tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Circus (yökerho)

The Circus oli Helsingin ydinkeskustassa Kampin Narinkkatorilla sijainnut yökerho. Circuksessa järjestettiin muun muassa musiikkitapahtumia. Circukseen mahtui enimmillään noin 2 000 ihmistä.
Circus sulki ovensa lopullisesti kesäkuussa 2020.
Sumusade

Sumusade on vuonna 2011 perustettu suomalainen pop rock -yhtye. Se on julkaissut yhden täyspitkän albumin "Ihmiselle ihminen" vuonna 2011. Levy on ollut tehosoitossa ja viikon albumina Radio Deissä. Yhtye perustettiin vuosina 2005–2011 toimineen Fog-yhtyeen jatkajaksi. Kokoonpano on muuten sama, mutta uudeksi basistiksi valittiin seinäjokelainen Teemu Kunto.
Historia.
Yhtyeen edeltäjä oli vuosien 2005 ja 2011 välillä toiminut pop/rock -musiikkia soittava Fog-yhtye, joka julkaisi ainoan täyspitkän albuminsa "Vastavirtaan" vuonna 2008 . Bändi sijoittui toiseksi SM-Gospel-kilpailuissa Keuruulla 2007 ja voitti yleisön suosikki -äänestyksen. Bändi julkaisi "Sinä olet kaunis" -singlen kesäkuussa 2009. Single sai radiosoittoa muun muassa YleX-radiokanavalla. Vuoden 2011 joulukuussa bändi jäi historiaan vaihdettuaan nimekseen Sumusade.
Roger Kanerva

Raimo Roger Kanerva (s. 30. lokakuuta 1951 Helsinki) on suomalainen kymmenottelija. Hän edusti Esbo Idrottsföreningiä. Ulkoratojen SM-kisoissa Kanerva voitti kaksi pronssia (1976 ja 1977). Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuissa seitsenottelussa kultaa ja pronssia. Virallisissa kilpailuissa Kanerva ei ole kilpaillut vuoden 1981 jälkeen. Ennätyksensä 7945 pistettä (nykyisellä vuonna 1984 käyttöön otetulla pistetaulukolla 7923 pistettä) hän otteli Prahan EM-kilpailuissa 1978, jossa sijoittui kuudenneksi. Tulos oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa (heinäkuussa 2022) sijalle 10.
Leonard Cheshire

Geoffrey Leonard Cheshire (7. syyskuuta 1917 – 31. heinäkuuta 1992) oli englantilainen everstin arvoinen lentäjä, joka lensi muun muassa Avro Lancaster -pommikoneita. Cheshire oli aatelinen ja arvoltaan paroni. Hän sai useita kunniamerkkejä (Distinguished Service Order-DSO, Viktorian risti, Order of Merit) lentäjänä saavuttamistaan ansioista. Cheshire päätti sotilasuransa vuonna 1946.
Sotilasura pähkinänkuoressa.
Hän aloitti kesäkuussa 1940 lentäjänä 617. laivueessa. Toinen pestauskierros seurasi tammikuussa 1941. Hän osallistui ilmahyökkäyksiin Berliiniin, Bremeniin, Duisburgiin, Esseniin, Kieliin sekä Kölniin. Cheshiren ohjaamaan lentokoneeseen osui kranaatti runkoon Kölnin yläpuolella marraskuussa 1940, mutta tehtävää jatkettiin osuman saamisesta huolimatta. Hänen kolmas rekrytointijaksonsa alkoi elokuussa 1942.
Cheshire ylennettiin everstiksi lokakuussa 1943. Hän oli osallisena matalapommituksissa, hyökkäyksissä muun muassa Augsburgiin sekä Müncheniin sekä kehitti "Pathfinder"-menetelmää, jossa tietyt koneet pudottivat soihtuja merkiksi pommikoneille. Hän suoritti arviolta sata lentotehtävää. Hän toimi päällikkötehtävissä omassa yksikössään, 617. raskaassa erikoispommituslaivueessa.
Eversti Cheshire oli fyysikko William Penneyn kanssa tarkkailulentokoneessa tekemässä havainnointia Nagasakin pommituksesta. Hiroshimaan suuntautuneelle pommituslennolle heitä ei päästetty, kenraali Curtis LeMayn päätöksellä. Cheshiren kuvailtiin järkyttyneen niin suuresti näkemästään, että päätti omistaa loppuelämänsä vammautuneiden auttamiselle. Hänen nimeään kantava hyväntekeväisyysrahasto on edelleen toiminnassa.
Ragnar Ypyä

Ragnar Amandus Ypyä (20. toukokuuta 1900 Helsinki – 5. lokakuuta 1980 Tukholma) oli suomalainen arkkitehti. Hänen toinen vaimonsa vuodesta 1936 oli arkkitehti Martta Martikainen-Ypyä. He työskentelivät paljon yhdessä.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Ypyän vanhemmat olivat kultaaja Amandus Andersson ja Olga Juusonen ja ensimmäinen puoliso vuodesta 1929 vuoteen 1934 Senja Viljola. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1920 Ypyä opiskeli Suomen Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui arkkitehdiksi 1928. Opiskeluaikanaan Ypyä oli töissä Alvar Aallon arkkitehtitoimistossa vuosina 1924-25 ja siirtyi sieltä 1926 puolustusministeriöön suunnittelutehtäviin ja Pioneerikouluun rakennusopin opettajaksi. Ypyä oli perustanut vaimonsa arkkitehti Martta Martikainen-Ypyän kanssa toimiston Viipuriin vuonna 1936, toimisto siirtyi Helsinkiin vuonna 1939. 
Vuonna 1936 Ypyä myös valittiin Viipurin kaupunginarkkitehdiksi Uno Ullbergin jälkeen, jossa virassa hän oli helmikuuhun 1940 asti. Hän oli lyhyen aikaa Rakennushallituksessa arkkitehtina, kunnes hänet nimitettiin yliarkkitehdiksi puolustusministeriön uudisrakennustoimistoon. Ypyä palasi Viipuriin kaupunginarkkitehdiksi vuosiksi 1942-1944. Sodan jälkeen hän muutti Helsinkiin, jossa hän toimi yksityisarkkitehtina. Ypyä työskenteli Ruotsissa Hakon Ahlbergin toimistossa 1947-1948. Hän osallistui muun muassa Tukholman keskusrautatieaseman laajennustöiden suunnitteluun ja oli mukana suunnittelemassa kahta sairaalaa, toista Yhdysvaltoihin ja toista Venezuelaan. Hän oli rakennusopin vt. professori Teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 1949 vuoteen 1951. Professorin arvonimen Ypyä sai vuonna 1971. Sotilasarvoltaan hän oli insinöörikapteeni.
Töitä.
Arkkitehtikilpailuja ja voittoja.
Ypyä osallistui useisiin arkkitehtikilpailuihin uransa aikana ja saavutti niissä hyviä sijoituksia. Yhdessä vaimonsa kanssa hän sai vuosien 1930 ja 1960 välillä 29 sijoitusta, joukossa muun muassa voitot Helsingin messuhallikilpailussa ja Turun vesitornikilpailussa. Vuonna 1951 Ypyä yhdessä puolisonsa sekä arkkitehti Veikko Malmion kanssa voitti Kööpenhaminan Glostrupin keskussairaalan kansainvälisen arkkitehtuurikilpailun. Tästä voitosta lähtien hän omistautui pelkästään suunnittelutyölle, oma toimisto hänellä oli Kööpenhaminassa 1952-1960.
Rune Gustafsson

Rune Gustafsson (1. joulukuuta 1919 – 25. kesäkuuta 2011) oli ruotsalainen keskimatkojen juoksija.
Urheilu-uransa aikana 1940-luvulla Rune Gustafsson edusti IFK Värnamota ja myöhemmin saman paikkakunnan Wärnamo SK:ta.
Huippuvuodeksi muodostui kesä 1946, jolloin hän paransi Boråsissa kymmenyksellä saksalaisen Rudolf Harbigin 1000 metrin aikaa lukuihin 2.21,4. Samana kesänä hän saavutti myös 800 metrillä Euroopan mestaruuden Oslossa. Suomi-Ruotsi maaotteluihin Gustafsson osallistui ainoastaan kerran kesällä 1946 Helsingissä 1500 metrillä. Samana kesänä 1946 hän oli myös Ruotsin mestari 800 metrillä.
Syksyllä 1947 Rune Gustafsson oli mukana ruotsalaiskvartetissa, jonka muut jäsenet olivat Hans Liljekvist, Ingvar Bengtsson, ja Olle Lindén. Joukkue juoksi 4x880 jaardin ME:n ajalla 7.29,0.
Urheilu-ura kesti aina kesään 1951. Menestyksekkään uransa perusteella Rune Gustafsson kuului Ruotsissa yleisurheilijoiden Mestariurheilijoihin ns. Stora Grabbar-ryhmään jäsenenä #267.
Somalian jalkapallomaajoukkue

Somalian jalkapallomaajoukkue, lempinimeltään "Ocean Stars", edustaa Somaliaa miesten kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Somalian jalkapalloliitto.
Maassa käynnissä olevan sisällissodan vuoksi kaikki kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn alaisuudessa pelattavat ottelut täytyy pelata maan rajojen ulkopuolella, mukaan lukien MM-karsintaottelut sekä Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnat.
Somalia ei ole kertaakaan selvinnyt historiansa aikana mukaan kansainväliseen arvoturnaukseen. Maan tunnetuin nykypelaaja on maajoukkueen kapteeni Cisse Abshir, joka on pelannut Norjan pääsarjan Tippeligaenin Lillestrøm SK:ssa. Abshir on myös Somalian maajoukkuehistorian paras maalintekijä, ainoana yli 30 maalia tehneenä pelaajana.
Parhaimmillaan Somalia on ollut FIFA-rankingin sijalla 158 vuonna 1995. Sijoitus on kuitenkin tippunut viime vuosina selkeästi.
Aurelia (suku)

Aurelia on kiekkomeduusoihin kuuluva suku, johon kuuluu Itämeressäkin yleinen korvameduusa ("Aurelia aurita"). Suku esiintyy kaikkien mantereiden rannikoilla Antarktista lukuun ottamatta. Suvun lajien jaottelu ei ole täysin vakiintunut. Usein sukuun on luettu kolme lajia, joista "Aurelia labiata" jaetaan edelleen useampaan morfologiseen muotoon. "Aurelia aurita" esiintyy lähinnä Euroopan merissä, kun taas "Aurelia labiata" esiintyy Tyynenmeren puolella. Tyynenmeren "Aurelia limbata" on mahdollisesti "Aurelia labiatan" värimuunnos.
Carl-Gustaf Rossby

Carl-Gustaf Arvid Rossby (1898–1957) oli ruotsalainen matemaatikko ja fyysikko, josta tuli dynaamisen meteorologian uranuurtaja Norjassa ja Yhdysvalloissa.
Ruotsissa ja Norjassa.
Rossby syntyi ja kasvoi Tukholmassa ja suoritti siellä maisterin tutkinnon 19-vuotiaana, pääaineinaan matematiikka, mekaniikka ja tähtitiede. Valmistuttuaan hän lähti Bergeniin Vilhelm Bjerknesin johtamaan meteorologiseen tutkimusryhmään, jossa tutkittiin "ilmakehän liikkuvia epäjatkuvuuksia" (joita myöhemmin alettiin kutsua rintamiksi).
Vuonna 1921 Rossby oli Saksassa aerologisella leija-asemalla tutkimassa ylemmän ilmakehän ilmiöitä, ja totesi tarvitsevansa lisää teoreettisia opintoja. Hän palasi Tukholman yliopistoon ja suoritti siellä lisensiaattitutkinnon 1925.
Yhdysvalloissa.
Seuraavana vuonna hän lähti stipendiaatiksi Yhdysvaltoihin. Hänen ensimmäisessä työpaikassaan "Weather Bureaussa" modernit eurooppalaiset ajatukset ilmakehän epäjatkuvuuksista, polaaririntamasta ja ilmamassoista eivät olleet suosiossa, mutta onneksi Guggenheimin säätiö alkoi kehittää lentosääpalvelua, ja Rossby siirtyi sinne. Saman säätiön tuella hän siirtyi Massachusetts Institute of Technologyyn eli MIT:hen, ja alkoi vetää siellä Yhdysvaltojen ensimmäistä meteorologian akateemista koulutusohjelmaa. Yhdessä opiskelijoidensa kanssa hän kehitti meteorologian perustavia laskentamenetelmiä: epästabiilisuuden aiheuttaman nousuliikkeen laskentamenetelmiä termodynaamisten diagrammien avulla, ja ilmakehän turbulenssiin ja kitkaan liittyviä teorioita. Meteorologian lisäksi Rossby tutki meritiedettä, merivirtoja ja niiden vaikutusta ilmakehään.
Ennen lähtöään MIT:stä 1930-luvun lopussa Rossby julkaisi klassiset paperinsa absoluuttisen pyörteisyyden säilymisestä ja länsivirtaukseen kehittyvistä pitkistä aalloista.
Rossby siirtyi Chicagon yliopistoon ja jatkoi ilmakehän yleisen kiertoliikkeen ja suurikokoisten sääjärjestelmien tutkimista. Sodan jälkeen hänen ympärilleen kertyi lahjakkaita jatko-opiskelijoita ja johtavia eurooppalaisia tiedemiehiä, joista nimekkäin oli Erik Palmen Suomesta. He tutkivat yhdessä suihkuvirtauksia ja niiden aaltoja. Rosby osallistui myös numeerisen säänennustamisen kehitystyöhön.
MIT myöntää vuosittain parhaasta väitöskirjasta Rossby-palkinnon. Myös Amerikan Meteorologinen Seura myöntää vuosittain Rossby-palkinnon.
Paluu Ruotsiin.
Rossby palasi Ruotsiin 1940-luvun lopussa, ja Tukholman yliopistoon perustettiin meteorologian laitos. Aikaisempien toimien jatkamisen lisäksi Rosby paneutui siellä myös ilmakemiaan.
Encyclopedia of Life

Encyclopedia of Life ("EOL") on vapaa tietosanakirja, jonka tarkoituksena on dokumentoida maapallon kaikki 1,9 miljoonaa tunnistettua elävää eliötä. Tietokantaa päivitetään jo olemassaolevista asiantuntijoiden kokoamista tietokannoista ja myös käyttäjät voivat osallistua sen ylläpitämiseen. Sivusto julkaistiin 26. helmikuuta 2008.
Sivustosta julkaistiin 5. syyskuuta 2011 uusi versio, EOLv2.
Kofiniittinen topologia

Kofiniittinen topologia on topologia, johon kuuluu avoimina joukkoina vain tyhjä joukko ja joukot, joiden komplementti on äärellinen; kääntäen siis ainoat suljetut joukot ovat äärelliset joukot ja koko avaruus. Symbolisesti se esitetään
formula_1
Esimerkiksi luonnollisten lukujen joukon kofiniittisessä topologiassa mm. joukot ”suurempi kuin kolme” ja ”erisuuri kuin 7 tai 8” ovat avoimia. Kaikki äärettömät joukot eivät kuitenkaan ole avoimia: esimerkiksi kaikkien parillisten lukujen joukko ei ole avoin, koska sen komplementti eli parittomien lukujen joukko ei ole äärellinen.
Teknisesti jokaiselle joukolle voidaan määritellä kofiniittinen topologia. Äärellisen joukon tapauksessa tuloksena on diskreetti topologia.
Darfo Boario Terme

Darfo Boario Terme on kunta Brescian maakunnassa Italiassa. Kunnan nimessä yhdistyvät Darfo sekä Boario Terme, paikan kaksi suurta asutuskeskusta. Kunnassa on vajaat 16 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 36 neliökilometriä. 
Darfo Boario Termen alueella sijaitsee muun muassa Morojärvi. Kunta rajoittuu Angolo Termeen, Artogneen, Esineseen, Gianicoon, Piancognoon ja Rognoon.
Medici, palkkasoturi

Medici, palkkasoturi ("Il mestiere delle armi") on Ermanno Olmin ohjaama italialainen elokuva vuodelta 2001.
Dokumentoituihin tosiasioihin pohjautuvan elokuvan päähenkilö on kuuluisaan firenzeläiseen Medicien sukuun kuuluva sotilas Joanni de’ Medici (1498–1526). Elokuva alkaa vaiheesta, jolloin hän on kuollut haavoituttuaan Kaarle V:tä vastaan käydyssä Mantovan taistelussa. Tapahtumat kuvataan takaumina. Vähäeleinen elokuva eroaa ilmeiltään mahtipontisista Hollywoodin historiankuvauksista. Se on hillitty ja hidastempoinen art-house-elokuva.
Polyketidit

Polyketidi on sekundäärimetaboliitti, joita bakteerit, sienet, kasvit ja eläimet tuottavat biosynteesin avulla. Ne jaotellaan kolmeen ryhmään: tyypin I polyketidit (yleensä makrolidejä), tyypin II polyketidit (yleensä aromaattisia molekyylejä) ja tyypin III polyketidit (yleensä sienten tuottamia pieniä aromaattisia molekyylejä). Polykedidejä muodostuu lähes kaikissa eliöissä. Ne ovat rakenteellisesti hyvin monimutkaisia biologisesti aktiivisia yhdisteitä. Monet antibioottilääkkeet ovat rakenteeltaan polyketidejä.
Valtaetäisyys

Valtaetäisyys on yksi kuudesta kulttuurin ulottuvuudesta, joita kulttuurintutkija Geert Hofstede on tutkinut.
Valtaetäisyys kuvaa yhteiskunnan vähävaltaisimpien suhtautumista vallan epätasaiseen jakautumiseen yhteiskunnassa. 
Korkean valtaetäisyyden maissa jokaisella on osansa hierarkiassa eikä asemaa kyseenalaisteta. Yhteiskunnissa, joissa on matala valtaetäisyys, ihmiset kyseenalaistavat vallanjakoa ja heillä on halu tasapuolistaa vallan jakautumista.
Valtaetäisyys Suomessa.
Suomen luku on matala (33). Lukuun vaikuttaa suomalaisten itsenäisyys, yhtäläiset oikeudet, esimiesten tavoitettavuus, johtajien kouluttautuminen ja käytännöllinen hierarkia. Power Distance Index
Blake Pietila

Blake Chester Pietila (s. 20. helmikuuta 1993 Brighton, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Pietila oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osasi pelata myös keskellä. "The Hockey News" -sivuston mukaan Pietila on pelityyliltään puolustava hyökkääjä, joka tekee ainakin farmissa kohtalaisen hyvin tulosta hyökkäyspäässä. Sivuston mukaan hän ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen ja Pietilan rajalliset hyökkäyspään taidot riittänevät NHL:n puolella alempiin ketjuihin.
Ura.
Seuraura.
Pietilan varasi kesällä 2009 omissa varaustilaisuuksissaan sekä OHL-joukkue Windsor Spitfires 171. pelaajana että USHL-joukkue Sioux Falls Stampede koko varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana. Hän ei kuitenkaan siirtynyt kumpaankaan seuraan, vaan Pietila pelasi lähinnä Yhdysvaltain kehitysmaajoukkueissa kausina 2009–2010 ja 2010–2011, mm. USHL-liigaa. NHL-joukkue New Jersey Devils varasi hänet viidennellä kierroksella 129. pelaajana kesällä .
Kaudeksi 2011–2012 Pietila siirtyi Michiganin teknillisen yliopiston joukkueeseen. Kauden 2012–2013 päätteeksi hänet valittiin WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2013–2014 Pietila voitti Techin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Alex Petanin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän nousi joukkueensa kapteeniksi. Pietila valittiin kauden päätteeksi WCHA:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2015 Pietila solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Albany Devilsissa, jossa Pietilan tulokaskausi toi 58 runkosarjaottelussa tehot 10+7=17 ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Hän debytoi kauden aikana myös New Jerseyn NHL-joukkueessa, jossa Pietila pelasi seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan lopulla 24. maaliskuuta 2016 vieraissa Pittsburgh Penguinsia vastaan. Pietila sai ottelussa jääaikaa 12.17 minuuttia ja hän taklasi kahdeksan kertaa, mikä oli eniten Devilsin joukkueesta. NHL-uransa avausmaalin Pietila teki viidennessä ottelussaan 31. maaliskuuta 2016 vieraissa Florida Panthersia vastaan.
Maajoukkueura.
Pietila pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Pietila oli voittamassa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2011 sekä World U-17 Hockey Challengen kultaa vuonna 2010.
Muuta.
Pietilan isoisä syntyi ja kasvoi Suomessa. Blake Pietilan isoveli Chad sekä serkut Aaron ja Phil Pietila sekä Tyler Heinonen ovat pelanneet myös Michigan Techissa. Blake Pietilan serkkuihin kuuluu myös hänen kanssaan New Jersey Devilsin organisaatiossa pelannut Ben Johnson.
Perpendikulaarityyli

Perpendikulaarityyli on Englannissa syntynyt myöhäisgoottilainen rakennustyyli, joka oli vallalla 1300-luvun loppupuoliskolta 1500-luvulle saakka, suurin piirtein samaan aikaan kuin ranskalainen flamboyant-tyyli. Siitä kehittyi vähitellen Tudor-tyyli.
Perpendikulaarityyli oli hyvin koristeellista. Sen tunnuspiirteitä olivat ruusustossa vallitsevana oleva pystyviiva, korkeat ja leveät ikkunat ja rakennusten sisätilojen avaaminen yhdeksi korkeaksi tilaksi. Sille olivat ominaisia myös sirojen tukipilareiden varaan rakennetut viuhkaholvit.
Pavlopétri

Pavlopétri () on pronssikautisen kaupungin arkeologinen kohde Lakonian rannikolla Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Nykyisin Pavlopétrin rauniot sijaitsevat meren pohjassa, ja on maailman vanhin veden alle joutunut arkeologinen kohde. Rauniot ovat noin 3–4 metriä merenpinnan alapuolella Pavlopétrin ja Elafónisoksen saarten koillispuolella. Kaupungin hautausmaa on 2–3 metrin syvyydessä. Arkeologinen kohde on saanut nimensä Pavlopétrin saaresta, eikä asutuksen muinaisaikaista nimeä tunneta.
Historia.
Arkeologisten tutkimusten perusteella on ehdotettu, että Pavlopétri olisi ollut asutettu ainakin vuosina 2800–1100 eaa. 
Arkeologien mukaan kaupunki perustettiin noin vuoden 2800 eaa. tienoilla. Tältä ajalta on säilynyt ehjinä pihamaita, teitä, rakennuksia ja hautakammioita. Mykeneläisellä kaudella eli myöhemmällä pronssikaudella kaupunki oli merikaupankeskus, ja paikalliset asukkaat kävivät kauppaa niin kaukana kuin lähelläkin sijainneiden paikkojen kanssa Välimerellä. Kaupungilla oli hyvin suojainen ja hiekkapohjainen lahti, joka soveltui hyvin pronssikautisten alusten rantautumiseen.
Kaupunki mahdollisesti joutui merenpohjaan Santorínin tulivuoren purkauksen seurauksena noin vuonna 1500 eaa. Toinen mahdollinen ajankohta on vuoden 1000 eaa. tienoilla, jolloin kaupunki saattoi jäädä veden alle maanjäristyksen, merenpinnan tason muuttumisen tai tsunamin seurauksena. Nykyisin Pavlopétriä uhkaavat muun muassa veneiden ankkurit, matkamuistoja etsivät snorklaajat sekä meriorganismien kasvu.
Merigeoarkeologi Nicholas Flemming brittiläisestä Southamptonin yliopistosta löysi Pavlopétrin vuonna 1967, ja seuraavana vuonna Flemmingin johtama ryhmä arkeologeja Cambridgen yliopistosta kartoitti Pavlopétrin alueen. Seuraavan kerran vasta 2000-vuosikymmenen lopulla arkeologi Jon Henderson brittiläisestä Nottinghamin yliopistosta kreikkalais-brittiläisine ryhmineen pääsi Kreikan hallituksen luvalla tutkimaan Pavlopétriä.
Löydökset.
Flemmingin ryhmä löysi alueelta alun perin esimerkiksi obsidiaania, figuriineja ja keramiikkaa. Nämä löydöt on ajoitettu noin vuosille 2800–1180 eaa. eli varhais-, keski- ja myöhäishelladiselle kaudelle. Myöhemmissä tutkimuksissa on löytynyt neliömetrin laajuinen alue, josta on löydetty rakennuksia ja keramiikkaa. Mykeneläisen kulttuurin ajalta noin vuosilta 1680–1180 eaa. ovat Pavlopétrin 37 kistahautaa, jotka on rakennettu laatikon muotoon kivistä. Kaikkiaan Pavlopétrin arkeologisella kohteella on kokoa kolme hehtaaria.
Pavlopétrista tehtyjä löytöjä on esillä Neápoli Voiónin arkeologisessa museossa.
Muži

Muži () on Šuryškaryn piirin hallintokeskuksena toimiva kylä Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan lounaisosissa Luoteis-Siperiassa, Ob-joen rinnakkaisuoman Malaja Obin länsirannalla.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Mužin kylässä asui 3 609 ja Mužin maalaiskunnassa (yksi kunnallispiirin 8 kyläkunnasta) 3 649 henkeä ; koko kunnallispiirissä asukkaita oli 9 814.
William Penney

William "Bill" George Penney (24. kesäkuuta 1909 – 3. maaliskuuta 1991) oli brittiläinen matemaatikko ja ydinfyysikko, joka osallistui Manhattan-projektiin, jonka niin kutsuttu alaprojekti "Projekti Alberta" oli. Häntä on luonnehdittu brittien atomipommin isäksi. Koeräjäytys nimeltä Operaatio Hurrikaani tehtiin vuonna 1952. Penneyn matemaattisia kykyjä tarvittiin jo Yhdysvaltain atomipommihankkeessa. Penney oli toinen Nagasakin atomipommin pudottamiseen osallistuneista brittitarkkailijoista Leonard Cheshiren ohella.
Saavutuksiensa vuoksi William Penney sai paronin aatelisarvon Brittiläiseltä Kansainyhteisöltä. Tämä tarkoitti myös Sir-etuliitettä nimen yhteydessä, lordin tittelin ohella. Atomivakooja Klaus Fuchs toimi varsin ilmeisesti hänen työtoverinaan. Brittien omat ydintutkimusyksiköt sijaitsivat Harwellissa ja Aldermastonissa. Ydinpommien koeräjäytyksiä toteutettiin muun muassa Australian Maralingassa ja Joulusaarilla.
Penneylle on myönnetty seuraavat kunniamerkit:
Terence Spinks

Terence George "Terry" Spinks (28. helmikuuta 1938 West Ham – 26. huhtikuuta 2012 Essex) oli brittiläinen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Spinks voitti sarjan 51 kg olympiakultaa Melbournessa 1956. Myöhemmin hän kilpaili ammattilaisena tuloksenaan 41 voittoa (13 tyrmäystä), seitsemän tappiota (neljä tyrmäyksellä) ja yksi tasapeli. Hän saavutti ammattilaisena Britannian mestaruuden.
Spinks toimi 24-vuotiaana päättyneen nyrkkeilijänuransa jälkeen Etelä-Korean nyrkkeilijöiden valmentajana. Hän osallistui tässä virassa Münchenin vuoden 1972 kesäolympialaisiin, missä hän teki hälytyksen nähtyään Mustan syyskuun terroristien lähestyvän Israelin joukkueen majapaikkaa. Spinks kärsi elämänsä aikana alkoholismista. Hän kuoli 74 vuoden ikäisenä 26. huhtikuuta 2012.
Upseeriliitto

Upseeriliitto (UL) on Akavaan kuuluva ammattiliitto, johon kuuluu yli 6 400 jäsentä eli noin 98 prosenttia Suomen puolustusvoimien upseereista. Jäsenkunta kattaa upseeriston kadeteista kenraaleihin ja siihen kuuluu myös eläkkeelle vakinaisesta palveluksesta siirtyneitä. Suurin osa jäsenistä toimii aktiivipalveluksessa Puolustusvoimissa, Rajavartiolaitoksessa, kansainvälisissä esikunnissa, puolustusministeriössä tai kriisinhallintatehtävissä. Liiton jäsenen tulee olla Maanpuolustuskorkeakoulusta (ent. Kadettikoulu) valmistunut ns. kadettiupseeri. Upseeriliitto on perustettu 24. marraskuuta 1918. Akavaan liitto liittyi vuonna 1958.
Upseeriliitto julkaisee ammatti- ja jäsenlehtenään "Sotilasaikakauslehteä". Tämän lisäksi sen tehtäviin kuuluvat mm. neuvottelut upseerien palvelussuhteen ehdoista valtion kanssa ja luottamusmiespalvelut. Lisäksi Upseeriliitto tarjoaa jäsenpalveluita, kuten koulutusta, oikeusturva- ja vastuuvakuutuksen, vero- ja eläkeneuvontaa sekä loma-asuntoja.
Liiton johto koostuu hallituksesta ja 55-henkisestä liittovaltuustosta, jonka valitsevat liiton 25 eri osastoa. Osastot sijaitsevat eri puolilla Suomea pääasiassa palveluspaikkojen yhteydessä ja niitä johtavat johtokunnat.
Nykyinen puheenjohtaja Ville Viita on toiminut tehtävässään marraskuusta 2017 lähtien. 
Liittojohto 2022.
Upseeriliiton hallitus koostuu puheenjohtajistosta, kahdeksasta hallituksen jäsenestä ja kahdeksasta varajäsenestä. 
Puheenjohtajisto:
Joaquín Dualde

Joaquín Dualde Santos de Lamadrid (14. marraskuuta 1932 Barcelona – 28. huhtikuuta 2012) oli espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Dualde kuului Espanjan olympiapronssia Roomassa 1960 voittaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki kaksi maalia, joista toisen Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan käydyssä ja Espanjan 2–1-voittoon päättyneessä pronssiottelussa.
Dualde kuoli 79 vuoden ikäisenä 28. huhtikuuta 2012.
Urengoi

Urengoi () on kaupunkityyppinen taajama Purin piirissä Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan keskiosissa Luoteis-Siperiassa, Obinlahteen laskevan Pur-joen itärannalla.
Jamalin Nenetsian suurimpiin kaupunkeihin kuuluva Novyi Urengoi (suom. Uusi Urengoi) sijaitsee linnuntietä noin 80 kilometriä länteen ja kunnallispiirin keskus Tarko-Sale linnuntietä 120 kilometriä etelään. Jamalin Nenetsian pääkaupunki Salehard on kauempana, linnuntietä runsas 530 kilometriä lännessä.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupunkimaisen taajaman asukasluku oli 10 066 (koko Purin kunnallispiirissä asui 51 249 henkeä).
Historiaa.
Vuonna 1932 perustettiin Pur-joen itärannalle nenetsien tehdas nimeltään Urengoi. Nimi Urengoi on kahden sanan yhdistelmä: mukana ovat hantin kielen "ureng" (уренг) ja nenetsin "koi" (кой). Venäjän kieleen käännettynä nimi tarkoittaa korkeaa ruohoa. Sanan nenetsinkielinen merkitys viittaa loputtomaan kukkulaan.
Vuonna 1949 kylään rakennettiin 501. talo tuhansien vankien työllä rakennettavaa Salehard-Igarka-tiehanketta varten. 1953 rakennustyöt pysähtyivät ja vangit vietiin pois. Vuonna 1964 Tazin geofysikaalisen tutkimusretkikunnan ryhmä vahvisti maakaasun esiintymisen Urengoin alueella. 
Ensimmäinen Urengoin kaasulähde P-1 otettiin käyttöön vuonna 1966. Tjumenin alueen johdon päätöksellä perustettiin Urengoin kyläneuvosto ja kylä sai virallisen aseman Jamalin Nenetsiassa. Kasvu alkoi, kylään perustettiin koulu, kerhorakennus, sairaala ja kirjasto. Kaasutuotannon alkaminen ja Urengoin kaasukentän laajuuden selviäminen nosti kylän ja koko läntisen Siperian laajempaan tietoisuuteen Venäjällä ja ulkomailla. Urengoista rakennettiin useita kaasuputkia lounaaseen; Siperian maakaasulle syntyi jakeluverkosto. Tämä ja muuta alueen putkistot kuljettavat Jamalin Nenetsian maakaasua myös Suomeen.
Talous ja liikenne.
Gazpromin tuotantoalueisiin kuuluva merkittävä Urengoin kaasukenttä on saanut nimensä taajaman mukaan. 
Taajamaan on maantieyhteys. Lähin rautatieasema sijaitsee Pur-joen länsipuolella, noin 10 kilometriä taajamasta lounaaseen (Korotšajevo). Urengoissa on kesäaikaan muutaman kuukauden avoinna oleva jokisatama. Piirikunnan liikennesuunnitelman mukaan taajamalla on myös pienlentokenttä.
Pierre Lechantre

Pierre Lechantre (s. 2. huhtikuuta 1950) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Tammikuusta 2018 lähtien hän on toiminut Simba SC:n päävalmentajana.
Ura.
Lechantre aloitti pelaajauransa LOSCin keskikentällä 1968. Hän pelasi urallaan useissa eri ranskalaisseuroissa edustaen pisimpään (1970–1975) FC Sochaux'ta, jonka paidassa hän pelasi Coupe de Francen välierissä kahteen otteeseen ja pääsi pelaamaan myös UEFA Cupia. Kaikkiaan Lechantre edusti Sochaux'ta 211 ottelussa. Sochaux'sta hän siirtyi AS Monacoon ja vaihtoi sittemmin seuraa lähes joka kaudelle. Lechantre lopetti uransa Paris FC:ssä 1987.
Valmennusuransa Lechantre aloitti Paris FC:ssä heti pelaajauransa lopettamisen jälkeen vuonna 1987. Hän luotsasi seuran Pariisin aluemestariksi 1988 ja seuraavalla kaudella Ranskan amatööriliigan CFA1:n hopealle. Viiden Paris-kauden jälkeen Lechantre siirtyi AS Le Perreux'n valmentajaksi.
Ranskan ulkopuolelle Lechantre siirtyi vuonna 1999, kun hänestä tuli Kamerunin maajoukkueen päävalmentaja. Lechantren nimi nousi laajempaan tietoisuuteen, kun hän johdatti Kamerunin Afrikan mestariksi 2000. Hän jatkoi päävalmentajana kohti MM-kisoja 2002, mutta kehno menestys valmistavassa FIFA Confederations Cupissa 2001 johti potkuihin ennen lopputurnausta. 
Kamerun-potkujensa jälkeen Lechantre valmensi Qatarin maajoukkuetta ja eteni joukkueineen Persianlahden cupin finaaliin 2002. Maajoukkuepesti päättyi vuonna 2003 ja sen jälkeen hän toimi lyhyen aikaa Al-Ahlin ja Al-Sailiyan valmentajana, kunnes palasi maajoukkuetasolle Malin päävalmentajaksi. 
Mali-pestinsä jälkeen Lechantre valmensi Marokossa ja Tunisiassa. Kaudella 2009/10 hän valmensi Club Africainin Tunisian mestaruushopealle, mutta sai potkut huhtikuussa seura pudottua Afrikan Mestarien liigasta. Kesällä 2010 hän siirtyi CS Sfaxien'n valmentajaksi ja luotsasi seuran Afrikan Confederation Cupin finaaliin. Hän sai potkut seurasta joulukuussa 2010. 
Lechantre palasi valmennustehtäviin maaliskuussa 2012 qatarilaisen Al-Arabin päävalmentaja. Pesti jäi lyhyeksi, kun hänestä tuli yllättäen huhtikuun lopussa Senegalin maajoukkueen uusi päävalmentaja. Lechantre ei kuitenkaan koskaan aloittanut Senegalin valmentajana, sillä sopimus kariutui toukokuussa liiton ja Lechantren välisiin erimielisyyksiin työolosuhteista. Maajoukkuepestin kariuduttua Lechantre palasi Al-Arabin päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut huonojen tulosten vuoksi jo syyskuussa 2012. 
Tammikuussa 2016 Lechantresta tuli Kongon maajoukkueen päävalmentaja. Pesti päättyi potkuihin marraskuussa 2016 heikkojen tulosten vuoksi.
Tammikuussa 2018 Lechantresta tuli tansanialaisen Simban päävalmentaja.
Torchlight

Torchlight on Runic Gamesin kehittämä toimintaroolipeli. Peli on julkaistu Windowsille vuonna 2009 ja myöhemmin Linuxille, Mac OS X:lle ja Xbox 360:lle.
Pelille on julkaistu jatko-osa "Torchlight II" vuonna 2012.
Vastaanotto.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8/10 arvostelussaan.
Dungeon Defenders

Dungeon Defenders on Trendy Entertainmentin kehittämä ja julkaisema tornipuolustuspeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle ja myöhemmin Linuxille ja Mac OS X:lle.
Pelistä on julkaistu huomattavasti muutettu "Second Wave" -versio iOS-laitteille.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.
Myynti.
Peli on myynyt yli miljoona latausta helmikuuhun 2012 mennessä.
Mihail Katkov

Mihail Nikiforovitš Katkov (; 13. marraskuuta 1818 Moskova – 1. elokuuta 1887 Znamenskoje, Moskova) oli venäläinen lehtimies, joka toimi konservatiivisen ja kansallismielisen "Moskovskije vedomosti" -lehden päätoimittajana. Suomessa Katkov muistetaan Suomen autonomian ja erityisaseman kriitikkona.
Vaatimattomasta virkamiesperheestä lähtöisin ollut Katkov opiskeli Moskovan yliopistossa 1830-luvulla. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä ja luennoi sen jälkeen filosofiasta Moskovan yliopistossa, kunnes kyseinen oppiaine lakkautettiin vaaralliseksi katsottuna vuonna 1850. Katkov oli kirjoittanut aiemmin "Otetšestvennyje zapiski" -aikakauslehteen, ja hän siirtyi 1851 Moskovan yliopiston julkaiseman "Moskovskije vedomostin" toimittajaksi. Vuodesta 1862 kuolemaansa asti hän oli lehden julkaisija.
Poliittiselta linjaltaan Katkov oli ennen kaikkea Venäjän valtakunnan jakamattomuutta ja tsaarinvaltaa kiihkeästi puolustanut kansallismielinen konservatiivi. Talouskysymyksissä hän tosin kannatti liberaalia näkemystä, jonka mukaan valtion ei tulisi puuttua talouselämään. Myöhempi neuvostoliittolainen ja länsimainen historiankirjoitus on nähnyt hänet lähinnä taantumuksellisena. Vaikka Venäjällä poliittista keskustelua lehdistössä muuten rajoitettiin, Katkovin sallittiin tuoda mielipiteensä näkyvästi julki. Hänen on katsottu saavuttaneen merkittävän poliittisen vaikutusvallan varsinkin Aleksanteri III:n hallitsijakaudella. Hänellä saattoi olla vaikutusta myös keisarikunnan ulkopolitiikkaan, sillä hän oli Saksaa vastaan tähdätyn Ranskan ja Venäjän liiton puolestapuhuja.
Katkov vastusti ja kritisoi voimakkaasti vähemmistökansallisuuksien pyrkimyksiä erillisvaltiokehitykseen Venäjän valtakunnan sisällä. Vuoden 1863 Puolan kapinan hän tuomitsi erittäin jyrkästi ja piti sitä puolalaisten kiittämättömyyden ja petollisuuden osoituksena. Venäjän lehdistöstä juuri "Moskovskije vedomostissa" seurattiin tarkimmin myös suomalaisen ”separatismin” ilmauksia 1800-luvun jälkipuoliskolla. Katkov nosti Suomen autonomian kehityksen ongelmallisuuden esille venäläisessä julkisessa keskustelussa. Hänen kuoltuaan samasta aiheesta jatkoivat harrastelijahistorioitsijat K. F. Ordin ja Mihail Borodkin.
Nadymin piiri

Nadymin piiri () on paikallinen kuntatason itsehallintoalue Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan keskiosissa Pohjois-Venäjällä. Kunnallispiirin on suuri, sen pinta-ala 103 960 km2 vastaa lähes 1/3 koko Suomen alasta. Piirin hallintokeskus on Nadymin kaupunki.
Piiri rajoittuu lännessä Priuralskin piiriin, pohjoisessa Obinlahteen, koillisessa Tazin ja kaakossa Purin piiriin. Piirin etelärajan takana on Hanti-Mansia. Piirin läpi virtaa Obinahteen laskeva kalaisa Nadymjoki; piiri on alun perin muodostettu kattamaan joen vesistöalue. Seudulla on kymmeniä maakaasu- ja öljykenttiä; alue on erittäin merkittävä petrokemian raaka-aineiden tuotantoalue.
Väestö.
Asukasluvun kehitys.
Piirin ja sinne perustetun kaupungin asukasluku kasvoi erityisesti 1970 ja -80-luvuilla. Suurimmillaan asukasluku oli vuoden 1989 seutuvilla:
Väestö nykyään.
Nadymin piirin hallintokeskus on Nadymin kaupunki jonka kanssa piiri on kuntaliitossa. Piirin yhteenlaskettu asukasluku oli 2010 väestönlaskennan mukaan 66 530 henkeä. Tästä selvän enemmistön muodostivat kaupunkilaiset: 58 440 henkeä, eli 
ja vähemmistöön jäivät maaseutuasukkaat: 8 090 henkeä, eli
Nadymin piirissä sijaitsee lisäksi Gazpromin syrjäinen, mutta kansainvälisestikin erittäin merkittävä, arktinen Jamburgin tuotantotaajama, jossa piirin virallisten tilastojen mukaan ei asu ketään, mutta jossa työskentelee yli 13 000 työntekijää.
Liikenneyhteyksiä.
Nadymin keskeisin maantie- ja rautatieyhteys kulkee ensin itään Novyi Urengoihin ja sitten 80 kilometriä eteenpäin itään Pyrjoen lähistölle. Täältä maantie- ja junanrata jatkaa etelään Gubkinskiin, Nojabrskiin ja muun muassa Hanti-Mansian Surgutiin. Piirin pohjoisosan Jamburgista junanrata ja maantieyhteys kulkee Novyi Urengoihin, paikallistie Zapoljarnyin kautta myös Pangodyyn. Nadymistä ei vielä muutama vuosi sitten ollut toimivaa rautatie- tai maantieyhteyttä piirikunnan pääkaupunkiin Salehardiin. Nadymissä ja Jamburgissa on lentoasema, joillain pienemmillä paikoilla kopterikenttiä. Meri- tai jokisatamia (avoinna kesäkaudella 2–4 kk) ovat Nadym, Jamburg ja Nyda.
Vuonna 2008 hyväksytyn Venäjän rautateiden pitkänajan strategiaohjelman mukaan piirikunnan pääkaupunkiin Salehardiin on tarkoitus avata ratayhteys Nadymista vuoteen 2030 mennessä.
Suurin osan piirin alueesta on taigaa tai subarktista tai arktista tundraa ilman valmiita tieyhteyksiä.
Ismo Hölttö

Ismo Olavi Hölttö (s. 12. helmikuuta 1940 Espoo) on suomalainen valokuvaaja.
Ennen päätoimista valokuvaajan uraansa Ismo Hölttö toimi kultaseppänä vuodesta 1955 vuoteen 1970. Jo 1960-luvulla hän kuitenkin harrasti valokuvausta vakavasti ja kierteli Suomea kuvaten köyhiä maaseudun ihmisiä. Yhdessä Mikko Savolaisen kanssa hän julkaisi vuonna 1970 valokuvateoksen "Suomea tämäkin". Kahta vuotta myöhemmin julkaistiin toinen yhteistyön tulos "Raportti Suomen mustalaisista". 
Hölttö sai valokuvataiteen valtionpalkinnon ensimmäisen kerran vuonna 1969 ja uudelleen vuonna 1992 koottuaan 1960-luvun mustavalkokuviaan isoksi, kolmella värillä arkistokelpoiselle paperille painetuksi omakustanteiseksi valokuvateokseksi "Ihminen pääosassa". Sen sitomoon jäljelle jääneistä painoarkeista sidottiin vuonna 2008 hieman erisisältöisiä kirjoja nimellä "Valokuvia – Photographs". Vuonna 2003 kirjan kuvia nähtiin isoina suurennoksina Galleria Hippolytessä Helsingissä.
Vuosina 1970–1979 Höltön yrityksenä oli Studio Ismo Hölttö Ky, ja vuodesta 1980 lähtien Rykämä Oy. Valtaosa Höltön tuotannosta on ollut mainos- ja muita käyttökuvia, tilaajina muiden muassa art directorit Herbie Kastemaa, Asko Kekkonen, Erkki Ruuhinen, Kari Torkler ja Jukka Veistola.
Ismo Hölttö sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 2002. Keväällä 2015 Ateneumin taidemuseo järjesti suuren näyttelyn Höltön töistä. Höltön valokuvia on Suomen lisäksi ollut näytteillä Ranskassa, Tanskassa ja Liettuassa.
Pangody

Pangody () on kaupunkityyppinen taajama Nadymin piirissä Jamalin Nenetsiassa.
 Taajaman asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 10 805 henkeä.
Taajaman taloudelle tärkeää ovat erityisesti läheisten kaasu- ja öljykenttien tuotanto- ja huoltotyöt sekä taajaman ohitse vievien kaasuputkien ylläpitotyöt. Taajama sijaitsee Nadymin ja Novyi Urengoin välisen maantien ja rautatien varrella. Lisäksi sieltä vie paikallistie Jamburgiin.
Jussi Jäppinen

Jussi Jäppinen (s. 25. toukokuuta 1948 Joutseno) on suomalainen filosofian tohtori, graafinen suunnittelija, tietokirjailija, valokuvaaja ja tutkija. Hän on toiminut näyttelysihteerinä museossa 1970-luvun puolivälissä, vuosina 1977–1984 tietokirjatoimittajana kustannusliike Gummeruksessa ja vuodesta 1984 lähtien omassa graafisen suunnittelun toimistossaan.
Jussi Jäppisen kiinnostuksen kohteita ovat arkkitehtuuri- ja kulttuuriympäristöasiat sekä visuaaliset taiteet. Hän on julkaissut nelisenkymmentä kuvateosta etenkin Keski-Suomesta mutta muualtakin Suomesta ja lähes 30 omaa tai yhteistyökumppanin kanssa tehtyä muuta teosta, etupäässä tietokirjoja arkkitehtuurista ja rakennetusta kulttuuriympäristöstä. Lisäksi Jäppinen on osallistunut kuvittajana, taittajana tai toimittajana satoihin kirja- ja esiteprojekteihin sekä toiminut näyttelyarkkitehtina ja graafisena suunnittelijana useissa museoissa eri puolilla Suomea. Hän on tehnyt myös tyttökalentereita. Hän on pitänyt omia valokuva- ja taidenäyttelyjä sekä osallistunut yhteisnäyttelyihin vuodesta 1971 lähtien.
Hänen laaja väitöskirjansa "Oletko koskaan nähnyt kauniin kaupungin" (2005) käsittelee Jyväskylän ruutukaava-alueen kaupunkikuvan kehitystä.
Jäppinen on myös tehnyt Jyväskylän vaakunan nykyisen version, joka sopii aiempia versioita paremmin nykyaikaiseen painotekniikkaan. Se otettiin käyttöön vuonna 2000.
Jussi Jäppisen poika on graafinen suunnittelija ja valokuvaaja Juho Jäppinen.
Tietokirjat.
Kirjoissa eri tekstintekijöitä (*=omat tekstit, H-MV=Heli-Maija Voutilainen)
Kuvateokset.
Kirjoissa eri tekstintekijöitä (*=omat tekstit, PM=Pekka Mäkelä, TL=Toivo Laakso, JJ=Jaana Janhila, H-MV=Heli-Maija Voutilainen)
Sulfonointi

Sulfonointi on orgaaninen reaktio, jossa yhdisteeseen liitetään sulfonihapporyhmä. Sulfonointiin käytetään tyypillisesti rikkitrioksidia, väkevää rikkihappoa, oleumia tai klooririkkihappoa.
Aromaattisten yhdisteiden sulfonointi.
Aromaattisten yhdisteiden sulfonointi on tyypiltään elektrofiilinen aromaattinen substituutio. Elektrofiilina näissä reaktioissa toimii protonoitunut rikkitrioksidi- tai rikkitrioksidimolekyyli. Rikkitrioksidimolekyyli on protonoituneena vesiliuoksissa, kun taas aproottisissa liuottimissa elektrofiilina toimii rikkidioksidimolekyyli. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa elektrofiili hyökkää aromaattiseen renkaaseen, jolloin muodostuu positiivisesti varautunut siirtymätila. Protonin eliminoitumisen jälkeen renkaan aromaattisuus palautuu ja tuotteeksi on muodostunut sulfonihappo.
Kaupallisesti tärkeitä sulfonointiprosesseja ovat muun muassa bentseenin, tolueenin, ksyleenin ja naftaleenin sulfonoiminen ja näitä sulfonoituja johdannaisia käytetään muun muassa pinta-aktiivisina aineina ja väriaineiden valmistuksessa. Aromaattisten yhdisteiden sulfonoinnin sivutuotteina voi muodostua sulfoneja ja sulfonihappojen anhydridejä.
Alifaattisten yhdisteiden sulfonointi.
Alkeenit reagoivat vetysulfiittiliuosten kanssa muodostaen sulfonihappoja, ja koska alkeenien ja rikkitrioksidin tai väkevän rikkihapon reaktio on hyvin eksoterminen, on se teollisuudessa käytetty tapa syntetisoida alifaattisia sulfonihappoja. Reaktio on tällöin tyypiltään vapaaradikaaliadditio. Myös klooririkkihappoa voidaan käyttää alkeenien sulfonoimiseen. Erityisesti sulfonoidaan 12–18 hiiliatomia sisältäviä alkeeneja ja niiden sulfonointituotteet ovat kaupallisesti tärkeitä pinta-aktiivisia aineita. Sivutuotteina voi muodostua 1,2-disulfonihappoja, joiden muodostumista voidaan hillitä reaktio-olosuhteiden valinnalla.
Alkaaneja voidaan sulfonoida käyttäen rikkidioksidia ja happea tai rikkidioksidia ja klooria sekä UV-säteilytystä.
Punainen Kurdistan

Punainen Kurdistan (, ) on Neuvostoliiton Azerbaidžanin SNT:hen vuosina 1923–1930 kuuluneesta paikallishallintoalueesta käytetty nimitys.
Ajatus Azerbaidžanin kurdien hallintoalueesta syntyi vuonna 1921. Heinäkuussa 1923 perustettiin Kurdistanin kihlakunta (ven. Курдистанский уезд, "Kurdistanski ujezd", azeriksi "Kürdüstan qəzası"). Vuoristo-Karabahin autonomisen alueen ja Armenian välissä sijainneeseen kihlakuntaan kuului kuusi piirikuntaa (azeriksi "dairə"): Kəlbəcər, Koturlu, Kürdhacı, Muradxanlı, Qarqışlaq ja Qubadlı. Hallinnollinen keskus oli virallisesti Laçın, mutta käytännössä paikallishallinto toimi Şuşassa.
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan alueella oli 51 400 asukasta. Heistä 72,3 % oli kurdeja ja 26,7 % azereja. Äidinkielenään kurdia puhui kuitenkin vain 6,1 %, kun taas azerin puhujia oli 92,5 %. Qubadlın piirikunnan väestö koostui lähes kokonaan azereista.
Kurdistanin kihlakunta lakkautettiin Neuvostoliiton paikallishallinnon uudistuksen yhteydessä huhtikuussa 1929. Aluksi sen alue oli tarkoitus liittää perusteilla olleeseen Karabahin piirikuntaan. Toukokuussa 1930 perustettiin kuitenkin pinta-alaltaan aikaisempaa laajempi Kurdistanin piirikunta (ven. Курдистанский округ, "Kurdistanski okrug"), joka ulottui etelässä Iranin rajalle saakka. Pian tämän jälkeen Neuvostoliiton kansankomissaarien neuvosto ja toimeenpaneva keskuskomitea päättivät piirikuntajaon lakkauttamisesta. Azerbaidžanin viranomaiset tekivät vastaavan päätöksen elokuussa 1930. Kurdistanin piirikunnan alue jaettiin Kəlbəcərin, Laçınin, Qubadlın ja Zəngilanin piireiksi ja osa siitä liitettiin Cəbrayılin piiriin.
Pavlopétri (saari)

Pavlopétri () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Välimeressä Elafónisoksen saaren ja Lakonian rannikon välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,0028 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011).
Maantiede.
Välimeressä sijaitseva Pavlopétrin saari yhdessä lähisaartensa, kuten Elafónisoksen, sekä mantereella olevan neljän neliökilometrin kokoisen alueen kanssa muodostaa Elafónisoksen kunnan, joka kuuluu Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.
Pavlopétri yhdessä lähisaartensa sekä saarta vastapäätä sijaitsevalla mantereella sijaitsevien Neápolin luoteispuolisten alueiden kanssa muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen, jolla on kokoa 54,9 neliökilometriä.
Historia.
Pavlopétrin saaren koillispuolella on mereen uponnut kalkoliittisen ja pronssikauden Pavlopétrin kaupunki, joka on maailman vanhin veden alle joutunut arkeologinen kohde. Kaupungissa on esimerkiksi ollut teitä, temppeli sekä palatsi, jossa on neljä huonetta. Pavlopétrin saarella sen sijaan on säilynyt Rooman valtakunnan ja Bysantin aikaisia muurien jäänteitä.
LaMichael James

LaMichael Keondrae James (s. 22. lokakuuta 1989 New Boston, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. James oli yliopistourallaan Oregonin yliopiston tähtipelaaja, mutta häneen kohdistuneet odotukset eivät toteuneet ammattilaiskentillä. James pelasi NFL-liigassa vain neljä kautta.
Pelaajaura.
San Francisco 49ers varasi Oregonin yliopiston joukkueessa pelanneen Jamesin vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella, tilaisuuden 61. pelaajana. Jamesin tippuminen toisen kierroksen loppupäähän johtui pääasiassa Jamesin pienestä koosta, jonka monet uskoivat haittaavan hänen menestystään ammattilaiskentillä.
James oli ollut yliopistosarjassa tähtipelaaja, mutta joutui tyytymään 49ersissa varamiehen rooliin. Hän loukkaantui harjoitusleirillä, eikä parannuttuaan saanut paljoa peliaikaa Frank Goren ollessa joukkueen kiistaton ykköskeskushyökkääjä. Jamesin saavutukset 49ersissa eivät ollet mairittelevia, vaikka hänen harvojen pallonkantojensa keskiarvo olikin 4,5 jaardia. Kaudella 2014 James pyysi 49ersilta vapautusta sopimuksestaan, mihin joukkue myös myötyi.
James teki sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa, mutta hänen aikansa Dolphinsissa jäi lyhyeksi. Lähinnä potkunpalauttajana pelannut James jäi joukkueen muiden keskushyökkääjien varjoon ja hänen sopimuksensa purettiin kauden 2015 alkupuolella. Tämän jälkeen James ei ole pelannut ammattilaisena.
Eslöv

Eslöv on samannimisen Eslövin kunnan keskustaajama Etelä-Ruotsissa Skånen läänissä. 
Historia.
Ensimmäinen maininta Eslövistä on vuodelta 1145. Vuonna 1858 avattiin Eslövin rautatieasema Malmön ja Tukholman väliselle pääradalle. 1860-luvulla rautateitä alettiin rakentaa enemmän ja Eslövistä tuli risteysasema kuudelle eri rautatielinjalle. Väkiluku alkoi kasvaa ja vuonna 1875 kunnassa oli 1 240 asukasta. Vuonna 1911 kunnassa oli jo 5 400 asukasta, ja se sai kaupunkioikeudet. Väkiluku jatkoi kasvuaan, ja vuonna 1951 asukkaita oli 7 000, 1964 11 000 ja 1995 15 000. Vuonna 1971 kuntauudistuksessa Eslövistä tuli osa laajempaa kokonaisuutta, Eslövin kuntaa, jossa on nykyisin yhteensä yli 30 000 asukasta.
Teollisuus.
Kauppa kukoisti rautatieaseman ympäristössä ja lopulta alueelle muodostui tehtaita. Nykyisin tärkein tehdas on Procordia Food AB:n (ent. Felix) tehdas. Kaupungin luonaispuolella on Örtoftan sokeritehdas.
Kuuluisia rakennuksia.
Eslövissä sijaitsee Ruotsin korkein asuintalo puusta, "Lagerhuset". Rakennus peruskorjattiin vuonna 2007. Alun perin rakennus oli ensimmäisen maailmansodan aikainen viljavarasto.
"Salubrin" lääketehdas on lähtöisin kaupungista. Eslövissä on myös monen muun suuren yrityksen pääkonttoreita.
Frank Gore

Franklin Delano ”Frank” Gore (s. 14. toukokuuta 1983 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Buffalo Billsissa. Ennen ammattilaisuraansa Gore pelasi yliopistojalkapalloa Miamin yliopiston joukkueessa.
Gore on valittu viidesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin, kausilla 2006, 2009, 2011, 2012 ja 2013.
NFL-ura.
San Francisco 49ers varasi Goren vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa kolmannen kierroksen ensimmäisenä pelaajana, yhteensä 65. vuorolla. Goren varausnumeroa heikensivät hänen yliopistouransa aikana koetut loukkaantumiset, ja hänen pelikuntoaan pidettiin kyseenalaisena. 49ersilla oli samassa tilaisuudessa myös ykkösvaraus, jonka he käyttivät Utahin yliopiston pelinrakentajaan Alex Smithiin.
Gore oli toisen kautensa alusta lähtien vakituinen aloittaja 49ersin miehistössä. Kymmenen 49ersissa pelatun kauden jälkeen Gore siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Indianapolis Coltsiin.
Maaliskuussa 2018 Gore teki yksivuotisen sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa.
János Áder

János Áder (unkariksi "Áder János", s. 9. toukokuuta 1959) on unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin presidenttinä 2012–2022. Áder on Fidesz-puolueen varhaisia johtajia. Hänet valittiin 2009 Euroopan parlamenttiin. Unkarin parlamentti valitsi hänet 2012 Unkarin presidentiksi. Hän seurasi tehtävässä Pál Schmittia, joka erosi virasta, kun hänen tohtoriväitöskirjansa todettiin plagiaatiksi.
Unkarin parlamentti valitsi vuonna 2017 maan presidentiksi lähinnä seremonialliseen virkaan uudelle viisivuotiskaudelle virassa vuodesta 2012 olleen Áderin, joka edustaa oikeistolaista Fidesz-puoluetta ja tunnetaan pääministeri Viktor Orbánin läheisenä liittolaisena. Áderin seuraajaksi vuonna 2022 nousi Katalin Novák.
Markus Weissenberger

Markus Weissenberger (s. 8. maaliskuuta 1975, Lauterach, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Itävallan Bundesliigassa pelaavaa LASK Linziä.
Weissenbergerin isoveli Thomas Weissenberger on entinen ammattilaisjalkapalloilija.
Ura.
Weissenberger on pelannut LASK Linzissä vuodesta 2008 lähtien, edustettuaan sitä ennen TSV 1860 Müncheniä, Arminia Bielefieldiä ja Eintracht Frankfurtia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 1999, ja on sen jälkeen pelannut toistaiseksi 29 A-maaottelua.
Weissenberger valittiin Itävallan joukkueeseen vuoden 2008 EM-kilpailuihin, mutta hän joutui jäämään sivuun turnauksesta polvivamman vuoksi.
Jääkiekon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut

Jääkiekon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut oli vuosittain järjestetty jääkiekkoiluturnaus, jota pelattiin vuosina 1968–1976. Vuodesta 1977 alkaen kisat muuttuivat alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuiksi. Samalla alettiin pelata virallisia alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoja. 
Mitalitaulukko.
Taulukkoon on laskettu mukaan vain vuosien 1968–1976 turnaukset.