottaja Terence Boylanin tekemä kappale. Se ilmestyi hänen tuottamanaan albumilla "Terence Boylan" (Asylum Records 7E-1091) vuonna 1977. 
Albumi on äänitetty seuraavissa paikoissa: The Record Plant, Amigo Studios, Capitol Recording Studios, Village Recorders ja Westlake Audio. Viimeksi mainitussa on tehty myös miksaus. Äänittäjinä ovat toimineet Paul Grupp ja Steve Hodge sekä myös Deni King, Lloyd Clift. Masteroinnin on tehnyt Wally Traugott Capitol Mastering -studiossa.
Kappaleella soittavat muusikot ovat Terence Boylan (laulu, piano ja Rhodes), Ben Benay (akustinen kitara), Mickey McGee (rummut), David Jackson (basso), Al Kooper (urut), Don Evans (kitara) ja Timothy Schmit (taustalaulu, ABC Recordsin artisti). Musiikkikustantaja on Steamed Clam Music BMI.
Ian Matthewsin EP.
Shake It (tai kansikuvan mukaan Shake-It) on brittiläisen laulaja ja lauluntekijä Ian Matthewsin neljän kappaleen EP-levy vuodelta 1978. Valmistuspaikka on Englanti.
Kappale on Matthewsin albumilta "Stealin' Home" (Rockburgh Records ROC 106). Levy-yhtiö on toiminut Lontoossa alueella SW6 2JU.
Kappaleet.
"Yank and Mary" on myös muodossa "Yank &amp; Mary".
Tue Lassen

Tue Lassen (s. 28. marraskuuta 1985 Faaborg, Tanska) on tanskalainen suunnistaja. Lassen on osallistunut 12 kertaa suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 2007 alkaen. Parhaina henkilökohtaisina saavutuksinaan hän on sijoittunut pronssille sprintissä Trentinossa 2014, seitsemänneksi keskimatkalla Savoiessa 2011 sekä kahdeksanneksi pitkällä matkalla Sotkamossa 2013. Tanskan joukkueessa hän voittanut sprinttiviestissä kultaa 2015 ja 2016, hopeaa 2014 ja 2017 sekä pronssia 2018. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut sprinttiviestissä hopeaa 2016. 
Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa Lassen on kaksi kertaa sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi.
Seuratasolla Lassen on edustanut muun muassa suomalaista Vaajakosken Terää.
Stéphane Ruffier

Stéphane Ruffier (s. 27. syyskuuta 1986 Bayonne, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Ruffier edustaa ranskalaista AS Saint-Étienneä.
Ruffier teki ensiesiintymisensä Ranskan A-maajoukkueessa vuonna 2010. Hänet valittiin mukaan MM-kilpailuihin 2014.