tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Belchior

Nuno Ricardo Santos Belchior (eli Belchior; s. 9. lokakuuta 1982 Barreiro) on portugalilainen beachfutispelaaja. Hän edustaa Sporting Portugalia ja Portugalin beachfutismaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Belchior on hyökkääjä. Hän on 176 senttimetriä pitkä.
Belchior on edustanut Portugalia yhdeksissä MM-kilpailuissa, joista hän on voittanut yhden kullan vuodelta 2015, yhden hopean vuodelta 2005 ja viisi pronssia vuosilta 2003, 2004, 2008, 2009 ja 2011. Euro Beach Soccer Leaguen hän on voittanut kolmesti, kuten myös Euro Beach Soccer Cupin. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Belchior saavutti Portugalin kanssa pronssia voittaen myös kisojen maalikuninkuuden kahdeksalla osumallaan.
Seuratasolla Belchior on pelannut kotimaansa lisäksi Italiassa ja Arabiemiraateissa. Arabiemiraateissa Belchior voitti maan mestaruuden Al-Ahli Clubin kanssa vuonna 2012.
Centroplacaceae

Centroplacaceae on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat puita, joiden kukinto on haaroittunut. Kukassa on viisi hedettä, jotka sijaitsevat kohdakkain verholehtien kanssa. Emin vartalo on harittavahaarainen ja luotit hieman laajentuneita. Siemenaiheet ovat parittain. Hedelmä on selkäluomainen kota, jonka kussakin lokerossa on vain yksi siemen, jossa on vaippa eli arillus. Alkio on lyhyt.
Levinneisyys.
Heimon lajit kasvavat Länsi-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa saaristoineen.
Luokittelu.
Centroplacaceae muodostaa yhdessä vesirikkokasvien (Elatinaceae) ja akerolakasvien (Malpighiaceae) kanssa yhteisen kladin eli evoluutiohaaran, jossa kukkaperät ovat nivelikkäitä ja hedelmä on verhiön suojaama. Kladin iäksi arvioidaan (109.4–)102.1(–93.3) miljoonaa vuotta.
Centroplacaceae koostuu kahdesta suvusta ja kuudesta lajista, joiden erilaistuminen lienee alkanut noin (94.3–)63.7(–35.1) miljoonaa vuotta sitten.
1. "Centroplacus glaucinus" on ainoa laji suvussaan ja kasvaa Länsi-Afrikassa varsin pienellä alueella. Se on ainavihanta puu, jonka lehdet ovat kahdessa rivissä, korvakkeellisia ja sahalaitaisia. Kasvi on kaksikotinen, ja kukat ovat pieniä ja sijaitsevat haarovissa kukinnoissa. Hedekasvin kukissa on liuskainen mesiäinen hetiön ulkopuolella, viisi hedettä ja emiön jäänne; heteiden lokerositeet ovat hyvin kehittyneet ja ponnet avautuvat kahdella kärkiraolla. Emikasvin kukat ovat teriöttömiä ja niissä on vähäpätöiset joutoheteet sekä yhdislehtinen, kolmesta emilehdestä muodostunut sikiäin. Hedelmä on kota ja avautuu tyvestä.
2. "Bhesa"-suvussa on viisi ainavihantaa ja sienijuurellista puulajia Intialais-malaijilaisella alueella. Lehtiasento on kierteinen, ja lehdet ovat ehyitä ja isokorvakkeisia. Pikkusuonet ovat tiheän tikapuumaisesti sivusuonten välissä; ruoti on kärjestään turvonnut. Kukinto on terttumainen, kukat pieniä ja huomaamattomia; niissä on kierteislehtinen teriö, mesiäinen ja kahden emilehden muodostama yhdislehtinen sikiäin, jossa siemenaiheet ovat pohjaistukassa. Hedelmä on liiteluomainen ja kaksiliuskainen, siemenet vaipallisia.
Aikaisemmin "Centroplacus" on sijoitettu Pandaceae-heimoon tai väliaikaisesti tyräkkikasveihin (Euphorbiaceae) ja "Bhesa"-sukua on pidetty kelasköynnöskasveihin (Celastraceae) kuuluvana.
HMS Najad (Nad)

HMS Najad (runkonumero Nad) oli Ruotsin laivaston Näcken-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Kockumsilta Karlskronavarvetilta, missä köli laskettiin 1976. Se laskettiin vesille 13. elokuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 26. kesäkuuta 1981.
Palvelus.
Alus on poistettu palveluksesta.
Giancarlo Giancovich

Giancarlo Giancovich (s. 22. joulukuuta 1981) on englantilainen jalkapalloilija ja beachfutispelaaja, joka edustaa jalkapallossa Englannin yhdeksänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Brading Townia. Giancovich on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kotoisin Wightsaarelta.
Giancovich on pelannut Brading Townissa vuodesta 2010 asti. Vuonna 2011 hän pelasi kaksi ottelua kotipaikkansa Wightsaaren jalkapallomaajoukkueessa Island Gamesissa. 
Giancovich pelaa myös beachfutista Englannin korkeimmalla sarjatasolla Sandown Sociedadin paidassa. Hänellä on useita maan mestaruuksia. Vuonna 2013 Giancovich pelasi joukkueensa kanssa Euro Winners Cupissa, jossa hän onnistui maalinteossa kahdesti. Giancovich on Englannin ensimmäinen ja ainoa beachfutista ammatikseen pelaava pelaaja, vuonna 2009 hän pelasi Italian pääsarjan Cherviassa.
Giancovich on kuulunut pitkään myös Englannin beachfutismaajoukkueeseen. Hän debytoi maajoukkueessa Mundialiton ottelussa Portugalia vastaan vuonna 2003. Giancovich on myös maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 76 maalillaan 77 maaottelussa ja on myös maajoukkueen kapteeni.
Rothschildin pronssiveistokset

Rothschildin pronssiveistokset ovat kaksi pronssiveistosta, jotka brittiläisten tutkijoiden mukaan ovat Michelangelon veistämiä. 
Kaikkien Michelangelon pronssiveistosten oli uskottu hävinneen, kunnes Cambridgen yliopiston ja brittiläisen Fitzwilliam-museon johtama tutkijaryhmä ilmoitti 2015, että se uskoo erään yksityishenkilön omistuksessa olevien kahden patsaan olevan Michelangelon noin 1506–1508 tekemiä. Patsaat ovat Fitzwilliam Museumissa olevat kaksi patsasta, noin metrin korkuiset, panttereilla ratsastavia, lihaksikkaita ja alastomia miehiä esittävät patsaat. Jo 1800-luvulla niitä arveltiin Michelangelon tekemiksi, mutta ajatuksesta luovuttiin, sillä niistä puuttui signeeraus. 
Veistokset ovat noin metrin korkuisia. Veistokset on nimetty "Rothschildin pronssiveistoksiksi" niiden ensimmäisen omistajan, pankkiirisuvun jäsenen Adolphe de Rothschildin mukaan. Eri vaiheiden jälkeen ne päätyivät Sothebyn huutokaupasta nykyiselle, nimeämättömälle omistajalle.
Tutkijoiden mukaan attribuutioprosessissa on ollut keskeistä yksityiskohta eräässä Michelangelon oppilaan piirroksessa, joka on nykyisin Ranskassa Montpellier’n Musée Fabressa. Piirustuksen yhdessä nurkassa on kuvattuna nuorukainen samassa asennossa pantterin selässä. Cambridgen yliopiston professori Paul Joannides yhdisti veistokset siihen. Sen jälkeen tehtiin Sveitsissä kuvaus, jonka avulla veistos voitiin ajoittaa 1500-luvun ensimmäiselle vuosikymmenelle. Professori Peter Abrahams Warwickin yliopistosta osoitti, että veistoksen yksityiskohdat täsmäävät Michelangelon tyylin kanssa. Veistoshahmoja verrattiin myös Sikstiiniläiskappelin maalausten alastomiin hahmoihin. 
Brittiläisten tutkijoiden mukaan tekijä on Michelangelo ja ajankohta 1506–1508, jolloin Michelangelo oli vähän yli 30-vuotias. Veistokset ovat esillä museossa 3. helmikuuta – 9. elokuuta 2015, ja niiden tutkimusvaiheista on julkaistu kirja.
Carlos Peña

Carlos Alberto Peña Rodríguez (s. 29. maaliskuuta 1990 Ciudad Victoria, Tamaulipas) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa Club Leónia. Oikeajalkainen Peña on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Peña edusti vuoteen 2011 asti CF Pachucaa, jonka paidassa hän pelasi pääsarjassa 20 ottelua tehden yhden maalin vuosina 2010–2011.
Vuonna 2011 Peña siirtyi Meksikon toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Club Leóniin, joka nousi kauden 2011–2012 jälkeen Primera División de Méxicoon voitettuaan Ascenso MX:n eli toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden. Vuonna 2013 Peña voitti Leónin kanssa liigan Aperturan ja seuraavana vuonna Clausuran. Peña kuuluu nykyisin seuran avainpelaajiin.
Maajoukkueura.
Peña debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2012 MM-karsintaottelussa El Salvadoria vastaan. Avausmaali maajoukkuepaidassa syntyi epävirallisessa ystävyysottelussa Suomea vastaan lokakuussa 2013. Peña kuului maajoukkueeseen sekä vuoden 2013 Gold Cupissa että vuoden 2014 MM-kilpailuissa Brasiliassa. MM-kilpailuissa Peña pelasi yhdessä Meksikon ottelussa.
Muuta.
Peñan lempinimi on Gullit, sillä hänessä on yhdennäköisyyttä takavuosien alankomaalaistähden Ruud Gullitin kanssa.
Villanovan yliopisto

Villanovan yliopisto ("Villanova University") on yksityinen yliopisto Philadelphian metropolialueella, Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopiston perustivat vuonna 1842 augustinolaiset, ja vuonna 2014 siellä opiskeli hieman yli 10 000 opiskelijaa.
Villanovan yliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Villanova Wildcatsin nimellä kulkevat joukkueet. Perinteisesti yliopistolla on ollut vahva läsnäolo miesten koripallon turnauksessa, jossa Villanova on voittanut I-divisioonan kolmesti (1985, 2016, 2018).
HMS Västergötland (Vgd)

HMS Västergötland (runkonumero Vgd) oli Ruotsin laivaston Västergötland-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Kockumsilta Malmöstä ja Karlskronavarvetilta, missä köli laskettiin 10. tammikuuta 1983. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1986 ja liitettiin laivastoon 27. marraskuuta 1987.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 2012 Singaporelle, joka liitti sen laivastoonsa 30. huhtikuuta 2013 nimellä "RSS Swordsman".
Vesirikkokasvit

Vesirikkokasvit (Elatinaceae) on pieni kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Vesirikkokasvit ovat ruohoja tai pieniä pensaita, jotka kasvavat kosteilla kasvupaikoilla. Kasvit erittävät pihkaa. Lehdet ovat vastakkaisia, enemmän tai vähemmän hammaslaitaisia ja niissä on rauhasia; korvakkeet ovat pieniä ja kalvomaisia. Pienet kukat ovat tavallisesti viuhkomaisissa ryhmissä, tavallisesti viisi- tai kuusilukuisia. Verhiö on eri- tai yhdislehtinen ja teriö kierteinen eli kontortti. Heteet sijaitsevat verhovastaisesti ja niitä on yhtä monta tai kaksi kertaa niin monta kuin verholehtiä. Yhdislehtinen sikiäin koostuu 2–5 emilehdestä, kussakin on paljon siemenaiheita; luotit ovat nystyisiä. Hedelmä on kota, joka sisältää vaihtelevissa määrin käyristyneitä, melkein matomaisia siemeniä. Alkio on enemmän tai vähemmän linssinmuotoinen.
Levinneisyys.
Vesirikkokasvien heimo on levinnyt miltei koko maapallolle arktisia alueita lukuun ottamatta, enimmältään kuitenkin tropiikkiin. Myös Suomessa on muutama vesirikkolaji ("Elatine").
Luokittelu.
Vesirikkokasvit ja Malpighiaceae-heimo kuuluvat Malpighiales-lahkossa samaan evoluutiohaaraan, jonka ominaisuuksia ovat muun muassa putkiloelementtien yksinkertaiset perforaatiot, tärkkelys- ja proteiinijyvästen puuttuminen siiviläputkien plastideista, vastakkainen lehtiasento, viuhkomainen kukinto, kukkien kiertyminen ylösalaisin, mesiäisen puuttuminen, kotahedelmä ja vähäinen endospermi siemenessä. Heimot ovat voineet erota toisistaan noin (113–)98, 89(–85) tai (99.9–)86.1(–72.9) miljoonaa vuotta sitten. On arveltu, että kummankin heimon yhteisellä kantamuodolla olisi ollut vastakohtaiset kukat. Kummassakin heimossa esiintyy rauhasia lehdissä ja pihkaa ja maitiaisnestettä.
Heimossa on kaksi sukua ja yhteensä 35 lajia. 25 lajia on suvussa "Bergia", kymmenen lajia on vesirikkoja ("Elatine"). Sukujen erilaistuminen heimon evoluutiossa lienee tapahtunut (76.3–)48(–25.1) miljoonaa vuotta sitten.
Union College

Union College on yksityinen yleissivistävä korkeakoulu Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltion Schenectadyssä. Vuonna 1795 perustettu Union College on Yhdysvaltojen vanhin uskontokunnista riippumaton korkeakoulu, ensimmäinen maan itsenäistymisen jälkeen perustettu ja koko maan kolmanneksi vanhin. Se oli pitkään vain miehille tarkoitettu, kunnes vuonna 1970 sinne otettiin ensimmäiset naisopiskelijat.
Union Collegesta ovat saaneet alkunsa myös kreikkalaisista aakkosista tunnetut veljes- ja sisarkunnat (). Ensimmäinen veljeskunta oli vuonna 1825 perustettu Kappa Alpha.
Union Collegeen hakijoista noin 37 prosenttia hyväksytään opiskelijoiksi. Suosituimpia pääaineita ovat taloustiede, konetekniikka ja valtiotiede.
Union Collegea edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Union Dutchmenin nimellä kulkevat joukkueet. Yliopisto on menestynyt erityisesti jääkiekossa, jossa se voitti vuonna 2014 ensimmäistä kertaa I-divisioonan mestaruuden.
Soulin valtionyliopisto

Soulin valtionyliopisto (서울대학교; lyh. SNU) on yliopisto Soulissa, Etelä-Korean pääkaupungissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1946. Sillä on neljä kampusaluetta, joista kaksi sijaitsee Soulissa, yksi Suwonissa ja yksi Pyeongchangssa. Vuonna 2015 siellä opiskeli runsas 28 000 opiskelijaa, joista noin 3 600 oli tohtoriopiskelijoita.
Yliopiston perustaminen tapahtui yhdistämällä kymmenen Soulin alueella toiminutta oppilaitosta yhdeksi kokonaisuudeksi.
Vuonna 2017 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli Soulin kansallisen yliopiston sijaluokkaan 101.–150. maailmassa. Se oli tässä vertailussa maansa arvostetuin ja eräs Aasian parhaista yliopistoista. Aasiassa sitä korkeammalle sijoittui vain kolme japanilaista, kaksi kiinalaista ja yksi singaporelainen yliopisto. Saman sijoituksen SNU:n kanssa sai Aasiasta kymmenkunta muuta yliopistoa.
Alpertti Rieskjärvi

Alpertti (Alppu) Rieskjärvi on suomalainen kitaristi. Hän on toiminut useassa suomalaisessa bändissä kitaristina lähtien vuodesta 1995. Vuonna 1992 hän sijoittui K.V. Leinon kitarakilpailussa 3. sijalle. Tällä hetkellä hän toimii Rusty Shovel –bändin kitaristina sekä äänittäjänä, miksaajana ja tuottajana.
Taustaa.
Aloitti klassisen kitaran opinnot Lappeenrannan
musiikkiopistossa 1981. Voitti K.V.
Leinon kitarakilpailun 3. sijan 1992.
Yhtyeet, joissa ollut kitaristina.
K.V. Leinon kitarakilpailun 3. sija 1992
Selma -yhtyeen kitaristina 1995-2008
Morian -yhtyeen kitaristina 2002-2004
Airut -yhtyeen kitaristina 2006-2008
Hausmylly -yhtyeen kitaristina 2007-2010
Devoid Of Fate -yhtyeen kitaristina 2012-
Rusty Shovel -yhtyeen kitaristina 2011-
Muut ansiot.
Radio Suomipopin tunnarit 2012 Pasi (Poju) Heinosen kanssa.&lt;br&gt;
Pelicans -fanibiisin kitarat Pojun kanssa.&lt;br&gt;
Älä sano mitään ääneen -sävellys, jota Petri Alangon kanssa&lt;br&gt;
JJK-tunnusbiisin sovitus&lt;br&gt;
Poju - Kattilat jakoon kitarat ja banjot&lt;br&gt;
Poju vs. Waldo - Hanskat kattoon – kitarat
Latvajärvi (Sammaljoki)

Latvajärvi on Pirkanmaalla Punkalaitumella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Punkalaitumenjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 19,6 hehtaaria ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 2,3 kilometriä pitkä Latvajärvenoja, joka jatkaa Nevanojana ja Nientenojana yhtyen lopuksi Punkalaitumenjokeen Moisionkylän kohdalla.
Järven rantaviiva on 3,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven itä- ja luoteisrannat rajautuvat metsäiseen suohon. Järvellä on kolme luotomaista saarta. Rannoille on rakennettu kahdeksan loma-asuntoa, joille johtaa tiet Sammaljoelta ja Halkivahasta. Sastamalan ja Punkalaitumen välinen raja ylittää järven itäpään siten, että suurin osa järveä kuuluu Sastamalaan.
Sammakkolammi (Nuutajärvi)

Sammakkolammi on Pirkanmaalla Urjalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Punkalaitumenjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Soikion muotoisen järven pinta-ala on 20,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 450 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 4,5 kilometriä pitkä Sammakkolamminoja, joka Myllyojaksi muuttuen yhtyy Jalasjokeen Humppilan Venäjän pohjoispuolella.
Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja rannan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta järven ranta rajautuu suohon ja pellonreunaan. Järvi on alkanut kasvaa umpeen.
Luonto.
Järvi on nykyään luonnonsuojelualueen sisällä.
Huhkalanlammi

Huhkalanlammi on Pirkanmaalla Urjalassa sijaitseva tekolampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Punkalaitumenjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Lampi on 350 metriä pitkä ja 130 metriä leveä. Lammen luusua sijaitsee luoteisrannalla padon yhteydessä, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Kuulampeen. Lammen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on yksi asunto, jonne johtaa tie Nuutajärveltä.
Sipoon suomalainen seurakunta

Sipoon suomalainen seurakunta on Suomen evankelisluterilaiseen kirkkoon kuuluva seurakunta Sipoossa. Se on osa seurakuntayhtymää, johon kuuluu kaksi seurakuntaa: Sipoon suomalainen seurakunta ja Sibbo svenska församling. Sipoon suomalainen seurakunta on perustettu 1. tammikuuta 1965, jolloin kaksikielinen Sipoon seurakunta jaettiin suomen- ja ruotsinkielisiin seurakuntiin. Sipoon suomalainen seurakunta kuuluu Helsingin hiippakuntaan ja Porvoon rovastikuntaan. Vuoden 2009 alussa Helsinkiin liitetyllä Östersundomin liitosalueella asuneet Sipoon suomalaisen seurakunnan jäsenet siirtyivät Mellunkylän seurakunnan (heinäkuusta 2009 Helsingin Mikaelin seurakunnan) jäseniksi ja Sibbo svenska församlingin jäsenet Matteus församlingin jäseniksi.
Kirkot ja toimitilat.
Seurakunnan pääkirkko on vuonna 1885 valmistunut Sipoon kirkko, joka on Theodor Deckerin suunnittelema. Seurakunnan käytössä ovat myös Sipoon vanha kirkko ja Valon kappeli, Kirkonkylän seurakuntatalo, Söderkullan kirkko sekä Pappila. Kirkkoherranvirasto sijaitsee seurakuntatalon yhteydessä olevassa virastotalossa.
Jumalanpalvelukset.
Sipoon kirkossa messua vietetään pääsääntöisesti sunnuntaisin ja muina kirkkopyhinä klo 10. Kesäaikaan messu pidetään Vanhassa kirkossa. Söderkullan seurakuntakeskuksessa messu järjestetään noin kerran kuukaudessa.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Sipoon suomalaisen seurakunnan kirkkoherroina:
Patrice Brisebois

Patrice Brisebois (s. 27. tammikuuta 1971 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Brisebois pelasi NHL-liigassa 18 kauden aikana (1991–2011) yli tuhat ottelua.
Ura pelaajana.
Brisebois varattiin numerolla 30 vuoden 1989 . Ennen varaustaan Montreal Canadiensiin Brisebois pelasi QMJHL-junioriliigaa joukkueissa Laval Titan ja Drummondville Voltigeurs.
Brisebois pelasi Canadiensissa kahteen otteeseen 16 kauden ajan, voittaen Stanley Cupin kauden 1992–1993 päätteeksi. Hän edusti NHL:ssä myös Colorado Avalanchea kahden kauden ajan. NHL:n työsulkukaudella 2004–2005 Brisebois pelasi kymmenen ottelua Sveitsin liigan Kloten Flyersissa.
Gearóid Morrissey

Gearóid Morrissey (s. 17. marraskuuta 1991 Cork) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin kakkosliigassa pelaavaa Cambridge Unitedia. Oikeajalkainen Morrissey on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Morrissey edusti nuorten tasolla Blackburn Roversia. Hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa oli Irlannin 1. divisioonassa tuolloin pelannut Cork City FC, jossa Morrissey debytoi vuonna 2010. Cork nousi kauden 2011 jälkeen Irlannin valioliigaan voitettuaan 1. divisioonan mestaruuden ja Morrissey debytoi valioliigassa kaudella 2012. Hän pelasi pääsarjatasolla kolme kautta pelaten parhaimmillaan 32 ottelua kaudella 2013. Yhteensä hän pelasi Corkin paidassa 131 ottelua ja teki kymmenen osumaa.
Tammikuun 2015 siirtoikkunassa Morrissey siirtyi Englannin neljänneksi korkeimman sarjatason Kakkosliigan Cambridge Unitediin. Debyytti seurassa tapahtui helmikuussa 2015 FA Cupin ottelussa Manchester Unitedia vastaan.
Maajoukkueura.
Morrissey edusti vuonna 2007 Irlannin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta pelaten viisi ottelua ilman maaleja ja vuonna 2008 alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta pelaten kahdeksan ottelua ilman maaleja.
One Planet Living

One Planet Living on englannista lähtöisin oleva kestävän elämäntavan konsepti, jonka tarkoitus on kannustaa ihmisiä ja yhteisöjä elämään sosiaalisesti kestävästi ja maapallon kantokyvyn rajoissa. Konseptiin kuuluu kymmenen One Planet -periaatetta, jotka ohjaavat kehittämään kestäviä ratkaisuja ja joiden ekologinen jalanjälki olisi yhden maapallon kokoinen. One Planet Living -konseptin on kehittänyt englantilainen voittoa tavoittelematon organisaatio yhteistyössä maailman luonnonsäätiön (WWF) kanssa.
One Planet Living Suomessa.
One Planet living toimintamallia on sovellettu Suomessa vuodesta 2014 alkaen Jyväskylässä Kankaan aluekehityshankkeessa ja Vantaalla Kivistön kaupunkikeskuksen kehityksessä.
Zaida Hämäläinen

Zaida Hämäläinen (s. 31. maaliskuuta 1974 Sulkava) on suomalainen malli ja näyttelijä.
Hogewey

Hogewey on vaikeasta dementiasta tai Alzheimerin taudista kärsiville potilaille tarkoitettu erikoishoitola, joka sijaitsee Amsterdamin lähettyvillä Weespin kunnassa Alankomaissa. Se aloitti toimintansa vuonna 2009 ja on toiminut jatkuvasti liki täydellä kapasiteetilla. Vuoden 2014 lopulla siellä asui 152 potilasta ja työskenteli 250 vanhustenhoitoon erikoistunutta hoitajaa.
Hogewey on rakennettu jäljittelemään pikkukylän toimintoja, jotta potilaat voisivat elää itsenäisesti tutuntuntuisessa ympäristössä, ja siellä on muun muassa postitoimisto, puutarha ja teatteri. Kylässä on ympärivuorokautinen kameravalvonta ja vain yksi sisäänkäynti. Potilaat asuvat omissa huoneissaan kuuden-seitsemän hengen ryhmissä yhden tai kahden hoitajan kanssa asunnoissa, jotka on huolellisesti suunniteltu ja sisustettu eri aikakausien tyyliin, jotta asukkaat tuntisivat olonsa kotoisaksi. Hoitohenkilökunta käyttää tavallisia vaatteita ja esittää kylän väkeä esimerkiksi kaupan tai postitoimiston työntekijöinä. Kylässä ei käytetä rahaa, ja potilaiden hankinnat sisältyvät hoitomaksuun.
Hogeweyn rakentaminen maksoi euroa ja sen rahoitus perustui enimmäkseen Alankomaiden valtion tukeen. Potilasmaksu on kokonaisuudessaan kuukaudessa, josta valtio maksaa osan ja potilaan perhe tulojensa mukaan enintään . Hogeweyn potilaiden on todettu tavallisiin hoitolaitoksiin verrattuna syövän paremmin, olevan iloisempia, tarvitsevan vähemmän lääkitystä ja elävän pidempään. Laitos on herättänyt kansainvälistä huomiota ja siellä on vieraillut lukuisia muistisairauksien asiantuntijoita. Englannissa rakennettiin 1950-luvun elämää jäljittelevä hoitokylä Hogeweyn mallin mukaan vuonna 2013.
Luettelo suomalaisista kulttuuriskandaaleista

Suomen kulttuuriskandaalit (tai kulttuurikohut, kohutapaukset) ovat suomalaisen kulttuurin, kuten kuvataiteen, teatterin, tms. piirissä tapahtuneita taideharrastajien piiriä laajempia, vähintäänkin laajaa kansallista huomiota herättäneitä tapauksia.
Seitsemän veljestä.
Aleksis Kiven romaani Seitsemän veljestä oli aikansa kirjallinen skandaali. Kiven kriittikko August Ahlqvist piti vuonna 1870 ilmestynyttä kirjaa sekä huonosti kirjoitettuna, että Suomen kansaa häpäisevänä teoksena.
Juhannustanssit.
Hannu Salaman kirja Juhannustanssit aiheutti vuonna 1965 oikeudenkäynnin, jossa Salamaa syytettiin jumalanpilkasta.
Sikamessias.
Harro Koskisen maalaus Sikamessias aiheutti tuomion jumalanpilkasta vuonna 1974.
Lapualaisooppera.
Arvo Salon tekstiin perustuva ooppera, joka mursi perinteisen oopperan kaavaa.
Joensuun teatterisota.
Jouko Turkan johtama Joensuun kaupunginteatteri oli teatterimaailman puheenaiheena syksyllä 1971, kun teatterin johtokunnan ja henkilökunnan välille syntyi riita siitä, kuka saa päättää ohjelmistosta. Riita johti näyttelijöiden lakkoon.
Kuopion teatterisota.
Kurt Nuotion johtamassa Kuopion kaupounginteatterissa syntyi Joensuun kaltainen teatterisota 70-luvun puolivälissä, kun oikeistojohtoinen teatterilautakunta alkoi määritellä teatterin taiteellista suuntaa ja ohjelmistovalintoja.
Turkan koulu.
Jouko Turkka toimi Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön professorina 1981–1985, josta rehtorina 1982–1985, ja ohjaajantyön professorina 1985–1988, jona aikana 'Turkan kouluksi' nimitetty koulutus herätti kansallista kohua esim. iltapäivälehtien otsikoissa.
Jumalan teatteri.
1980-luvulla laajaa huomiota saavuttanut niin sanotun "Turkan koulun" teatteriopiskelijoiden teatteriesitys, jossa yleisöä kohtaan käyttäydyttiin uhkaavasti.
Kissantappovideo.
Teemu Mäen vuonna 1988 tekemä taidevideo sai laajaa huomiota ja tuomitsevaa arvostelua muun muassa alan piireissä Hollannissa. Mäki sai teostaan hovioikeudessa sakkotuomion eläinrääkkäyksestä.
Turkan Seitsemän veljestä.
Jouko Turkan Yleisradiolle ohjaama televisiosarja "Seitsemän veljestä" aiheutti runsasta keskustelua kun se esitettiin vuosina 1989–1990.
Iákovos Kampanéllis

Iákovos Kampanéllis (joskus "Kambanéllis", , 2. joulukuuta 1922 Náxos, Kreikka – 29. maaliskuuta 2011 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen runoilija, näytelmäkirjailija, sanoittaja ja kirjailija. 
Elämä ja ura.
Kampanéllis syntyi vuonna 1922 Chórassa Náxoksen saarella. Hän selvisi toisen maailmansodan aikaan Mauthausen-Gusenin keskitysleiriltä ja kirjoitti kokemuksistaan runoja, jotka kreikkalaissäveltäjä Míkis Theodorákis sävelsi neliosaiseksi Mauthausen-sarjaksi ("Mauthausen Cantata"). Hän kirjoitti myös kirjan tarinastaan kyseisellä keskitysleirillä. 
Kampanéllis käsikirjoitti uransa aikana 12 elokuvaa, joista kahta myös ohjasi. Yksi hänen tunnetuimmista käsikirjoittamistaan elokuvista on Michális Kakogiánniksen ohjaama "Stella" vuodelta 1955. Kampanéllis menehtyi vuonna 2011 pitkäaikaisen munuaisten vajaatoiminnan aiheuttamiin komplikaatioihin ateenalaisessa sairaalassa.
Extreme folk

Extreme folk on yksi folkmusiikin tyylilajeista. Tyylilajiin kuuluu folkmusiikille tyypillinen melodisuus, akustiset tai kansanperinteestä tunnetut soittimet, sekä erilaisten kansanperinteiden inspiroima harmonisuus, rytmi ja tunnelma. Lisäksi extreme folkille on luonteenomaista musiikin äärimmäisyys. Kappaleissa on usein korkea tai äärimmäisen korkea tempo, kappalerakenne voi olla progressiivinen, yllätyksellinen ja outo, musiikissa voi olla aggressiivisia tai punk- ja hevimusiikille tyypillisiä piirteitä, tai musiikkiin on lisätty folkille epätyypillisiä soittimia ja soundeja. 
Extreme folk usein myös lainaa vaikutteita useista eri genreistä, ja on usein gernejen äärirajoja koettelevaa. Tyypillisiä extreme folkin saamia vaikutteita ovat ska-, reggae-, balkan-, klezmer-, lähi-idän-, jazz-, punk- ja metallimusiikki. Myös psykedeelinen, elektroninen tai rapmusiikki voivat olla mukana extreme folkissa. 
Koska extreme folk kuvastaa hyvin monenlaista äärimmäistä folkmusiikkia, ei se ole tarkasti määriteltävissä tiettyihin yhtyeisiin. Mr. Bungle -yhtyeen kappale "Ars Moriendi" on laskettavissa extreme folkiksi. Suomessa extreme folkiksi voisi luonnehtia folk-jazz-punk-yhtyettä Alamaailman vasarat sekä ska-rap-balkan-yhtyettä St. Rasta.
Folkmusiikin alkuperäisyyttä korostava ja promotoiva organisaatio XFS Music määrittelee extreme folkin "tavallisen, yleisen ja odotetun ylittämiseksi", mutta tarkoittaa tällä alkuperäisen folkmusiikin ihannointia ja on siksi eroteltava genrenimityksestä extreme folk.
Extreme folkia ei sovi sekoittaa metallimusiikin genreen extreme folk metal.
Ivan Panin

Ivan Panin (12. joulukuuta 1855 – 30. lokakuuta 1942) oli venäläissyntyinen Yhdysvalloissa asunut raamatuntutkija, joka vuonna 1890 huomasi Raamatun tekstiin liittyvän erikoisia matemaattisia yhteyksiä, kun käytetään heprean ja kreikan aakkosia numeroina (näissä kielissä kullakin kirjaimella on lukuarvo). Esim. Raamatun alkujakeessa 1. Moos. 1:1 on kätketty numero 7 monessa mielessä: sanojen Jumala, taivas ja maa yhteenlaskettu lukuarvo on 777 ja muutenkin jakeeseen, kuten moniin muihinkin jakeisiin, on kätketty luku seitsemän siten, että kun lasketaan yhteen vaikkapa ainoan verbin, kaikkien sanojen ensimmäisten ja viimeisten kirjainten lukuarvo, saadaan tulos, joka on jaollinen seitsemällä. D. B. Turnen antoi 26 latinalaiselle aakkoselle lukuarvot ja yritti niitä käyttäen aikaansaada englannin kielellä tekstin, jossa esiintyisi edes muutamia tällaisia lukuerikoisuuksia. Päiviä kestäneen työn jälkeen hän myönsi epäonnistuneensa. Tällaisia lukuerikoisuuksia ei ole todistettavasti löydetty mistään muualta kuin Raamatusta, ei edes apokryfikirjoista.
Alternative Tentacles

Alternative Tentacles on vuonna 1979 perustettu yhdysvaltalainen pienlevy-yhtiö, joka perustettiin alun perin Dead Kennedys -yhtyeen "California Über Alles" -singlen julkaisua varten. Yhtiön toiminnasta vastaa Dead Kennedysin johtohahmo ja laulusolisti Jello Biafra. 
Alternative Tentacles on julkaissut lähinnä punk- ja hardcore-yhtyeiden tuotantoa sekä myös muun muassa poliittisia puhelevyjä. Levymerkin tunnetuimpia yhtyeitä ovat Dead Kennedysin ohella olleet artistit kuten NoMeansNo, Amebix, Butthole Surfers sekä Melvins. Puhelevyjä Alternative Tentacles on julkaissut Jello Biafran lisäksi muun muassa Noam Chomskylta.
Wyomingin yliopisto

Wyomingin yliopisto ("University of Wyoming") on yksityinen yliopisto Laramiessä, Albanyn piirikunnassa, Wyomingin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1886, ja vuonna 2014 siellä opiskeli hieman alle 14 000 opiskelijaa.
Yliopistossa on kahdeksan tiedekuntaa.
Keskusjärjestö NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Wyomingin yliopistoa edustavat Wyoming Cowboysin/Cowgirlsin nimellä kulkevat joukkueet.
Aatu Palomäki

Johan Adolf (Aatu) Palomäki (1. syyskuuta 1884 – 30. syyskuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki taiteellisen uransa helsinkiläisellä Kansan Näyttämöllä. Aikalaistensa mieleen Palomäki jäi lahjakkuutena, joka intensiivisellä näyttelijäntyöllään ja tarkkaan harkitulla puheilmaisullaan onnistui kerta toisensa jälkeen tekemään yleisöönsä voimakkaan vaikutuksen. 
Aatu Palomäki kuoli 29 vuotiaana keuhkotuberkuloosiin ja on haudattu Hietaniemen hautausmaalle, Helsinkiin.
Ura.
Palveltuaan jonkun aikaa liikealalla Palomäki siirtyi vuonna 1905 näyttämötaiteen palvelukseen, ensin Helsingin Työväen Teatteriin ja sen muututtuttua Kansan Näyttämöksi tälle.
Aatu Palomäki teki Kansan Näyttämöllä lähes kaikki suuret miesosat aina siihen asti kun Aarne Halme astui teatterin riveihin. Palomäen roolitehtäviä olivat muun muassa ruhtinas Nehljudow Leo Tolstoin menestyksekkäässä "Ylösnousemuksessa" (1907) ja pianistin osa Hermann Bahrin komediassa "Konsertti" (1910). "Konsertti" oli eräs kauden 1910–1911 menestyskappaleita. Palomäki näytteli myös useissa Bernard Shaw'n näytelmissä, joita Kansan Näyttämöllä esitettiin jokaisella näytäntökaudella.
Eino Leino luonnehti Aatu Palomäkeä näyttelijäksi, jossa "taiteellinen hartaus yhtyi terveeseen luonnekuvaukseen ja jo sangen taipuisaan tekotapaan".
Palomäki teki opintomatkan Saksaan 1911, mutta joutui palaamaan Suomeen sairastumisensa takia.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2015

Le Mansin 24 tunnin ajo 2015 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 13.–14. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Earl Bamberin, Nick Tandyn ja Nico Hülkenbergin autokunta.
Kilpailu oli kauden 2015 FIA World Endurance Championship -sarjan kolmas osakilpailu.
Adoptoidut

Adoptoidut on Nelosella 5. helmikuuta 2015 alkanut tositelevisiosarja. Ohjelmassa kerrotaan kahdeksan Suomessa adoptoidun henkilön tarinan, kuinka he saivat tietää adoptiosta ja kuinka he ovat etsineet biologisia sukulaisiaan. Ohjelmaa juontaa Lorenz Backman.
Ohjelma on kuvattu vuoden 2014 kesän ja syksyn aikana.
Quinnipiacin yliopisto

Quinnipiacin yliopisto ("Quinnipiac University") on yksityinen yliopisto Hamdenissä, Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1929, ja vuonna 2014 siellä opiskeli yhteensä 8 400 opiskelijaa.
Yliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Quinnipiac Bobcatsin nimellä kulkevat joukkueet. Yliopisto on menestynyt erityisesti jääkiekossa, jossa se eteni ensimmäistä loppuotteluun vuoden 2013 Frozen Four -lopputurnauksessa.
Xiongnut

Xiongnut (, , ) oli nomadikansa, joka asui Pohjois-Kiinassa Ilin tasangoilta Mongolian maanviljelysalueille saakka ulottuvalla alueella. He asuivat pohjoisessa Kiinassa ainakin Qin- ja Han-dynastioiden aikana 221 eaa. – 220 jaa. Joidenkin tietojen mukaan heitä oli siellä vielä 300–430 jaa., jolloin Pohjois-Kiinassa hallitsivat barbaarikansat. 
Xiongnut sotivat naapurikansojen, kuten Dingling- ja Yuezhi-heimon, kanssa. He hyökkäsivät myös Shaanxin alueelle.
Xiongnuilla oli valtakunta, jonka ensimmäinen johtaja oli Touman (noin 220–209 eaa.). Toinen merkittävä hallitsija oli nimeltään Modu (noin 209–174 eaa.).
Samoihin aikoihin Keltaisenjoen seudulla oli Ordoksen kulttuuri.
Jotkut tutkijat ovat 1700-luvulta asti esittäneet, että Eurooppaan 300-luvulla tyhjästä ilmestyneet hunnit olivat xiongnuja. Nykytutkijat eivät kuitenkaan pidä tätä teoriaa uskottavana todisteiden puutteen vuoksi.
Kieli.
Xiongnujen joukossa oli useita kansoja ja kieliä, mutta mahdollisesti varsinainen xiongnujen kieli on ollut jenisiläissukuinen kieli. Esimerkkejä samanlaisuuksista on xiongun sana "sakdak" 'kenkä' ja ketin sana "saagdi" 'kenkä', sekä xiongun "kʷala" 'poika', arinin kielen "bikjal" 'poika' ja ketin "qalek" 'lapsenlapsi'. Kieli on ollut todennäköisesti läheistä sukua pumpokolille.
Ándros (kaupunki)

Ándros () eli Chóra (Χώρα) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ándroksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Άνδρου, "Dimotikí Enótita Ándrou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ándroksen saarella, Ándroksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 901 ja varsinaisen Ándroksen kaupungin väkiluku 1 428 (vuonna 2011). Ándroksen kaupunki on Ándroksen saaren pääkaupunki ja Ándroksen kunnan kuntakeskus.
Ándroksen kaupunki sijaitsee Ándroksen saaren itärannikolla luonnonsatamalahden pohjukassa. Kunnallisyksikkö käsittää saaren keskiosan. Ándros oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä uudeksi Ándroksen kunnaksi yhdessä Kórthion ja Ydroúsan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat Ándroksen arkeologinen museo ja Goulandrísten nykytaiteen museo. Kaupungin rakennuskanta on yhdistelmä perinteistä kykladista ja uusklassista arkkitehtuuria.
Nykyistä Ándroksen kaupunkia ei tule sekoittaa antiikin aikaiseen Androksen kaupunkiin, joka sijaitsi eri paikassa saaren länsirannikolla nykyisen Palaiópolin alueella.
Kunnallisyksikön osat.
Ándroksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Chorió (Chálki)

Chorió (; ) eli Chóra (Χώρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Chálkin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on asumaton (vuonna 2011).
Chorió, suomeksi ”Kylä”, on nimensä mukaisesti Chálkin saaren vanha, keskiaikainen pääkylä ("chóra"). Se sijaitsee ylhäällä vuoristossa, siinä missä nykyinen pääkylä Chálki eli Nimporió sijaitsee meren rannalla. Chorió sijaitsee Chálkin vanhan linnavuoren, Ágios Nikólaoksen kukkulan, rinteellä. Kukkulalla on keskiaikainen, 1400-luvulla rakennettu johanniittain ritarikunnan linna (Kástro). Se on rakennettu saaren antiikin aikaisen akropoliin päälle. Linnassa on Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkon rauniot.
Kylän sijainti ja linna tarjosivat 1800-luvulle saakka asukkaille suojaa merirosvoja vastaan. Kylä on autioitunut sen jälkeen, kun pääkylä siirtyi nykyiselle paikalleen mereltä tulevan uhan lakattua. Nykyään kylä ja linna muodostavat saaren merkittävimmän arkeologisen alueen.
Ioulída

Ioulída (; ) eli Chóra (Χώρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kéan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kéan kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 633 (vuonna 2011). Ioulída on Kéan saaren pääkylä ja Kéan kunnan kuntakeskus.
Ioulída sijaitsee sisämaassa Kéan saaren keskellä noin kuusi kilometriä saaren satamasta Korissíasta itään. Kylä on hyvin perinteinen kreikkalainen saaristokylä, eikä siellä ole autoliikennettä. Kylä sijaitsee samalla paikalla kuin antiikin aikainen Iuliin kaupunki, ja on perinyt sen nimen. Kylässä on antiikin aikainen linnavuori eli akropolis, johon rakennettiin venetsialaisaikana linna (Kástro). Muita nähtävyyksiä ovat Kéan arkeologinen museo, Agía Paraskevín kirkko sekä Panagía Kastrianín luostari.
Ioulída muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ιουλίδος, "Dimotikí Koinótita Ioulídos"), johon kuuluvat varsinaisen Ioulídan kylän lisäksi Agía Marína, Agía Mávra, Ágios Nikólaos, Ágios Symeón, Ágios Theódoros, Astrás, Chavouná, Elliniká, Kampí, Kastaniés, Kastrianí, Káto Meriá, Kokkináda, Koúndouros, Ligiá, Mýloi, Órkos, Péra Meriá, Písses, Plagiá, Rontakádo, Spathí, Stavroudáki ja Zoodóchos Pigí. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 406.
Kárpathos (kaupunki)

Kárpathos () eli Pigádia (Πηγάδια) tai Chóra (Χώρα) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Kárpathoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καρπάθου, "Dimotikí Enótita Karpáthou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kárpathoksen saarella, Kárpathos-Kásoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 670 ja varsinaisen Kárpathoksen kaupungin väkiluku 2 707 (vuonna 2011). Kaupunki on Kárpathoksen saaren pääkaupunki ja Kárpathoksen kunnan kuntakeskus.
Kárpathoksen kaupunki sijaitsee Kárpathoksen saaren kaakkoisosassa sen itärannikolla luonnonsatamalahden ympärillä. Kunnallisyksikkö käsittää saaren koko eteläosan. Antiikin aikana kaupungin paikalla sijaitsi Potidaionin eli Poseidionin kaupunki, joka oli Karpathoksen poliksen satama. Satamalahden laidalla on antiikin aikaisen kaupungin akropolis eli linnavuori. Muihin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Pyhän Fotinen ("Agía Foteiní") varhaiskristillisen basilikakirkon rauniot ja Kárpathoksen arkeologinen museo. Kaupungin lähellä sijaitsee myös Poseidonin luolaksi kutsuttu antiikin aikainen kulttipaikka. Kárpathoksen lentoasema sijaitsee noin 15 kilometriä kaupungista lounaaseen.
Kárpathos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä uudeksi Kárpathoksen kunnaksi yhdessä saaren pohjoisosan käsittävän Ólympoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat.
Kárpathoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Koufonísi (kylä)

Koufonísi (; ) eli Chóra (Χώρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Áno Koufonísin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Koufonísian kaupunkikuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan Koufonísian kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 391 (vuonna 2011).
Koufonísin kylä on Koufonísin saaren pääkylä ("chóra") ja pääsatama. Se sijaitsee saaren lounaisrannikolla. Koufonísi on alun perin kalastajakylä ja sen rakennuskanta edustaa perinteistä kykladista arkkitehtuuria. Aivan kylän länsipuolella sijaitsee kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Epáno Mýloi.
Koufonísi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κουφονησίων, "Dimotikí Koinótita Koufonisíon"), johon kuuluvat varsinaisen Koufonísin kylän lisäksi Foínikaksen kylä sekä asumattomat saaret Ágios Andréas, Daskalió, Glaronísi, Káto Koufonísi, Kéros, Lázaros, Megáli Pláka, Plakí, Prasoúra, Tsouloúfi ja Voúlgari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 399.
Kýthnos (kylä)

Kýthnos () eli Mesariá (Μεσαριά) tai Chóra (Χώρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kýthnoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kýthnoksen kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 561 (vuonna 2011). Kylä on Kýthnoksen saaren pääkylä ja Kýthnoksen kunnan kuntakeskus.
Kýthnoksen kylä sijaitsee saaren pohjoisissa keskiosissa noin kahdeksan kilometriä saaren pääsatamasta Mérichaksesta itään. Kylä on syntynyt 1600-luvulla. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen kirkot, joista Pyhän Kolminaisuuden ("Agía Triáda") kirkko on saaren vanhin, sekä Kýthnoksen arkeologinen museo. Loutrássa, lähimmässä rantapaikassa, on kuumia lähteitä.
Kýthnos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κύθνου, "Topikí Koinótita Kýthnou"), johon kuuluvat varsinaisen Kýthnoksen kylän lisäksi Agía Eiríni, Ágios Stéfanos, Apókrisi ja Loutrá. Koko yhdyskunnan väkiluku on 669.
Mandráki

Mandráki (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Nísyroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Nísyroksen kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 660 (vuonna 2011). Mandráki on Nísyroksen saaren pääkylä ja Nísyroksen kunnan kuntakeskus.
Mandráki sijaitsee Nísyroksen luoteisrannikolla. Se muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μανδρακίου, "Topikí Koinótita Mandrakíou"), johon kuuluvat varsinaisen Mandrákin kylän lisäksi Loutrán kylä sekä Gyalín ja Kandelioússan saaret. Mandráki on saaren pääsatama.
Mandrákin tunnetuimmat nähtävyydet ovat Panagía Spilianín luostari eli ”Luolan Neitsyt Marian” luostari sekä Spilianín keskiaikainen linnoitus. Kylässä toimii myös Nísyroksen arkeologinen museo. Palaiókastrossa jonkun matkaa kylästä etelään sijaitsevat saaren antiikin aikaisen kaupungin Nisyroksen rauniot, mukaan lukien jäänteitä sen akropoliin linnoitusmuureista (300-luku eaa.) sekä haudoista (600–500-luvut eaa.).
Mýrina (Límnos)

Mýrina () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Límnoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μύρινας, "Dimotikí Enótita Mýrinas") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Límnoksen saarella, Límnoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 8 006 ja varsinaisen Mýrinan kaupungin väkiluku 5 711 (vuonna 2011). Mýrina on Límnoksen saaren pääkaupunki ja Límnoksen kunnan kuntakeskus.
Mýrinan kaupunki sijaitsee Límnoksen saaren länsirannikolla. Se on saaren pääsatama ja rakennettu kahden luonnosatamalahden rannalle. Lahtien välissä on niemi, jossa on venetsialaisella kaudella rakennettu Mýrinan linna (Kástro) vulkaanista kiveä olevien kalliomuodostelmien ympäröimänä. Mýrinan kunnallisyksikkö käsittää saaren koko länsiosan.
Antiikin ajan Myrinan kaupunki oli toinen saaren kahdesta kaupunkivaltiosta Hefaistian ohella. Nykyinen Mýrina oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Límnoksen kunnaksi yhdessä Atsikín, Moúdroksen ja Néa Koútalin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Mýrinassa toimii Egean yliopiston ympäristötieteellisen tiedekunnan ravitsemustieteiden laitos. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Límnoksen arkeologinen museo. Límnoksen kansainvälinen lentoasema sijaitsee saaren keskiosissa noin 18 kilometriä itään Mýrinasta.
Kunnallisyksikön osat.
Mýrinan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Náxos (kaupunki)

Náxos (; myös "Naksos") eli Chóra (Χώρα) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νάξου, "Dimotikí Enótita Náxou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Náxoksen saarella, Náxoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 12 726 ja varsinaisen Náxoksen kaupungin väkiluku 7 070 (vuonna 2011). Kaupunki on Náxoksen saaren pääkaupunki sekä Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan kuntakeskus.
Náxoksen kaupunki sijaitsee Náxoksen saaren länsirannikolla luonnonsatamalahden ympärillä. Kaupunki on saaren pääsatama. Kunnallisyksikkö käsittää alueen saaren länsiosasta. Náxoksen lentoasema sijaitsee noin neljä kilometriä kaupungista lounaaseen.
Historia.
Antiikki.
Náxos, antiikin kontekstissa Naksos, oli saaren keskus jo antiikin aikana ja muodostui kaupunkivaltioksi ("polis") 700-luvulla eaa. Se oli arkaaisella kaudella 600- ja 500-luvuilla eaa. koko Kykladien merkittävin ja voimakkain kaupunki. Tunnetuin antiikin aikainen jäänne kaupungissa ovat Apollonin temppelin rauniot, mukaan lukien tunnettu Portára (suuri portti), joka oli alun perin temppelin oviaukko. Rauniot sijaitsevat heti nykyisen kaupungin luoteispuolella. Temppeli rakennettiin vuonna 522 eaa.
Myöhempi historia.
Náxos toimi neljännen ristiretken jälkeen vuonna 1207 syntyneen, venetsialaisten perustaman Naksoksen herttuakunnan pääpaikkana. Venetsialaiset rakennuttivat kaupunkiin Náxoksen linnan ("Kástro"), josta herttuakuntaa hallittiin 300 vuotta. Nykyisin linna muodostaa kaupungin vanhankaupungin ytimen ja siellä toimii muun muassa Náxoksen arkeologinen museo. Tuolta ajalta kaupungissa on myös katolinen katedraali Vapahtajan temppeliin­tuomisen katedraali sekä ranskalainen koulu. Kaupungin rakennuskanta on yhdistelmä perinteistä kykladista ja venetsialaista tyyliä. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat edellä mainittujen lisäksi myös kaupungin ortodoksinen katedraalikirkko Elävöittävän lähteen katedraali ("Zoodóchou Pigí") sekä sen aukion alla sijaitseva Gróttan arkeologinen kohde ja museo.
Náxos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnaksi yhdessä Donoúsan, Drymalían, Irakleián, Koufonísian ja Schoinoúsan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat.
Náxoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Haixi

Haixin mongolien ja tiibetiläisten autonominen prefektuuri (, , ) on nimensä mukaisesti autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnassa. Prefektuurin nimi viittaa siihen, että se sijaitsee Qinghaijärven länsipuolella ("hǎi": lyhenne Qinghaijärvestä; "xī": länsi).
Maantiede.
Haixin prefektuuri kattaa noin 328 970 km² Tiibetin ylängön pohjoisosassa. Sen keskellä sijaitsee Qaidamin syvänkö, jonka keskikorkeus merenpinnasta on 2 600-3 000 metriä. Syvänköä ympäröivät vuoret, jotka kohoavat puolestaan 5 500 metrin korkeuteen. Haixiin kuuluu myös Tanggulan harvaanasuttu enklaavi Tiibetin vastaisella rajalla. Haixin hallinnollinen keskus on Delinghan kaupunki.
Historia.
Haixin aluetta ovat asuttaneet tiibetiläiset ja ylämongolit. Vuonna 1929 alueelle siirtyi hui-kiinalaisia maanviljelijöitä ja vuonna 1935 sinne muutti kazakkeja Xinjiangista. Kiinan kommunistien voitettua Kiinan sisällissodan he loivat alueelle mongolien autonomisen piirikunnan vuonna 1952, sekä autonomiset piirikunnat tiibetiläisille ja kazakeille seuraavana vuonna. Vuonna 1954 nämä piirikunnat yhdistettiin Haixin prefektuuriksi. Vuodesta 1956 alueelta on löydetty ja kaivettu kultaa, kaliumia, lyijyä, sinkkiä ja öljyä. Vuonna 1947 alueelle rakennettiin päällystetty tie ja se yhdistettiin Qinghain-Tiibetin rautatiehen vuonna 1981. Kazakit siirrettiin vuonna 1984 Xinjiangiin ja heidän autonomiansa lakkautettiin. 1990-luvulla aluetta vaivasivat hui-kiinalaisten rikollisjärjestöjen hallitsema laiton kullankaivuu prefektuurin kaakkoisosissa.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan kolmeen piirikuntatason kaupunkiin ja kolmeen piirikuntaan, sekä yhteen hallintoalueeseen (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Da Qaidam on paikallisesti asetettu piirikuntatason yksikkö. Se ei ole rekisteröity Siviiliasiain ministeriössä, joten nimellisesti se kuuluu Delinghan kaupunkiin.
Talous.
Vuonna 2012 Haixin bruttokansantuote oli 57,03 miljardia renminbiä, mikä vastasi 30,3 % koko Qinghain bruttokansantuotteesta. Suurin osa, 81,4 %, taloudesta muodostui jalostuksesta. Suurimmat teollisuuden alat ovat maakaasun, kirjometallien ja hiilen kaivuu, sekä kemikaaliteollisuus. Myös turismilla on tärkeähkö osuus alueen taloudessa. Vuonna 2012 alueella vieraili 3,83 miljoonaa turistia.
Haixin alueella on myös merkittäviä luonnonvaroja. Alueelta löytyy esimerkiksi kaliumia, magnesiumia ja litiumia. Esiintymien arvoksi on arvioitu 15 triljoonaa renminbiä.
Väestö.
Valtaosa Haixin väestöstä on nykyisin han-kiinalaisia. Vuonna 1982 alueen koko väestön ollessa 272 000 heistä tiibetiläisiä oli 9 % ja mongoleja 7 %. Tiibetiläiset asuttavat pääasiassa Tianjunin, Dulaanin ja Tanggulan alueita mongolien asuttaessa Ulania, Utu-Mören aluetta Golmudissa ja Dulania Haixin itäosissa. Vuonna 2010 alueella asui 489 338 henkilöä.