tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaliumsulfidi

Kaliumsulfidi on kemiallinen yhdiste, jonka kaava on K2S. Kaliumsulfidia voidaan käyttää reagenssina analyyttisessä kemiassa tai orgaanisessa synteesissä valmistettaessa tioleja. Kaliumsulfidia tuotetaan kaliumsulfaatin ja hiilen välisellä reaktiolla. Kaliumsulfidistä käytetään myös nimiä "dikaliummonosulfidi", "dikaliumsulfidi" ja "kaliummonosulfidi".
Kaliumsulfidi esiintyy kidevedettömän muodon lisäksi pentahydraattina K2S·5H2O. Puhdas kiinteä pentahydraatti on väritöntä, mutta muuttuu helposti ilman ja valon vaikutuksesta kellertäväksi tai kellertävänpunaiseksi. Se haisee rikkivedylle. Kaliumsulfidi liukenee helposti veteen ja myös reagoi sen kanssa. Aine liukenee lisäksi etanoliin ja glyseroliin mutta ei eetteriin.
Really (albumi)

Really on J. J. Calen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Albumi äänitettiin vuonna 1972 Muscle Shoalsissa Alabamassa ja Nashvillessa Tennesseessä.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt J. J. Cale ellei toisin mainita.
Hilton!

Hilton! on suomalainen, Virpi Suutarin ohjaama dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa maaliskuussa 2013.
Elokuva kertoo Hiltoniksi kutsutun itähelsinkiläisen vuokratalon, Nuorisosäätiön nuorisohotellin asukkaiden ja heidän lähipiirinsä elämästä. Elokuvan teemana on syrjäytyminen. Elokuva avasi vuoden 2013 Docpoint-dokumenttifestivaalin.
Östen Holsti

Östen Nikolai Holsti (23. maaliskuuta 1887 Helsinki – 5. lokakuuta 1952 Portland, Oregon, Yhdysvallat) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän toimi lääkärinä Yhdysvalloissa 1913–1920, sisätautiopin professorina Helsingin yliopistossa 1933–1951 ja vuodesta 1948 Portlandin yliopiston vierailevana professorina. Hän julkaisi patologis-anatomisia tutkimuksia muun muassa arteritis verrucosasta ja tulehduksellisista sydänläppävioittumista.
Holstin isä oli professori Hugo Holsti.
Piggies

Piggies on The Beatlesin kappale vuodelta 1968. Kappale on yhtyeen kymmenennellä albumilla "The Beatles". ”Piggies” on yhtyeen kitaristi George Harrisonin kirjoittama kappale ja Harrison myös laulaa kappaleen itse. "Piggies"-kappaleella Harrison soittaa kitaraa, mutta sillä voidaan kuulla myös viulun ja cembalon soittoa. ”Piggies” kestää noin kaksi minuuttia ja se on albumin ensimmäisen levyn kakkospuolella.
The Beatlesin paluusinglen "Free as a Bird" musiikkivideolla, on viittaus "Piggies-kappaleeseen".
Straight Out of Hell

Straight Out of Hell on powermetal-yhtye Helloweenin 15. studioalbumi, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2013.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 4.
Hugo Holsti

Hugo Östen Leonard Holsti (28. syyskuuta 1850 Hämeenlinna – 21. tammikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti 1883–1886 ja ylimääräinen professori 1886–1911. Hän julkaisi tohtorinväitöskirjan "Om typhus recurrens och särskidt dess senaste epidemi i Helsingors" (1877) sekä tilastollisia yhteenvetoja eri tautien esiintymisestä Suomessa.
Hänen isänsä oli Rudolf Israel Holsti ja poikansa Östen Holsti.
Paavo Honkajuuri

Paavo Mikko Honkajuuri (26. marraskuuta 1914 Helsinki – 15. maaliskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri. 
Honkajuuren vanhemmat olivat Kansallis-Osake-Pankin pääjohtaja Mauri Honkajuuri ja näyttelijä Helmi Tähtinen ja puoliso vuodesta 1941 Hilkka Annikki Hirvonen. Honkajuuri kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1932 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneenrakennuksen opintosuunnalta vuonna 1938. Hän toimi insinöörinä Rauma Oy:n sellutehtaalla vuosina 1938–1943, Rauma-Raahe Oy:n pääinsinöörinä vuodesta 1943, toimitusjohtajana 1948–1951 ja Rauma-Repola Oy:n pääjohtajana vuosina 1951-1976 ja hallituksen päätoimisena puheenjohtajana vuosina 1976–1981. 
Honkajuurella oli lukuisia luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Pohjolan Voiman hallituksen puheenjohtaja, Teollisuuden Voiman, Kansallis-Osake-Pankin ja Rautaruukin hallintoneuvostojen jäsen, Suomen Höyrylaiva Oy:n hallintoneuvoston jäsen (puheenjohtaja vuosina 1977–1985), Lännen Tehtaat Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1951–1983, Suomen ulkomaankauppaliiton hallituksen puheenjohtaja vuosina 1957–1960, Suomalais-neuvostoliittolaisen kauppakamarin puheenjohtaja vuosina 1959–1980, Metsäteollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtaja vuosina 1968–1976, Metsäteollisuuden Työnantajaliiton hallituksen jäsen sekä Tekniikan edistämissäätiön hallituksen puheenjohtaja.
Honkajuuri toimi myös Suomen Golfliiton ja Jääkiekkoliiton puheenjohtajana ja oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuosina 1967–1981. KOK palkitsi hänet Olympic Order -tunnustuksella vuonna 1982. Suomen Golfliitto kutsui Honkajuuren kunniapuheenjohtajakseen vuonna 1981.
Honkajuuri sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1961. Hän oli Suomen olympiakomitean ja SVUL:n kunniajäsen. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeniluutnantti.
Seulki Kang

Catherine Seulki Kang (; s. 25. syyskuuta 1987 Pohjois-Jeolla, Etelä-Korea) on korealaista syntyperää oleva keskiafrikkalainen taekwondoin. Hän kilpaili naisten alle 49 kg:n painosarjassa vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän putosi karsintakierroksella hävittyään Lucija Zaninovićille ja sijoittui jaetulle yhdennelletoista sijalle. Afrikan olympiakarsinnassa hän oli samana vuonna sijoittunut toiseksi. Hän sai pronssia opiskelijoiden MM-kilpailujen 53 kg:n sarjassa 2012.
John Bettis

John Bettis (s. 24. lokakuuta 1946 Long Beach) on yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja. Hän työskenteli The Carpentersin kanssa vuodesta 1969 lähtien ja sanoitti useat lauluduon hiteistä, mukaan lukien ”Top of the World”, ”Goodbye to Love” ja ”Only Yesterday”.
Bettis on yltänyt sanoittamillaan kappaleilla top 10 -listalle sekä pop-, soul- että countrymusiikissa ja hänen lauluistaan on myyty yhteensä yli 250 miljoonaa äänitettä. Hänen sanoittamiinsa hitteihin kuuluvat The Pointer Sistersin ”Slow Hand” (1981), Michael Jacksonin ”Human Nature” (1983) ja Madonnan ”Crazy for You” (1985).
Bettis on palkittu Emmyllä kahdesti: vuonna 1988 kesäolympialaisten tunnuskappaleesta ”One Moment in Time” ja vuonna 2003 kappaleesta ”Where Is the Hope”. Hänen "Kummisetä osa III" -elokuvaan sanoittamansa kappale ”Promise Me You’ll Remember” oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
John Bettis valittiin vuonna 2011 Songwriters Hall of Fameen.
Sveitsinpinseri

Sveitsinpinseri ("Schweizer Pinscher") eli zürichinpinseri on erittäin harvinainen sveitsiläinen koirarotu, jonka nykyinen status ei ole täysin varma. 
Ulkomuoto.
Sveitsinpinseri kuuluu pinseri-tyyppiin, jonka edustajista se muistuttaa ulkoisesti lähinnä kahta muuta keskikokoista rotua: pinseriä ja itävallanpinseriä. Se kuitenkin poikkeaa väritykseltään kaikista muista pinsereistä: sen karvapeite on snautserin tapaan pippuri ja suola eli käytännössä harmaankirjava.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Jonatalin kylästä Zürichin kantonista Sveitsistä, eikä se ole ollut koskaan kovin suosittu kotikantoninsa ja sen lähiseutujen ulkopuolella. Sen juuret kuitenkin johtavat muiden pinserien tavoin Saksaan. Koska pinsereillä ja snautsereilla oli yhteinen kantamuoto ja alkuperä, aikanaan niitä molempia saattoi syntyä samoihin pentueisiin. Tällöin rotujen keskinäinen erottelu perustui yksinomaan pentujen karvanlaatuun, joten sileäkarvaiset pippurin ja suolan väriset yksilöt luokiteltiin pinsereiksi väristään huolimatta. Asia aiheutti sittemmin ongelmia Saksan Pinseri-Snautseri Kerhossa, joka ei suostunut rekisteröimään "vääränvärisiä" pinsereitä. Sveitsiläiset olivat kuitenkin eri mieltä, ja niin pippurin ja suolan väristen pinsereiden kasvatus alkoi keskittyä Sveitsin alueelle. 
1960-luvulla Werner Jung, Saksan Pinseri-Snautseri Kerhon silloinen johtaja ja nykyisen saksalaisen pinseri-rodun pelastaja ja elvyttäjä, yritti pelastaa sveitsinpinserin sukupuutolta pinserin ja snautserin välisillä risteytyksillä, mutta ei onnistunut jalostamaan niistä tarpeeksi rodunomaisia. Sen sijaan uhanalaiset alkuperäiset linjat onnistuttiin vielä säilyttämään muutaman vuosikymmenen ajan, mutta nykyisin niiden olemassaolo on hyvin epävarmaa. Vaikka rotu saattaa olla kuollut sukupuuttoon, saksalaisen kynologin Eva-Maria Krämerin tuore raportti viittaisi siihen, että se on yhä elossa uhanalaisena ja erittäin harvalukuisena.
Elin Larsson

Elin Larsson (s. 5. marraskuuta 1984) on ruotsalainen saksofonisti. Hänellä on oma yhtye nimeltään "Elin Larsson Group", joka on julkaissut kaksi albumia. 
Elin Larsson on soittanut saksofonia 14-vuotiaasta lähtien. Vuonna 2005 hän aloitti opinnot Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Samana vuonna perustettu Elin Larsson Group on palkittu Ruotsissa muun muassa vuoden uutena artistina 2009 sekä vuoden jazzyhtyeenä 2011. 
Diskografia.
Elin Larsson Group
Tirkkovitsa

Tirkkovitsa () on kylä Leningradin alueen Volossovan piirin Simetsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Tallinnan välisen eurooppatie E20:n varrella kaksi kilometriä Simetsan taajamasta itään. Vuonna 2007 kylässä oli 67 asukasta.
Kaprion kihlakunnan Iljussan pogostaan kuulunut Tirkkovitsa mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Venäläisten asuttamassa kylässä oli jo vuonna 1793 puinen ortodoksinen kirkko, joka vuonna 1868 korvattiin Ivan Bulanovin suunnittelemalla kivikirkolla. Narvan maantien varrella sijainneen kyytiaseman paikalle rakennettiin vuonna 1807 alkuperäisessä asussaan säilynyt Luigi Ruscan suunnittelema postiasema. Nähtävyyksiin kuuluu myös kylässä syntynelle teollisuusmies Nikolai Demidoville omistettu muistopylväs, joka pystytettiin vuonna 1838.
Väinö Hoover

Väinö (Vaino) Alexander Hoover, ent. "Huovinen", (27. heinäkuuta 1905 Leadville, Colorado, Yhdysvallat – 31. heinäkuuta 1983 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen keksijä ja lahjoittaja, oppiarvoltaan filosofian tohtori California Institute of Technologysta arvosanalla magna cum laude. Hän opetti yliopistoissa, toimi pääsuunnittelijana ja matemaatikkona teollisuuslaitoksissa. Hän perusti Santa Monicaan sähkölaitteita valmistavan yrityksen Hoover Electric Co. Vuonna 1953 hän perusti California Institute of Technologyn yhteyteen Hoover Foundation -säätiön, joka tukee vähävaraisia opiskelijoita. Hän toimi Finlandia Foundationin varapuheenjohtajana sen perustamisesta 1954 lähtien ja oli Suomen olympiakeräyksen puheenjohtaja Yhdysvalloissa vuonna 1960.
Hooverin vanhemmat olivat Suomesta tulleita siirtolaisia.
Keski-Afrikan keisarikunta

Keski-Afrikan keisarikunta () oli lyhytikäinen, keisarikunnaksi julistautunut valtio. Se korvasi Keski-Afrikan tasavallan joulukuussa 1976, mutta tasavalta palautettiin vuonna 1979. Keisarikunta oli virallisesti perustuslaillinen monarkia, mutta todellisuudessa absoluuttinen monarkia. Keisarina toimi Jean-Bédel Bokassa, joka käytti titteliä Bokassa I. Ennen tätä hän johti maata presidenttinä. Bokassa julistautui keisariksi 4. joulukuuta 1976 ja kruunajaiset järjestettiin tasan vuosi myöhemmin, 4. joulukuuta 1977.
Keisarikunta lakkautettiin ja tasavalta palautettiin 21. syyskuuta 1979, kun Ranskan tukemat joukot syrjäyttivät Bokassan.
Alholman saha

Alholman saha on Pietarsaaressa sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos. Sahan tuotantokapasiteetti oli vuonna 2013 200 000 kuutiometriä kuusi- ja mäntysahatavaraa vuodessa ja sen palveluksessa oli 80 henkilöä.
Sahan perusti vuonna 1896 Wilhelm Schauman. Se yhdistettiin vuonna 1960 Wilhelm Schauman Oy:hyn ja vuonna 1987 siitä tuli osa Kymmene-konsernia Schaumanin fuusion yhteydessä. Vuosina 1990–2001 saha toimi "Wisatimberin" nimellä.
Veikko Ruoppila

Veikko Ilmari Ruoppila (8. elokuuta 1907 Lammi – 2. lokakuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen filologi. Hän oli Helsingin yliopiston suomalaisen filologian apulaisprofessori 1959–1974.
Ruoppila kirjoitti tutkimuksia murresanastosta, muoto- ja äänneopista, kielenhuollosta sekä äidinkielen opetuksesta. Hänen sota-aikana tekemänsä väitöskirja "Kotieläinten nimitykset suomen murteissa" (I, väitösosa 1943 ja II, jatko-osa 1947) oli sanastomaantieteellistä tutkimusta, jollaista Suomessa ei ollut aiemmin tehty. Muita merkittäviä teoksia ovat "Äyrämöismurteiden äännehistoria" (1955) ja "Itä-Kannaksen murresanakirja" (1984).
Ruoppila oli 44 vuotta mukana "Suomen murteiden sanakirjan" toimittamisessa. Hän teki sanankeräystyötä ahkerasti kentällä, kuten aiemmin monet kielentutkijat, ja osallistui myös monien seurojen ja yhteisöjen toimintaan. "Virittäjän" päätoimittaja hän oli vuosina 1960–1970.
Korkeakosken saha

Korkeakosken saha on Juupajoen Korkeakoskella sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos. Sahan tuotantokapasiteetti vuonna 2013 oli 330 000 kuutiometriä sahatavaraa vuodessa ja sen palveluksessa oli noin 80 henkilöä. Tuotettu sahatavara menee pääasiassa puusepän- ja huonekaluteollisuuteen sekä rakentamiseen.
Korkeakosken saha perustettiin 1960, perustaja oli Valkjärveltä kotoisin ollut Teodor Kopra. Teodor Kopran kuoltua 1964 sahaa alkoivat hoitaa hänen poikansa Keijo Kopra (s. 1942) ja Tenho Kopra. Sahan (" Kopran Saha K. ja T. Kopra Ky") vuosituotanto oli aluksi 3 000–5 000 kuutiometriä mutta jo 1960-luvun lopulla se nousi 10 000 kuutiometriin. Vuonna 1975 valmistui vanhan sahan viereen uusi sahalaitos ja sen myötä vuosituotanto kohosi jo yli 100 000 kuutiometriin. 
Uusi sahalaitos tuhoutui tulipalossa helmikuussa 1981 ja korjausten jälkeen sahaustoiminta pääsi jatkumaan syksyllä 1983. Koprat myivät loppuvuodesta 1989 Korkeakosken sahan ja Pieksämäellä sijainneen Nikkarilan sahan 90 miljoonan markan hinnasta Yhtyneet Paperitehtaat Oy:lle. Tässä vaiheessa Korkeakosken sahan vuosituotanto oli 130 000 kuutiometriä ja sahalla työskenteli 150 työntekijää.
Vuodesta 2004 Korkeakosken saha toimi osana UPM-Kymmene Wood Oy:tä ja vuonna 2007 kun UPM-Kymmenen saha- ja vaneriliiketoiminnat eriytettiin, Korkeakosken saha tuli osaksi UPM-Kymmene Oyj:tä. Helmikuussa 2011 sahalla oli tulipalo jossa tuhoutui osittain särmäysosaston rakennus.
Kaukaan saha

Kaukaan saha on Lappeenrannassa sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos, joka on yksi Suomen suurimpia. Sahan tuotantokapasiteetti vuonna 2013 oli 500 000 kuutiometriä sahatavaraa vuodessa ja höyläämön 60 000 kuutiometriä. Sahan ja höyläämön palveluksessa on noin 160 henkilöä. Tuotanto menee pääasiassa puusepän- ja huonekaluteollisuuteen sekä rakentamiseen.
Saha perustettiin 1891 Lauritsalan sahan nimellä Varkaansaarelle Saimaan kanavan suun itäpuolelle ja se oli T. &amp; J. Salvesen -yhtiön omistuksessa. Salvesenin Lauritsalan saha siirtyi 1916 Kaukas Oy:n omistukseen. Sahan pitkäaikainen johtaja eli isännöitsijä vuodesta 1922 lähes kolmenkymmen vuoden ajan oli teollisuusneuvoksen arvonimen saanut, värikkäänä persoonana tunnettu ja Suomen yhtenä kokeneimmista puutavara-alan asiantuntijoista pidetty Georg Höij.
Saha toimi Lauritsalassa aina vuoteen 1959 jolloin se siirtyi Kaukaan muiden tuotantolaitosten yhteyteen. Vuonna 1956 nykyisen sahan alueella aloitettiin ensimmäisenä Suomessa sahatavaran keinokuivaus. Kaukaalle valmistui vuosina 1967–1971 Lappeenrantaan uusi sahalaitos, joka lisäsi sahatavaran tuotantokapasiteettia 330 000 kuutiometriin. 
Saha toimi vuodesta 1996 "Yhtyneet Sahat Oy, Kaukaan saha" nimellä ja vuonna 2000 sahan yhteydessä aloitettiin myös sahatavaran jatkojalostus. Vuodesta 2004 Kaukaan saha toimi osana UPM-Kymmene Wood Oy:tä ja vuonna 2007 kun UPM-Kymmenen saha- ja vaneriliiketoiminnat eriytettiin, Kaukaan saha tuli osaksi UPM-Kymmene Oyj:tä.
Prokofi Džaparidze

Prokofi Aprasionovitš Džaparidze (, ; 15. tammikuuta 1880 nykyisen Onin piirikunnan Šardometi – 20. syyskuuta 1918) oli georgialaissyntyinen bolševikkivallankumouksellinen.
Prokofi Džaparidze syntyi tilanomistajan perheeseen. Hän opiskeli Tbilisiin opettajainstituutissa ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1898. Džaparidze teki puoluetyötä muun muassa Tbilisissä ja Bakussa, jossa hän osallistui azerbaidžanilaisen Hümmət-järjestön perustamiseen.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Džaparidzesta tuli bolševikkipuolueen Bakun komitean jäsen. Elokuun 1917 puoluekokouksessa hänet valittiin puolueen keskuskomitean ehdokasjäseneksi. Saman vuoden syyskuussa hän johti Bakun työläisten yleislakkoa. Tammikuusta 1918 lähtien Džaparidze toimi Bakun neuvoston toimeenpanevan komitean puheenjohtajana osallistuen vastavallankumouksellisen kapinan kukistamiseen. Huhtikuusta 1918 hän toimi myös Bakun kansankomissaarien neuvoston sisäasiain ja kesäkuusta elintarvikeasiain komissaarina. Turkkilaisten vallattua Bakun hänet ammuttiin yhtenä Bakun komissaareista.
Nomima barbarika

Nomima tai Nomima barbarika (, ”Barbaarien tavat”) oli Aristoteleen kirjoittama antiikin kreikkalainen teos, joka käsitteli eri ei-kreikkalaisten kansojen tapoja. Se on eräs esimerkki Aristoteleen koulukunnan suorittamista historiallisista tutkimuksista. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia.
Historia.
Aristoteles piti etnografis-maantieteellistä tutkimusta tärkeänä oikeudenmukaisen lainsäädännön laatimisen kannalta. Samannimisiä teoksia kirjoittivat myös muut kreikkalaiset kirjailijat, muun muassa Hellanikos (teos "Barbarika nomima"), joka kirjoitti myös useita muita teoksia eri kansoista. Tällaiset teokset voidaan lukea sofististen teosten joukkoon.
Aristoteleen teos liittyi muiden kansojen tapojen tutkimisen perinteeseen kreikkalaisessa kirjallisuudessa. Kiinnostus oli herännyt sitä mukaa kun kreikkalaiset tulivat tietoisiksi muista kansoista ja näiden erilaisista tavoista. Edelläkävijöitä tässä olivat olleet Hekataios Miletoslainen sekä Herodotos, jonka "Historiateos" kuvaa laajasti skyyttien, persialaisten, lyydialaisten, egyptiläisten ja muiden kansojen tapoja. Sofistit korostivat usein muiden kansojen tapojen keskinäistä ristiriitaisuutta argumentoidessaan relativismin puolesta. Esimerkiksi sofistinen teos "Dissoi logoi" hyödyntää kansojen päinvastaisia tapoja käsitellessään lakien suhteellisuutta.
Teokseen viittaavat muun muassa Varro, Cicero ja Didymos Aleksandrialainen. Plutarkhos käytti teosta lähteenään ja Herakleides Lemboslainen kirjoitti siitä tiivistelmän.
Kreikkalaisten alueiden lakeja Aristoteleen koulukunta kokosi puolestaan kokoelmaan nimeltä "158 kaupungin valtiomuodot".
Sisältö.
"Nomima barbarika" oli eräänlainen etnografinen kokoelma, jonka aineiston olivat mahdollisesti koonneet Aristoteleen oppilaat tämän ohjauksessa. Teos sisälsi ainakin kolme kirjaa.
Säilyneiden katkelmien perusteella voidaan päätellä, että aristoteelinen "Nomima barbarika" käsitteli muun muassa skyyttien ja etruskien tapoja. Eräässä katkelmassa Aristoteles mainitsee, että etruskeilla oli — päin vastoin kuin kreikkalaisilla — tapana ruokailla yhdessä vaimojensa kanssa samalla leposohvalla maaten. Tämä tosiseikka tunnetaan myös etruskien kuvanveistosta.
Suikka

Suikka on ennen kaikkea sotilaskäytössä oleva päähine. Tyypillinen suikka on litteäksi taittuva, ympärikäännetyn veneen muotoinen hattu, jossa ei ole lippaa eikä korvasuojuksia. Yleensä suikka on valmistettu kankaasta ja olemukseltaan päänmyötäinen ja litteä.
Suikka kuuluu tai on kuulunut usean valtion asevoimien univormuun. Nykyisiä tai entisiä suikan käyttäjiä ovat esimerkiksi Yhdysvaltain armeija, Ruotsin puolustusvoimat, Saksan puolustusvoimat ja Neuvostoliiton asevoimat. Päähine on alun perin kuulunut skotlantilaiseen sotilasperinteeseen, josta se ensimmäisen maailmansodan jälkeen levisi länsimaisten armeijoiden käyttöön. Suikan ensimmäisiä sotilaallisia käyttäjiä Ison-Britannian ulkopuolella oli Yhdysvaltain armeija.
Suomen puolustusvoimat.
Suomen puolustusvoimissa suikka tuli käyttöön 1930-luvun lopulla nimellä "Kesälakki m/39". Suomalainen suikka on maavoimilla harmaa, merivoimilla tumman sininen ja ilmavoimilla teräksensininen. Kesälakissa on maavoimilla aselajin värinen tere eli reunusnauha. Ilmavoimilla reunusnauha on kirkkaansininen ja merivoimilla keltainen. Puolustusvoimien suikassa on nahkainen leukaremmi, jota yleensä pidetään yläasennossa lakin etureunan päällä. Suikan etuosassa on leijonakokardi tai sinivalkoinen kokardi. Suomen puolustusvoimissa suikkaa käyttävät lähinnä ammattisotilaat kevyen palveluspuvun (m/83) ja meripalveluspuvun (m/95) kanssa. Varusmiehillä suikka on käytössä meripalveluspuvun kanssa.
Merenkulkulaitos.
Suomen Merenkulkulaitos siirtyi suikan käyttäjäksi toisen maailmansodan jälkeen. Aiemmin laitoksen alusten miehistöllä oli samankaltainen merimiespuku aluksen nimellä varustettuine pyöreine merimieslakkeineen kuin laivastollakin; erot olivat vähäisiä. Nämä puvut ja lakit takavarikoitiin sotavuosina laivastolle.
Sodan jälkeen, kun yleinen ilmapiiri oli joka suhteessa sodanvastainen, vanhaa merimiespukua pidettiin aivan liian sotilaallisena. Tämän vuoksi myös Merenkulkulaitos sai miehistöilleen uudet virkapuvut. Itse puku oli tavallinen kavaijipuku ja lakiksi tuli merenkulkuviranomaisten merkillä varustettu tummansininen suikka. Vain majakkalaivuri säilytti entisen koppalakkinsa; senkin kokardi uusittiin jälleen vuonna 1963
Rami Bedoui

Rami Bedoui (, s. 19. tammikuuta 1990 Sousse) on tunisialainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Bedoui edustaa Tunisian pääsarjassa ES Sahelia.
Ura.
Bedoui aloitti jalkapalloilun ammattilaistasolla ES Sahelin riveissä kaudella 2011–2012.
Maajoukkueura.
Bedoui pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian paidassa Svetisiä vastaan 14. marraskuuta 2012.
Kesäkuussa 2018 Bedoui valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi kisoissa yhden ottelun Panamaa vastaan.
Affiliate-markkinointi

Affiliate-markkinointi eli kumppanuusmarkkinointi on markkinointitapa, jossa markkinoija ansaitsee palkkion siitä, että hän ohjaa asiakkaita toisen yrityksen tuotteisiin tai palveluihin, tyypillisesti verkkosivuston tai sosiaalisen median kanavan kautta. 
Markkinoija houkuttelee asiakkaita sivustolleen luomalla sinne myös muuta kiinnostavaa sisältöä. 
Kilpailu- ja kuluttajavirasto on ohjeistanut, että hyvän markkinointitavan mukaan jokaisen kumppanuusmarkkinointilinkin kohdalla tulisi kertoa että linkki johtaa mainossisältöön. Moni affiliate-markkinointia tekevä taho ei noudata tätä sääntöä, vaan asettaa kumppanuusmarkkinointilinkkejä blogiteksteihin, arvosteluihin tai tekevät muilla tavoin piilomainontaa.
Mainostajan ja markkinoijan välisessä sopimuksessa sovitaan hinta, joka voi perustua joko siihen, moniko asiakas ostaa jotain tai pelkästään siihen, käykö asiakas mainostajan sivulla. Käytössä voi olla myös näiden yhdistelmä, mikä tarkoittaa prosenttiosuutta tehdystä kaupasta sekä kiinteää summaa asiakkaan tuomisesta mainostajalle.
Svangaskarð

Svangaskarð on Färsaarilla Toftirin kylässä sijaitseva jalkapallostadion. Alueella on lisäksi yhdistetty yleisurheilu- ja jalkapallokenttä. 
Stadion on Färsaarten pääsarjassa Effodeildinissä pelaavan B68 Toftirin kotiareena. Svangaskarð toimi myös Färsaarten jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä vuosina 1991–1999, jonka jälkeen sen korvasi pääkaupunkiin Tórshavniin rakennettu uusi kansallisareena Tórsvøllur. 
Historia.
Svangaskarð valmistui vuonna 1980. Ensimmäiset kaksi vuotta jalkapallokenttä oli hiekkapintainen ja pukusuojina toimivat yksinkertaiset parakit. Vuonna 1984 rakennettiin kunnolliset pukuhuonetilat ja 1987 kenttä sai tekonurmen. Yleisurheilukenttä valmistui vuonna 1989 järjestettyjä kansainvälisiä Saarikisoja varten.
Maajoukkueen kotikentäksi.
Svangaskarðin laajentaminen maajoukkueen kotistadioniksi sai alkunsa vuonna 1990, kun Färsaaret oli voittanut Itävallan Ruotsin Landskronassa pelatussa EM-karsintaottelussa. Färsaarilla ei tuolloin ollut Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n määräyksiä täyttävää stadionia, joten maajoukkue joutui pelaamaan ottelunsa ulkomailla.
Vanhan jalkapallokentän päälle rakennettiin uusi tekonurmi. Lisäksi valmistuivat uudet pukuhuonetilat sekä katsomo. Remontoidun stadionin avausottelu pelattiin lokakuussa 1991. Svangaskarðin yleisöennätys on vuodelta 1998, jolloin Färsaarten ja Maltan välistä ottelua oli seuraamassa 6 642 katsojaa.
B68:n lisäksi stadionilla ovat pelanneet kansainvälisiä otteluitaan myös muut färsaarelaiset seurajoukkueet, muun muassa Gøtu ÍF.
Amorphiksen diskografia

Tämä on suomalaisen progressiivisen metallin yhtyeen Amorphiksen diskografia. Yhtyeen diskografia koostuu kolmestatoista studioalbumista, kolmesta kokoelma-albumista, kolmesta EP-levystä, yhdestätoista singlestä, yhdestä videosta sekä kahdestatoista musiikkivideosta.
#
Ammoniumkarbamaatti

Ammoniumkarbamaatti (NH4CO2NH2) on pysymättömän karbamiinihapon ammoniumsuola. Yhdistettä käytetään puhdistusainessa ja lannoitteiden valmistuksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Ammoniumkarbamaatti on huoneenlämpötilassa kiinteää väritöntä tai valkoista voimakkaasti ammoniakilta haisevaa ainetta, joka liukenee erittäin hyvin veteen. Yhdiste on suhteellisen pysymätön, haihtuu herkästi, ja kiinteänä se alkaa hajota jo huoneenlämpötilassa ammoniakiksi ja hiilidioksidiksi. Vesiliuoksessa se hajoaa ammoniumkarbonaatiksi noin 60 °C:n lämpötilassa ja noin 100 °C:ssa siitä muodostuu ureaa.
Ammoniumkarbamaattia valmistetaan johtamalla kuivaa ammoniakkia kuivajäähän. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on johtaa ammoniakki- ja hiilidioksidikaasua ammoniumkarbonaattiliuokseen, jota jäähdytetään. Näin muodostuvat ammoniumkarbamaattikiteet erotetaan sentrifugoimalla. Vuonna 1997 ammoniumkarbamaattia valmistettiin muuhun kuin urean valmistukseen 4000 tonnia.
2 NH3 + CO2 → H2NCOONH4
Tärkein ammoniumkarbamaatin käyttökohde on välituotteena urean synteesissä. Yhdiste on emäksistä, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää neutralointiin ja pesuaineissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös kohotusaineena leivonnassa ja hyönteismyrkkynä.
Bengt Horn

Bengt (Pentti) Horn (äännetään: [hu:rn]) (1623–1678) oli kenraalikuvernööri. Sotamarsalkaksi hänet ylennettiin 1677. Hän toimi kuvernöörinä Tallinnassa 1656–1666. Hän sai rauhanneuvottelijana aikaan vuonna 1658 Vallisaaren rauhan. Hän oli vuodesta 1660 valtaneuvostossa ja kannatti Magnus Gabriel De la Gardieta. Hän oli vuodesta 1672 Viron kenraalikuvernööri, Karjalan laamanni 1674, Svean hovioikeuden presidentti 1674 ja 1677 Liivinmaalla ylipäällikkö.
Hänen veljensä oli Krister Horn.
Seelow’n kukkuloiden taistelu

Seelow’n kukkuloiden taistelu oli osa Berliinin-Seelow’n offensiivia (16. huhtikuuta – 2. toukokuuta 1945) toisessa maailmansodassa. Se kesti yli kolme vuorokautta, 16.–19. huhtikuuta 1945. Lähes miljoona marsalkka Georgi Žukovin johtamaa Neuvostoliiton1. Valko-Venäjän rintaman ja 78 556 Puolan 1. armeijan sotilasta hyökkäsi asemaan, jota kutsuttiin myös ”Berliinin porteiksi”. Heitä vastassa oli 110 000 Saksan 9. armeijan sotilasta komentajanaan Theodor Busse. Armeija oli osa armeijaryhmä Veikseliä.
Taistelu yhdistetään usein Oder-Neissen taisteluun. Seelow’ssa kuitenkin käytiin ankarimmat taistelut ja Oder-Neissen taistelu oli ainoastaan Berliinin taistelun alkuvaihe.
Tuloksena oli 9. armeijan saartaminen ja Halben taistelu.
Tilanteen kehittyminen.
9. huhtikuuta 1945 neuvostojoukot valtasivat Itä-Preussissa Königsbergin, mikä mahdollisti 2. Valko-Venäjän rintaman, komentajanaan Konstantin Rokossovski etenemisen Oderille. Huhtikuun kahtena ensimmäisenä viikkona puna-armeija toteutti nopeimman uudelleenjärjestelynsä sodan aikana. 2. Valko-Venäjän rintama vastaanotti rintamavastuun 1. Valko-Venäjän rintamalta Schwedtistä Itämerelle, jolloin 1. Valko-Venäjän rintama voitiin keskittää Seelow’ta vastapäätä. Etelässä 1. Ukrainan rintama komentajanaan Ivan Konev, siirsi pääosan joukoistaan Ylä-Sleesiaan, luoteeseen Neisse-joesta.
Taistelu.
Puna-armeija aloitti hyökkäyksen aamuyöllä 16. huhtikuuta massiivisella tykistökeskityksellä, johon osallistui tuhansia tykkejä ja katjushoja. Jo ennen auringonnousua Valko-Venäjän 1. rintama aloitti hyökkäyksensä Oderin yli, ja Ukrainan 1. rintama Neissen yli.
Ensimmäinen 1. Valko-Venäjän rintaman yritys muuttui katastrofiksi. Heinrici ja Busse olivat odottaneet hyökkäystä, ja olivat vetäneet joukkonsa ensimmäisen puolustuslinjan juoksuhaudoista ennen kuin venäläinen tykistö olisi tuhonnut heidät. Soinen maa tarjosi hyvän esteen, ja saksalaisten vastatykistöisku aiheutti puna-armeijalle suuria tappioita. Turhautuneena hitaaseen etenemiseen Žukov lähetti reservinsä taisteluun muuttaen aiempia suunnitelmiaan, joissa niitä olisi pidätelty ennen odotettua läpimurtoa.
Alkuiltaan mennessä oli puna-armeija edennyt 4–6 kilometriä, mutta saksalaisten toinen puolustuslinja oli edelleen murtamatta. Žukovin oli raportoitava, ettei taistelu edennyt suunnitelmien mukaisesti. Etelämpänä Ukrainan 1. rintama oli kuitenkin edennyt suunnitelmien mukaan. Kannustaakseen Žukovia Stalin kertoi hänelle, että antaisi Konevin edetä suoraan pohjoiseen kohti Berliiniä.
Toisena päivänä 1. Valko-Venäjän rintama jatkoi etenemistään alkuperäisen suunnitelman mukaisesti.
Illalla 17. huhtikuuta Saksan toinen puolustuslinja murtui Neuvostoliiton 5. iskuarmeijan ja 2. kaartinpanssariarmeijan hyökkäyksessä.
Krister Klaunpoika Horn (1622–1692)

Krister Horn (1622–1692) oli kenraalikuvernööri, ja sotamarsalkaksi hänet ylennettiin 1672. Hän toimi Riian kuvernöörinä 1654–1657, Inkerin ja Käkisalmen läänin kenraalikuvernöörinä 1657–1659. Hänet nimitettiin 1660 valtaneuvokseksi ja 1661 hovioikeudenneuvokseksi Svean hovioikeuteen. Vuonna 1663 hänet nimitettiin Kaarle XI:n kasvattajaksi.
Hänen veljensä oli Bengt Horn.
Blood Sample

Blood Sample on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Waltarin kymmenes studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2005 levymerkillä Bluelight Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Covers All – The 25th Anniversary Album

Covers All – The 25th Anniversary Album on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Waltarin cover-albumi. Se on julkaistu vuonna 2011 yhtyeen 25-vuotisen taipaleen kunniaksi.
Kappaleet.
Kappaleet "Duke" on englanninkielinen versio Dingon kappaleesta "Levoton Tuhkimo", sekä "Plastic Ships" on englanninkielinen versio Hassisen Koneen kappaleesta "Muoviruusuja omenapuissa". Kappaleet on sanoittanut Kärtsy Hatakka.
Adrián San Miguel del Castillo

Adrián San Miguel del Castillo, yleensä vain Adrián (s. 3. tammikuuta 1987 Sevilla, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa espanjalaista Real Betisiä, johon hän siirtyi vuonna 2024 pelattuaan viisi vuotta Liverpoolissa.
Seurajoukkueura.
Adrián on sevillalaisseura Betisin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 29. syyskuuta 2012 ottelussa Málagaa vastaan. Hän pelasi kauden 2012−2013 aikana kaikkiaan 32 Primera Divisiónin ottelua.
Adrián siirtyi West Hamiin vapaalla siirrolla kesällä 2013. Seuraavien viiden kauden aikana hän pelasi yhteensä 125 Englannin Valioliigan ottelua. Kaudella 2014−2015 hän pelasi West Hamin kaikki 38 liigaottelua ja seuraavallakin kaudella vielä 32. Kaudella 2018−2019 hän 
pelasi vain viisi cupottelua, eikä hänen sopimustaan jatkettu.
Adrián siirtyi Liverpooliin ilmaissiirrolla kesällä 2019. Hän pelasi 11 Valioliigaottelua Liverpoolin mestaruuskaudella 2019–2020. Hän oli voittamassa myös UEFA Super Cupia. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi kolme ottelua Valioliigassa ja yhden Mestarien liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain yhden Liigacupin ottelun Liverpoolin matkalla cupin voittoon. Kauden 2022–2023 ainoan ottelunsa hän pelasi Liverpoolin voittamassa FA Community Shieldissä. Seuraavalla kaudella hän ei pelannut otteluakaan. Adriánin sopimus Liverpoolissa päättyi kesään 2024, eikä sitä uusittu.
Heinäkuussa 2024 Adrián palasi Real Betisiin kaksivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Adrián on ollut kahdessa Espanjan maaottelussa vaihtomaalivahtina: maaottelussa Belgiaa ja MM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan syyskuussa 2016. Kummassakaan pelissä hän ei päässyt pelaamaan.
Krister Klaunpoika Horn (1554–1612)

Krister Klaunpoika Horn eli Kristiern Klasson (1554–1612) oli Åminnen vapaaherra ja osallistui Pontus De la Gardien sotaretkeen venäläisiä vastaan 1580-1581 vaikka oli aiemmin alkuvuodesta 1580 yhdessä Karl Gustavssonin (Stenbock) kanssa ilmaissut Juhana III:lle Suomen aateliston epäilykset sotimiseen venäläisiä vastaan. Hän lähti Sigismundin mukana Puolaan 1587. Juhana III:n kuoltua Kaarle-herttua lähetti hänet Djursholmiin neuvottelemaan Gustav ja Sten Banérin ja Erik Sparren kanssa, ja tuloksena oli, että Juhanan erottamat neuvosmiehet palasivat neuvostoon. 
Kahteen otteeseen hän joutui oikeuteen ja jälkimmäisellä kerralla hän sai jopa kuolemantuomion arvosteltuaan hallitsijasukua ja oltuaan yhteydessä maanpakoon lähteneeseen veljeensä Jakob Klaunpoika Horniin, mutta molemmilla kerroilla seurasi armahdus.
Hän opiskeli Frankfurt an der Oderissa vuosina 1571–1573, ja tuolloin hänestä käytettiin nimeä Kristiern Horn, muulloin hän itse käytti ja muut käyttivät nimeä Kristiern Klasson.
Kuvernementti

Kuvernementti (, "gubernija") oli Venäjän keisarikunnan ensimmäisen tason hallintoalue. Kuvernementtia johti kuvernööri (, "gubernator"). Osa kuvernementeista oli yhdistetty kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Tällaisia alueita olivat Suomen suuriruhtinaskunta (Suomen läänit katsottiin kuvernementeiksi), Kongressi-Puola ja Venäjän Turkestan. Kuvernementtien lisäksi keisarikunnassa oli myös alueita (, "oblast") ja aluepiirejä (, "okrug").
Kuvernementteja oli aluksi vain kahdeksan kappaletta, mutta vuonna 1914 niitä oli jo 117 kappaletta. Ensimmäiset kuvernementit perustettiin 18. joulukuuta 1708. Vuonna 1719 kuvernementit jaettiin provinsseihin (, "provintsii"). Myöhemmin kuvernementtien määrä kasvoi 23 kappaleeseen. Vuoden 1775 uudistuksessa jako kuvernementteihin ja kihlakuntiin eli ujesteihin (, "uezd") perustui alueiden väkilukuun. Samalla kuvernementti-nimityksen tilalle tuli venäläisperäinen "namestnitšestvo" (наместничество), mutta nimitys kuvernementti pysyi siitä huolimatta käytössä. Vuoden 1796 määräyksellä Venäjä jaettiin jälleen kuvernementteihin ja kihlakuntiin, jotka puolestaan jaettiin volosteihin (, "volost"). 
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Venäjän väliaikainen hallitus nimesi kuvernöörit uudelleen kuvernementtikomissaareiksi. Lokakuun vallankumous jätti aluejaon ennalleen, mutta kuvernementin hallintoelimeksi tuli kuvernementtineuvosto (). Vuosina 1918–1929 Neuvostoliiton aluejakoa muutettiin lukuisia kertoja. Lopulta vuonna 1929 kuvernementit korvattiin alueilla ("oblast"), aluepiireillä ("okrug") ja piireillä ("rajon"). Neuvostoliiton jälkeisissä maissa termiä "kuvernementti" ei käytetä, mutta alueiden ja aluepiirien johtajat Venäjällä ovat "kuvernöörejä".
Ruch Chorzów

Ruch Chorzów () on puolalainen jalkapalloseura Chorzówin kaupungista. Kaudella 2021/22 se pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla mutta lukeutuu maan menestyksekkäimpiin.
Ruch perustettiin alun perin vuonna 1920.
Kid Sister

Kid Sister (oik. Melisa Young, s. 3. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen räppäri Chicagosta. Hänen tunnetuin kappaleensa on "Pro Nails", jossa on mukana Kanye West.
Elektroninen polttoaineen ruiskutus

Elektroninen polttoaineen ruiskutus (, EFI) on polttomoottoreissa käytetty polttoaineen syöttämisestä palotilaan huolehtiva elektroninen järjestelmä. Ennen elektronista ruiskutusta on käytetty mekaanista polttoaineen ruiskutusta.
EFI-järjestelmissä polttoaineen ja ilman seos lasketaan erilaisten anturien antamien tietojen avulla. EFI-yksikkö laskee polttoaineen määrän oikeaksi suhteutettuna erilaisiin olosuhteisiin moottorin sisällä ja ympäröivässä ulkoilmassa.
Israelin parlamenttivaalit 2013

Israelin 19. knessetin vaalit olivat 22. tammikuuta 2013 järjestetyt ylimääräiset parlamenttivaalit, jotka jouduttiin järjestämään, kun verovuoden 2013 budjetista ei päästy sopimukseen lokakuussa 2012. Benjamin Netanjahun II hallitus oli ollut kaatumaisillaan jo alkuvuodesta 2012 kiistaan Tal-laista, joka mahdollistaa ješiva-kouluissa opiskelevien haredijuutalaisten vapautuksen asepalveluksesta. Riita johti Työväenpuolueen eroon hallituksesta 17. tammikuuta 2012, minkä myötä spekulaatiot uusista vaaleista kiihtyivät. Netanjahu onnistui kuitenkin torjumaan hallituksensa kaatumisen toistaiseksi muodostamalla Israelin historian laajapohjaisimman "kansallisen yhtenäisyyden hallituksen" Kadiman kanssa 8. toukokuuta 2012. Tosin lopulta Kadimakin jätti hallituksen Tal-lakia koskevien erimielisyyksien takia heinäkuun puolivälissä 2012.
Oikeistolaisten päähallituspuolueiden Likudin ja Jisrael Beiteinun muodostama vaaliliitto Likud-Beiteinu säilytti asemansa knessetin suurimpana ryhmänä 31 edustajallaan 11 paikan menetyksestä huolimatta. Vaalien suurin voittaja oli uusi keskustalainen Jesh Atid-puolue, joka ensimmäisissä vaaleissaan nousi 19 paikallaan knessetin toiseksi suurimmaksi parlamenttiryhmäksi. Suurin häviäjä taas oli entinen ykköspuolue Kadima, joka menetti 25 paikkaa joutuen tyytymään kahdella edustajallaan knessetin pienimmän puolueen asemaan. Tosin Kadiman oli ennen vaaleja arveltu jopa putoavan kokonaan pois parlamentista.
Vaaleihin osallistui kaikkiaan 34 puoluetta. Äänioikeutettuja oli noin 5,6 miljoonaa.
Vaalien jälkeen muodostettiin Netanjahun III hallitus.
Vaalien taustaa.
Aiemmat vuoden 2009 parlamenttivaalit oli voittanut Israelin oikeisto. Oikeistolaiset ja uskonnolliset puolueet olivat saaneet knessetin 120 paikasta 65. Oppositiojohtaja Benjamin Netanjahun Likud ja Avigdor Liebermanin Jisrael Beiteinu olivat vaalivoittajia, jotka muodostivat Netanjahun johdolla oikeistoenemmistöisen koalitiohallituksen, johon myös vasemmistolainen Työväenpuolue osallistui. Pienempinä hallituskumppaneina olivat uskonnollista oikeistoa edustavat Shas, Yhdistynyt toorajuutalainen puolue ja Juutalainen koti. Knessetin suurin puolue Kadima jäi oppositioon.
Matt Cassel

Matthew Brennan "Matt" Cassel (s. 17. toukokuuta 1982, Northridge, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigassa pelaavaa Detroit Lionsia.
Ura.
New England Patriots.
Cassel on New England Patriotsin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2005. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi Etelä-Kalifornian yliopiston joukkueessa, USC Trojansissa. Yliopistourallaan Cassel ei kertaakaan toiminut aloittavana pelinrakentajana, vaan joutui tyytymään rooliin kahden Heisman Trophy -voittajan, ensin Carson Palmerin ja myöhemmin Matt Leinartin varamiehenä.
Tilaisuutensa aloittajana Cassel sai NFL:ssä kaudella 2008, Tom Bradyn jouduttua loppukaudeksi sivuun polvivamman takia heti ensimmäisessä ottelussa. Kauden aikana Cassel onnistui vakuuttamaan Kansas City Chiefsin kyvyistään, ja hänet hankittiin joukkueen aloittajaksi ennen kauden 2009 alkua.
Kansas City Chiefs.
Huomattavasti Patriotsia heikompitasoisessa Chiefsissä Cassel ei ole kolmen kauden aikana onnistunut esittämään yhtä vakuuttavia otteita, ja spekulaatiot hänen asemastaan joukkueessa voimistuivat Chiefsin jäätyä koko liigan viimeiseksi kaudella 2012. Maaliskuussa 2013 Cassel vapautettiin sopimuksestaan ja hän solmi uuden sopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa.
Minnesota Vikings.
Matt Cassel toimi pelinrakentaja Christian Ponderin varamiehenä kauden 2013 kolmessa ensimmäisessä ottelussa. Neljännessä ottelussa Lontoon Wembleyllä hän aloitti kylkiluuvaivoista kärsivän Ponderin tilalla. Ottelu päättyi Vikings voittoon Pittsburgh Steelersistä. Kaudella 2014 Cassel oli Vikingsin aloittava pelinrakentaja, mutta loukkaantuminen päätti hänen kautensa jo runkosarjan kolmannessa ottelussa. Maaliskuussa 2015 Vikings myi Casselin Buffalo Billsiin vaihdossa kahteen tulevan varaustilaisuuden varausvuoroon.
Bills ja Cowboys.
Billsissä Cassel taisteli aloittavan pelinrakentajan paikasta EJ Manuelin ja Tyrod Taylorin kanssa. Cassel aloitti runkosarjan ensimmäisessä ottelussa, mutta pian hänet kaupattiin Dallas Cowboysiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon. Cowboysin aloittava pelinrakentaja Tony Romo oli juuri loukkaantunut ja joukkue etsi kuumeisesti uutta pelinrakentajaa. Cassel pelasi kahdeksassa ottelussa, kunnes todella surkean ottelun jälkeen Kellen Moore nostettiin joukkueen aloittavaksi pelinrakentajaksi loppukaudeksi.
Tennessee Titans.
Cassel teki sopimuksen Tennessee Titansin kanssa kaudeksi 2016. Hän toimi lähinnä nuoren Marcus Mariotan mentorina ja varamiehenä. Siitä huolimatta Titans teki Casselin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2018 Titans vapautti hänet sopimuksestaan ja hän siirtyi Detroit Lionsiin.
Muuta.
Cassel on myös varattu baseballin ammattilaisliigan vuonna 2004. Oakland Athletics valitsi hänet tilaisuuden 36. kierroksella, mutta osapuolet eivät päässeet sopimukseen Casselin pyrkiessä etenemään jalkapallourallaan.
Andreas Weimann

Andreas Weimann (s. 5. elokuuta 1991 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän siirtyi Rapid Wienin junioreista Englantiin vuonna 2007 ja on pelannut Englannissa vuonna 2011 mestaruussarjan Watfordissa, vuosina 2011–2015 Valioliigan Aston Villassa, vuosina 2015–2018 mestaruussarjan Derby Countyssa, vuonna 2017 lainasopimuksella mestaruussarjan Wolverhampton Wanderersissa, vuosina 2018–2024 mestaruussarjan Bristol Cityssä, vuonna 2024 lainalla mestaruussarjan West Bromwich Albionissa ja elokuusta 2024 alkaen mestaruussarjan Blackburn Roversissa. Hän on pelannut Valioliigassa 113 ottelua, joissa hän on tehnyt 17 maalia, ja mestaruussarjassa jouluun 2024 mennessä 354 ottelua, joissa hän on tehnyt 71 maalia.
Weimann pelasi Itävallan alle 17-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2012 MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Hän pelasi kesään 2015 mennessä 14 A-maaottelua mutta palasi tämän jälkeen maajoukkueeseen vasta maaliskuussa 2022. EM-kilpailuissa 2024 hän pääsi kentälle vain yhden alkulohko-ottelun viime hetkille. Weimann on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 26 A-maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia: kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Ranskaa ja maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan.
Ambato

San Juan de Ambato on kaupunki Ecuadorin keskiosassa. Se sijaitsee Andien vuoristossa noin 2 600 metrin korkeudessa. Yli 300 000 asukkaan Ambato on Tungurahuan maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1698 perustettu kaupunki on kärsinyt vaurioita useissa maanjäristyksissä historiansa aikana. Viimeisen suuri järistys tapahtui vuonna 1949, jolloin lähes koko kaupunki tuhoutui. 
Ambatoa ympäröivä maaseutu on tärkeää hedelmänviljelyaluetta. Muita merkittäviä elinkeinoja ovat elintarvike- ja tekstiiliteollisuus. Kaupunki on myös merkittävä maantieliikenteen solmukohta, Ambaton kautta kulkee muun muassa Kanadasta Argentiinaan johtava Panamericana-valtatie. Matkustajaliikenteelle tarkoitettua lentokenttää tai rautatieasemaa kaupungissa ei ole. 
Ambatossa toimivat teknillinen korkeakoulu "Universidad Técnica de Ambato" sekä Quiton katoliseen yliopistoon kuuluva "Pontificia Universidad Catolica del Ecuador".
Konstantin Makovski

Konstantin Jegorovitš Makovski (; 2. heinäkuuta 1839 Moskova – 30. syyskuuta 1915 Petrograd) oli vaikutusvaltainen venäläinen taidemaalari, joka yhdistetään Vaeltajiin. Monet hänen historialliset maalauksensa, kuten "Venäläisen morsiamen pukeminen" näyttävät idealisoidun kuvan venäläisestä elämästä aikaisemmilta vuosisadoilta. Häntä pidetään usein akateemisen tyylin edustajana. Hänen veljensä oli taidemaalari Vladimir Makovski. Hänen poikansa oli runoilija ja taidekriitikko Sergei Makovski, joka julkaisi Pietarissa ilmestynyttä taidelehteä Apollonia.
Elämäkerta.
Konstantin syntyi Moskovassa venäläisen taidehahmon ja amatöörimaalarin Jegor Ivanovitš Makovskin, yhden Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opiston perustajan, vanhempana poikana. Hänen äitinsä oli säveltäjä ja hän toivoi poikansa seuraavan jalanjälkiään.
Vuonna 1851 Konstantin ilmoittautui Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistoon, jossa hänestä tuli huippuoppilas, joka sai helposti kaikki saatavilla olevat mitalit. Hänen opettajiaan olivat M. I. Skotti, A.N Mokritski ja S.K Zarjanko, joista Skotti oli Karl Brjullovin oppilas. Makovskin taipumus romantiikkaan ja koristeellisiin tehokeinoihin voidaan selittää Brjullovin vaikutukseksi.
Vuonna 1858 Makovski ilmottautui Keisarilliseen taideakatemiaan Pietarissa. Vuodesta 1860 alkaen hän osallistui akatemian näyttelyyn teoksillaan, sellaisilla kuin "Sokean parantaminen" (1860) ja "Vale-Dmitrin kätyrit surmaavat Boris Godunovin pojan" (1862). Vuonna 1863 Makovski yhdessä 13 muun opiskelijan kanssa, jotka olivat oikeutettuja osallistumaan kilpailuun akatemian ensimmäisen luokan kultamitalista, kieltäytyivät maalaamasta annetusta aiheesta koskien skandinaavista mytologiaa ja lähtivät akatemiasta ilman tutkintotodistusta.
Makovskista tuli jäsen Ivan Kramskoin johtamassa "Artteli"-ryhmässä, tavanomaisesti tehden kuvia jokapäiväisestä elämästä ("Leski" 1865, "Sillikauppias" 1867). Vuonna 1870 hän oli perustamassa Vaeltajia ja hän jatkoi työskentelyä jokapäiväisiä asioita kuvaavien maalausten kanssa. Hän asetti töitään esille niin Akatemiassa kuin Vaeltajien näyttelyissä.
Merkittävä muutos Makovskin tyylissä tapahtui 1870-luvun puolivälissä hänen Egyptin ja Serbian matkojensa jälkeen. Hänen mielenkiintonsa vaihtui sosiaalisista ja psykologisista ongelmista taiteen värien ja muodon ongelmiin.
1800-luvulla Makovskista tuli muodikas muotokuvien ja historiamaalausten tekijä. Vuoden 1889 maailmannäyttelyssä Pariisissa hän sai ensimmäisen luokan kultamitalin teoksistaan "Iivana Julman kuolema", "Pariksen tuomio" ja "Demoni ja Tamara". Hän oli yksi aikansa korkeimmalle arvostettu ja eniten maksettu venäläinen taiteilija. Monet demokraattikriitikot pitivät häntä Vaeltajien aatteiden luopiona, joka teki silmiinpistäviä, mutta pinnallisia teoksia kuten Henryk Siemiradzki kun taas toiset pitivät häntä venäläisen impressionismin edelläkävijänä.
Makovski kuoli Petrogradissa vuonna 1915 jouduttuaan tieliikenneonnettomuuteen, jossa sähkökäyttöinen raitiovaunu osui hänen hevoskärryynsä. Hänet haudattiin Aleksanteri Nevskin luostarin Pyhän Nikolauksen hautausmaalle.
Dunajská Streda

Dunajská Streda (, ) on kaupunki Slovakian lounaisosassa. Kaupungissa oli noin 22 700 asukasta vuoden 2019 arvioiden mukaan.
Noin 23 000 asukkaan Dunajská Stredan väestöstä yli 80 prosenttia eli lähes 19 000 on unkarilaisia. Slovakkeja kaupungissa asuu nelisen tuhatta ja romaneja on muutamia satoja. Kaupungissa asuu myös muutaman kymmenen hengen suuruinen saksalainen vähemmistö. Toiseen maailmansotaan asti kaupungissa oli huomattava määrä juutalaista väestöä. Vuoden 1930 väestönlaskennassa he muodostivat noin 40% osuuden Dunajská Stredan asukkaista, unkarilaisia oli puolet ja slovakkeja noin 10%.
Dunajská Stredan kaupunkikuva on muodostuu pääosin modernista rakennuskannasta. Sen vanhat rakennukset purettiin lähes kokonaan 1950–1980-luvuilla ja korvattiin sosialistista realismia edustavalla arkkitehtuurilla. 1990-luvulla Dunajská Stredan keskusta rakennettiin uudelleen unkarilaisen arkkitehdin Imre Makoveczin suunnitelmien pohjalta.
Barbadoksen jalkapallomaajoukkue

Barbadoksen jalkapallomaajoukkue on Barbadoksen jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Barbadosta kansainvälisissä otteluissa.
Barbadoksen jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1910 ja se on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n sekä Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen jalkapalloliiton CONCACAFin jäsen. Barbados pelasi ensimmäisen jalkapallomaaottelunsa vuonna 1931 kohdatessaan Martiniquen.
Barbadoksen maajoukkueen suurimpia saavutuksia ovat selviytyminen Karibian maiden mestaruusturnauksen Caribbean Cupin välieriin vuonna 2005 sekä MM-karsintavoitto Costa Ricasta vuonna 2001. 
Suomi ja Barbados ovat kohdanneet yhden kerran. Tammikuussa 2003 Barbadoksen pääkaupungissa Bridgetownissa pelattu ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin.