tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oulun Eteläisen korkeakoulukeskus

Oulun Eteläisen korkeakoulukeskus on yhteistyöverkosto, joka kokoaa yhteen Pohjois-Pohjanmaan eteläosan koulutus-, tutkimus- ja kehittämistoimintaa. Toiminnassa ovat mukana ammatillisen koulutuksen järjestäjät, ammattikorkeakoulut, kesäyliopisto ja Oulun yliopiston alueyksikkö Oulun Eteläisen instituutti. 
Korkeakoulukeskus kehittää koulutus-, tutkimus- ja kehittämisympäristöjen toimintaa ja rakentaa eri toimialoille yliopistojen, ammattikorkeakoulujen ja toisen asteen oppilaitosten yhteistä henkilöiden, toimitilojen ja tutkimuksen infrastruktuuria.
Korkeakoulukeskuksen toiminnassa ovat mukana:
Trimetyyliglysiini

Trimetyyliglysiini eli betaiini (C5H11NO2) on aminohappo ja koliinin aineenvaihduntatuote. Se esiintyy kahtaisionina ja luetaan kuuluvaksi kvaternäärisiin ammoniumyhdisteisiin. Useita rakenteeltaan trimetyyliglysiiniä muistuttavia yhdisteitä kutsutaan betaiineiksi.
Biosynteesi ja merkitys.
Eliöt tuottavat trimetyyliglysiiniä koliinista. Eläimillä tämä tapahtuu maksassa. Maksan koliinidehydrogenaasi hapettaa koliinin ensin betaiinialdehydiksi, jonka betaiinialdehydidehydrogenaasientsyymi hapettaa trimetyyliglysiiniksi. Trimetyyliglysiini toimii metyyliryhmän luovuttajana useissa metylaatioreaktioissa. Yksi niistä on homokysteiinin muuntaminen metioniiniksi, missä reaktiossa trimetyyliglysiini tai metyylitetrahydrofolaatti luovuttavat metyyliryhmän.
Eristäminen ja käyttö.
Ensimmäisen kerran trimetyyliglysiini eristettiin sokerijuurikkaasta ("Beta vulgaris"), jonka tieteellisestä nimestä on nimi betaiini peräisin. Nykyäänkin trimetyyliglysiiniä eristetään sokeriruo'osta valmistetusta melassista kromatografisesti käytetään ioninvaihtokromatografiaa. Kromatografialla saatua rikastettua trimetyyliglysiiniä käytetään eläinten rehussa ja lääketieteessä.
Paul Salminen

Paul Benjamin Salminen (11. lokakuuta 1887 
Rappula (), Toksavan seurakunta, Pietarin kuvernementti – 22. joulukuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kanneltaja ja kanteleensoiton edistäjä. 
Elämä ja ura.
Salmisen isä oli inkeriläinen ja äiti suomalainen. Hän asui Venäjällä vuoteen 1919 saakka. Suomessa Salminen toimi Sivistysjärjestöjen kansankonservatorion kanteleensoiton opettajana 1923–1949 ja suunnitteli niin sanotun suurkanteleen. Hän julkaisi myös noin 150 kantelesovitusta, joista tunnetuin on "Konevitsan kirkonkellot". Salminen työskenteli myös pasuunansoittajana muun muassa Pietarin hoviorkesterissa, Radio-orkesterissa ja Helsingin kaupunginorkesterissa.
Paul Salmisen puoliso oli näyttelijä Ida Salmi. Salminen on haudattu puolisoineen Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 2003

Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Alankomaissa 11. – 19. heinäkuuta 2003. Mestaruuden voitti Alankomaat. Ateenan olympialaisiin valmistautuva Kreikan joukkue otti hopeaa ja pronssiottelussa Espanja voitti Ruotsin, joka pudotti Italian mitalipelien ulkopuolelle. Italia oli aikaisemmin vain kerran jäänyt mitalitta osallistuessaan Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Tämä tapahtui toisissa kisoissa vuonna 1955.
Loppusarja C.
sijoista 9-12.
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 2003
 &lt;br&gt;Alankomaat
18. mestaruus
Kerttu Saalasti -säätiö

Kerttu Saalasti säätiö sr. on perustettu 29. toukokuuta 2000 edistämään Oulun Eteläisen alueen elinkeinoelämän monipuolistumista ja kilpailukykyä sekä tukemaan alueen yliopistollista tutkimus- ja koulutustoimintaa. Vuonna 2021 säätiön toimintaan liittyivät mukaan Raahen seudun toimijat. Laajentumisen myötä säätiön tarkoituksena on tukea ja edistää korkeakoulutasoista tutkimus- ja koulutustoimintaa Pohjois-Pohjanmaan eteläosassa. 
Säätiö toteuttaa tarkoitustaan tukemalla taloudellisesti korkeakoulutasoista tutkimus- ja koulutustoimintaa Pohjois-Pohjanmaan eteläosassa, jakamalla säätiön tarkoitusperiä noudattaen avustuksia ja apurahoja, tukemalla säätiön tarkoitusta edistäviä ja siihen liittyvää tutkimusta, koulutusta ja muuta toimintaa sekä kaikilla muilla säätiön tarkoitusta hyödyttävillä laillisilla toimintamuodoilla. 
Säätiö on saanut nimensä Oulun yliopiston perustamiseen olennaisesti vaikuttaneelta, silloiselta opetusministeriltä Kerttu Saalastilta, joka oli presidentti Kyösti Kallion tytär. Säätiön kotipaikka on Nivala, presidentti Kallion kotikunta. 
Säätiön taustalla ovat alueen kunnat ja koulutusorganisaatiot. Säätiön hallinnosta vastaa hallitus, jossa on 17 jäsentä.
Karsinnat Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2007

Kesällä 2006 karsittiin Venäjällä ja Belgiassa joukkueita vuoden 2007 Euroopan-mestaruuskilpailuun. Kummassakin ryhmässä pelasi kahdeksan joukkuetta, jotka jaettiin kahteen lohkoon.
Lohko 1.
25. - 29. heinäkuuta Venäjällä.
Loppusarja C.
sijoista 5-8
Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lohko 2.
1. - 5. elokuuta Belgiassa.
Loppusarja C.
sijoista 5-8
Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1989

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1989 pelattiin Pariisissa 1. - 10. syyskuuta. Turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon.
Jatkosarjat.
Ylempi jatkosarja.
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Alempi jatkosarja.
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1989
 &lt;br&gt;Italia
6. mestaruus
Lahden Taiteilijaseura

Lahden Taiteilijaseura ry on vuonna 1954 perustettu ammattikuvataiteilijoiden yhdistys. Seuraan kuuluu n. 150 jäsentä. Yhdistys valvoo kuvataiteilijoiden etuja ja kehittää taiteilijoiden työskentelymahdollisuuksia, kouluttaa jäsenistöään ja sillä on tärkeä tehtävä olla yhdistävänä taustavoimana paikallisille kuvataiteilijoille. 
Yhdistys ylläpitää taidelainaamotoimintaa ja omaa näyttelytoimintaa. Lahden Taiteilijaseuran taidelainaamo toimii Galleria Uuden Kipinän tiloissa osoitteessa Kymintie 1.
Historia.
Lahden Kuvaamataiteilijoiden Kerho perustettiin 29.4.1947 Oululaisen kahvilassa Aleksanterinkatu 34:ssä. Kerho toimi aluksi Lahden Taideyhdistyksen alaisuudessa. 
Lahden Taiteilijaseuran perustamiskokous järjestettiin ravintola Lasipalatsin kabinetissa 29.9.1954 ja yhdistys päätettiin rekisteröidä. Lahden taiteilijaseura ry:n 11 perustajajäsentä olivat Vihtori Ahponen, Terttu Ahola, Kaija Ikävalko, Pentti Melanen, Sirkka Päivinen, Ilmari Ritavuo, Jyrki Savolainen, Paavo Sarelli, Irma Sorvari, Johannes Virtamo ja Olli Mustonen puheenjohtajana.
Uuden yhdistyksen keskeisenä toimintana oli vuosinäyttelyiden järjestäminen. Vuosinäyttelyiden lisäksi järjestettiin ulkomaanmatkoja, vierailevia näyttelyjä ja keskusteluiltoja.
Taiteilijaseuran ja Lahden kaupunginkirjaston yhdessä järjestämä artoteekkitoiminta alkoi 1974.
Maximal Crazy

Maximal Crazy on alankomaalaisen house-musiikin tuottajan Tiëston kappale. Kappale julkaistiin 5. syyskuuta 2011. Kappale löytyy myös Tiëston "Club Life Volume Two – Miami" -miksauskokoelma-albumilta.
Aukusti Salo

Aukusti Salo (vuoteen 1903 "Lindroos"; 19. elokuuta 1887 Sääksmäki – 30. tammikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja professori.
Salo oli lähtöisin torppariperheestä. Hän oli Hämeenlinnan alakansakouluseminaarin johtaja 1919–1947, Helsingin yliopiston kasvatus- ja opetusopin dosentti 1939–1947 ja ylimääräinen professori 1947–1951. Hän kehitti kansakoulun ala-asteen toimintamuotoja opetussuunnitelmaa.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1991 pelattiin Italiassa 2. - 11. elokuuta. Turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon.
Jatkosarjat.
Ylempi jatkosarja.
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Alempi jatkosarja.
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1991
 &lt;br&gt;Italia
7. mestaruus
Matti Salonen

Matti Salonen (1761 tai 1762–1823) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hänen päätyönsä on monumentaalinen Kirvun kirkko (1815–1816). Hän on mahdollisesti rakentanut talvisodassa tuhoutuneet Uudenkirkon ja Sortavalan kaksoisristikirkot sekä Kivennavan kirkon (1804–1808) ja inkeriläisen Venjoen kirkon (1803) ja Mikkelin pitäjänkirkon tapulin (1815). Matti Salonen on rakentanut Parikkalan kirkon ja kellotapulin (1813). 
Matti Salosen isä oli kirkonrakentaja Juhana Salonen.
Thomas Schütte

Thomas Schütte (16. marraskuuta 1954) on saksalainen kuvanveistäjä, joka tekee myös muuta nykytaidetta. Hän opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa muun muassa Gerhard Richterin johdolla. Schütten työt ovat usein ihmisfiguureita, mutta hänet tunnetaan myös arkkitehtonisista rakennelmistaan, kuten Yhden ihmisen taloista. 
Schüttellä on ollut näyttelyitä useissa Euroopan tunnetuissa taidemuseoissa ja yksityisnäyttelyissä. Vuonna 2005 hän sai Venetsian biennaalin parhaan taiteilijan palkinnon. Vuonna 2013 hänellä oli "Frauen"-näyttely Tampereella Sara Hildénin taidemuseossa.
Ellen Gallagher

Ellen Gallagher (s. 16. joulukuuta 1965) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija, joka tekee installaatioita, maalauksia ja piirustuksia sekoittaen eri tekniikoita ja materiaaleja. Teoksien teemat ovat afroamerikkalaisia.
Gallagher on kapverdeläisen isänsä puolelta afroamerikkalainen, kun taas äidin juuret ovat Irlannissa. Gallagherin opiskeli kirjoittamista Ohiossa Oberlin Collegessa vuosina 1982–1984. Kuvataiteita hän opiskeli ensin Bostonissa vuonna 1992 ja sitten Mainessa vuonna 1993.
Näyttelyitä.
Gallagher on osallistunut kahdesti Whitney Biennialiin vuosina 1995 ja 2010, sekä kerran Venetsian biennaaliin vuonna 2003. Vuonna 2013 hänellä on näyttelyt Tate Modern -museossa Lontoossa ja Sara Hildénin taidemuseossa Tampereella.
Santamala

Santamala eli Sontamala on kylä Nousiaisissa ja kylän mukaan nimensä saanut keskiaikainen kirkkopitäjä, joka mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1340. Kirkkopitäjänä siihen kuului osa nykyistä Nousiaisten pitäjää, niin sanottu Uusi Nousiainen. Santamalan kirkkopitäjä jaettiin kahtia noin vuonna 1400 toisaalta Nousiaisiin liitetyksi alueeksi, toisaalta Lemun kirkkopitäjäksi.
Kylän ja pitäjän nimi on 1400-luvulta 1930-luvulle asti ollut sekä asiakirjatiedoissa että kansanomaisena "Sontamala", jota toisaalta on seudulla vanhastaan pidetty kansanetymologisesti nimityksen Santa Maria kulumana. Asu "Santamala" esiintyy muutamissa vanhimmissa 1300-luvun tiedoissa sekä jälleen 1900-luvulta lähtien. Kylän kohdalla on perimätiedon mukaan sijainnut keskiajalla satama, jossa käytiin kauppaa sunnuntaisin, ns. "sunnuntaimiesten" kanssa. Tämän mukaan nimen oikeaksi alkuperäksi onkin epäilty saksan sanaa "Sonntag" 'sunnuntai'. Toisaalta nyttemmin Saulo Kepsu on ehdottanut, että taustalla on yksinkertaisemmin vain sana "santamaa" tai "sontamaa".
Santamalan nähtävyyksiin kuuluu siirtolohkare Santamalan Emovaha.
Andienmustarastas

Andienmustarastas ("Turdus chiguanco") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Andienmustarastasta esiintyy Etelä-Amerikan länsiosissa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jarmo Matikainen

Jarmo Matikainen (s. 21. helmikuuta 1960 Joensuu) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi vuosina 2010–2014 Walesin naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Matikaisen tehtäviin kuului myös Walesin alle 17- ja 19-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueiden valmennustehtävät.
Omalla pelaajaurallaan Matikainen pelasi Suomen toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla eri pääkaupunkiseudun joukkueissa. Vuonna 1999 hän siirtyi Suomen Palloliiton palvelukseen tyttöjen maajoukkuevalmentajaksi. Vuonna 2005 Suomen alle 19-vuotiaiden tyttöjen joukkue selvisi Matikaisen valmentamana EM-kisojen välieriin. Hän toimi samana vuonna myös Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen kakkosvalmentajana Suomessa järjestetyissä EM-kisoissa.
Elokuussa 2010 Matikainen siirtyi Palloliiton maajoukkuepäällikön tehtävistä Walesin naisten maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän on ensimmäinen Walesin naisten maajoukkueen täysipäiväinen päävalmentaja.
Emil Saraoja

Gustaf Emil Saraoja, e. "Saxbäck" (8. maaliskuuta 1870 Oulu – 19. elokuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen koneinsinööri, professori ja Suomen Vapaakirkon johtajia.
Saraojan vanhemmat olivat filosofian maisteri, kollega Johan Gustaf Albert Saxbäck ja Mathilda Bernhardina Ingman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1893.
Saraoja toimi koneenrakennuksen opettajana Polyteknillisessä opistossa 1897–1908, ja oppilaitoksen muututtua Teknilliseksi korkeakouluksi vuonna 1908 hän toimi sen koneenrakennuksen ja mekaanisen teknologian lehtorina 1908–1937. Hän toimi Helsingin teknillisen oppilaitoksen opettajana 1917–1946. Saraoja sai professorin arvon 1935.
Saraoja oli Suomen vapaakirkon Helsingin seurakunnan johtaja 1905–1946.
Emil Saraoja oli naimisissa 1897–1911 Edith Irene Liljeströmin (k. 1911) ja 1915–1950 Hulda Eleonora Liljeströmin (k. 1950) kanssa. Emil Saraojan nuorempi veli oli insinööri ja Helsingin teknillisen oppilaitoksen matemaattisten aineiden lehtori Johannes Fredrik Saraoja (1881–1946).
Antillienrastas

Antillienrastas ("Turdus plumbeus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Antillienrastasta tavataan Länsi-Intian saaristossa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Bolivianrastas

Bolivianrastas ("Turdus haplochrous") on rastaiden heimoon kuuluva eteläamerikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys.
Bolivianrastasta tavataan kotoperäisenä Bolivian pohjoisosissa. Sen populaatioksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta on pieni ja sen levinneisyysalue on laikuttainen.
Kepler-62

Kepler-62 on Lyyran tähdistössä sijaitseva tähti, joka on 1 200 valovuoden päässä Maasta. Kepler-62 on K2V-tyypin oranssi pääsarjan tähti, joka on aurinkoa metalliköyhempi.
Planeetat.
Nasan Kepler-satelliitti on löytänyt tähdeltä Kepler-62 planeettoja, jotka saattavat muistuttaa Maata ja olla jopa elämälle soveltuvia. Varmasti tätä ei osata sanoa, koska vain näiden planeettojen tähden valoon aiheuttama jaksoittainen himmeneminen on havaittu. Näin ollen lähinnä planeettojen säteet, kiertoajat ja niistä lasketut etäisyydet tunnetaan hyvin. Esimerkiksi planeettojen massoja tai kemiallista koostumusta ei tunneta. 
Löydetyt "elinkelpoiset" planeetat ovat maata suuremmat "Kepler-62 e" ja "Kepler-62 f".
Mittauksen mukaan e:n säde on 1,61 ja f:n säde on 1,41 Maan sädettä. Tällöin ne ovat supermaita. Planeettojen uskotaan olevan joko kivisiä ja/tai jäisiä. Planeettojen e ja f kiertoajat 122 ja 267 vuorokautta. Etäisyydet 0,43 ja 0,72 AU. Planeetat vastaanottavat keskustähtensä säteilyä e 1,2 ± 0,2 ja f 0,41 ± 0,05 kertaa sen minkä aurinko säteilee Maan etäisyydellä. Planeetoille on olettaen albedoksi 0,3 laskettu pintalämpötilat 270 K ja 208 K eli noin 0 °C ja -65 °C
Esimerkiksi Lisa Kaltenegger on väittänyt molempia kohteita vesiplaneetoiksi, mutta Jon Jankinsin mukaan ei voida varmasti sanoa olisivatko nämä kaksi planeetta veden peitossa. Väite siitä että planeetat saattavat olla syvän meren peitossa, perustuu ajatuksiin veden yleisyydestä planeettakuntien syntyvaiheissa. Ulompi Kepler 62f on ensimmäinen Kepler-satelliitin elinkelpoiselta vyöhykkeeltä löytämä planeetta. 
Vaikka planeetat ovat teoriassa elinkelpoisella vyöhykkeellä, niiden todellinen elinkelpoisuus vaatisi planeetoilta tietynlaisia kaasukehän ominaisuuksia, asia jota ei tunneta.
Alustavien laskujen mukaan ilman erityisiä oletuksia "Kepler-62 e" on liian kuuma ja "Kepler-62 f" liian kylmä elämälle.
Jottei Kepler-62 f:n mahdollinen vesi jäätyisi, sillä täytyisi olla hiilidioksidipitoinen kaasukehä, joka lämmittäisi planeettaa kasvihuoneilmiöllä elämälle sopiviin lämpötiloihin. Laskujen mukaan Kepler-62e on hieman Maata pilvisempi. Tällä planeetalle täytyisikin olla suojaava pilvipeite, koska se kiertää keskustähteään lähempänä kuin Maata vastaava etäisyys Auringosta.
Planeetat b, c ja d kiertävät hyvin lähellä keskustähteään, ja ovat liian kuumia tuntemallemme elämälle.
Ryan Cullen

Ryan Cullen (s. 26. maaliskuuta 1991 Somerset) on irlantilainen moottoriurheilija, mutta kilpailee brittiläisellä lisenssillä.
Ura.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2012 Cullen kilpaili Britannian Formula Ford-sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2013 Cullen kilpaili GP3-sarjassa Manor-tallissa. Hän ei saavuttanut pisteitä kauden aikana. Samana vuonna hän kilpaili Toyota Racing Series -sarjassa sijoittuen sarjan 20:nneksi. Vuonna 2014 Cullen jatkoi GP3:ssa samassa tallissa jääden toisellakin kaudella ilman pisteitä. Vuonna 2015 Cullen kilpaili Britannian Porsche Carrera Cup- ja Porsche Supercup -sarjoissa.
Kepler-69

Kepler-69 on Joutsenen tähdistössä 2700 valovuoden päässä oleva tähti.
Tämän keltainen pääsarjan tähti muistuttaa Aurinkoa, sillä
sen spektrityyppi on G4V. Tähti on hieman Aurinkoa metalliköyhempi. 
Planeetat.
Kepler-satelliitin tekemien 
havaintojen mukaan tähteä kiertää supermaa Kepler-69c, jonka säde on noin 1,7 Maan sädettä,
kerran 242 vuorokaudessa tähden ympäri. Planeettaa on sanottu "super-Venukseksi". Planeetan säde 1,54 maan sädettä. Etäisyys keskustähdestään 0,64 AU ja kiertoaika 242 vuorokautta. Vaikka planeetta saattaa ollakin Venusta vastaavan kuuma kasvihuone-ilmiön takia, mitä ei tunneta, teoreettinen planeetan lämpötila on vain 299 K (0 °C), jos valonheijastuskyky on 0,3.
Kepler-69b kiertää hyvin lähellä keskustähteään 13,7 päivässä, ja on säteeltään 2,24 Maan sädettä. Tällöin planeetalla ei ole tuntemamme kaltaista elämää, koska se on liian kuuma, laskujen mukaan noin 700 K eli 400 °C.
Metallican diskografia

Yhdysvaltalaisen heavy/thrash metal-yhtye Metallican diskografia.
Yhtyeen perustivat James Hetfield (laulu, rytmikitara) ja Lars Ulrich (rummut) vuonna 1981. Diskografia sisältää yksitoista studioalbumia, neljä livealbumia ja lukuisia singlejä ja videoita, joista monet ovat kaupallisesti menestyneitä. Useiden soolokitaristien ja basistien vaihdosten jälkeen yhtyeeseen liittyivät mukaan Kirk Hammett (soolokitara) ja Cliff Burton (basso). Metallica aloitti soittamalla paikalliskeikkoja ja julkaisten ensimmäisen demon: "No Life 'til Leather" vuonna 1982. Demo kiinniti Jon Zazulan huomion, ja hän antoi yhtyeelle levytys-sopimuksen Megaforce Recordsille Yhtye julkaisi esikoisalbumin "Kill 'Em All" vuonna 1983, ja sen jälkeen albumin "Ride the Lightning". "Ride the Lightning"in julkaisun jälkeen Metallica jätti Megaforcen ja kirjoitti uuden sopimuksen Elektra Recordsin kanssa. Helmikuussa 1986 yhtye julkaisi kolmannen studioalbumin "Master of Puppets", joka oli Metallican ensimmäinen kultalevy (Recording Industry Association of America RIAA). Albumin kiertueella Cliff Burton kuoli bussionnettomuudessa. Jason Newsted palkattiin korvaamaan Burton ja yhtyeen ensimmäinen julkaisu uudella kokoonpanolla oli Garage Days Re-Revisited -EP, joka sisälsi cover-kappaleita. "...And Justice for All" julkaistiin elokuussa 1988 ja se kipusi kuudenneksi "Billboard" 200-listalla.
Metallican viides albumi, joka nimettiin yhtyeen mukaan julkaistiin vuonna 1991 ja se debytoi ykkössijalle "Billboard" 200 -listalla. Yhtye aloitti kahden vuoden kiertueen markkinoidakseen albumia. RIAA on vahvistanut "Metallican" 16-kertaiseksi platinalevyksi. Metallica kirjoitti kappaleita tarpeeksi tupla-albumiin, mutta julkaisi kaksi erillistä albumia "Load" ja "ReLoad". Garage Inc. -coveralbumin julkaisun jälkeen Newsted (joka myöhemmin liittyi Voivodiin) lähti yhtyeestä. Metallica nauhoitti "St. Angerin" ilman virallista basistia ja sessiobasistina toimi Bob Rock. Robert Trujillo palkattiin yhtyeen uudeksi bastitksi vuonna 2003. Yhdeksäs studialbumi "Death Magnetic", julkaistiin 2008 ja sen tuottajana toimi Rick Rubin. Huhtikuussa 2009 yhtyeen katalogi julkaistiin iTunes Storessa nimellä "the Metallica Collection". Metallica on myynyt yli 100 miljoonaa äänitettä maailmanlaajuisesti, joista 60 miljoonaa on myyty Yhdysvalloissa. Metallica on ainoa yhtye jolla on ollut 5 studioalbumia ykkössijalla "Billboard" 200 -listalla.
Transit of Venus

Transit of Venus on Three Days Grace -yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2012. Albumin tuottajana toimi Don Gilmore ja levy-yhtiönä RCA Records. Albumi nauhoitettiin Revolution Studiosilla Torontossa. Albumin ensimmäinen single ”Chalk Outline” julkaistiin 14. elokuuta 2012, ja kappaleen musiikkivideo julkaistiin 5. lokakuuta.
Arvostelut.
"Transit of Venus" on saanut pääosin myönteisiä arvosteluja. 
Listasijoitukset.
"Transit of Venus" sijoittui Billboard 200 -listalla viidenneksi. Edellinen albumi, "Life Starts Now", oli sijoittunut kolmanneksi vuonna 2009.
Eteläamerikanrastas

Eteläamerikanrastas ("Turdus amaurochalinus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Eteläamerikanrastasta tavataan suuressa osassa Etelä-Amerikan keski- ja itäosia. Lajin populaation kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Denny Seiwell

Denny Seiwell on yhdysvaltalainen rumpali, joka soitti Paul McCartneyn Wings-yhtyeen alkuperäisessä kokoonpanossa. Wingsin hajoamisen jälkeen hän on soittanut Henry McCulloughin kanssa ja muutamissa kokoonpanoissa, jotka ovat usein esittäneet The Beatlesin sävelmiä. Esiintyvän muusikon uran lisäksi Seiwell opettaa rumpujen soittoa.
Seiwell kasvoi Lehightonissa Pennsylvaniassa. Hänen isänsä oli rumpali, ja Denny otti soittotunteja seitsemänvuotiaasta asti.
Seiwell soitti jo 1970-luvulla monien tunnettujen artistien kuten Donovanin ja John Denverin levyillä.
Aurélien Panis

Aurélien Panis (s. 29. lokakuuta 1994 Saint-Martin-d’Hères) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän on entisen Formula 1 -kuljettajan ja vuoden 1996 Monacon GP:n voittajan Olivier Panisin poika.
Ura.
Panis aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2011 hän siirtyi Ranskan Formula 4 -sarjaan sijoittuen sarjan kymmenneksi. Vuonna 2012 Panis kilpaili Formula Renault Alps -sarjassa sijoittuen sarjan 17:nneksi. Samana vuonna hän ajoi Eurocup Formula Renault -sarjassa kuusi kilpailua saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2013 Panis kilpaili täyden kauden Eurocup -sarjassa saavuttaen 14 pistettä. Vuonna 2014 Panis jatkoi samassa sarjassa. Hän saavutti yhden voiton ja yhden paalupaikan sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2015 Panis siirtyi kilpailemaan Formula Renault 3.5 -sarjaan ajaen Tech 1 Racing -tallissa saavuttaen 42 pistettä ja sijoittui sarjassa 12:nneksi. Vuonna 2016 Panis jatkoi sarjassa, jonka nimeksi vaihtui Formula V8 3.5, kilpaillen Arden-tallissa. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa, yhden paalupaikan ja kolme palkintosijoitusta sijoittuen sarjapisteissä viidenneksi.
Vuonna 2017 Panis siirtyi vakioautoihin ja ajoi WTCC-sarjassa. Hänet kuitenkin erotettiin tallista kesken kauden ja sitten siirtyi tämän jälkeen TCR International Series -sarjaan. Hän voitti yhden kilpailun Chang International Circuitin radalla ja oli sarjapisteissä 20:s. Vuonna 2018 Panis ajoi World Touring Car Cup -sarjassa, joka korvasi WTCC-sarjan. Hän saavutti kaudella 55 pistettä ja oli sarjapisteissä 17:s. Vuonna 2019 Panis jatkoi World Touring Car Cup -sarjassa saavuttaen yhden kakkossijan ja 127 pistettä ollen jälleen 17:s.
Vuodesta 2020 Panis on ajanut GT World Challenge Europe Sprint Cup ja Endurance Cup -sarjoja.
The Circle (elokuva)

The Circle on vuonna 1925 ensi-iltansa saanut Frank Borzagen ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Eleanor Boardman, Malcolm McGregor, Alec B. Francis ja Eugenie Besserer. "The Circle" on myös Joan Crawfordin varhaisimmista elokuvarooleista. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti ja jakeli elokuvan.
Elokuvan käsikirjoituksen oli laatinut Kenneth B. Clarke W. Somerset Maughamin samannimisen näytelmän "The Circle" (1921) pohjalta. Vuoden 1921 Broadway-näytelmässä pääosia näyttelivät John Drew Jr. ja Mrs. Leslie Carter; "The Circle" oli Drewin viimeinen esiintyminen New Yorkin teatterissa. Näytelmää esitettiin Selwyn Theatressa 175:n esityksen ajan.
"The Circle" kuvattiin Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. syyskuuta vuonna 1925. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 2. joulukuuta 1925.
"The Circle" on säilynyt erittäin hyvässä kunnossa nykypäivään. Metro-Goldwyn-Mayer filmatisoi "The Circle" -näytelmän uudelleen vuonna 1930 nimellä "Strictly Unconventional", joka on yksi varhaisimmista äänielokuvista. "Strictly Unconventional" julkaistiin myös mykkäelokuvana.
"The Circle" julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 6. marraskuuta vuonna 2012.
Juoni.
1890-luvulla nuori Lady Catherine (Joan Crawford) jättää aviomiehensä Cliven (Derek Glynne) ja poikansa Arnoldin (Buddy Smith) rakastajansa Hughie Porteousin (Frank Braidwood) tähden, joka oli ollut Cliven bestman häissä. 30 vuotta myöhemmin nuori Elizabeth (Eleanor Boardman) on tullut samanlaisen valinnan eteen aviomiehensä (nyt kasvanut Arnold (Creighton Hale)) ja rakastajansa Edward "Teddy" Luttonin (Malcolm McGregor) väliltä. Sillä välin Arnoldin äiti Lady Catherine (Eugenie Besserer) ja hänen rakastajansa lordi Hugh Porteous (George Fawcett) ovat tulossa vierailulle.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 2001

Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Saksassa 28. heinäkuuta – 5. elokuuta 2001. Mestaruuden voitti Alankomaat ja hopeaa vei yllätysjoukkue Venäjä, joka sen lisäksi, että pudotti Italian välierissä, pystyi alkulohkon kamppailussa voittamaan myös Alankomaat. Tähän ei Italian lisäksi yksikään joukkue Euroopan-mestaruuskilpailuissa ollut aiemmin pystynyt. 
Loppusarja C.
sijoista 9-12.
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 2001
 &lt;br&gt;Alankomaat
17. mestaruus
Der Stürmer (yhtye)

Der Stürmer (saksaa, ) on kreikkalainen yhtye, joka on nimetty Julius Streicherin antisemitistisen sanomalehden mukaan. Sen sanoitukset käsittelevät esoteerista kansallissosialismia, Savitri Devin ja Julius Evola oppeja.
Kaikki yhtyeen jäsenet ovat aktiivisia puolueessa Kultainen aamunkoitto.
Marina Vlady

Marina Vlady (alk. Catherine Marina de Poliakoff-Baïdaroff, s. 10. maaliskuuta 1938) on venäläistaustainen ranskalainen taiteilija ja laulaja. Hän oli naimisissa laulaja-laununtekijä Vladimir Vysotskin ja näyttelijä Robert Hosseinin kanssa. 
Vlady oli nuorin Pariisin ja Monte-Carlon oopperateattereissa työskennelleen näyttelijä Vladimir Vasilevitš de Poliakoffin neljästä tyttärestä. Vladimir Vasiljevitš de Poliakoff oli syntyperäinen moskovalainen, joka muutti Ranskaan ensimmäisen maailmansodan aikana. Marina Vladyn omin sanoin: ”Olen venäläinen nainen, vaikkakin omistan ranskalaisen passin. Isäni valmistui Moskovan konservatoriosta. Ensimmäisen maailmansodan aikana isäni matkusti Ranskaan armeijaan vapaaehtoiseksi sotilaaksi. Hän oli leskeksi jääneen äidin ainoa poika, eikä häntä otettu Venäjän armeijaan. Armeijassa hänestä tuli lentäjä. Hän haavoittui sodassa, mutta hänet palkittiin urhoollisuusristimitalilla. Sodan jälkeen hän jäi Ranskaan, jossa työskenteli Pariisin oopperassa. Äidin perhe matkusti Venäjältä 1919. Äiti päätyi Belgradiin, missä tutustui isään, Vladimir de Poliakoffiin, ollessaan kiertueella. Äiti varttui Pietarissa ja sittemmin opiskeli Smolnan instituutissa, sisäoppilaitoksessa. Vuonna 1918 äiti oli 18-vuotias. Hän oli niitä ihmisiä jotka viehättyivät uusista ideoista.”
Marina Vlady pääsi filmirooleihin jo teini-ikäisenä ja esiintyi ajan ranskalaisissa ja italialaisissa elokuvissa kuten "Pardon My French" (1951), "Penne nere" (1952), "La figlia del diavolo" (1952), "Ennen vedenpaisumusta" ("Avant le déluge", 1954) ja "Le crâneur" (1955).
Teiniroolien tilalle hän sai 1950-luvun loppupuolella vivahteikkaampia rooleja, esimerkiksi Ainon rooli filmissä "La sorcière" (ohjaus André Michel, 1956), josta ohjaaja voitti parhaan ohjauksen Kultaisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla. Seuraavalla vuosikymmenellä hänellä oli rooleja muun muassa filmeissä "Les canailles" (1960), "La steppa" (1962), "La cage" (1963), "Le meurtrier" (1963), "Falstaff (Chimes at Midnight)" (ohjaus Orson Welles, 1965) ja "Aviovaimo Pariisissa" (2 ou 3 choses que je sais d'elle, ohjaus Jean-Luc Godard, 1967). Filmiura jatkui myös seuraavilla vuosikymmenillä. 
Marina Vlady voitti Cannesin elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon vuonna 1963 elokuvasta "Elämää mehiläispesässä" ("Una storia moderna - L'ape regina").
Karhiniemi

Karhiniemi on kylä samannimisellä Kokemäenjoen rajaamalla niemellä Huittisissa Satakunnan maakunnassa. Se sijaitsee noin viisi kilometriä Huittisten kaupungin keskustaajaman Lauttakylän luoteispuolella. Karhiniemi kuuluu Kokemäenjokilaakson valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen sekä on osa maakunnallisesti merkittävää Kokemäenjoen kulttuuriympäristöä. Karhiniementie eli yhdystie 12817 sijaitsee valtatien 12 ja Kauvatsalle johtavan yhdystien 2481 välissä. Karhiniemellä asui vuonna 2012 noin 150 ihmistä.
Ympäristö.
Karhiniemen niemi.
Karhiniemen kylä on osa laajaa Kokemäenjoen laakson viljelyaukeaa. Pohjoisesta virtaava Kokemäenjoki kääntyy Karhiniemen kohdalla länteen kohti Selkämerta ja sen mutkaan muodostuu joen länsipuolelle noin 1–2 kilometrin levyinen niemi. Karhiniemen alueella sijaitsee kaksi pohjavesialuetta. Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto sijaitsee Karhiniemen kupeessa, joka koostuu kansainvälisestikin arvokkaana lintujärvenä tunnetusta Puurijärvestä. Karhiniemeä vastapäätä sijaitsee Ripovuori, joka on 36 metriä joenpinnan yläpuolella. Ripovuoren laelta avautuu näköala Karhiniemeen.
Karhiniemen silta.
Karhiniementiellä sijaitseva Kokemäenjoen ylittävä teräsbetonirakenteinen 215 metriä pitkä silta on valmistunut vuonna 1987. Se peruskorjattiin vuoden 2020 aikana. Silta korvasi valmistuessaan Karhiniemen lossin, joka oli viimeinen Kokemäenjoessa ollut yleinen lossi. Karhiniemen sillan kupeessa sijaitsee Huittisten kaupungin uimaranta, joka myös toimii Satakunnan Kansansoudun yhtenä taukopaikkana. Karhiniemen silta on myös yksi Suomen suurimmista räystäspääsky-yhdyskunnan pesimäpaikoista: sillan rakenteissa pesii pääskyjä vuosittain noin 40–50 paria.
Historiaa.
Karhiniemeä pidetään Huittisten vanhimpana kylänä ja siellä on ollut jo 1200-luvulla paikkakunnan ensimmäinen kirkko. Sen oletetulla paikalla on nykyään muistomerkki. Karhiniemellä sijaitsee Hiidenkallio, jonka laella on muinainen uhrilähde. Perimätiedon mukaan lähdettä on pidetty pakanallisena, mutta sitä on käytetty jälkeenpäin paikallisten asukkaiden kastamiseen kristinuskon saapuessa Huittisiin.
Vuoden 1943 maaliskuussa Toivo Koljonen surmasi Karhiniemellä viisihenkisen Hakasen perheen ja naapurista tulleen Anna Mäkisen.
Kylässä toimi Karhiniemen kansakoulu vuosina 1913–1970. Enimmillään koulussa oli 76 oppilasta lukuvuonna 1934–1935. Vanha koulutalo remontoitiin 1980-luvun lopulla kylätaloksi nimeltä Karhiniemen Kyläkartano.
Karhiniemen kansakoulun lakkauttamisen jälkeen kylä alkoi tyhjenemään palveluista, sillä parhaimmillaan Karhiniementiellä oli ollut neljä kauppaa. Myös Karhiniemen kyläkauppatoiminta alkoi loppumaan lakkauttamisen jälkeen, ja viimeinen kyläkauppa lopetti toimintansa 1980-luvun puolivälissä.
Yhdistystoiminta.
Karhiniemessä kylätoimintaa ylläpitää aktiivisesti Karhiniemen Kyläseura ry, joka järjestää Karhiniemen Kyläkartanolla erilaisia tapahtumia, kuten bingoa.
Golden Spirit

 
Golden Spirit on helsinkiläinen kilpacheerleadingiin erikoistunut urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1997, ja sillä on yli 800 jäsentä. Golden Spiritissä on 31 kilpacheerleadingjoukkuetta ja kolme cheertanssijoukkuetta. Seuran värit ovat viininpunainen, tummansininen ja valkoinen.
Seuran menestyneimmät kilpacheerleadingjoukkueet ovat 12–15-vuotiaiden junioreiden edustusjoukkue Whitelighters, 12–15-vuotiaiden sekajoukkue Dragons sekä yli 15-vuotiaiden naisten edustusjoukkue Angels, joka on edustanut Suomea myös lajin MM-kisoissa vuosina 2003, 2005 ja 2010. Cheertanssin edustusjoukkue Cyrenes on niin ikään saavuttanut useita arvokisamitaleja. Vuonna 2018 joukkue voitti EM-pronssia.
Syksyllä 2017 GS:ssa aloitti 12–19-vuotiaiden kerran viikossa harjoitteleva paracheer-joukkue Cupids. ParaCheer on kilpacheerleadingin kehittyvä alalaji, jossa cheerleading-ohjelman suorittaa joukkue johon kuuluu sellaisia urheilijoita joilla on esimerkiksi liikunta- tai aistivamma sekä vammattomia tukiurheilijoita.
Aiheesta muualla.
Seuran sivu
Piirpauke 2

Piirpauke 2 on suomalaisyhtye Piirpauken toinen studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1976.
Levy sisältää maailmanmusiikkia Karjalasta, Kreikasta, Brasiliasta ja Bulgariasta, mutta myös muutamia yhtyeen omia sävellyksiä. Albumin tunnetuin kappale on päätösraita ”Imala Maika”.
Albumi julkaistiin Love Records -levymerkillä LP-levynä kahtena eri painoksena ja C-kasettina. Vuonna 1978 albumi julkaistiin LP-levynä Ruotsissa. Vuonna 1990 albumi julkaistiin Siboneyn toimesta CD-levynä ensimmäistä kertaa kolmena eri painoksena ja seuraavaksi vuonna 2007 remasteroituna painoksena.
Kappaleet.
Tietoa kappaleista.
Levyn aloittaa ytimekkäästi nimetty ”Laulu”, joka on vanha itäkarjalainen jouhikkosävelmä, jota on soittanut muun muasssa kansantaiteilija Feodor Pratšu. Seuraavana kullaan ”Sirtos”, joka puolestaan on kreikkalainen tanssi Rumelin seudulta. Rytmilajina on kalamatiano. ”Fyssouni” on kreikkalainen tanssisävel Epeiroksen maakunnasta. Kappaletta on perinteisesti soitettu klarinetilla. ”Prazider Adeus” on taas brasilialainen kansansävelmä. A-puolen päättää ”Agjek”, joka on yhtyeen oma sävellys ja sävelletty soittotilanteessa. Myös B-puolen aloittava ”Peäldoaivi” on myös sävelletty soittotilanteessa. Kaksiosainen ”Penang” on omistettu eteläisen Afrikan tummien väestön oikeuksien puolesta käydyille taisteluille. Levyn päättää yksi yhtyeen tunnetuimmista kappaleista ”Imala Maika”, joka on sävelletty bulgarialaisen kansanperinteen pohjalta.
Kill Me Baby

Kill Me Baby () on japanilainen neljän ruudun mangasarja, jonka on piirtänyt ja käsikirjoittanut Kaduho.
Mangaa on julkaistu vuodesta 2008 alkaen ja 2012 tehtiin myös siihen perustuva anime. Mangaa on julkaistu myös suomenkielisenä Punaisen jättiläisen kustantamana.
"Kill Me Baby" on vahvasti komedia- ja slapstick -tyyppinen sarja, jossa ei käytännössä ole kuin neljä hahmoa, mutta näistäkin läsnä on suurimman osan ajasta vain kaksi. Sarjan tyyli edustaa japanilaista manzai-komediaa.
Hahmot.
Yasuna Oribe
Yasuna on normaali lukiolaistyttö, jolla tosin on välillä outoja ideoita. Vaikka hänen luokkatoverinsa Sonya on palkkamurhaaja, Yasuna ei pelkää häntä ollenkaan ja haluaa vain olla Sonyan ystävä. Yasuna tosin ei hyväksy Sonyan ammattia, ja yrittää välillä estää Sonyaa lähtemästä töihin. Usein Yasuna yrittää yllättää Sonyan tai tehdä tälle kepposia, mikä usein saa Sonyan hyökkäämään toistuvasti Yasunan kimppuun. 
Sonya
 Sonya on Yasunan ulkomaalainen luokkatoveri, joka myös työskentelee palkkamurhaajana salaperäiselle organisaatiolle. Hän on jatkuvasti valppaana, koska myös hänen henkensä voi olla vaarassa hänen ammattinsa vuoksi. Sonya pelkää torakoita, kummituksia ja koiria.
Agiri Goshiki
 Agiri on omituinen, mutta aina hyvin rennosti käyttäytyvä ninjatyttö. Hän osaa monenlaisia ninjatekniikoita, joista jotkut tosin eivät toimi tai ole kovin hyödyllisiä.
Käyttämätön hahmo ()
Tällä punatukkaisella hahmolla ei ole oikeaa nimeä. Sen oli tarkoitus olla yksi päähahmoista, mutta lopulta karsiutui pois, sillä Yasuna oli perinyt kaikki hahmon luonteenpiirteet. Tästä huolimatta hahmo tekee silloin tällöin vitsinä lyhyitä esiintymisiä sarjassa, suunnitellen kostoa Sonyaa ja Yasunaa kohtaan.
Angie Harmon

Angela Michelle ”Angie” Harmon (s. 10. elokuuta 1972 Highland Park, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Baywatch Nights", "Kova laki" ja "Rizzoli &amp; Isles".
Viikunanlehtisavikka

Viikunanlehtisavikka ("Chenopodium ficifolium") on Etelä- ja Keski-Euroopasta kotoisin oleva savikkakasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen viikunanlehtisavikka kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään vihreä ja nuorena jauhoinen. Varsi on pysty, niukkahaarainen ja vihreäraitainen, lehtihangoissa on joskus harvoin myös punaista. Kierteisesti olevat lehdet ovat väriltään puhtaanvihreitä. Lehtilapa on kasvin keskiosissa kooltaan tavallisesti 4–8 cm ja kolmiliuskainen. Keskiliuska on pitkulainen ja vaihtelee muodoltaan harvaan lyhythampaisesta mutkalaitaiseen. Vihreä kukinto on usein pitkälti lehdekäs, terttumainen ja harsu. Kukkasykeröt ovat pieniä. Suomessa viikunanlehtisavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 0,8–1,2 mm pitkä, ympärykseltään lähes pyöreä, tylppäreunainen sekä pinnaltaan säteen suuntaan pitkulaisen kuoppainen.
Laji muistuttaa suuresti jauhosavikkaa ("C. album") ja pohjansavikkaa ("C. suecicum").
Levinneisyys.
Viikunanlehtisavikka on kotoisin Etelä- ja Keski-Euroopasta. Skandinaviassa lajia kasvaa harvinaisena tulokkaana Tanskassa, Etelä-Norjassa ja Etelä- ja Keski-Ruotsissa. Suomessa viikunanlehtisavikkaa kasvaa satunnaisesti maan eteläosissa sekä Pohjanlahden rannikolla aina Kemin korkeudelle saakka. Lounais-Suomessa laji on vakiintunut, mutta muualla maassa se esiintyy satunnaisena.
Elinympäristö.
Viikunanlehtisavikka on Suomessa uustulokas, jota tavataan erilaisilla joutomailla kuten satamissa, kaatopaikoilla, rautateillä ja uudisnurmikoilla.
Käyttö.
Viikunanlehtisavikka sopii muiden savikkalajien tapaan myös ihmisravinnoksi.
6-fosfoglukonaatti

6-Fosfoglukonaatti eli 6-fosfoglukonihappo (C6H13O10P) on sokerijohdannainen ja välituote eräissä aineenvaihduntareiteissä. 
Biologinen merkitys.
6-Fosfoglukonaattia muodostuu osana pentoosifosfaattireittiä. Reitin kolmannessa vaiheessa 6-fosfoglukonolaktonaasi hydrolysoi 6-fosfoglukono-δ-laktonin ja 6-fosfoglukonaatti muodostuu vesimolekyylin nukleofiilisellä additioreaktiolla. Seuraavassa vaiheessa 6-fosfoglukonaatti hapettuu 6-fosfoglukonaattidehydrogenaasin katalysoimana ribuloosi-5-fosfaatiksi ja samalla vapautuu hiilidioksidimolekyyli ja NADPH-molekyyli.
Toinen aineenvaihduntareitti, jonka osa 6-fosfoglukonaatti on, on niin kutsuttu Entner–Doudoroff-reitti, joka esiintyy tietyissä bakteereissa. 6-Fosfoglukonaattia muodostuu glukonokinaasientsyymin siirtäessä fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä glukonihapolle. Tämän aineenvaihduntareitin seuraavassa vaiheessa 6-fosfoglukonaatti hapettuu 2-keto-3-deoksi-6-fosfoglukonaatiksi 6-fosfoglukonaattidehydrataasin katalysoimana.
Transall C-160

Transall C-160 on keskiraskas sotilaskuljetuskone. Trapetsisiipisessä ylätasoisessa lentokoneessa on kaksi Rolls-Royce Tyne -potkuriturbiinia. Konetyypin pääkäyttäjä on ollut Saksan ilmavoimat. Muita merkittäviä käyttäjiä olivat Ranskan ohella Turkki ja Etelä-Afrikan tasavalta.
Transall C-160:n huippunopeus on 513 km/h sekä lakikorkeus 8 230 metriä. 8 000 kg:n kuormalla toimintamatka on 5 095 kilometriä. Kohoamiskyky on 396 metriä minuutissa. Koneen tyhjäpaino on 29 000 kg, ja maksimilentoonlähtöpaino (MTOW) 51 000 kg.
Konetyyppi muistuttaa ulkomuodoiltaan Lockheed C-130 Herculesta. Transall C-160 korvasi pääkäyttäjämaissaan Nord 2501 Noratlasin. C-160-koneen tulee Ranskassa ja Saksassa korvaamaan Airbus A400M Atlas.
P&amp;O Nedlloyd

P&amp;O Nedlloyd Container Line Limited oli brittiläis-hollantilainen maailmanlaajuinen konttilaivayhtiö. Se muodostui vuonna 1997, kun hollantilaisen Royal Nedlloydin ja brittiläisen P&amp;O Groupin kontinkuljetustoiminnot yhdistyivät. Tanskalainen A.P. Møller-Mærsk Gruppen osti yhtiön vuonna 2005 ja liitti sen omaan konttilaivayhtiöönsä Maersk-Sealandiin, jolloin muodostui Maersk Line.
Historia.
Yhtiö muodostui, kun P&amp;O Containers Limitedin ja Royal Nedlloyd Linesin kontinkuljetustoiminnot yhdistyivät joulukuussa 1996. Yhtiö kuului Grand Alliance -liittoon, jonka muita jäseniä olivat muun muassa Orient Overseas Container Line, Hapag-Lloyd ja NYK Line.
Yhtiö laajentui vuonna 1998, jolloin se osti Blue Star Linen ja Harrison Linen konttitoiminnot. Laajennus jatkui vuonna 2000, kun yhtiö hankki omistukseensa Farrel Linesin. Yhtiö rekisteröitiin Amsterdamin Euronextiin nimellä Royal P&amp;O Nedlloyd NV Royal Nedlloydin hankittua omistukseensa enemmistön osakkeista.
Vuonna 2005 Maersk kertoi suunnitelmistaan ostaa P&amp;O Nedlloyd 2,3 miljardilla eurolla. Hankinnan aikaan P&amp;O Nedlloydin osuus maailman konttimarkkinoista oli 6% ja Maersk-Sealandin 12%. Niinpä uuden suuryhtiön markkinaosuus tuli olemaan noin 18%. Hankinta viimeisteltiin 13. elokuuta 2005 ja osakkeiden myynti päättyi 5. syyskuuta. Helmikuussa 2006 yhtiön nimeksi tuli "Mærsk Line".
Yhtiöiden yhteenliittämisen aikaan P&amp;O Nedlloydilla oli käytössään yli 160 alusta. Sen konttialuslaivaston kokonaiskuljetuskapasiteetti oli 635 000 TEU-yksikköä. Yhtiöllä oli 13 000 työntekijää 146 maassa.
Liittymistä seuraavina vuosina useat P&amp;O Nedlloydin asiakkaat sanoivat sopimuksensa irti. Vuoden 2006 loppuun mennessä yhtiön markkinaosuus putosi 18,2 prosentista 16,8 prosenttiin. Samaan aikaan yhtiön pahimmat kilpailijat olivat nousussa: MSC:n osuus nousi 8,6 prosentista 9,5 prosenttiin ja CMA CGM:n 5,6 prosentista 6,5 prosenttiin. Myös Maersk Linen asiakastyytyvyys on laskenut.
Perintö.
P&amp;O Nedlloydin ja sen edeltäjien esineistöä on esillä ja niiden historiaa on esitelty Rotterdamin merimuseossa ja Lontoon National Maritime Museumissa.
Figueres

Figueres () on kaupunki Kataloniassa sijaitsevassa Gironan maakunnassa Espanjassa. Se sijaitsee Costa Bravalla lähellä Ranskan rajaa. Figueresin väkiluku on noin 45 000 (2015). Kaupunki tunnetaan Salvador Dalín syntymäkuntana.
Liikenne.
Figueresissa on liikenteellisesti tärkeä rautatieasema. Sen kautta kulkee rautatieliikenne Katalonian ja Ranskan välillä. AVE-rataverkko avattiin Figueresiin tammikuussa 2013. Huhtikuussa 2013 avataan 33 kilometriä pitkä tunneliyhteys Pyreneiden läpi Figueresistä Ranskassa sijaitsevaan Perpignaniin ja samalla Ranskan TGV-rataverkkoon.
Kongō-luokka (ironclad)

Kongō-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodosta panssarikorvettiluokka, jonka alukset tilattiin osana vuoden 1875 hankintoja.
Valmistus ja muutostyöt.
Alusten suunnittelusta vastasi Sir Edward Reed, ja se pohjautui Venäjän keisarikunnan laivaston "General Adremiralista" ja Britannian kuninkaallisen laivaston Gem-luokan risteilijöistä saatuihin kokemuksiin. Komposiittirunkoinen "Kongō" ja teräsrunkoinen "Hiei" tilattiin osana vuoden 1875 laivasto-ohjelmaa. Alukset olivat parkkitakiloituja, mutta niiden huippupurjeet oli poistettu vuoden 1895 muutostöiden yhteydessä. Alukset kykenivät 10 solmun nopeudella höyrykonein matkaamaan 3 100 merimailia. Samoin vuoden 1895 muutostöiden yhteydessä aluksille lisättiin yksi naulan tykki ja vuonna 1903 kaksi kolmen tuuman ja kaksi 2,5 naulan tykkiä sekä kuusi konekivääriä.
Sami Heiskanen

Sami Heiskanen (s. 14. lokakuuta 1991) on suomalainen mäkihyppääjä, joka edusti Puijon Hiihtoseuraa.
Heiskanen kilpaili ensimmäisen kerran maailmancupissa 21. tammikuuta 2012 Puolan Zakopanessa. Hän pääsi kilpailuun Matti Hautamäen jäätyä pois. Kilpailussa hän oli 49:s. Heiskasen paras sijoitus maailmancupissa on 26:s sija Sapporosta tammikuulta 2014.
Heiskanen pääsi kerran MM-kilpailuihin edustamaan Suomea. Val di Fiemmessä 2013 hän oli normaalimäessä 50:s.
Chiyoda (1890)

Chiyoda () oli keisarillisen Japanin laivaston panssariristeilijä. Vuonna 1891 valmistunut alus osallistui ensimmäisessä Kiinan–Japanin sotaan, Venäjän–Japanin sotaan sekä ensimmäiseen maailmansotaan.
Valmistus.
Alus tilattiin J. &amp; G. Thomson Companyltä (myöhemmin John Brown and Company) Clydebankistä korvaamaan vuonna 1887 merellä kadonnut panssarikansiristeilijä "Unebin", josta vakuutusyhtiö maksoi korvauksena 1 245 309 Japanin jeniä eli 6,5 miljoonaa Ranskan frangia. Köli laskettiin 4. joulukuuta 1888 ja alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 1890. Alus valmistui 1. tammikuuta 1891. Aluksen valmistuskustannukset olivat 1 002 634 jeniä, josta rungon ja koneiston osuus oli 728 514 jeniä ja aseistuksen 274 119 jeniä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan alukselle piti asentaa kaksi 12,6 tuuman Canet-tykkiä, mutta ne olisivat aiheuttaneet painopisteen nousun liian ylös. Tykit korvattiin siksi kymmenellä 4,7 tuuman Elswick-pikatykillä, jotka käyttivät messinkihylsyjä aiempien ruutipussien sijaan. Tämä nopeutti tulitoiminnan jopa kuusinkertaiseksi.
Voimanlähde.
Alukselle asennetut kolmisylinteriset kolmivaihehöyrykoneet valmisti J. &amp; G. Thomson and Company. Koneet oli kytketty kahteen akseliin, joissa oli 3,12 metrin halkaisijan ja 3,35 metrin lavoilla varustetut propellit. Sylinterien halkaisijat olivat 673, 991 ja 1 448 millimetriä ja iskunpituus 686 millimetriä, eli iskunopeus oli 282,55 metriä minuutissa. Koneisto oli luotu tuottamaan 5 600 hevosvoimaa (ihp) 206 kierroksen minuuttivauhdilla ja 5 678 hevosvoimaa maksimissaan, jolla saavutettaisiin 19 solmun nopeus. Koneiden vaatima höyry tuotettiin kuudella veturityyppisellä kattilalla, joiden höyrynpaine oli 11,2 baria. Yhteenlaskettu lämmitettävä ala oli 973,71 neliömetriä. Kaikki savuhormit kulkivat savupiippuun, joka oli aivan komentosillan takana.
Palvelus.
"Chiyoda" lähti Glasgow’sta 26. tammikuuta 1891 ja saapui 11. huhtikuuta Yokosukan laivastotukikohtaan. Elokuussa alus määrättiin vartiolaivaksi () Kuren laivastotukikohtaan. Vuonna 1892 alus liitettiin palveluksessa olevaan laivastoon () ja vieraili Kiissä ja Shimassa 5. helmikuuta. Alus lähti Yokosukasta 6. maaliskuuta Kyūshūlle. Se lähti 1. heinäkuuta Shinagawasta saapuen Pusaniin Koreassa 16. maaliskuuta käytyään ensin Sasebossa, Nakajossa ja Nagasakissa. Alus palasi Shinagawaan 2. syyskuuta käytyään Saishutossa ja Kyobuntossa. 
Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan. Venäjän–Japanin sodassa alus osui miinaan 27. heinäkuuta 1904 Takhenlahden edustalla, mutta se hinattiin Dalnyyn korjattavaksi. Se palasi palvelukseen ennen Tsushiman meritaistelua, johon alus osallistui. Vuoden 1920 jälkeen alus oli sukellusveneiden emälaivana ennen kuin se poistettiin palveluksesta. Alus riisuttiin aseista huhtikuussa 1922 ja poistettiin alusluettelosta. Alus romutettiin muutamaa vuotta myöhemmin.
Tuulenpuoleiset saaret (Seurasaaret)

Tuulenpuoleiset saaret () on Seurasaarten itäinen alaryhmä Ranskan Polynesiassa. Koko Seurasaarten saaririyhmän, ja siten myös Tuulenpuoleisten saarten, suurin saari on Tahiti. 
Tahiti on koko Ranskan Polynesian pääsaari ja sillä sijaitsee myös pääkaupunki Papeete. Vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan kolme neljäsosaa Ranskan Polynesian väkiluvusta asuu Tuulenpuoleisilla saarilla.
Saariryhmä koostuu viidestä saaresta:
Oikeusjuttu (elokuva)

Oikeusjuttu () on vuonna 1962 ensi-iltansa saanut Orson Wellesin ohjaama elokuva, joka perustuu Franz Kafkan kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Kirjan tarina kertoo paikallisessa pankissa työskentelevästä 30-vuotiaasta Josef K:sta, joka eräänä aamuna herättyään vangitaan ja asetetaan syytteeseen rikoksesta, jota ei koskaan paljasteta.
Plaza Centrum

Plaza Centrum on kauppakeskus ja toimitilakeskittymä Joensuun keskustassa Kauppakadun ja Niskakadun kulmassa. Centrumissa on personoitavia 200–2500 m²:n kokoisia toimitiloja. Rakennuksessa on yhdet liukuportaat, kaksi hissiä, yhdet asiakaskäyttöön tarkoitetut portaat, tavarahissit ja samassa rakennuksessa sijaitseva suuri pysäköintihalli. 
Kauppakeskus avattiin vuonna 2009. Vuonna 2021 Kauppakeskus Centrum vaihtoi nimekseen Plaza Centrum. Centrumin ja viereisen Kauppakeskus Metropolin välille rakennettiin vuonna 2018 yhdyssilta. Kauppakeskuksen runkona on vuonna 1973 osuusliike Oma-Avulle rakennettu Centrum-tavaratalo, jonka on suunnitellut arkkitehti Toivo Korhonen. Sitä hallinnoi Kiinteistö Oy Joensuun Tavaratalo.