tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lumottu lapsi

Lumottu lapsi ("L’Enfant et les Sortilèges") on kaksinäytöksinen lyyrinen fantasiaooppera, johon libreton on kirjoittanut ranskalainen kirjailija Colette ja musiikin säveltänyt Maurice Ravel.
Pariisin oopperan johtaja Jacques Rouché oli jo vuonna 1915 pyytänyt Colettelta seurueelleen ”satubalettia”. Rouché ehdotti säveltäjäksi Ravelia, mikä miellytti Colettea, johon Ravelin musiikki oli jo aiemmin vedonnut. Colette kirjoitti libreton poikkeuksellisen nopeasti, viikossa. Ravel pääsi työhön käsiksi vasta 1920, sillä pyynnön saatuaan hän oli rintamalla ambulanssinkuljettajana ja sen jälkeen muiden hankkeiden työllistämä. Libretisti ja säveltäjä olivat hyvin vähän yhteydessä missään vaiheessa, mutta he olivat samalla aaltopituudella. 
Oopperan ensi-ilta oli Monte Carlon oopperassa 21. maaliskuuta 1925, jolloin Colette kuuli musiikin ensi kerran. Ensiesityksessä hänen kurkkuaan kuristi liikutuksesta. Coletten elämäkerrankirjoittajan Judith Thurmanin mukaan libretto heijastelee Coletten omia lapsuudentraumoja, yksinäisyyttä ja hylkäämisenkokemuksia. Coletten draamateoksia ei yleensä pidetä kuin keskinkertaisina, mutta tässä hän onnistui mestarillisesti, sanoo Thurman.
Marikki Hakola on tehnyt oopperan pohjalta televisioelokuvan "Lumottu lapsi".
Lumottu lapsi (televisioelokuva)

Lumottu lapsi on Marikki Hakolan televisiolle tehty fantasiaelokuva vuodelta 2004. Maurice Ravel toivoi vuonna 1925, että hänen oopperastaan "Lumottu lapsi" tehtäisiin elokuva, ja Walt Disney suunnitteli sitä, mutta se jäi tekemättä.
Hakola käsikirjoitti, ohjasi ja leikkasi elokuvan itse. Elokuva on ranskankielinen ja tekstitetty suomeksi. Se ensi-esitettiin Helsingin juhlaviikoilla vuonna 2004. Pääroolissa on Mikael Kivimäki ja muissa rooleissa ovat Alpo Aallonkoski, Nina Hyvärinen, Aki Suzuki, Jyrki Karttunen, Sampo Kivelä, Anna Koutonen, Miguel Verdecia, Soila Grenot, Teemu Korjuslommi ja Step Up Kids. Musiikin esittää sveitsiläinen Suisse Romande orkesteri ja kuoro kapellimestari Armin Jordanin johdolla. 47 minuutin mittaisessa elokuvassa on virtuaalilavastus.
Elokuva on Kroma Productions Oy:n ja Ylen yhteistuotanto. Se on palkittu Kanadan Banffissa järjestetyillä televisiofestivaaleilla.
Lee Haskins

Lee Haskins (s. 29. marraskuuta 1983 Bristol) on englantilainen kääpiösarjan nyrkkeilijä ja hallitseva IBF-liiton maailmanmestari. 
Ammattiura.
Haskins siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2003. Uransa ensimmäiset vuodet Haskins otteli lähinnä tuntemattomia iskijöitä vastaan. Ensimmäisen tappionsa Haskins kärsi vuonna 2006 Tshifhiwa Munyaille teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Haskins voitti seuraavan ottelun kokematonta Sumaila Badua vastaan, mutta joutui luovuttamaan Ian Napaa vastaan käydyn ottelun. Tämän jälkeen Haskins voitti monta ottelua, kunnes vuonna 2012 Stephane Jamoye voitti hänet teknisellä tyrmäyksellä. Vuonna 2015 Haskins pääsi IBF-liiton mestaruusotteluun, jossa voitti Ryosuke Iwasan teknisellä tyrmäyksellä. Tämän jälkeen Haskins on puolustanut mestaruutta kahdesti Ivan Moralesia ja Stuart Hallia vastaan.
Aiheesta muualla.
Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Juha-Pekka Weckström

Juha-Pekka Weckström (s. 1970) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimii uusiutuvan energian yhtiön Ilmattaren toimitusjohtajana. Ennen Ilmatarta Weckström on työskennellyt Helenin toimitusjohtana 2020-2022 ja Digitan toimitusjohtajana 2015–2019. Niitä aiemmin Weckström on ollut Realia Groupin toimitusjohtajana sekä Soneran toimitusjohtajana ja TeliaSoneran Eurasian liiketoiminnan kehitysjohtajana.
Jukosavia

Jukosavia () oli venäläinen lentoyhtiö. Öljy-yhtiö Jukos perusti sen vuonna 1996. Se vuokrasi Tu-134-koneita tarpeen mukaan ja käytti niitä pääasiassa kuljettaakseen öljy-yhtiön työntekijöitä öljykentille. Jukosavian kotikenttä oli Neftejuganskin lentoasema. Se lopetti toimintansa vuonna 2000.
Laivasto.
Toimintansa aikana Jukosavia käytti seuraavia kolmea lentokonetta.
Pia Forssell

Pia Forsell (s. 1953) on suomalainen kirjallisuushistorioitsija.
Forssell väitteli kirjallisuustieteestä vuonna 2008 väitöskirjallaan Johan Ludvig Runebergista. Hän työskentelee toimittajana Svenska litteratursällskapetin kustankustamossa ja on toimittanut muun muassa seuran vuosikirjaa "Historiska och litteraturhistoriska studier" 1999–2009.
Forsell sai Ruotsin akatemian myöntämän Blomin stipendin 2016.
Konstitutionalismi

Konstitutionalismi ("&lt; lat.") on perustuslaillinen hallitusjärjestelmä, valtiojärjestelmä, jossa hallitusvaltaa rajoittavat laki tai traditio. Konstitutionalismi kehittyi 1600-luvulla vastareaktiona absolutismille – mikä tarkoittaa yhden henkilön rajatonta valtaa. Konstitutionalismissa hallitusvaltaa rajoittavat kansan osallisuus valtiovaltaan ja kansalaisten perusoikeudet. Sitä toteutettiin Mainiossa vallankumouksessa Englannissa 1689, Yhdysvalloissa 1787–89 ja Ranskassa 1789–91.
Tupavuori

Tupavuori voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* Tupavuoren säiliöalue, Neste Oyj:n vuonna 1946 toimintansa aloittanut öljyvarastoalue
* Tupavuoren merikylpylä, Naantalin kylpylälaitoksen merikylpylä, joka oli toiminnassa vuodesta 1918 1940-luvulle
* M/T "Tupavuori, Neste Oy:n öljytankkeri, joka tuhoutui Tupavuoren edustalla vuonna 1958
Jimi Nylund

Jimi Oskari Nylund (s. 9. huhtikuuta 1997 Pietarsaari) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Kajaanin Hokissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hokin päävalmentaja Jukka Niirasen mukaan Nylund on hyvä kahden suunnan laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Nylund on pietarsaarelaisen Jeppis Hockeyn kasvatti. Kaudella 2011–2012 hän oli Jeppiksen ja uusikaarlepyyläisen Muik Hockeyn C-nuorten yhdistelmäjoukkueen paras pistemies ja syöttäjä C-nuorten I-divisioonan karsinnoissa tehoilla 6+12=18. Kaudella 2012–2013 Nylund debytoi vain 15-vuotiaana Jeppiksen miesten II-divisioonajoukkueessa, jossa hän pelasi 14 runkosarjaottelua tehopistein 10+10=20.
Kaudeksi 2013–2014 Nylund siirtyi Oulun Kärppien junioreihin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran B-nuorissa, mutta iso Nylundin kaudesta eteni myös A-nuorissa. Kauden 2014–2015 hän pelasi lähes kokonaan Kärppien A-nuorissa, mutta hän vahvisti myös seuran B-nuoria pudotuspeleissä, jotka päättyivät Suomenmestaruuteen. Kaudella 2016–2017 Nylund debytoi Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa hän sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 8. helmikuuta 2017 vieraissa JYPiä vastaan. Nylund merkittiin Kärppien 13. hyökkääjäksi ja hän jäi lopulta ilman peliaikaa.
Nylund siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. Hänen tulokaskautensa toi 30 runkosarja-, kolmessa karsintasarjan ja yhdessä Suomen Cupin ottelussa tehot 3+5=8. Kaudeksi 2018–2019 Nylund siirtyi Suomi-sarjajoukkue Kajaanin Hokkiin. Siirron taustalla oli myös heinäkuussa 2018 alkava asepalvelus. Hän voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden.
Maajoukkueura.
Nylund on pelannut 16 poikien maaottelua.
Muuta.
Nylund valmistui ylioppilaaksi Oulun aikuislukiosta keväällä 2017.
Nikolai Rustad Jensen

Nikolai Rustad Jensen (s. 15. huhtikuuta 1990) on norjalainen jääpalloilija. Hän edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Stabækia ja vuodesta 2012 alkaen Norjan jääpallomaajoukkuetta.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Henkilökohtaisesti
David Rockefeller, Jr.

David Rockefeller, Jr. (s. 24. heinäkuuta 1941) on yhdysvaltalainen, Rockefeller-sukuun kuuluva filantrooppi. Hän on John D. Rockefellerin pojanpojan David Rockefellerin vanhin poika. 
Hänellä on viisi sisarusta.
Nina Kraviz

Nina Kraviz on venäläinen DJ, tuottaja ja laulaja. Hän on opiskellut musiikin tuottamista Melbournessa, ja uransa alkuvaiheessa hän soitti vakituisesti moskovalaisella Propaganda-nimisellä klubilla. Kravizin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2012, ja vuonna 2014 hän perusti oman levymerkin, Trip Records (трип), jonka kautta hän on julkaissut kaksi levyä.
Kraviz on koulutukseltaan hammaslääketieteen tohtori, ja hän on hoitanut muun muassa venäläisten kosmonauttien hampaita.
Abus de faiblesse

Abus de faiblesse (; kansainvälisesti "Abuse of Weakness") on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Catherine Breillatin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-belgialais-saksalainen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Kool Shen. Elokuva perustuu Catherine Breillatin omaan samannimiseen omaelämäkerralliseen teokseen "Abus de faiblesse" vuodelta 2009. Niin Breillat kuin elokuvan tuottajakin Jean-François Lepetit esiintyvät elokuvassa pienissä rooleissa.
Juoni.
Lujatahtoinen elokuvantekijä Maud Schoenberg (Isabelle Huppert) saa aivoverenvuodon, minkä seurauksena hänen kehonsa toinen puoli halvaantuu. Vaikka hän joutuu vuoteenomaksi, hän alkaa päättäväisesti työstää uutta elokuvaprojektia. Kun Maud näkee eräänä iltana tuomitun huijarin, Vilko Piranin (Kool Shen), haastattelun television keskusteluohjelmassa, hän vaikuttuu tämän röyhkeydestä ja kysyy seuraavana päivänä tätä tulevan elokuvansa pääosaan. Vilko suostuu ja on siitä hetkestä lähtien aina Maudin kanssa – hän alkaa käyttää häikäilemättömästi Maudin heikkoa kuntoa hyväkseen. Vilko manipuloi Maudin hänen pauloihinsa niin syvästi, että tämä tulee riippuvaiseksi hänestä.
Tuotanto.
"Abus de faiblesse" kuvattiin Brysselissä, Belgiassa vuonna 2012. Elokuvan budjettina oli lähes neljä miljoonaa euroa ja tuotantoyhtiönä Flach Film. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös Arte France Cinéma, IRIS Films, CB Films ja uMedia. "Abus de faiblessen" virallinen traileri julkaistiin 13. tammikuuta 2014.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Abus de faiblesse" sai ensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlien "Masters"-esityssarjassa 6. syyskuuta 2013. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 12. helmikuuta 2014, Belgiassa 19. maaliskuuta 2014 ja Saksassa 1. joulukuuta 2016.
"Abus de faiblesse" on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 87% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,8/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 30 arviointiin. 399 käyttäjästä 55% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 16 arvostelun perusteella elokuva on saanut 77 pistettä sadasta mahdollisesta.
"Abus de faiblesse" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 5. huhtikuuta 2016.
Yhinmäki

Yhinmäki () on taajama ja rautatieasema Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Suomenlahden etelärannalla. Siellä sijaitsee 1900-luvun alussa osaksi Pietarin meripuolustusta rakennettu Yhinmäen linnake.
Yhinmäen kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Se oli tuolloin merkittävä raudantuotannon keskus. Venäjän keisarikunnan puitteissa Yhinmäki kuului Pietarin kuvernementin Pietarhovin kihlakunnan Oranienbaumin kuntaan. Peter von Köppenin vuonna 1849 julkaiseman tutkimuksen mukaan kylässä oli tuolloin 146 asukasta, joista 94 oli inkerikkoja ja 52 äyrämöisiä.
Veikko Korttila

Veikko Alfred Korttila (30. heinäkuuta 1903 Kuopio – 30. tammikuuta 1987) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti.
Veikko Korttila syntyi heinäkuussa 1903 Kuopiossa ja hänen vanhempansa olivat konelatoja Alfred Korttila ja Anna o.s. Hasu. Hänen puolisonsa oli Eine Marita Korttila o.s. Kotkavuori.
Veikko Korttila valmistui Kuopion Lyseosta 1923 ja opiskeli Kadettikoulun 6. kadettikurssilla 1923–1925. Tämän jälkeen hän palveli nuorempana upseerina Polkupyöräpataljoona 2:ssa vuosina 1925–1926 ja Laivaston Koulutuskunnassa 1926–1930. Vuonna 1930 hän suoritti Taistelukoulun luutnanttikurssin ja palasi sitten takaisin PPP 2:n kouluttajaksi vuoteen 1933 asti.
Vuosina 1933–1938 hän toimi komppanianpäällikkönä Karjalan Kaartin Rykmentissä (KKR) Viipurissa. Talvisodan sytyttyä Korttila toimi pataljoonan komentajana JR 6:ssa. Välirauhan aikana hän opiskeli Sotakorkeakoulun yleisesikuntalinjalla ja sai ylennyksen kapteeniksi. Jatkosodan aikana hän toimi ensin pataljoonan komentajana JR 2:ssa mutta komennettiin 1941 esikuntapäälliköksi 17. Divisioonan esikuntaan Syvärille ja Karjalankannakselle.
Sodan jälkeen Korttila toimi esikuntapäällikkönä Helsingin sotilasläänin esikunnassa vuoteen 1948 asti, jonka jälkeen hänet komennettiin Jääkäripataljoona 3:n komentajaksi vuosiksi 1948–1952. Tämän jälkeen hän toimi Lahden sotilaspiirin päällikkönä vuosina 1952–1955 ja 3. prikaatin komentajana vuosina 1955–1956. 1957 hänestä tuli uuden, Porin prikaatin 1. komentaja vuoteen 1958 asti. Säkylästä Korttila siirtyi takaisin Kuopioon, ensin sotilaspiirin päälliköksi vuosiksi 1958–1960 ja tämän jälkeen Savo-Karjalan sotilasläänin komentajaksi vuoteen 1963 asti, jolloin hän siirtyi reserviin.
Siviiliansiot.
Siviilitoiminaan Korttila toimi Viipurin kadettipiirin puheenjohtajana vuonna 1935, Lappeenrannan kadettipiirin varapuheenjohtajana vuonna 1940 ja Taipalsaaren piirin varapuheenjohtajana vuonna 1941. Vuonna 1948 hän toimi Helsingin piiritoimikunnan jäsenenä sekä 1949 Lahden piirin puheenjohtajana. Vuosina 1951–1952 hän toimi Kadettikunnan valtuuskunnan jäsenenä. Vuodesta 1960 alkaen hän toimi Kuopion Lyseon senioreiden yhdistyksen puheenjohtajana ja 1964–1965 Rotarypiiri 143:n kuvernöörinä.
Muuta mainittavaa.
Vuosina 1945–1947 Korttila oli 25 kuukautta vangittuna asekätkentäjutun tutkimusten yhteydessä.
Nalle Puh ja Tao

Nalle Puh ja Tao (engl. "The Tao of Pooh") on Benjamin Hoffin kirjoittama filosofinen teos, joka käsittelee taolaisuutta A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoista tuttujen hahmojen kautta. Kirjassa Puh kuvataan taolaisten "wu wei"- ja "pu"-käsitteiden henkilöitymänä yksinkertaisen luonteensa ja huolettoman verkkaisen elämäntyylinsä vuoksi. Teos sisältää myös suoria lainauksia Milnen kirjoista ja taolaisten filosofien teksteistä.
Kirja oli 49 viikkoa "The New York Timesin" Best Seller -listalla.
Liikennekaari

 Liikennekaari on Sipilän hallituksen hanke, jossa uudistetaan liikennemarkkinoita säätelevää lainsäädäntöä. Hankkeen yksi tarkoitus on lisätä digitaalisen teknologian käyttöä. Hanke toteutetaan kolmessa eri vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa kootaan yhteen kaareen liikennemarkkinoita ja -palveluja koskevat säädökset liikennepalvelulakiin (). Toinen vaihe koskee ammatillisen pätevyyden ja koulutuksen sekä tiedonhallinnan säätelyä. Kolmannessa vaiheessa verrataan tuloksia tavoitteisiin.
Liikennekaaressa ehdotetaan taksijärjestelmään olennaisia muutoksia väljentämällä sääntelyä. Liikennekaaressa esitetään, että liikkumispalveluja koskevat olennaiset tiedot avataan. Lippu- ja maksujärjestelmistä pyritään saamaan yhteen toimivia. Taksiliikenteen sääntelyn uudistus hiersi pitkään hallituspuolueiden välejä. Paikallisliikenteen toimijat kokivat maksujärjestelmien muutosten ja säätelyn tapahtuvan liian nopeasti, ja olevan ristiriidassa hallituksen muualla julistaman norminpurkutavoitteen kanssa.
Lain osaa tarkoittava sana 'kaari' on peräisin Ruotsin vallan ajalta, ja sitä on käytetty viime vuosina vain harvoin. Liikennekaaresta tuli Kotimaisten kielten keskuksen kuukauden sana huhtikuussa 2016.
Petersberg

Petersberg on Siebengebirgen vuoristoon kuuluva vuori, jonka huippu on 331 metriä korkea. Se on vuoriston viidenneksi korkein. Vuori tunnettiin ennen nimellä Stromberg. Se sijaitsee Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Hotellin rakentaminen.
Vuonna 1834 kölniläinen pankkiiri ja liikemies Joseph Ludwig Mertens ja hänen vaimonsa Sibylle Mertens-Schaaffhausen rakennuttivat vuorelle kesäasunnon.
Kölniläiset veljekset Paul ja Joseph Nelles ostivat kesäasunnon vuonna 1888 ja aloittivat renessanssityylisen hotellin rakentamisen. Vuonna 1892 "Hotel Nelles" avattiin. Lisäksi hotellille rakennettiin hammasrata Petersbergbahn, joka valmistui vuonna 1889. Hotelli sai nimekkäitä vieraita, kuten Preussin keisarinna Viktoria ja Ruotsin kuningatar Sofia. Hotelli ei kuitenkaan menestynyt, ja se lopetettiin vuonna 1912.
Kosmetiikka-alan yrittäjä Ferdinand Mülhens osti hotellin, ja avasi sen kylpylähotellina pari vuotta myöhemmin. Hotelli menestyi hyvin, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyminen pakotti sulkemaan hotellin kuudeksi vuodeksi.
1920-luvulla hotelli avattiin jälleen, ja vuonna 1927 huipulle avattiin myös autotie. 1930-luvulla hotellin ympäristöön rakennettiin terasseja, joista oli näkymät vieressä virtaavalle Reinille ja joen toisella puolella olevaan Bonnin kaupunkiin. Toinen maailmansota pakotti hotellin jälleen sulkemaan ovensa. Sodan aikana hotelli toimi sairaalana.
Liittoutuneiden korkea komissio.
Toisen maailmansodan jälkeen hotellin otti käyttöönsä liittoutuneiden korkea komissio. Se toimi hotellissa vuosina 1949-1952. 22. marraskuuta 1949 hotellissa kirjoitettiin Petersbergin sopimus, joka oli ensimmäinen merkittävä askel kohti Länsi-Saksan valtiota. Vuonna 1952 komissio siirtyi toisaalle, ja hotelli palautettiin takaisin Mülhensin suvun haltuun, ja vuodesta 1954 lähtien se tunnettiin nimellä Hotel Petersberg.
Liittovaltion vierastalo.
Länsi-Saksan pääkaupungiksi tuli joen toisella puolella noin 15 kilometrin päässä oleva Bonn, jossa kävi runsaasti valtiovieraita. Liittotasavalta alkoi vuokrata hotellia vierastaloksi, ja siellä on asunut useita valtionpäämiehiä, kuten Etiopian keisari Haile Selassie ja Ison-Britannian kuningatar Elisabet II. Hotelli ei kuitenkaan menestynyt, ja se suljettiin vuonna 1969. Hotelli avattiin jälleen hetkeksi vuonna 1973, jolloin Neuvostoliiton johtaja Leonid Brežnev yöpyi siellä. Länsi-Saksan liittotasavalta kuitenkin tarvitsi pääkaupunkinsa lähettyvillä vierastaloa, joten se osti hotellin vuonna 1979. Sitä kunnostettiin vuosia, ja vuonna 1990 se avattiin Steigenbergerin hotelliketjun vetämänä. Tämän jälkeen valtion päämiehet jälleen yöpyivät hotellissa, aina vuoteen 1999 saakka, jolloin Saksa yhdistyi. Valtion virastot muuttivat Berliiniin, ja liittovaltion vierastaloksi tuli Schloss Meseberg. Hotelli kuitenkin jatkaa edelleen toimintaansa.
Nasu ja Te

Nasu ja Te (engl. "The Te of Piglet") on Benjamin Hoffin kirjoittama filosofinen teos, joka esittelee taolaisen te-käsitteen A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoista tuttujen hahmojen kautta. Kirjan päähenkilö on Nasu, jonka kuvataan edustavan taolaisuuden kolmea aarretta eli yksinkertaisuutta, kärsivällisyyttä ja myötätuntoa.
Kirja oli 59 viikkoa "The New York Timesin" Best Seller -listalla.
Damiettan kuvernementti

Damiettan kuvernementti () on yksi Egyptin kuvernementeista. Alueen pinta-ala on 910,26 km² ja väkiluku 1 330 843 (2015). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Damietta.
Kari Lammenranta

Kari Lammenranta on suomalainen McLarenin Formula 1 -tallin päämekaanikko. Lammenranta on työskennellyt McLarenilla vuodesta 2003 lähtien. Hän toimi Lewis Hamiltonin mekaanikkoryhmässä vuodet 2007–2012 ja Sergio Pérezin 2013. Helmikuussa 2017 Lammenranta ylennettiin tallin päämekaanikoksi korvaten tehtävässään Paul Jamesin.
Vuonna 2024 Lammenrannalle myönnettiin Sir Jackie Stewart -palkinto. Espanjan GP:ssä 2025 Lammenranta otti vastaan palkintokorokkeella voittaneen valmistajan palkinnon Oscar Piastrin voitettua kilpailun.
Tyler Posey

Tyler Garcia Posey (s. 18. lokakuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt pääroolissa MTV-kanavan televisiosarjassa "Teen Wolf".
Posey syntyi Santa Monicassa John Poseylle ja Cyndi Garcialle, ja hänellä on kaksi veljeä ja yksi sisko. Hänen isänsä on myös näyttelijä. Posey kasvoi Santa Claritassa, Kaliforniassa. Hänen äitinsä Cyndi kuoli joulukuussa 2014 rintasyöpään. "Teen Wolfin" viides tuotantokausi omistettiin äidin muistolle.
Posey on näytellyt 10-vuotiaasta lähtien ja aloitti uransa televisiosarjassa "Doc". Hän esiintyi myös elokuvassa "Unelmien Manhattan" vuonna 2002.
"Docin" kuvauksissa Posey tutustui sittemmin näyttelijänä ja laulajana tunnetuksi tulleeseen Miley Cyrusiin, jonka isä Billy Ray Cyrus näytteli sarjassa, ja lapset ”seurustelivat” parin vuoden ajan.
Viikin ympäristötalo

Viikin ympäristötalo (myös Helsingin ympäristötalo) on syyskuussa 2011 valmistunut rakennus Helsingin Viikissä, osoitteessa Viikinkaari 2. Ympäristötalo on viisikerroksinen ja sen bruttoala on vajaat 6 800 neliömetriä. Talon sanotaan olevan Suomen vähiten energiaa kuluttava toimistorakennus: kulutus on alle puolet siitä, mitä saman kokoinen rakennus tavallisesti kuluttaa. Sininen rakennus on arkkitehti Kimmo Kuismasen käsialaa.
Rakennusta käyttää Helsingin yliopisto. Kaupungin ympäristöpalvelut muutti rakennuksesta pois kesällä 2020 siksi, että Helsinki keskittää virastojaan Kalasatamassa sijaitsevaan Kaupunkiympäristötaloon.
Rakennuksen ympäristöystävällisyys.
Kun kaupungin ympäristökeskuksen entisissä toimitiloissa vuonna 2008 hiilijalanjäljeksi oli laskettu 5,4 tonnia/työntekijä, Viikin ympäristötaloon muutettaessa 2011 päästiin lukemaan 3,2 tonnia/työntekijä. Vuonna 2015 hiilijalanjälki oli enää 1,07 tonnia/työntekijä eli 74 % vähemmän kuin vuonna 2008.
Aurinkoenergia.
Rakennus tuottaa itse osan käyttämästään energiasta. Katolla ja kaksoisjulkisivulla olevien aurinkopaneelien teho on 60 kWp eli 20 % rakennuksen sähköntarpeesta. Paneelien yhteispinta-ala on 572 m2. Esimerkiksi Helsingin Energian (Helen) Suvivilahden aurinkovoimalan teho on 340 kWp ja Kivikon aurinkovoimalan teho 850 kWp. Vuoden 2015 keväällä ympäristötalo otti käyttöön sähkövaraston, jonka akkuihin varastoidaan rakennuksen aurinkopaneelien tuottamaa sähköä, jota voidaan käyttää sähköautojen lataukseen.
Muut ratkaisut.
Talon ja veden lämmitys hoituu kaukolämmön avulla. Rakennuksen jäähdytykseen ei kulu kuin kiertovesipumpun vaatima sähkö: jäähdytyksessä käytettävä vesi saadaan 25 porakaivosta, jotka ulottuvat 250 metrin syvyyteen. Myös eteläseinän aurinkopaneelit hillitsevät sisätilojen lämpökuormaa kesällä. Hiilidioksidipäästöjen minimointiin on pyritty muun muassa materiaalivalinnoilla sekä valamalla betonirunko paikan päällä.
Rakennuksen pääjulkisivun puolella katolla pyörii neljä Windside-tuuliturbiinia, joista turvavalot saavat energiansa. Energiaa säätäviä ratkaisuja ovat myös etelään päin antava kaksoisjulkisivu, ikkunoiden lämpölasit, valaistusratkaisut sekä tavallista paksummat eristeet seinissä.
Taideteos Puiden välinen aika.
Rakennuksen pääsisäänkäynnin edustalla on Petri Eskelisen metallista ja lasista valmistettu taideteos "Puiden välinen aika". Teoksen nimi viittaa puiden värinmuutokseen kesän vihreydestä ruskan punaisuuteen. Taideteoksen metallirakenteen sisällä on vihreitä, keltaisia, oransseja ja punaisia värilaseja.
Euroopan psykologiliittojen federaatio

Euroopan psykologiliittojen federaatio (lyh. EFPA; ) on psykologien tieteellinen ja ammatillinen edunvalvontajärjestö Euroopassa. Järjestön jäseniä ovat kansalliset psykologien ammattijärjestöt, kuten Suomen Psykologiliitto.
Jäsenjärjestöjensä välityksellä EFPAan kuuluu yli 350 000 eurooppalaista psykologia. Vuodesta 2013 lähtien mukana on ollut jäsenjärjestö 37 maasta (15.7.2017). Järjestön suurimmissa jäsenjärjestöissä on kymmeniätuhansia jäseniä (Italiasta 80 000, Espanjasta 56 000 ja Britanniasta 42 000) ja pienimmissä vain muutamia kymmeniä (Malta 71, San Marino 40 ja Liechtenstein 40). 
Järjestö on perustettu vuonna 1981. Sitä oli perustamassa 13 kansallista psykologiyhdistystä ja järjestön nimi oli aluksi "European Federation of Professional Psychologists’ Associations" (EFPPA). Järjestöstä kehittyi myöhemmin nykyinen EFPA, jonka pääkonttori toimii Brysselissä. 
EFPA julkaisee "European Psychologist" -lehteä ja järjestää kahden vuoden välein yleiskokouksen (tieteellinen kongressi). Järjestö jakaa erilaisia eurooppalaisia tunnustuksia menestyneille psykologeille (vuonna 2017 uran alkuvaiheen Comenius-palkinnot, Aristotele-palkinto ja Robert Roe -palkinto erinomaisesta psykologisesta panoksesta yhteiskunnalle). EFPA on ollut luomassa muun muassa standardisoitua EuroPsy-pätevyysjärjestemää psykologien ammattipätevyyden osoittamiseksi toisessa maassa, minkä uskotaan helpottavan työskentelyä useassa maassa tai siirtymistä töihin maasta toiseen. Suomen psykologiliiton pitkäaikainen puheenjohtaja Tuomo Tikkanen toimi EFPAn puheenjohtajana vuosina 1999–2007.
Aristotele-palkinto.
EFPA on vuodesta 1995 lähtien myöntänyt kahden vuoden välein kongressinsa yhteydessä Aristotele-palkinnon () jollekin eurooppalaiselle psykologille tämän erityisen merkittävistä ansioista psykologialle. Vuonna 2003 tunnustus myönnettiin professori Lea Pulkkiselle Suomesta. Vuonna 2017 palkinto myönnettiin tanskalaiselle, Aarhusin yliopiston psykologian laitoksella toimivalle tutkimuskeskukselle. Aristotele-palkinnon saajina ovat olleet:
Uolevi Anthoni

Väinö Uolevi Anthoni (5. helmikuuta 1932 Toijala – 7. kesäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan kenraalimajuri.
Koulutus.
Anthonin vanhemmat olivat everstiluutnantti Väinö Johannes Untamo Anthoni (1906–1965) ja Helvi Kyllikki o.s. Saukko (1905–1981). Uolevi Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi Ikaalisten yhteiskoulusta 1951 ja opiskeli tämän jälkeen Kadettikoulun 38. kadettikurssilla vuosina 1952–1954. Vuonna 1956 Anthoni suoritti yliupseerikurssin ja 1958 kapteenikurssin. Vuosina 1960–1962 Anthoni opiskeli sotakorkeakoulun aseteknillisellä linjalla.
Palvelusura.
Uolevi Anthoni suoritti varusmiespalveluksensa Kenttätykistörykmentti 1:ssä vuosina 1951–1952 ja suoritti palvelusaikanaan upseerikoulun. Kadettikoulun jälkeen hän toimi Kenttätykistörykmentti 3:ssa nuorempana upseerina 1954–1955 ja RUK:n opetusupseerina 1955–1956. Tämän jälkeen hän toimi joukkueenjohtajana YK-tehtävissä Suezilla 1956–1957. 1959 hänet määrättiin Karjalan Tykistörykmenttiin patterinpäällikön sijaiseksi vuosiksi 1959–1960. 1962–1963 Anthoni toimi opetusupseerina Asekoulussa Harjavallassa kunnes koulu siirrettiin Kuopioon. 1965 Anthoni toimi Pääesikunnan aseosaston toimistoupseerina ja vuosina 1966–1974 PE:n sotatalousosaston esiupseerina ja toimistopäällikkönä. Vuodet 1974–1976 hän toimi PE:n teknisen toimiston toimistopäällikkönä ja 1976–1980 PE:n sotatalousosaston osastopäällikkönä ja vuodesta 1981 alkaen sotavarustepäällikkönä.
Yksityiselämä.
Hänen puolisonsa oli Eeva Marjatta o.s Lainpelto (s. 1933) ja heillä oli kaksi tytärtä.
Ruostesarvinokka

Ruostesarvinokka eli aikaisemmalta nimeltään ruskosarvinokka ("Anorrhinus tickelli") on sarvinokkien heimon sukuun kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta ovat eteläinen Myanmar ja kaakkoinen Thaimaa.
Linnun elinalueita ovat vanhat metsät, ja siksi sen kanta varmasti kärsii ainakin kohtalaisesta pienenemisestä. Sen vuoksi se on silmälläpidettävä laji, mutta lisätutkimuksia tarvitaan, jotta voidaan arvioida tilanne kannan pienenemisen, elinalueiden häviämisen ja muiden uhkien kuten metsästyksen aihettaman paineen kannalta.
Lajinimellä kunnioitetaan lintutieteilijä Samuel Tickelliä.
Välimuistin yhtenäisyys

Välimuistin yhtenäisyys ( tai ) on tietokoneen suorittimen ja välimuistin ominaisuus. 
Koska tietokoneen keskusmuisti on huomattavasti hitaampaa kuin suorittimen nopeus, tätä nopeuseroa lievitetään lisäämällä suorittimeen eri tasoista välimuistia (kuten L3- ja L2-tason välimuistit).
Moniytimellisessä suorittimessa L3-tason välimuisti voi olla jaettu useamman ytimen kanssa L2-tason ollessa rajatumpi pienemmälle määrälle ytimiä.
Moniprosessointi lisää haastavuuden tasoa, koska myös L3-tason välimuisteja voi olla useita eri suoritinpiireillä.
Jotta suorittimesta saataisiin maksimaalinen hyötysuhde, olisi tarvittavan tiedon oltava aina saatavilla mahdollisimman lähellä itse suoritinta (L0-taso). Jotta eri suoritinyksiköt eivät käyttäisi vanhentuneita arvoja ("stale"), on tiedot päivitettävä myös ylemmän tason välimuistiin sekä itse keskusmuistiin. Lisäksi on huolehdittava, että tieto haetaan keskusmuistista välimuistiin tarvittaessa (tiedon päivittyessä) ja minimoimalla tarpeettomat päivitykset.
Yhtenäisyyden hallinta tulee sitä vaikeammaksi, mitä suuremmasta järjestelmästä on kyse. Supertietokoneissa käytetään niitä varten kehitettyjä väyläratkaisuja kuten "Remote DMA" (RDMA).
Grafiikkaprosessorit (GPU) sisältävät paljon ytimiä ja yhtenäisyyden toteuttamiseen tarvittava piirin pinta-ala sekä suorituskyky olisi liian kallista: tästä johtuen grafiikkaprosessorien välimuistit ovat tavallisesti "epäyhtenäisiä".
Protokollat.
Yhtenäisyyden hallintaan on kehitetty useita protokollia ja mekanismeja. 
Näitä ovat esimerkiksi MSI-, MESI-, MOSI-, MOESI-, MERSI- ja MESIF-protokollat sekä "write-once-", Synapse-, Berkeley-, Firefly- ja Dragon-protokollat.
Vuonna 2011 ARM ehdotti AMBA 4 ACE -protokollaa järjestelmäpiirien kanssa käytettäväksi.
Mekanismit voidaan jakaa "write invalidate-" ja "write update" -kategorioihin sekä "snooping-" ja "directory-"pohjaisiin.
Yhtenäisyyden hallintaan on "hakemistopohjainen" ratkaisu ja "väylän haistelu" ("bus snooping").
Snooping-mekanismia on ehdotettu vuonna 1983 julkaistussa tutkielmassa.
C11

C11 on C-kielen ISO-standardiversio ISO/IEC 9899:2011, joka julkaistiin joulukuussa 2011.
C11 korvasi aiemman standardin C99. C11:n on korvannut uusin standardi C18.
Standardille on julkaistu yksi korjaus: ISO/IEC 9899:2011/Cor 1:2012
Ominaisuudet.
C11 ominaisuudet:
C11 sallii toteutukset, joissa osaa standardista ei ole toteutettu. Valinnaisia osia ovat kompleksiluvut, IEC 60559 -liukuluvut, säikeistys ja atomisuus ja liitteet K ja L.
Europeade

Europeade on suurin Euroopassa järjestettävä kansankulttuurin tapahtuma. Se järjestetään vuosittain vaihtuvassa Euroopan maassa. Vuonna 2016 tapahtuma pidettiin Belgian Namurissa ja vuonna 2017 Suomen Turussa.
Ensimmäinen Europeade järjestettiin 1964. Aloitteen tekivät flanderilainen Mon de Clopper (1922–1998) ja Robert Müller-Kox, syntyjään sleesian-saksalainen. Mon de Clopper oli Europeaden puheenjohtaja vuoteen 1997, ja hänen seuraajansa on Bruno Peeters (s. 1939), myös Flanderista.
Europeaden tavoitteena on edistää Euroopan yhtenäisyyttä, niin että itse kukin voi olla osallinen oman kulttuurinsa kehittämiseen ja edistämisessä, muita kunnioittaen.
Abukar Mohamed

Abukar Mohamed (s. 1. tammikuuta 1999 Mogadishu, Somalia) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Mohamedilla on sekä Suomen että Somalian kansalaisuudet.
Mohamed aloitti uransa Tampereen Pallo-Veikoissa, josta hän siirtyi Turun Palloseuraan alkuvuodesta 2016. Tammikuussa 2017 Mohamed siirtyi italialaiseen Lazioon neljän ja puolen vuoden sopimuksella. Hän pelasi seuran alle 19-vuotiaiden joukkueessa, kunnes siirtyi vuoden 2019 kesällä lainalle Ukrainan Karpaty Lviviin.
Mastercam

Mastercam on CAD/CAM-ohjelmisto, jolla suunnitellaan työstöratoja CNC-työstökoneille. Koneistajat sekä insinöörit voivat tuottaa itse malleja tai ladata CAD-tiedostoja ohjelmaan ja luoda niiden pohjalta työstöratoja, joita CNC-työstökone käyttää ohjaamaan toimintaansa. Ohjelmistoa kehittää yhdysvaltalainen CNC Software.
Mastercam-tuotteiden tasot.
Mastercamissa on erilaisia tasoja, jotka on tarkoitettu erilaisille työstökonetyypeille. 
Historia.
Mastercamin kehitys alkoi vuonna 1983 ja oli yksi ensimmäisistä CAM-ohjelmista, joka suunniteltiin kotitietokoneille. Aluksi Mastercam keskittyi 2D-työstöratoihin mutta myöhemmin laajensi 3D-työstöratojen sekä moniakselikoneiden työstöratojen luontiin. Mastercam oli pitkään DOS-pohjainen ohjelmisto kunnes Mastercam X julkaistiin vuonna 2006 milloin Mastercamistä tuli täysin Windows-pohjainen.
Nykyinen versio ohjelmistosta on Mastercam 2025.
Mastercam Suomessa.
Mastercam on ollut saatavissa suomenkielisenä vuodesta 1987. Suomessa Mastercam-ohjelmistoa maahantuo, kääntää ja myy Zenex Computing Oy. Mastercamin virallisina jälleenmyyjinä Suomessa toimivat Camcut Oy, Camtek Oy ja Camaster Oy
Jodel

Jodel on mobiiliviestintäsovellus, jonka avulla on mahdollista viestiä ("jodlata") nimettömästi ja paikallisesti mobiililaitteen sijaintitiedon perusteella. Viestien lähettäjien sijainnit näkyvät sovelluksen muille käyttäjille ”täällä” kilometrin sisällä, ”erittäin lähellä” kahden kilometrin sisällä, ”lähellä” kymmenen kilometrin sisällä sekä ”kaukana” yli kymmenen kilometrin päässä.
Sovelluksen alkuperäinen kohderyhmä oli korkeakouluopiskelijat, mutta sen suosio on kasvanut myös muiden keskuudessa. Alkuperäisessä versiossa viitattiin korkeakouluihin lauseilla ”The Buzz on Your Campus” sekä ”Everything students at your Uni are talking about right now”, mutta lauseet on sittemmin poistettu sovelluksesta.
Sovelluksen käyttöehdot kieltävät sovelluksen käytön alle 16-vuotiailta. Jodelin säännöissä kielletään myös esimerkiksi henkilökohtaisten tietojen paljastaminen, sekä kiusaaminen, vihapuhe, seksuaalinen sisältö, väkivallan edistäminen, roskaposti ja mainokset. Jodelin viralliset arvot muistuttavat sovelluksen tarkoituksesta olla muun muassa positiivinen, ystävällismielinen, auttavainen, ja kunnioittava alusta kaikille.
Jodelissa voi seurata erilaisia kanavia, esimerkiksi eri yliopistoihin, tiedekuntiin ja ainejärjestöihin liittyviä kanavia. Monissa kaupungeissa suosituimmat kanavat ovat ”naiset”, ”bongaukset”, ”tunnustuksia” sekä ”fantasiat”.
Haittapuolet.
Jodelin anonymiteetti ja ”vapaus sanoa mitä vaan” ovat aiheuttaneet huolta esimerkiksi somebloggaaja-kirjailija Natalia Tolmatsovassa, jonka mukaan Jodelissa syyllistytään asiattomien ja loukkaavien viestien kirjoitteluun sekä esimerkiksi joissakin yrityksissä, joiden yrityssalaisuuksia on vuodettu Jodeliin.
Jodelissa julkaistuista viesteistä ainakin yksi on johtanut tutkintapyyntöön väärän ilmiannon takia sekä toinen tutkintaan perättömän pommiuhkauksen takia. Suomen puolustusvoimissa on esiintynyt joitakin ongelmia varusmiesten varuskunta-alueilla käymien Jodel-keskusteluiden suhteen.
Heinäkuussa 2022 järjestetyllä Suomen partiolaisten Finnjamboree Kajolla ilmeni kiusaamistapauksia, jotka olivat lähtöisin Jodel-sovelluksessa käydyistä anonyymeistä keskusteluista.
Klikinsäästäjä

Klikinsäästäjä oli suomalainen verkkosivusto ja Facebook-yhteisö. Yhteisön perusti Lauri Skön kesällä 2015 vastalauseena klikkiotsikoiden lisääntymiselle internetissä. Klikinsäästäjä kokosi päivittäin Facebook-sivulleen juttuja, joiden otsikot antavat turhia lupauksia sisällöstä. Kuka tahansa saattoi ilmiantaa klikkauksia kalastelevan otsikon. Ilmiannon ohessa kerrottiin, mistä jutussa on oikeasti kyse ja miten otsikko kannattaisi muotoilla. Yhteisö keräsi Facebookissa yli 160 000 tykkääjää ja Klikinsäästäjä voitti Some Awardsien Vuoden someilmiö -palkinnon vuonna 2016.
Marraskuussa 2021 Klikinsäästäjän Facebook-sivulla ilmoitettiin sivuston lopettavan toimintansa.
Momentum-sovellus.
Klikinsäästäjän ylläpitäjät julkaisivat maaliskuussa vuonna 2016 Momentum-sovelluksen, joka seuloo uutisvirrasta pois klikkiotsikoita. Ensimmäisen vuorokauden aikana sovellus keräsi tuhat testaajaa. Sovellus kokoaa yhteen uutisia suurimpien suomalaisten sanomalehtien ja tv-kanavien verkkosivuilta. Jos käyttäjä pitää jotakin otsikkoa klikkiotsikkona, hän voi ehdottaa tilalle selkeämpää otsikkoa. Mikäli muut käyttäjät äänestävät tämän otsikon alkuperäistä paremmaksi, se korvaa sovelluksessa alkuperäisen otsikon.
Sovellus näyttää käyttäjälleen kohdennettuja mainoksia. Momentum kehittää mainontaa siihen suuntaan, että myös lukijat kokevat sen hyödyllisenä ja kiinnostavana. Momentumin käyttäjä voi kuitenkin halutessaan käyttää sovellusta ilman mainoksia.
Momentum-sovellus ei ole enää saatavilla Google Play -kaupasta.
Jonas Nay

Jonas Nay (s. 20. syyskuuta 1990 Lyypekki, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä ja muusikko. Suomessa hänet tunnetaan luultavasti parhaiten pääosasta televiosarjassa "Deutschland 83".
Ura.
Jonas Nay aloitti näyttelijänuransa vuonna 2005 näyttelemällä saksalaisessa lastenohjelmassa "Vier gegen Z". Tämän jälkeen hän vieraili useissa saksalaisissa rikos- ja draamasarjoissa. Vuonna 2010 hän näytteli lyhytelokuvassa "Morgen ist auch noch ein Tag". Vuonna 2013 hän teki ensimmäiset elokuvaroolinsa elokuvissa "Dear Courtney" ja "König von Deutschland". Vuonna 2015 hän tähditti miespääosaa televisiosarjassa "Deutschland 83", josta tuli kansainvälinen menestys. Hän toimii myös Nortern Lights -nimisen yhtyeen päälaulajana.
Yksityiselämä.
Hän suoritti siviilipalveluksen työskentelemällä vammaisuudesta kärsivien parissa.
Viesturs Kairišs

Viesturs Kairišs (myös Viestur Kairish; s. 30. tammikuuta 1971 Riika) on latvialainen ooppera-, elokuva- ja teatteriohjaaja. Hän on tehnyt menestyneen uran oopperaohjaajana Saksassa ja Latviassa. Elokuvat ja näytelmät, joita hän on ohjannut, ovat kiertäneet eurooppalaisia festivaaleja.
Kairišs valmistui elokuva- ja teatteriohjaajaksi Latvian kulttuuriakatemiasta vuonna 1997. Sen jälkeen hän on ohjannut näytelmiä Latviassa ja ulkomailla. Useat hänen ohjauksistaan ovat saavuttaneet kansainvälistä mainetta ja hän on ohjannut töitä muun muassa Berliinin ja Kölnin oopperaan.
Kairišs ohjasi suomalais-latvialaisena yhteistuotantona valmistetun elokuvan "Melanijan tie", joka oli Latvian kaikkien aikojen suurin elokuvahanke. Elokuva kuvasi 1940-luvun Latviaa ja Stalinin aiheuttamien karkotusten vaikutusta latvialaisten elämään.
Annika Sandelin

Annika Heidi Marianne Sandelin-Lindberg (s. 3. kesäkuuta 1972 Helsinki) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija ja kirjastonhoitaja. Hän kirjoittaa pääasiassa lastenkirjallisuutta.
Sandelin valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2000 pääaineenaan pohjoismainen kirjallisuus. Hän on suorittanut kirjastonhoitajan jatko-opintoja Åbo Akademissa. Sandelin osallistui 12 muun kanssa Åbo Akademin ensimmäiseen kirjailijakoulutukseen "Litterärt skapande" 2001–2002.
Sandelinin esikoisteos oli hänen serkkunsa Stella Parlandin kanssa kirjoittama "Dikter om öden och döden" (1999). Vuonna 2018 Sandelin sai Vanessapriset-palkinnon. Vuonna 2021 hänet palkittiin Anni Swan -mitalilla teoksestaan "Silkesapans skratt" (suom. "Silkkiapinan nauru"). Teos oli myös Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana.
Sandelinin isä oli runoilija Peter Sandelin.
Signe Mörne

Signe Antoinette Mörne, o.s. "Hagelstam" (15. maaliskuuta 1875 – 17. marraskuuta 1952), oli suomalainen näyttelijä, lausuja ja kirjailija.
Elämäkerta.
Signe Mörne kävi Helsingin Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun ja opiskeli teatterialaa Kööpenhaminassa Betty Henningsin oppilaana. Hän oli Ruotsalaisen teatterin näyttelijä 1915–1920. Hän esiintyi ensimmäisen kerran oppilaskoulun kanssa 1915 Helena Nybomin näytelmässä "Silkeshärvan", Ida Branderin opastuksella. Seuraavana vuonna Mörne näyttelijä jälleen oppilaskoulun kanssa Einar Christiansenin komediassa "Skvaller (Folkesnak)". Viimeisen kerran hän näytteli vuonna 1917, ja kyseessä oli August Strindbergin "Påsk", jossa hänen roolinsa oli Kristina.
Mörnen näyttelijänura oli lyhyt mutta kiinnostus teatteriin säilyi koko eliniän, sillä hän esiintyi lausujana.
Mörne avioitui runoilija Arvid Mörnen kanssa 1899, ja heille syntyi kolme lasta, joista Barbro Mörnestä tuli kääntäjä ja kirjailija. Vuodesta 1923 aivan viime vuosiin saakka hän oli Kauniaisissa Itäisen ruotsalaisen seurakunnan yhdistyksen puheenjohtaja. Hän oli myös mukana espoolaisen Solvallan lastentarhan toiminnassa.
Mörne kirjoitti yhdessä tyttärensä Barbro Mörnen kanssa kirjan "Soldatbrev från Finlands krig 1939–1940" (Söderströms 1940).
Kauniaisissa on Mörnen mukaan nimetty Signenkuja, jonka varrella on perheen rakennuttama huvila.
Saksan 20. vuoristoarmeija

Saksan 20. armeija perustettiin 14. tammikuuta 1942 Lapin armeijana (), jonka tehtävänä oli johtaa Pohjois-Norjassa ja Suomessa olevia Saksan maavoimien joukkoja toisessa maailmansodassa. Yhtymän nimi muutettiin 20. vuoristoarmeijaksi 22. kesäkuuta 1942. Yhtymä lakkautettiin Norjassa Saksan antauduttua.
Perustaminen.
Johtajan ohjeen No 37 seurauksena 7. marraskuuta 1941 annetuissa täydentävissä OKW:n ohjeissa määrättiin Dietl perustamaan Lapin armeijan päämaja niin pian kuin mahdollista ja Saksan Norjan-armeijan () päämajan palata Norjaan. Lapin armeijan tuli ottaa johtoonsa kaikki Suomessa olevat saksalaiset joukot.
Komentajat.
Armeijan komentajina olivat:
Zagrebin raitiotieliikenne

Zagrebin raitioliikenne on yksi Zagrebin julkisen liikenteen muodoista.
Historia.
Zagrebin kaupunki kasvoi 1800-luvun lopulla merkittävästi, minkä myötä kaupungin johto alkoi miettiä raitiotien perustamista. Ranskalaisinsinööri Raoul Pierre Alexandre Gautier ehdotti hevosraitiotien rakentamista, mutta varojen puutteen vuoksi kaupunginhallitus ei hyväksynyt suunnitelmia. Tämän myötä Gautier rakennutti raitiotien itse. Lupa rakennustöille annettiin 1890-luvun vaihteessa.
Rakennustyöt aloitettiin maaliskuussa 1891 ja hevosraitiotie avattiin saman vuoden syyskuussa. Linjasto oli rakennettu kahdeksan kilometriä pitkäksi.
Hevosraitiotie ei pitkään kuitenkaan vastannut kaupungin kasvavia tarpeita, jonka myötä raitiotie haluttiin sähköistää. Sopimus raitiotien sähköistämisestä allekirjoitettiin vuonna 1909 ja ensimmäinen sähköinen raitiotielinja avattiin virallisesti elokuussa 1910. Hevosraitiotie oli toiminnassa kuitenkin vielä jonkin aika, kunnes hevoset siirrettiin Velika Goricaan.
Ensimmäinen maailmansota vaikeutti raitiotien toimintaa, sillä armeija tarvitsi ajolangoissa käytettyä metallia ja varaosien hankinta oli vaikeaa. Sodan jälkeen, vuonna 1922, kaupunkiin saatiin ensimmäinen kroatialaisvalmisteinen raitiovaunu.
1950-luvulla kalustoa uusittiin hankkimalla Đuro Đakovićilta uusia TMK 101-mallin raitiovaunuja. Uudemmat TMK 201-mallin vaunut toimitettiin vuosien 1973–1974 aikana. Myöhemmin vuosina 1976–1986 raitiovaunuja toimitti tšekkoslovakialainen ČKD Tatra. Yhtiö toimitti kaupunkiin vaunumalleja Tatra T4 ja Tatra KT4.
Raitiovaunuverkostoa laajennettiin 1970- ja 1980-luvuilla Sopotin kautta Novi Zagrebin alueelle.
Kroatian itsenäistymisen jälkeen Zagrebački električni tramvaj otti raitiotien liikennöinnin vastuulleen. Koska rahaa uusiin kalustohankintoihin ei ollut, joutui kaupunki 1990-luvun puolivälissä ostamaan käytettyjä GT6-vaunuja Saksasta. Linjastoa pystyttiin kuitenkin 2000-luvun alussa laajentamaan Dubeciin sekä Prečkoon. Lisäksi kaupunkiin hankittiin ensimmäiset matalalattiaiset raitiovaunut, jotka valmisti Crotram.
Kalusto.
Alla olevassa taulukossa on Zagrebin raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.
Tomb Raider (vuoden 2018 elokuva)

Tomb Raider on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Roar Uthaug. Se perustuu Crystal Dynamicsin vuonna 2013 julkaisemaan samannimiseen videopeliin. Päähenkilö Lara Croftia esittää Alicia Vikander. "Tomb Raider" sai maailmanensi-iltansa Berliinissä 2. maaliskuuta 2018. Elokuvateattereihin se ilmestyi 16. maaliskuuta 2018. 
Vikander on kiinnitetty rooliin jatko-osaan "Tomb Raider 2", joka on suunnitteilla vuodelle 2022.
Tuotanto.
Vuonna 2011 GK Films sai elokuvaan oikeudet, ja yhtiö alkoi suunnitella "Tomb Raider" -sarjalle uudelleenkäynnistyselokuvaa.
Maaliskuussa 2013 MGM liittyi GK Filmsin seuraksi kehitys- ja tuotantotiimiin. MGM kertoi kesäkuussa 2013 sopineensa elokuvan käsikirjoittamisesta Marti Noxonin kanssa.
Ensimmäisenä näyttelijänä elokuvaan valittiin ruotsalainen Alicia Vikander Lara Croftin rooliin.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin 23. tammikuuta 2017 Etelä-Afrikassa ja päätettiin 9. kesäkuuta Britanniassa. Elokuvassa on useita kohtauksia Lontoosta, ja Lara Croftin kartanoa esittää Wilton House -niminen talo Salisburyssä, Etelä-Englannissa. Luontokohtaukset kuvattiin eri sijainneissa Etelä-Afrikassa, mutta useat toimintakohtaukset ja myös Hongkongiin sijoittuva osuus Kapkaupungissa.
Musiikin elokuvaan sävelsi Tom Holkenborg.
Vähä Kausjärvi

Vähä Kausjärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 13 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 116,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kolme metsäojaa lähiympäristön ojitetuilta soilta eikä ojien latvoilla ole enää muita järviä. Vähä Kausjärvi on siten valuma-alueensa latvajärviä. Järven laskuoja Toussunoja lähtee järven lounaispäästä ja se putoaa 11 metriä lähes 600-metrisellä matkallansa Kyynäröjärveen. Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä. Sen leveintä kohtaa lukuun ottamatta järvi on muutoin hyvin kapea. Lähiympäristö on asumatonta kumpareista moreenimaastoa. Järven pohjoispäätä sivuaa metsätie, joka lähtee seututieltä 130 Lastustenkulmalta ja joka vie Tervajärven pohjoispuolelle. Sivuamiskohdan lähellä sijaitsee laavu ja nuotiopaikka, jotka kuuluvat Birgitan polun reitistöön.
Historiaa.
Järvi sijaitsi metsässä ja sen kautta kulki ainoastaa talvite, jonka korvasi myöhemmin vuoden 1975 peruskartassa näkyvä metsäautotie. Hailunrahkan luontainen puro avattiin koneellisesti kaivetulla suo-ojalla samaan karttaan mennessä.
Salla Vuorikoski

Salla Vuorikoski (s. 1977) on suomalainen toimittaja ja tuottaja, joka työskentelee Helsingin Sanomissa. Aikaisemmin hän on työskennellyt Suomen Kuvalehdessä, MTV Uutisissa sekä Yle Uutisissa. Vuorikoski on erikoistunut tutkivaan journalismiin, ja tyypillisesti hänen juttunsa käsittelevät yhteiskunnallisia aiheita, kuten politiikkaa ja taloutta. 
Ura.
Hän työskenteli MTV:ssä vuosina 2002–2015 muun muassa "45 minuuttia" -ohjelmassa sekä MTV:n uutistoimituksessa. Vuodesta 2016 lähtien hän oli Ylen ajankohtaistoimittaja, kunnes irtisanoutui tehtävästään pääministeri Juha Sipilää ja Terrafame-kaivoksen rahoituspäätöstä koskeneen kohun seurauksena ja siirtyi Suomen Kuvalehden palvelukseen. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Radio Keski-Suomessa.
Vuorikoski ja Jussi Eronen saivat vuonna 2009 Bonnierin journalistipalkinnon kategoriassa vuoden journalistinen teko WinCapita-uutisoinnistaan. Vuorikoski sai Lumilapio-palkinnon vuonna 2010 Nova Group -yhtiötä koskeneista jutuista, jotka hän teki yhdessä Erosen ja Raija Kantomaan kanssa. Vuorikoski valittiin Vuoden kellokkaaksi 2016.
Toukokuussa 2017 julkaistiin Vuorikosken, Erosen ja Jarno Liskin kirjoittama kirja "Ylegate", joka käsittelee Ylen kriisiä.
Vuorikoski on toiminut 2010-luvulla Tutkivan journalismin yhdistyksen puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä.
Franssila

Franssila on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Franssiloita ovat muun muassa:
Norprogesteroni

Norprogesteroni (C20H28O2) on steroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. 
Ominaisuudet ja valmistus.
Norprogesteroni muistuttaa rakenteeltaan huomattavasti progesteronia ja poikkeaa siitä ainoastaan siten, että asemassa 19 olevaan hiileen ei ole sitoutunut metyyliryhmää. Norprogesteronin havaittiin olevan vaikutuksiltaan samankaltainen progesteronin kanssa, mutta tätä 4–8 voimakkaampi. Norprogesteronia on tutkittu muun muassa kohdunkaulansyövän hoitoon, jossa se osoittautui ruiskeena annettuna tehokkaaksi. Norprogesteronin ominaisuuksia tutkivat muun muassa Carl Djerassi ja Luis Miramontes ja heidän tutkimuksensa johtivat myöhemmin noretisteronin kehittämiseen.
Ensimmäisen kerran norprogesteronia valmisti Maximilian Ehrenstein vuonna 1944 12-vaiheisella prosessilla lähtien strofantidiinista. Näin saatu tuote oli suhteellisen epäpuhdasta ja vuonna 1951 Djerassi ja Miramontes valmistivat yhdistettä puhtaana Birch-pelkistyksen avulla aromaattisesta lähtöaineesta.
Dahria Beatty

Dahria Beatty (s. 7. maaliskuuta 1994) on kanadalainen maastohiihtäjä.
Beatty kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Canmoressa joulukuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2016 oltuaan Ski Tour Canadan perinteisen hiihtotavan sprintissä Canmoressa 15:s. Normaalissa maailmancupin kilpailussa hänen paras sijoituksensa on 16. sija Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintistä tammikuussa 2019 ja Planican vapaan hiihtotavan sprintistä joulukuussa 2019.
Beattyn parhaat sijoitukset arvokilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla ovat vapaan hiihtotavan sprintin 13. sija Pyeongchangin olympialaisissa 2018 ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun 18. sija Pekingin olympialaisissa 2022.