tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raitanaamaluuranen

Raitanaamaluuranen ("Grallaricula lineifrons") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Raitanaamaluurasta tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja sen levinneisyysalue on pieni. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Kromikarbonyyli

Kromikarbonyyli eli heksakarbonyylikromi (Cr(CO)6) on metallikarbonyyliyhdisteisiin kuuluva kromin organometalliyhdiste. Ainetta voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä katalyyttinä, kromipinnoituksissa ja muiden kromiyhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Kromikarbonyyli on huoneenlämpötilassa valkoinen kiinteä aine. Yhdisteellä on kuitenkin suhteellisen korkea höyrynpaine, joten se voi sublimoitua jopa huoneenlämpötilassa. Yhdiste ei helposti reagoi hapen, veden, happojen tai laimeiden emästen kanssa poiketen monista muista metallikarbonyyliyhdisteistä. Kromikarbonyyli on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten kloroformiin ja tetrakloorimetaaniin.
Kromikarbonyylissä kromi esiintyy hapetusluvulla 0. Yhdiste voidaan pelkistää alkalimetallien, natriumin amalgaaman, kalsiumin, bariumin tai natriumborohydridin avulla yhdisteiksi, joissa kromi esiintyy hapetusluvulla -I tai -II. Kromikarbonyyli muodostaa helposti komplekseja aromaattisten yhdisteiden kanssa. Muodostuva kompleksi on poikkeuksellisesti elektrofiilinen ja reagoi nukleofiilien kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Kromikarbonyyliä valmistetaan pelkistämällä kromi(III)suoloja kuten kromikloridia hiilimonoksidin läsnä ollessa. Pelkistimenä voidaan käyttää metallista alumiinia ja katalyyttinä alumiinikloridia. Toinen tapa muodostaa yhdistettä on käyttää pelkistimenä fenyylimagnesiumbromidia tai natriumia.
Kromikarbonyyliä käytetään katalyyttinä alkeenien isomerointireaktioissa, polymeroinneissa, dieenien pelkistyksissä vedyttämällä, Fischerin karbeenikompleksien valmistuksessa. Sitä voidaan hyödyntää myös areenitrikarbonyylikromin ja kromi(II)oksidin valmistamisessa. Kromikarbonyyliä voidaan käyttää myös polttoaineiden lisäaineena ja muiden metallien pinnoittamiseen kovalla kromikerroksella.
Time (I’Dees -yhtyeen kappale)

"Time" on suomalaisen popyhtye I’Dees'n kappale heidän esikoisalbumilta "Sweet Confusion". Kappaleen on säveltäneet Marko Kumpula ja Mikko Kivari sekä sanoittanut Elena Mady.
Marraskuussa 2001 julkaisu single menestyi hyvin. Kappale vietti Suomen singlelistalla 13 viikkoa ja sen parhaaksi sijoitukseksi jäi sija 4. 
Vuosina 1992–2007 Rumba-lehdessä julkaistulla levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneellä Top 50 Hitit -listalla ”Time” nousi kolmanneksi. Kappale menestyi myös radioissa sillä se nousi parhaimmillaan radiolistan neljänneksi.
Vuonna 2002 kappaleesta julkaistiin Sami Aaltosen ohjaama musiikkivideo.
Kristiina Brask levytti kappaleesta suomenkielisen version vuonna 2009 julkaistulle "Kuivilla susta" -albumilleen.
Friedrich von Wrangel

Friedrich Heinrich Ernst von Wrangel (13. huhtikuuta 1784 Stettin – 1. marraskuuta 1877) oli preussilainen kreivi ja sotamarsalkka.
Wrangel aloitti sotilasuransa vuonna 1796 itäpreussilaisessa rakuunarykmentissä ja sai vuoden 1807 Heilsbergin taistelun jälkeen Pour le Mérite -ansiomerkin. Hän osallistui vuonna 1813 Hainaun ja Lieberwolkwitzin taisteluihin sekä johti rakuunarykmenttiä vuonna 1814 Étoges’n taistelussa. Vuonna 1837 Wrangel tukahdutti divisioonankomentajana Münsterin levottomuudet, jotka olivat puhjenneet Kölnin arkkipiispan ja hovin välisen kiistan seurauksena. Vuodesta 1839 hän oli armeijakunnan komentajana.
Sodan sytyttyä Tanskaa vastaan vuonna 1848 Wrangel nimitettiin kaikkien saksalaisten joukkojen ylipäälliköksi. Aselevon astuttua voimaan syyskuussa 1848 hänet nimitettiin uuteen sotilasvirkaan Brandenburgin joukkojen ylikomentajaksi ("Oberkommando in der Marken"). Vallankumouksellisten levottomuuksien keskellä Wrangel miehitti 9. marraskuuta Berliinin ja onnistui palauttamaan kuninkaallisen hallituksen vallan ilman verenvuodatusta. Vuodesta 1849 hän oli 3. armeijakunnan komentajana ja sai 1856 ylennyksen sotamarsalkaksi.
Wrangel kutsuttiin vielä uudelleen ylipäälliköksi vuonna 1864 puhjenneessa toisessa sodassa Tanskaa vastaan, mutta hän luopui tehtävästä sen jälkeen, kun preussilaisten asema oli turvattu menestyksekkäässä Dybbølin taistelussa. Wrangel palkittiin toukokuussa 1864 kreivin arvolla. Hän seurasi vielä vuoden 1866 sodassa Preussin armeijaa, mutta ilman komentajantehtäviä. Hän kuoli 93-vuotiaana vuonna 1877.
Montcornet’n taistelu

Montcornet’n taistelu käytiin toisessa maailmansodassa 17. toukokuuta 1940 Montcornet'n kylässä eversti Charles de Gaullen komentaman Ranskan 4. panssaridivisioonan ja Saksan 1. panssaridivisioonan välillä. Taistelussa ranskalaiset onnistuivat ajamaan saksalaisjoukot pois kylästä, mutta joutuivat myöhemmin vetäytymään lähtöasemiinsa Saksan ilmavoimien ilmahyökkäysten ja tuen puutteen takia.
Taustaa.
Saksa hyökkäsi 10. toukokuuta 1940 Alankomaihin, Belgiaan ja Ranskaan. Saksalaisten saatua läpimurron Sedanissa 13. toukokuuta ranskalaisjoukot joutuivat vetäytymään.
Eversti Charles de Gaulle määrättiin 11. toukokuuta Ranskan 4. panssaridivisioonan () komentajaksi. Divisioonassa oli 5 000 miestä ja 83 panssarivaunua. De Gaulle päätti tehdä 17. toukokuuta divisioonalla vastahyökkäyksen strategisesti merkittävään Montcornet’hen, jonka kautta kulkivat tiet Reimsiin, Laoniin ja Saint-Quinteniin.
Taistelu.
17. toukokuuta 1940 kello 4.14 aamulla 4. panssaridivisioonan rykmentit saapuivat Montcornet’hen. Piiritettyään kylän keskipäivään mennessä Ranskan Char B1 -vaunut joutuivat saksalaisten panssarien ja 3,7 cm Pak 36 -panssarintorjuntatykkien maaleiksi. Lukuisia B1-vaunuja menetettiin, kun ne piti hylätä polttoaineen loputtua ja toisten upottua suohon.
De Gaulle määräsi jalkaväen tuhoamaan Saksan puolustuspesäkkeet Chivressä ja Char D2 -vaunut turvaamaan Clermont-les-Fermesin. Kello 16 de Gaulle määräsi uuden hyökkäyksen Montcornet’hen, mutta panssaroidut ryhmät eivät olleet saaneet yksityiskohtaisia karttoja hyökkäysalueesta ja ne joutuivat 8,8 cm Flak 18 -ilmatorjuntatykkien tuleen, jolloin hyökkäys ei saavuttanut tavoitteita. Kello 18 Saksan ilmavoimien lentokoneiden hyökätessä 4. panssaridivisioonan piti vetäytyä lähtöalueelle.
Taistelun tulos.
Ranskalaiset menettivät 23 panssarivaunua hyökkäyksessä ja saksalaiset menettivät 100 miestä kaatuneina.
Ritva Kellokumpu

Ritva Kellokumpu (o.s. Penttilä, 24. helmikuuta 1936 Kuopio – 17. marraskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen muotitaiteilija. Hänet tunnetaan etenkin luomistaan Torstai-, Super A- ja Club A -hiihtovaatemerkeistä ja niitä valmistaneesta Torstai Oy:stä, joka toimi Kemijärvellä 1974–1990.
Ritva Penttilä valmistui vuonna 1960 Taideteollisen oppilaitoksen muotiosastolta. Hän sai paikan kotikaupunkinsa Kuopion suurelta vaatevalmistajalta Turolta. Hän muutti Kemijärvelle avioiduttuaan Jaakko Kellokummun kanssa. Sieltä käsin hän suunnitteli vaatteita muun muassa Suomen Trikoolle ja Skilalle ja toimi Me Naiset -lehden avustajana.
Ritva Kellokummun isä oli suomalaisen alppihiihdon pioneeri Erkki Penttilä, ja myös Kellokummut harrastivat laskettelua. Tästä syntyi idea omasta hiihtovaatemerkistä, jota he alkoivat suunnitella ja valmistaa vuonna 1974 kemijärveläisen ostoskeskuksen kellarista vuokratuissa tiloissa. Jaakko Kellokumpu ryhtyi uuden Torstai Oy:n toimitusjohtajaksi ja Ritva Kellokumpu saattoi keskittyä suunnitteluun. Apua työhön hän sai myös Annele Valkamalta ja omalta taideteollisessa vaatesuunnittelua opiskelleelta pojaltaan Martti Kellokummulta, josta tuli myös MM-tason freestylehiihtäjä.
Vuonna 1982 valmistuivat Seppo Huttu-Hiltusen, Juha Lätin ja Yrjö Wiherheimon suunnittelemat uudet tehdastilat noin 150 työntekijälle. 1980-luvulla lähes puolet Torstain tuotannosta vietiin ulkomaille, etenkin alppihiihtomaihin Norjaan, Sveitsiin, Ranskaan ja Kanadaan. Super A:n ja Club A:n lisäksi yrityksen tuotemerkkejä olivat Torstai, luonnonläheinen Franciscus ja eskimohenkinen Red Kayak.
Torstai Oy:n mentyä konkurssiin 1990 tuotemerkin osti L-Fashion Group. Torstain tehdastiloissa Kemijärvellä toimi matkapuhelinlaturien valmistaja Salcomp kunnes se siirsi tuotantonsa pois Suomesta 2003. Myöhemmin nimeä Heralammen yritystalo käyttävässä kiinteistössä ovat toimineet muun muassa kylmäkalusteita valmistava Porkka Finland Oy ja Kelan puhelinpalveluyksikkö.
Ritva Kellokumpu sai Taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1986. Ornamo nimesi hänet Vuoden vaatetussuunnittelijaksi 1989. Torstai Oy sai Lapin Yrittäjien alueellisen yrittäjäpalkinnon 1985.
Luettelo Meryl Streepin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen näyttelijä Meryl Streepin palkinnoista ja ehdokkuuksista.
24 – Lontoo

24 – Lontoo () on yhdysvaltalaisen jännityssarjan "24:n" yhdeksäs tuotantokausi, jonka ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa Foxilla 5. toukokuuta 2014. Tuotantokauden tapahtumat sijoittuvat neljän vuoden päähän edellisestä kaudesta. Kauden pääosassa jatkaa tällä kertaa maanpaossa Lontoossa oleva Jack Bauer. Aiemmista tuotantokausista poiketen "24 – Lontoo" sisältää vain kaksitoista jaksoa.
Suomessa kauden ensimmäinen jakso esitettiin MTV3:n myöhäisillassa 1. kesäkuuta 2014, ja se keräsi 204 000 katsojaa. Kausi julkaistiin DVD:nä Suomessa 30. syyskuuta 2014.
Näyttelijöitä.
Sivuhenkilöitä:
"Katso myös Luettelo televisiosarjan 24 jaksoista
Jaksot.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Lyyli Reijonen

Lyyli Reijonen o.s. "Westerlund" (12. tammikuuta 1874 Varkaus – 3. lokakuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen kääntäjä.
Henkilöhistoria.
Reijosen vanhemmat olivat Rantasalmen kirkkoherra Anders Gustaf Westerlund (1833–1896) ja Anna Sofia Storm (1838–1901). Hän valmistui Kuopion tyttökoulusta 1889 ja työskenteli konttoristina, kirjanpitäjänä ja kielenkääntäjänä Päivälehden toimituksessa 1892–1898. Lyyli Reijonen oli naimisissa vuodesta 1896 toimittaja ja suurlähettiläs Erkki Reijosen kanssa. Heidän lapsiaan olivat hortonomi, kirjailija ja opettaja Annikki Reijonen sekä toimittaja, kirjailija Tuuli Reijonen-Uibopuu.
Laura Voutilainen (albumi)

Laura Voutilainen on suomalaisen iskelmälaulaja Laura Voutilaisen esikoisalbumi vuodelta 1993.
Albumin sävellyksistä vastaavat entisen Jugoslavian alueen muusikot, jotka olivat paossa Bosnian sotaa ja keikkailivat Suomessa. Levy syntyi siinä järjestyksessä, että ensin balkanilaismuusikot tarjosivat sävellyksiään lahtelaisen Ari Laurilan Unirecordsille, ja vasta sen jälkeen tämän puoliso Hannele Laurila päätti etsiä niille sopivan esittäjän, joka löytyikin naapurikunnasta Hollolasta. Aiemmin mallina ja videoalalla toiminut Hannele Laurila ryhtyi Voutilaisen manageriksi. Vaikka levy tehtiin paljolti Unirecordsin resurssein, se julkaistiin Finnlevy-merkillä. Sanoitukset laati Fazer-Finnlevyn silloinen ohjelmistopäällikkö Turkka Mali, jolla on Hannele Laurilan ohella ansionsa Voutilaisen ”löytäjänä” ja ”tuotteistajana”.
Albumia myytiin 117 000 kappaletta, mikä teki siitä vuoden 1994 myydyimmän äänitteen Suomessa. Albumi nousi ylimmillään Suomen virallisen listan sijalle 6 ja pysyi listalla yhteensä 34 viikkoa. Voutilainen palkittiin vuoden 1994 naissolistin Emma-palkinnolla.
Jenny Kangasvuo

Jenny Kangasvuo (s. 1975) on suomalainen kulttuuriantropologi ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Sudenveri" ilmestyi 2012. Se sai Kuvastaja-palkinnon. Hänen kaksi novelliaan on palkittu Atorox-palkinnolla.
Kangasvuon vuonna 2014 julkaistu väitöskirjatutkimus käsitteli suomalaista biseksuaalisuutta.
Sudenveri

Sudenveri on Jenny Kangasvuon vuonna 2012 ilmestynyt esikoisromaani. Se sai Kuvastaja-palkinnon vuonna 2013.
Kwanin diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisen Kwan-yhtyeen diskografiasta.
Yhtye aloitti uransa englanninkielisellä hip hopilla, mutta musiikki siirtyi uran myöhemmillä levyillä pop-rock -tyylisempään ilmaisuun.
Leroy Fer

Leroy Fer (s. 5. tammikuuta 1990 Zoetermeer, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelaa Turkin Superliigan Alanyasporissa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut kuusi vuotta Englannin sarjoissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Fer nousi Feyenoordin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2007–2008. Kesällä 2011 hän siirtyi Twenteen ja kesällä 2013 Englantiin, jossa hän edusti Norwich Cityä, Queens Park Rangersia ja Swansea Cityä. Hän pelasi Englannin Valioliigassa 123 ottelua ja teki niissä 16 maalia sekä pelasi Englannin mestaruussarjassa 45 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Heinäkuussa 2019 hän palasi Feyenoordiin.
Fer valittiin Alankomaiden joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Hän tuli vaihtopelaajana kentälle alkulohko-ottelussa Chileä vastaan ja teki joukkueensa ensimmäisen maalin, joka on hänen maajoukkueuransa ainoa. Hän on pelannut 11 maaottelua vuosina 2010–2014.
Lucas Digne

Lucas Digne (s. 20. heinäkuuta 1993 Meaux, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän pelaa Englannin Valioliigan Aston Villassa. Sitä ennen hän pelasi Evertonissa, jonka kanssa hän teki viiden vuoden sopimuksen kesällä 2018. Sopimuksen arvo oli noin 20 miljoonaa euroa. Hän on edustanut aiemmin kotimaassaan Lillea ja Paris Saint-Germainia, lainasopimuksella italialaista AS Romaa sekä Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa FC Barcelonaa. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja.
Digne on kauden 2024–2025 loppuun mennessä Ranskan Ligue 1:ssä pelannut 79 ottelua ja tehnyt kaksi maalia, Italian Serie A:ssa pelannut 33 ottelua ja tehnyt kolme maalia, Espanjan La Ligassa pelannut 29 ottelua sekä Englannin Valioliigassa pelannut 222 ottelua ja tehnyt kuusi ja syöttänyt 30 maalia.
Digne pelasi Ranskan A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2014. Brasilian MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi viimeisen alkulohko-ottelun kokonaan mutta ei päässyt muissa peleissä kentälle. EM-kilpailuissa 2016, missä Ranska saavutti hopeaa, oli Digne mukana vaihtomiehenä. Vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua, joista toisen kokonaan. Hän on kesäkuun 2025 loppuun mennessä pelannut 52 maaottelua. Hän on syöttänyt kymmenen maalia, joista kolme Kansojen liigan ottelussa Italiaa vastaan marraskuussa 2024.
Digne on pelannut useissa Ranskan juniorimaajoukkueissa. Hän kuului vakiokokoonpanoon Ranskan voittaessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2013.
Ranskan-mestaruus: 2013–2014, 2014–2015
Ranskan cup: 2014–2015
Ranskan liigacup: 2013–2014, 2014–2015
Ranskan supercup: 2014
Espanjan-mestaruus: 2017–2018
Espanjan cup: 2016–2017, 2017–2018
Espanjan supercup: 2016
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa 2013
EM-kilpailut: hopeaa 2016
Reboksetiini

Reboksetiini (kauppanimellä Edronax) on masennuslääke. Se kuuluu noradrenaliinin takaisinoton estäjiin "(Noradrenaline Re-Uptake Inhibitors, NRI)". Masennuksen ohella reboksetiinilla on voitu hoitaa paniikkihäiriötä sekä lääkehoitona ADHD:hen liittyvässä medikalisaatiossa. Lääkkeen toi markkinoille Pfizer. 
Haittavaikutuksina lääkkeessä on muun muassa pahoinvointia, vähentynyttä ruokahalua, verenpaineen muutoksia ja ahdistuneisuutta. Lääke ei ole tiettävästi johtanut yliannostuskuolemiin, sillä lääke ei ole kovinkaan toksinen.
Arvostetussa "BMJ-"lehdessä vuonna 2010 julkaistun meta-analyysin mukaan rebokstetiinin teho masennuslääkkeenä ei eroa lumelääkkeestä. Lääke saattaa kuitenkin soveltua ADHD:seen liittyvien käytöshäiriöiden hoitoon. Tutkimushavainnon otos oli kuitenkin pieni ja seuranta-aika lyhyt.
Four Seasons (hotelliketju)

Four Seasons Hotels Ltd. on kansainvälinen hotelliketju. Yhtiön perustaja on kanadalainen Isadore Sharp, joka perusti ensimmäisen hotellinsa vuonna 1961. Entisaikaan Sharp omisti hotelliketjusta viisi prosenttia: loput 95 % omisti tasaosuuksin yhdysvaltalainen miljardööri Bill Gates ja saudiliikemies Al-Walid ibn Talal. Nykyään sen omistaa Cascade Investment sekä Kingdom Holdings. 
Ketju aikoo avata hotellin muun muassa noin kilometrin korkuiseen Jeddah Toweriin Jeddaan.
Risto Linturi

Risto Linturi (s. 2. tammikuuta 1957) on suomalainen tietotekniikka-alan yrittäjä, joka tuli tunnetuksi 1980-luvulla henkilökohtaisten tietokoneiden käytön kouluttajana ja etenkin 1985 julkaistun kirjan "MS-DOS PC-DOS käyttäjän opas" toisena kirjoittajana. 
LInturi syntyi kanslianeuvos Erkki Linturin ja sosionomi Hilkka-Liisa Vuorelan perheeseen. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri, valmistunut Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1981. Valmistumisensa jälkeen Linturi työskenteli ensin Tietotehdas Oy:ssä ja Philipsin Suomen tytäryhtiössä, ennen tietotekniikkakoulutukseen keskittyneen R. Linturi Oy:n perustamista vuonna 1983. Se myytiin vuonna 1995 ICL:lle ja nimi vaihdettiin seuraavana vuonna Tieturi Oy:ksi. 1990-luvulla ja sen jälkeen Linturi on osallistunut tietotekniikkayritysten kehittämiseen, hallintoon ja niiden henkilökunnan kouluttamiseen muun muassa Helsingin Puhelimen (nyk. Elisa Oyj) teknologiajohtajana ja päätutkijana sekä oman Tietovalta Oy:nsä kautta.
Linturi toimii vuonna 2002 perustetussa tietotekniikkakoulutukseen keskittyvässä Soveltossa johtajana sekä hallituksen puheenjohtajana.
Hideaway (Kieszan kappale)

Hideaway on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Kieszan kappale hänen Sound of a Woman-debyyttialbumilta. Kappaleen sanoitti Kiesza sen tuottajan, Rami Samir Afunin kanssa. Kesällä 2013 New York Cityssä nauhoitettuna kappaleena "Hideaway" saatiin valmiiksi jo 90 minuutissa ja se on saanut musikaalista inspiraatiota Kieszan sekä Afunin intohimosta 1990-luvun dancemusiikkia kohtaan. Kappaleen julkaisi Afunin itse ylläpitämä "Lokal Legend" Kieszan uran ensimmäisenä singlenä 11. huhtikuuta 2014. Kappale esitettiin ensimmäisen kerran Annie Macin BBC Radio 1 ohjelmassa 24. tammikuuta 2014. Sekä kappale että siihen liittyvä musiikkivideo ovat saaneet suurta suosiota kriitikkojen keskuudessa. "Hideaway" pääsi heti julkaisuviikollaan Britannian singlelistan kärkeen 136 000 kopion myynnillä, muodostuen Britannian vuoden 2014 tähän mennessä kolmanneksi nopeiten myyneeksi singleksi.
Kappalelista.
UK CD single
German CD single
Digital download
Digital download – promo
Cali Sweets

Cali Sweets (s. 9. marraskuuta 1988, Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän tuli julkisuuteen näyttelijänä vuonna 2012. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina.
Saksan 12. armeija

Saksan 12. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa. 
Historia.
Armeija muodostettiin 13. lokakuuta 1939 nimeämällä uudelleen Saksan 14. armeija. Sen ensimmäisenä komentajana oli kenraali Wilhelm List. Armeija ryhmitettiin puolustukseen Siegfried-linjalle, mistä se osallistui Ranskan valtaukseen. Armeija siirrettiin Romaniaan Balkanin sotatoimiin.
Komentajat.
Armeijankomentajina olivat toisen olemassaolon aikana:
Sompion koulu

Sompion koulu on Keravalla Sompion kaupunginosassa sijaitseva ilmaisupainotteinen, luovia työtapoja ja taiteen perusopetusta työssään soveltava koulu, jossa ovat luokat 1-9. Koulun katuosoite on Aleksis Kiven tie 18, Kerava. Sompion koulua käy noin 700 oppilasta. 
Sompion koulussa toimii kolme erityisiä taitoalueita syventävää luokkaa. Painottavat luokat ovat musiikkiluokka, liikuntaluokka ja draamapedagoginen luokka. 
Koulu äänestyspaikkana.
Sompion koulu, aiemmalta nimeltään Keravan yhteiskoulu, toimii varsinaisina vaalipäivinä Keravan kaupungin Sompion äänestysalueen (alue 5) äänestyspaikkana.
Svenskbacka skola

Svenskbacka skola on Keravalla sijaitseva pieni ruotsia opetuskielenään käyttävä peruskoulun alakoulu (luokat 1-6). Vuonna 2011 toimintansa aloittanut koulu sijaitsee aiemman Kanniston koulun tiloissa katuosoiteessa Kannistonkatu 5. 
Koulun yhteydessä toimii Folkhälsanin ylläpitämä ruotsinkielinen iltapäiväkerho. Koulu tekee yhteistyötä koulun naapuristossa toimivan ruotsinkielisen päiväkodin ja esikoulun Trollebon kanssa.
Solvolyysi

Solvolyysi on kemiallinen reaktio, jossa liuotin tai siitä muodostuva positiivinen lyoniumioni tai negatiivisesti varautunut lyaatti-ioni reagoi yhdisteen kanssa siten, että yhdisteessä ainakin yksi sidos katkeaa. Solvolyysireaktioihin voi myös liittyä lähtevän ryhmän korvautuminen liuotinmolekyylillä. Solvolyyseissä liuottimen ainemäärä on huomattavisti suurempi kuin solvolysoituvan yhdisteen.
Solvolyysi voi olla tyypiltään nukleofiilisiä substituutioita, eliminaatioreaktioita tai fragmentoitumis- eli pilkkoutumisreaktioita. Nukleofiilisissä substituutioreaktioissa liuotin toimii nukleofiilinä. Erityisesti emäksisissä olosuhteissa ja kuumennettaessa on solvolyysi eliminaatioreaktio. Solvolyysireaktioita kutsutaan hydrolyyseiksi, jos liuotin on vesi, alkoholyyseiksi, jos liuotin on alkoholi ja ammonolyyseiksi, jos liuotin on ammoniakki. Rasvahapon esterillä tapahtuvaa alkoholyysiä kutsutaan yleensä vaihtoesteröinniksi.
Reza Ghoochannejhad

Reza Ghoochannejhad (s. 20. syyskuuta 1987 Mašhad) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi pisimpään Alankomaissa, jossa hän aloitti jo juniorisarjoissa. Hän edusti Alankomaiden Eredivisiessä Heerenveeniä ja PEC Zwollea sekä toisella sarjatasolla Go Ahead Eaglesia, Emmeniä ja Cambuuria. Hän edusti Belgian liigassa Sint-Truidenia ja Standard Liègeä sekä Englannin mestaruussarjassa Charlton Athleticia. Hän pelasi myös Kuwaitissa, Qatarissa, Kyproksella ja Australiassa. Hän pelasi Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa mutta edusti aikuisten tasolla Iranin A-maajoukkuetta, jossa hän pelasi 43 ottelua vuosina 2012–2018 ja teki niissä 17 maalia. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 täydet minuutit Iranin kaikissa kolmessa ottelussa ja teki Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan joukkueensa ainoan maalin koko turnauksessa. MM-kilpailuissa 2018 hän oli Iranin joukkueessa mutta ei saanut peliaikaa.
Saavutukset.
Henkilökohtaiset saavutukset.
Aasian-mestaruuskilpailujen karsintojen paras maalintekijä: 2015
Kausitilastot.
Seurajoukkue.
"Päivitetty 3. toukokuuta 2014."
Oulun vanha paloasema

Oulun vanha paloasema on entinen paloasema Oulun keskustassa Kauppurienkadun ja Uusikadun risteyksessä. Jugendtyylisen osin kolmikerroksisen kivirakennuksen on suunnitellut arkkitehti Karl Sandelin. Palolaitoksena rakennus toimi vuoteen 1982 asti, jonka jälkeen se on ollut toimisto- ja liikekäytössä.
Historia.
Paloasemana.
Palontorjunta oli Suomessa pitkään vapaaehtoisten palokuntien varassa. Oulussa ajatus vakinaisesta palokunnasta nousi esille vuoden 1882 Oulun palon myötä, mutta vasta vuoden 1916 korttelipalon jälkeen kaupunginvaltuusto teki huhtikuussa 1917 päätöksen vakinaisen palokunnan perustamisesta. Asiantuntijaksi kutsutun arkkitehti Berndt Blomin ehdotuksesta paloasema sijoitettiin nykyiselle tontilleen, jolla oli jo aiemmin sijainnut vapaaehtoisen palokunnan kalustohuone. Sisällissodan ja levottomien aikojen vuoksi rakentaminen kuitenkin viivästyi. Kun rakentaminen vihdoin saatiin alkuun 1919, rahavaikeuksien takia työt keskeytyivät ajoittain jopa kuukausiksi. Blomin alustavasti suunnittelema ja Karl Sandelinin lopullisesti piirtämä rakennus valmistui 1922.
Palokunnan miesvahvuus oli aluksi seitsemän palomiestä, ruiskumestari ja palomestari. Palokunta oli hevosvetoinen, kunnes vuonna 1925 hankittiin ensimmäinen paloauto. Kokonaan hevosista luovuttiin kuitenkin vasta vuonna 1947, sillä autoja oli hankala käyttää talvisin runsaan lumen aikaan. Vuoteen 1939 mennessä palokunnan vahvuus nousi 24 mieheen. Vanha paloasema oli Oulun ainoa paloasema vuoteen 1965 asti, jolloin Pateniemi ja Oulujoen kunta liitettiin Ouluun. Se aiheutti sammutusmatkojen merkittävän pitenemisen, joten Alppilan kaupunginosassa sijaitsevaan Saksan armeijan rakentamaan Kalevankartanoon perustettiin uusi Tuiran paloasema. Vanha paloasema toimi vuoteen 1982 asti, jolloin Raksilaan valmistui uusi paloasema. Palolaitos siirtyi uudelle keskuspaloasemalle 28. huhtikuuta 1982.
Myöhempi toiminta.
Vuoden 1983 korjauksessa paloasema muunnettiin uuteen käyttöön. Uusikadun puoleiset paloautojen sisääntuloaukot muutettiin ikkunoiksi ja yksi ovi poistettiin. Vuonna 1988 rakennukseen tehtiin laajennusosa ja muutoksia sisätiloihin. Sisätiloja on muunneltu usein myöhemminkin. Matala yhtenäinen kellariosa, jossa sijaitsi paloaseman ampumarata vuosina 1960–1983, on säästynyt suuremmilta muutoksilta.
Vanha paloasema on toiminut muun muassa nuorisotiloina sekä liike- ja toimistorakennuksena. Talossa on sijainnut useita ravintoloita, kuten Ravintola Dupont ja AC Willi Sika, jotka ovat jo lopettaneet. Vuonna 2014 rakennuksessa sijaitsevat S-ryhmän ravintolat Vanha Paloasema, Grill it! ja tilausravintola Paloaseman Ullakko.
Ghost Town (yhtye)

Ghost Town on yhdysvaltalainen popyhtye, johon kuuluvat Kevin "Ghost" McCullough, Alix Koochaki, Evan Pearce ja Manny Dominick. Evan erosi yhtyeestä heinäkuussa 2015, mutta liittyi yhtyeeseen taas joulukuussa 2016. 
Yhtye julkaisi tammikuussa 2013 omakustannealbumin "Party in the Graveyard". Toukokuussa yhtye teki levytyssopimuksen Fueled by Ramenin kanssa. Ghost Townin toinen studioalbumi, "The After Party", julkaistiin kesäkuussa 2014. Kolmas albumi, "Evolution", julkaistiin marraskuussa 2015.
Trojany

Trojany on kylä Dąbrówkan kunnassa Wołominin piirikunnassa Masovian voivodikunnassa Puolassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 520 asukasta.
Vuosina 1975–1998 Trojany kuului Ostrołękan voivodikuntaan.
Ester Niska

Ester Elisabet Niska (2. kesäkuuta 1882 Sortavala – 18. toukokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja, joka äänialaltaan oli sopraano.
Elämä ja perhe.
Sortavalassa syntynyt Niska kävi koulua viisi luokkaa Viipurin ruotsalaisessa tyttökoulussa ja aloitti näyttelijänuransa Helsingissä Svenska Folkteaternissa vuonna 1901, toimien samalla myös avustajana Kansallisteatterissa. Hän oli mukana muun muassa Kansallisteatterin nykyisen teatteritalon avajaisnäytännössä huhtikuussa 1902 ja oli vuosina 1903–1907 vakituisesti kiinnitettynä Kansallisteatteriin. Laulua Niska opiskeli muun muassa Alexandra Ahngerin johdolla ja teki myös opintomatkoja Keski-Eurooppaan. Vuosina 1911–1914 hän esiintyi Pasi Jääskeläisen ja Aino Haverisen Suomalainen Operetti -ryhmässä sekä vuosina 1914–1916 Turun Casino-teatterin operetissa. Niska kuoli vain 33-vuotiaana toukokuussa 1916.
Ester Niskan vanhemmat olivat merikapteeni Ivar Alfred Niskan ja muusikko Hilda Schlüter. Perheessä oli viisi lasta, joista Algoth Niska tunnetaan jalkapalloilijana ja kieltolakiajan salakuljettajana, Adolf ja Bror Niska olivat myös oopperalaulajia. Sisar Aina Niska puolestaan oli tanssija. Ester Niska oli vuodet 1907–1915 avioliitossa arkkitehti Eino Forsmanin kanssa. Pariskunnalle syntyi vuonna 1908 poika, joka kuitenkin kuoli jo 2-vuotiaana.
Elokuva-ja levytysura.
Ester Niska esiintyi 1910-luvulla kahdessa suomalaisessa mykkäelokuvassa. Vuosina 1906 ja 1908 hän levytti kymmenkunta kappaletta, joista osan Oskar Merikannon säestämänä sekä osan duettona Pasi Jääskeläisen kanssa.
Mukatševo

Mukatševo (; ennen vuotta 2017 Mukatševe , , , ) on kaupunki Länsi-Ukrainassa Taka-Karpatian alueella. Kaupunki on Mukatševon piirin hallintokeskus. Kaupungin väkiluku on noin 85 900 (2021).
Aurora (laulaja)

Aurora (oikealta nimeltään Laura Julku, s. 1985) on Tampereelta kotoisin oleva reggae- ja popmusiikkia esittävä laulaja-lauluntekijä. Aurora on valmistunut muusikoksi Pop &amp; Jazz Konservatoriosta vuonna 2009.
Historia.
2003–2012: Musiikkiuran alku.
Laura Julku opiskeli musiikkia Helsingissä Pop &amp; Jazz Konservatoriossa. Opiskelun aikana Julku käytti taiteilijanimeä Letjay. Hän oli silloin mukana Savusound-kokoonpanossa ja julkaisi lisäksi musiikkiaan Mikseri.netissä. Hän soitti myös pianoa 
The Beautiful Beast -projektissa.
Julku on tehnyt myös englanninkielistä musiikkia niin omalla nimellään kuin Basspect-projektissa.
2013–: Aurora-nimi tulee käyttöön.
Laura Julku päätti ottaa Aurora-taiteilijanimen käyttöön vuonna 2013. Hänen esikoissinglensä ”Eilisen aurinko” julkaistiin 21. helmikuuta 2014 levy-yhtiö Sony Musicin kautta. Toinen single ”Se soi” julkaistiin 6. kesäkuuta 2014. Alkuvuodesta 2015 ”Se soi” -single sai kultalevyn. Sakke Aallon tuottama artistin esikoisalbumi "Kadotaan kaupunkiin" julkaistiin tammikuussa 2015 ja on ylitänyt kultalevyrajan. Albumi oli ehdolla Emma Gaalassa vuoden 2015 pop-levyksi. Aurora oli Emma Gaalassa ehdolla myös vuoden 2015 naissolistiksi ja yleisöäänestyksessä vuoden artistiksi.
Ensimmäinen esikoisalbumin ulkopuolinen uusi single, ”Kaikki mitä näät”, julkaistiin 21. elokuuta 2015. Kappale oli ensimmäinen single Auroran helmikuussa 2017 julkaistulta toiselta studioalbumilta "Valtakunta". Ennen albumin julkaisua siltä ehdittiin julkaista viisi singleä.
Yksityiselämä.
Aurora asuu Turussa miehensä ja kolmen lapsensa kanssa.
Drohobytš

Drohobytš () on kaupunki Länsi-Ukrainan Lvivin alueella. Ukrainan tilastokeskuksen arvio kaupungin väkiluvuksi on 77 080 (2013). Kaupunki on osa Drohobytšin piiriä ja toimii piirin hallintokeskuksena.
Myöhäiskeskiajalla elänyt ukrainalainen tieteilijä Juri Drohobytš (1450–1494) oli kotoisin Drohobytšistä.
Mankkaan koulu

Mankkaan koulu on Espoossa Mankkaalla sijaitseva peruskoulu, jossa on perusopetuksen luokka-asteet 7–9. Koulun rehtorina toimii Nina Ala-Ojala. Vuonna 2024 koulussa on noin 430 oppilasta. Mankkaan koulun vieressä sijaitsee Mankkaanpuron koulu, jossa on luokat 1–6 sekä esiopetusta.
Mankkaalla voi opiskella A-kielinä englantia ja saksaa. Seitsemännellä luokalla alkava B1-kieli on kaikilla oppilailla ruotsi. Sen lisäksi vapaaehtoisena B2-kielenä voi lukea ranskaa tai saksaa 8. luokalta alkaen.
Mankkaan koulussa on luokka-astekohtainen matemaattis-luonnontieteellinen painotuslinja. Painotusaineita ovat matematiikka ja fysiikka. Painotusluokalla on painotusaineita yhteensä yksi tunti viikossa enemmän kuin muilla luokilla, ja linjan oppilaille opetetaan yleisen opetussuunnitelman sisällöt syventäen ja aihepiireittäin laajentaen. Painotusluokalle otetaan vuosittain pääsykokeiden perusteella enintään 20 oppilasta.
Mankkaan koulun ensimmäiset rakennukset vuosilta 1901 ja 1932 eivät enää ole koulun käytössä. Vuonna 1952 valmistuneiden opettaja-asuntolan ja viereisen Mankkaanpuron koulun on suunnitellut arkkitehti Erich von Ungern-Sternberg ja vuonna 1980 valmistuneen Mankkaan koulun rakennuksen Kari Järvinen ja Timo Airas.
Eilisen aurinko

"Eilisen aurinko" on suomalaisen reggae- ja popmusiikkia esittävän laulaja-lauluntekijä Auroran soolouran ensimmäinen single, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2014. Kappale sisältyy artistin tammikuussa 2015 julkaistulle esikoisalbumille. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut tuottaja Sakke Aalto yhdessä Laura Julkun kanssa.
Julkaisunsa jälkeen kappale on noussut yhdeksi viikoksi Suomen singlelistalle sijalle 19. Se nousi myös 17:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Sami Joensuun ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin 21. maaliskuuta 2014.
Kappaleesta on julkaistu myös remixversio, jolla vierailee rap-artisti Julma-Henri.
Carrien päiväkirjat

Carrien päiväkirjat () yhdysvaltalainen The CW Television Networkin draamasarja, joka perustuu Candace Bushnellin kirjaan "Carrien nuoruusvuodet". Sarja on esiosa HBO:n "Sinkkuelämää"-sarjalle. Televisiosarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 14. tammikuuta 2013.
Sarja kertoo Carrie Bradshaw’n elämästä high schoolissa vuonna 1984. Suomessa sarjaa alettiin esittää Subilla 5. kesäkuuta 2013.
Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta. Toukokuussa 2014 The CW ilmoitti, ettei tilaa kolmatta kautta.
Eput rautaa

Eput rautaa on 7. maaliskuuta 2014 julkaistu tribuuttialbumi Eppu Normaalille. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi. Yhteensä albumi oli listalla yhdeksän viikkoa.
Albumilta on julkaistu singlenä Irinan versio kappaleesta ”Hipit rautaa”.
Brewster Kahle

Brewster Kahle (s. 22. lokakuuta 1960 New York) on yhdysvaltalainen nettiyrittäjä, internetin avoimuuden puolustaja ja digitaalisten kirjastojen kehittäjä. Koulutukseltaan hän on MIT:stä valmistunut "Bachelor of Science" (1982). Hänen perustamiaan verkkosivustoja ovat esimerkiksi nettihistoriaa tallentava Internet Archive ja dataliikennettä mittaava Alexa Internet.
Play for Me

Play for Me on suomalaisen popyhtye Kemopetrolin järjestyksessään kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. maaliskuuta 2004. Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla yhteensä kahdeksan viikkoa. Parhaan sijoituksensa se saavutti ensimmäisellä listaviikollaan, kun se nousi listan yhdeksänneksi.
"Play for Me" -albumi ei menestynyt enää kahden edeltäjänsä tavoin. Albumilta julkaistuista kolmesta singlestä vain huhtikuussa 2004 julkaistu ensisingle ”My Superstar” nousi Rumba-lehdessä vuosina 1992–2007 julkaistulle levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneelle Top 50 Hitit-listalle, sijalle 25. ”Seagulls” ja ”Fireworks” eivät tilastoituneet lainkaan.
Sirkka Vesa-Kantele

Sirkka Annikki Vesa-Kantele (o.s. Vesa; 26. lokakuuta 1928 Suojärvi – 14. marraskuuta 2020 Iitti) oli suomalainen muotitaiteilija ja -toimittaja. Hän toimi yhteensä yli 30 vuotta "Muoti + Kauneus" -lehden ja sen edeltäjien "Sorjien Pukimien" ja "Muotisorjan" päätoimittajana.
Sirkka Vesa valmistui priimuksena ensimmäiseltä muotisuunnittelijoita kouluttaneelta kurssilta Taideteollisesta oppilaitoksesta 1950 ja oli sitten Ranskan valtion stipendiaattina Pariisissa, jossa hän voitti kansainvälisen muotipiirroskilpailun 1952. Tämän ansiosta hän sai Suomesta monia työtarjouksia, joista valitsi Yhtyneiden Kuvalehtien tarjoaman päätoimittajan paikan uudessa "Sorjat Pukimet" -muotiaikakauslehdessä.
Sirkka Vesa-Kantele toimi Yhtyneiden Kuvalehtien muotijulkaisujen päätoimittajana 33 vuotta vuoteen 1987 asti. Päätyönsä ohella hän piti omia myymälöitään nimeltä A-Boutique ja Puzzle, toimi mainospiirtäjänä Pukevassa ja teki suunnittelutyötä muun muassa Sarvikselle, Aaltosen kenkätehtaalle, Tiklakselle, Turkisliike Grünsteinille, Suomalaiselle Mallihuoneelle, Katjusalle, Artellalle ja Arolalle.
Valkoinen orjakauppa

Valkoinen orjakauppa on sellaisesta toiminnasta käytetty nimitys, jossa paikka­tarjouksella houkutellaan nuoria naisia ulkomaille epä­siveellisiin tarkoituksiin. Tämä ihmis­kaupan muoto on ainakin aikaisemmin suuntautunut pää­asiassa Lähi-idän ja Afrikan islamilaisiin maihin sekä Etelä-Amerikkaan.
Kansainväliset sopimukset.
Valkoisen orjakaupan hävittämiseksi tehtiin Pariisissa vuonna 1904 kansainvälinen yleissopimus, jota myöhemmin täydennettiin vuosina 1910 ja 1926 tehdyillä sopimuksilla. Näitä sopimuksia täydensi vuonna 1950 tehty laaja-alaisempi "Ihmisten kaupan ja toisten prostituutiosta hyötymisen tukahduttamista koskeva yleissopimus".
Suomen laki.
Kansainvälisten sopimusten mukaisesti vuonna 1926 Suomen rikos­lain 25. lukuun lisättiin uusi pykälä 1a. Siinä säädettiin rangaistus sille, joka "aikoen saattaa haureuden väli­kappaleeksi toisen, saa hänet vastaanottamaan toimen, vie hänet pois tai erottaa hänet lähi­seurastaan", vaikka hänen suostumuksellaankin. Rangaistus oli vähintään kuusi kuukautta vankeutta tai kuritus­huonetta enintään kahdeksan vuotta. Jos teko oli ammattimainen, enimmäis­rangaistus oli kymmenen vuotta kuritus­huonetta.
Pykälä kumottiin rikoslain uudistusten yhteydessä vuonna 1995. Sitä koskeneessa hallituksen esityksessä valkoista orjakauppaa koskeneen erityisen säännöksen kumoamista perusteltiin sillä, että tällainen toiminta täytti myös paritusta koskeneet rikos­tunto­merkit, jota paitsi säännöksen ei silloisessa muodossaan katsottu enää vastanneen naisen muuttunutta yhteis­kunnallista asemaa eikä sitä oikeus­käytännössä enää pitkään aikaan ollutkaan sovellettu. 
Rikoslain nykyiset ihmiskauppaa käsittelevät säännökset ovat vuodelta 2004.
Muoti + Kauneus

Muoti + Kauneus oli suomalainen muotiin ja kauneudenhoitoon erikoistunut aikakauslehti. Sitä julkaisi Yhtyneet Kuvalehdet vuodesta 1973 vuoteen 1997, jonka jälkeen ilmestyi vielä muutaman vuoden sen jatkaja, pelkästään pukeutumiseen keskittynyt "Muoti Plus". 
Lehden historia juontaa 1920-luvulla aloitettuun "Kotilieden" ompelukaavalehti "Sorjaan", vuonna 1944 perustettuun "Muotikuvaan", vuosina 1952–1960 julkaistuun "Kodin Pukimiin" ja vuonna 1954 aloitettuun "Sorjat Pukimet" -lehteen, josta tuli sittemmin "Muotisorja" ja vuodesta 1973 "Muoti + Kauneus". Kolmen viimemainitun lehden päätoimittaja 1954–1987 oli Sirkka Vesa-Kantele. "Muodin + Kauneuden" lyhytikäiseksi jääneen seuraajan "Muoti Plus" -lehden päätoimittaja oli Heidi Kärkkäinen.
"Muoti + Kauneus" järjesti 1970- ja 1980-luvuilla suuria vuosittaisia muotinäytöksiä, joissa suomalaisten vaatevalmistajien tuotannon lisäksi esiteltiin ranskalaista ja muuta kansainvälistä muotia suomalaisyleisölle. Esimerkiksi vuonna 1981 Finlandia-talossa pidetyssä tapahtumassa kävijöitä oli 22 000.
Kapreomysiini

Kapreomysiini (CM, myyntinimi "Capastat") on antibiootti. Kapreomysiiniä on käytetty tuberkuloosin hoidossa niin kutsuttuna toisen linjan eli sekundäärisenä lääkkeenä. Kapreomysiini voitiin ottaa käyttöön muiden vastaavien ”ensilinjan” primaaristen lääkkeiden hoitovaikutuksen ollessa tehottomia.
Kapreomysiinin tuotenimi oli "Capastat". Lääkettä annosteltiin parenteraalisti eli i.m.-ruiskeina. Sivuvaikutukset olivat streptomysiinin tyyppiset. Annostus oli 1 g eli 1 000 mg/vrk.
Kapreomysiiniä on pidetty streptomysiiniä vähemmän myrkyllisenä ja sopivampana erityisesti vanhuksille.
Lääkityshoidon aikana kuitenkin suositeltiin korvalääkärin konsultaatiota. Kapreomysiinillä oli ototoksisia haittavaikutuksia.
Kapreomysiini on kapreomysiini IA:n ja kapreomysiini IB:n seos.
Fantasiaa (Ami Aspelundin kappale)

”Fantasiaa” on Kari Kuusamon ja Kaisu Liuhalan tekemä kappale, jolla Suomi osallistui Eurovision laulukilpailuun vuonna 1983. Kappaleen esitti tuolloin Ami Aspelund. Kappale sijoittui 20 maan loppukilpailussa sijalle 11 keräten 41 pistettä, mikä oli Suomelta hieman keskimääräistä parempi suoritus. Vuodesta 1975 lähtien käytössä olleen pistejärjestelmän aikana Suomi oli ennen Lordin voittoa parhaimmillaan seitsemäs (”Viulu-ukko” 1975 ja ”La dolce vita” 1989) ja viidesti viimeinen.
”Fantasiaa” julkaistiin Ami Aspelundin laulamana singlellä, jonka B-puolella on kappaleen englanninkielinen versio. Tämän lisäksi levy-yhtiö julkaisi kappaleen C-kasettikokoelmalla "Jukeboxi 1". Samana vuonna kappale julkaistiin myös usealla muulla kokoelmalevyllä muun muassa Seija Simolan ja Virve Rostin laulamana.
Cavalese

Cavalese on kunta Trenton maakunnassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella Pohjois-Italiassa Se on yksi Val di Fiemmen laakson kunnista. 
Cavalesessa tapahtui vakava lentotapaturma 3. helmikuuta 1998, kun amerikkalainen hävittäjä katkaisi hiihtohissin vaijerin. Vaijerin katketessa hiihtohissi putosi maahan, ja kaikki sen 20 matkustajaa kuolivat.
Tokion metron sariinikaasuisku

Tokion sariinikaasuisku oli Japanin pääkaupungissa Tokiossa vuonna 1995 tehty terrori-isku. Uususkonnollinen kultti Korkein totuus vapautti sariinikaasua Tokion metroon tappaen kolmetoista, vakavasti vahingoittaen viittäkymmentä ja aiheuttaen näköongelmia yli tuhannelle.
Hyökkäys suoritettiin samanaikaisesti viidessä metrojunassa, joiden pääteasemat olivat Tokion keskustassa. Hyökkäyksen jälkeisissä tutkimuksissa kemiallisten aseiden tuotantoon käytettyä laitteistoa löydettiin Satyan 7 -rakennuksesta.
Iskun jälkeen viranomaiset pidättivät Shōkō Asaharan ja muita Korkeimman totuuden johtohenkilöitä. Asahara ja yksitoista muuta johtajaa todettiin oikeudessa syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan.
Teon motiivi oli pelastaa kulttiin kuulumattomat. Kultin jäsenet uskoivat kaikkien muiden paitsi jäsenien joutuvan kadotukseen, mutta kultin johtaja Asahara opetti että kulttiin kuulumattomat voidaan pelastaa tappamalla.
Šeptytskyi

Šeptytskyi (, vuoteen 1951 saakka — Krystynopil (, ), vuosina 1951—2024 Tšervonohrad ()) on kaupunki Länsi-Ukrainan Lvivin alueella. Ukrainan tilastokeskuksen arvio kaupungin väkiluvuksi on 64 297 (2022).
Samar (Ukraina)

Samar () on kaupunki itäisessä Ukrainassa, Dnipropetrovskin alueella, Samarajoen alajuoksun varrella. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 70 787 (2013).
Marhanets

Marhanets () on kaupunki itäisessä Ukrainassa, Dnipropetrovskin alueen Nikopolin piirissä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 48 546 (2013).
Pyratsiiniamidi

Pyratsiiniamidi (PZA) on lääkeaine, jota käytettiin tuberkuloosin hoidossa. Se muistuttaa rakenteeltaan isoniatsidia, joka on nikotiinihapon johdos. Tämä teholtaan heikompi lääkeaine imeytyy suhteellisen helposti suun kautta (per os), joten lääkepistoksia ei tarvittu. 
Vuosikausiannostelun raja liikkuu alueella 1,5–2 g/vrk, eli 1 500–2 000 mg vuorokaudessa.
Tämän lääkkeen sivuvaikutukset olivat olleet maksavaurion riski, ihottumat ja pahoinvointi sekä oksentelu. Kihti on ollut mahdollista sekin, sillä veren virtsahappojen pitoisuus on voinut kasvaa.
Pyratsiiniamidin kauppanimiä olivat olleet lääkeainemarkkinoilla nämä: "Tisamid" ja "Pyrazinamid".
Pyratsiiniamidin kemiallinen kaava on C5H5N3O, moolimassa 123,113 g/mol ja CAS-numero 98-96-4.
Pyratsiiniamidia valmistetaan kuumentamalla pyratsiini-2-karboksamidi-3-karboksyylihappoa.
Žovti Vody

Žovti Vody () on kaupunki itäisessä Ukrainassa, Dnipropetrovskin alueella. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 47 509 (2013).
Muistojeni Julia

Muistojeni Julia ("Julia") on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut Fred Zinnemannin ohjaama draamaelokuva. Se perustuu Lillian Hellmanin romaaniin "Pentimento" vuodelta 1973. Elokuva kertoo Hellmanin suhteesta lapsuudenystäväänsä Juliaan, joka taistelee natseja vastaan toista maailmansotaa edeltävinä vuosina. Elokuvan pääosissa ovat Jane Fonda, Vanessa Redgrave, Jason Robards, Hal Holbrook, Rosemary Murphy ja Maximilian Schell. Elokuva oli Meryl Streepin ensimmäinen.
Vastaanotto.
Elokuva sai 11 Oscar-ehdokkuutta ja voitti palkinnot parhaasta miessivuosasta (Jason Robards), parhaasta naissivuosasta (Vanessa Redgrave) ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta (Alvin Sargent). 
"Video-oppaassa" 1994 Kati Sinisalo luonnehtii elokuvaa siivon kulturelliksi tarinaksi kahden naisen ystävyydestä, natsien noususta, vastarintaliikkeestä ja surullisista muistoista. 
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kutsui elokuvaa sen tv-esityksen alla vuonna 1988 kahden naisnäyttelijän voitoksi: ”Jane Fonda ja Vanessa Redgrave eläytyvät täyteläisesti ystävättäriksi, jotka joutuvat miettimään maailman pahuutta ja raadollisuutta pienessä berliiniläisessä kahvilassa. – – Jännittävässä juna-jaksossa romanttispainotteinen kerronta hakee trillerin muotoja.” 
Kevään 2025 tv-esityksen alla "Helsingin Sanomien" Kaisu Tervonen taas kirjoitti, ettei Fondan ja Redgraven hahmojen välille synny lainkaan kemiaa. Hänestä Redgrave esittää vain Lillian Hellmanin yksiulotteista, idealisoitua muistoa, ja elokuva jättää kylmäksi sekä ystävyyden että fasismin nousun kuvauksena.
Joe Tynanin kiusaukset

Joe Tynanin kiusaukset (tv-esityksessä Joe Tynanin viettelykset, "The Seduction of Joe Tynan") on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Jerry Schatzbergin ohjaama poliittinen draamaelokuva. Sen käsikirjoitti Alan Alda, joka myös näyttelee nimiroolia, yhdysvaltalaista senaattoria. Muissa pääosissa ovat Barbara Harris, Meryl Streep, Rip Torn ja Melvyn Douglas.
Juoni.
New Yorkin osavaltiota edustava demokraattisenaattori joutuu ongelmiin, kun etelävaltioiden ihmisoikeustaistelijat vaativat häntä mukaan vastustamaan korkeimman oikeuden jäseneksi ehdolla olevaa vanhoillista rotuerottelun kannattajaa. Tynan joutuu poikkiteloin niin presidentin kuin vanhan kannattajakuntansa kanssa. Kampanja kuitenkin onnistuu ja Tynan nousee puolueensa uudeksi tähdeksi, jossa nähdään jopa presidenttiainesta. Sivujuonena on kolmiodraama Tynanin, hänen vaimonsa ja rakastajattarensa, työmarkkinajuristin Karen Traynorin kesken.
Vastaanotto.
Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures palkitsi Meryl Streepin tästä ja kahdesta muusta vuoden 1979 elokuvaroolista, "Kramer vastaan Kramer" ja "Manhattan".
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano valitteli, ettei Alan Aldan käsikirjoittama elokuva nouse saippuasarjan tasolta kummemmaksi hyvistä näyttelijöistään huolimatta. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. "Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti "Joe Tynanin kiusausten" sisältävän hyviä ja vahvoja hetkiä, mutta olevan kokonaisuutena pinnallisempi ja siloitellumpi kuin Schatzbergin
1970-luvun alun elokuvat "Paniikki piikkipuistossa" (1971) ja "Variksenpelätin" (1973).
Nabil Ghilas

Nabil Ghilas (s. 20. huhtikuuta 1990 Marseille, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin Primeira Ligaissa pelaavaa Vitoriaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Myös Nabilin veli Kamel Ghilas on jalkapalloilija.
Seurajoukkueura.
Ghilas aloitti jalkapalloilun Ranskassa, jossa hän pelasi junioritason lisäksi yhden kauden Championnat National tasolla Cassis Carnoux'in riveissä kaudella 2009–2010.
Moreirense.
Kesällä 2010 Gilas siirtyi Portugaliin Moreirenseen. Seura kuitenkin lainasi hänet saman tien kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle pelanneeseen FC Vizelaan.
Porto.
8. heinäkuuta 2013 Ghilas siirtyi portugalilaisseura Portoon nelivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin noin 3 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa joukkueessa 22. syyskuuta 2013 ottelussa Estoril Praiaa vastaan. Ghilas oli voittamassa Portolle elokuussa 2013 Portugalin supercupia.
Maajoukkueura.
Ghilas teki ensiesiintymisensä Algerian maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2013 Burkina Fasoa vastaan. Ghilas teki puolestaan ensimmäisen maalinsa Algerialle 9. kesäkuuta 2013 Beniniä vastaan.
MM-kisat 2014.
Ghilas valittiin 2014 MM-kisoihin. Hän tuli vaihdosta kentälle avausottelussa Belgiaa vastaan, kuten myös toisessa ja kolmannessa ottelussa Etelä-Koreaa ja Venäjää vastaan. Algerian kisat päättyivät neljännesvälieriin Saksaa vastaan, jossa Ghilas ei pelannut.
Magnus Otto Nordenberg

Magnus Otto Nordenberg, sukunimi aik. "Norberg" (19. tammikuuta 1705 Sipoo – 23. elokuuta 1756 Sipoo) oli suomalainen kapteeni ja alkemisti.
Nordenbergin vanhemmat olivat Frugårdin kartanon Mäntsälässä omistanut tilanhoitaja Johan Eriksson Nordberg (k. 1740) ja Maria Christina Björn. Nordenberg lähti 1720-luvulla Uppsalan yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa, mekaniikkaa ja luonnonhistoriaa. Hän teki vuosina 1725–1728 pitkän opintomatkan Hollantiin, Englantiin, Ranskaan ja Italiaan.
Kotimaahan palattuaan Nordenberg ryhtyi viljelemään Uudellamaalla sijainnutta Gerknäsin säteritilaa. Hän rakensi yhdessä veljensä Carl Fredrikin kanssa hollantilaisen esikuvan mukaisen tuulimyllyä voimanlähteenä käyttäneen sahalaitoksen Fagerön saarelle Sipooseen. Nordenbergillä oli myös suurisuuntaisia suunnitelmia perustaa Fagerön saarelle muitakin teollisuuslaitoksia. Niihin olisi kuulunut muun muassa kalkkiuuni, tiilitehdas, köysipunomo, masuuni, laivatelakka, kirjapaino ynnä muuta. Muut tehdaslaitokset jäivät kuitenkin toteuttamatta, ja sahalaitoksenkin venäläiset tuhosivat pikkuvihan aikana 1741.
Nordenberg siirtyi 1735 Tukholmaan, jossa hän teki kahden vuoden ajan linnoituskonttorissa Suomen kartoitusta. Vuonna 1741 luutnantiksi ylennetty Nordenberg nimitettiin Hämeenlinnan linnoituskomentajaksi, ja hän vastasi Hämeenlinnan vanhojen ympärysmuurien uudistamisesta. Pikkuvihan aikana 1742 Hämeenlinnan linnoitus antautui venäläisille ilman taistelua. Nordenberg toimi sitten Hämeen lääninhallituksessa kansliapäällikkönä venäläisen sotilaskuvernöörin Gabriel Roisanoffin alaisuudessa. Hän siirtyi pian kokonaan venäläisten palvelukseen ja toimi insinöörikapteenina ja linnoituskomentajana Viipurin kuvernementissa.
Nordenberg jätti huhtikuussa 1745 Venäjän hallitukselle ehdotuksen jonka mukaan Suomesta olisi tehty puolueeton puskurivaltio Ruotsin ja Venäjän yhteisellä sopimuksella. Ehdotuksen seurauksena Nordenberg vangittiin ja hän vietti seuraavat kolme vuotta vankeudessa Viipurissa ja Haminassa. Vuonna 1748 hänet luovutettiin yllättäen Ruotsiin jossa hän joutui sotaoikeuden eteen. Vuonna 1750 sotaoikeus tuomitsi hänet menettämään henkensä ja omaisuutensa mutta Ruotsin kuningas lievensi huhtikuussa 1752 tuomiota niin että Nordenbergin tarvitsi kärsiä vain kolmen viikon mittainen vesileipävankeusrangaistus. Hän ei kuitenkaan enää saanut hoitaa julkisia virkoja.
Viimeiset vuotensa Nordenberg vietti yksityishenkilönä. Hän asui veljensä omistamassa Sipoon Joensuun kartanossa. Hän kiinnostui mystiikasta ja alkoi tutkia teosofiaa ja alkemiaa. Vuonna 1750 hän laati Ruotsin tiedeakatemialle "Urimm och Thummim" -nimisen käsikirjoituksen, jossa hän esitti oman alkemistisen tulkintansa Raamatun Vanhassa testamantissa juutalaisten ylipapin käyttämien vaatekappaleiden merkityksestä. Nordenberg yritti huonolla menestyksellä kullan valmistusta ja ennusti Raamatussa kuvatun viimeisen tuomion tapahtuvan vuonna 1757.