tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ruskotöyhtötypäkkö

Ruskotöyhtötypäkkö ("Lophotriccus pileatus") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava napsijoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan ruskotöyhtötypäkkö on noin 10 cm. Selästään laji on väriltään oliivinvihreä ja siivet ovat tummemmat ja niissä on kaksi heikosti näkyvää vaaleampaa juovaa. Päälaella on mustista, ruskeakärkisistä höyhenistä muodostunut töyhtö, joka ei yleensä ole pystyssä. Naamastaan laji on ruskea. Rinta ja kurkku ovat harmahtavan valkoiset ja niissä on heikkoa raidoitusta. Ruskotöyhtötypäkön vatsa on vaalean keltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keski-Amerikassa ruskotöyhtötypäkön levinneisyysalue ulottuu Costa Ricasta Panamaan ja mahdollisesti myös Hondurasiin. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Andeilta Kolumbiasta, Venezuelasta, Ecuadorista ja Perusta. Linnun elinympäristöä ovat kosteat metsät vuorten alarinteillä. Ruskotöyhtötypäkön elinympäristöt sijaitsevat yleensä 300–2 300 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ravintonsa ruskotöyhtötypäkkö etsii lehvästön joukosta. Laji liikkuu yleensä yksinään ja lisääntymiskaudella koiraat kokoontuvat löyhiksi ryhmiksi esiintymään naaraille. Pesimäkausi kestää maaliskuulta heinäkuulle ja lajin pesä on pallomainen rakennelma, johon tehdään sisäänkäynti sivusta.
Transparangi

Transparangi ( &lt; , läpi, takana ja "parere," näkyä) on ohuelle, läpikuultavalle ja öljytylle kankaalle tai paperille tehty maalaus tai piirustus, jonka valaistus tulee takaapäin. Varhaiset transparangit oli usein tehty pergamentille.
Karkaasi

Karkaasi eli karkassi (, luuranko &lt; , kori) on tekstiileihin liittyvä nimitys, jolla on kaksi merkitystä. Ensiksi karkaasi on puuvillalangalla päällystetty, taipuisa metallilanka, jota käytetään naisten hattujen ja tekokukkien tukirankana. Toiseksi karkaasi on vaatteissa tai kengissä kovikkeena käytetty kangas, joka on jäykistetty tärkkelysliisterillä tai muulla vastaavalla aineella.
Kallokas

Kallokas (, mon. "gállohat") on saamelaisten käyttämä jalkine, joka on ommeltu poron pään nahasta siten, että karva on päälläpäin. Kallokas on kärjestä melko litteä, mutta niin väljä, että se voidaan kovalla pakkasella vetää nutukkaan päälle. Nutukas on poron koipinahasta ommeltu karvakenkä, joka kääritään nauhalla nilkkaan kiinni. Kallokas sidotaan jalkaan samalla tavoin käyttämällä villanauhaa, jonka alle jätetään myös housujen lahje.
Elna Wichmann

Elna Maria Wichmann (s. "von Zweygberg", 13. syyskuuta 1877 Jyväskylä – 22. toukokuuta 1924 Jyväskylä) oli suomalainen musiikkikirjailija. Wichmann kirjoitti kolmiosaisen teossarjan merkittävistä säveltäjistä.
Wichmannin vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja, hovineuvos Adolf Wilhelm von Zweygberg (1833–1917) ja Augusta Sofia Rehnström (1840–1916). Molemmat vanhemmat olivat musikaalisia, ja perheen kaikki lapset harrastivat musiikkia. Wichmannin veli Lennart von Zweygberg oli konserttisellisti ja sellonsoiton professori. Perheen kotikieli oli ruotsi mutta lapset kävivät suomenkielistä koulua, Elna suomalaista tyttökoulua.
Insect-luokka

Insect-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston 12 tykkiveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat kummassakin maailmansodassa, joista jälkimmäisessä menetettiin kolme alusta vihollisen toiminnan seurauksena.
Luokan alukset oli suunniteltu toimimaan matalissa joissa ja rannikoilla. Aluksia käytettiin muun muassa Tonavalla ja Tigriksellä ensimmäisessä maailmansodassa.
Alukset.
Kaksitoista suurta Kiinan jokien tykkivenettä tilattiin helmikuussa 1915, ja ne oli suunniteltu toimimaan Tonavalla Itävalta-Unkarin jokilaivastoa vastaan. Alukset ja koneiston suunnitteli Yarrow, ja niiden propellit oli sijoitettu tunneliin, jossa ne olivat suojassa matalikoilla. Alukset muistuttivat lähinnä pieniä monitoreja, ja ne olivat kokoonsa nähden hyvin aseistettuja. Osa aluksista palveli edelleen toisessa maailmansodassa.
Sofie Lithenius

Sofie Albertina Lithenius (24. huhtikuuta 1847 Turku – 11. maaliskuuta 1926 Turku) oli suomenruotsalainen kansakoulunopettaja, säveltäjä ja lastenkirjailija.
Lithenius valmistui opettajaksi Tammisaaren ruotsinkielisestä seminaarista. Hän suoritti myös laulunopettajan tutkinnon ja toimi sitten laulunopettajana Porissa ja kansakoulunopettajana Helsingissä. Päästyään eläkkeelle 1914 hän siirtyi asumaan Naantaliin.
Lithenius sävelsi lastenlauluja ("Pikku Lauri", "Joulu on tullut", "Sinivuorten yö"), yksinlauluja ja pianokappaleita. Hän sävelsi 1895 myös lasten iltarukouksena tunnetun virren 563 "Ilta on tullut, Luojani" (aiemmin nimellä "Levolle lasken, Luojani").
Raatteet

Raatteet ("Menyanthes") on raatekasvien (Menyanthaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin yksi laji, raate ("Menyanthes trifoliata"), jonka lisäksi sukuun on kuvattu noin 15 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Raatteet ovat monivuotisia ja kaljuja ruohoja, joilla on vaakasuunnassa suikertava tai vedessä kelluva juurakko. Lehdet ovat pitkäruotisia ja muodoltaan kolmisormisia. Lehdykät ovat ehytlaitaisia tai harvalti hammaslaitaisia. Raatteiden kukinto on monikukkainen terttu. Kukkien teriöt ovat sisäpuoliltaan valkoisia sekä pitkäkarvaisia ja ulkopuoliltaan vaaleanpunaisia. Emien vartalot ovat eri kukissa eripituisia. Siemenet ovat soikeita, karvattomia, kiiltäviä sekä oranssinvärisiä.
Suvun lajeista raate ("Menyanthes trifoliata") esiintyy yleisenä myös Suomessa.
Raatteiden ("Menyanthes") suvun tieteellinen nimi on vanha, Theofrastoksen noin 300 eaa. eräästä vesikasvista käyttämä nimi .
J. A. Saivo

Johan Arvid Saivo (sukunimi aik. "Grönroos"; 15. kesäkuuta 1858 Pori – 13. elokuuta 1927 Pori) oli suomalainen opettaja ja kirjallisuuden suomentaja.
Saivon vanhemmat olivat piipputehtailija Johan Robert Grönroos ja Wilhelmina Jaakontytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1880 Turun ruotsalaisesta lyseosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Saivo toimi myöhemmin opettajana Porissa.
Saivo oli naimisissa vuodesta 1889 Mariana Wilhelmina Karlssonin kanssa.
Bruno Sjöros

Bruno Sjöros (12. toukokuuta 1880 Turku – 16. joulukuuta 1927 Turku) oli suomalainen filosofian tohtori, opettaja ja professori.
Henkilöhistoria.
Sjörosin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Karl Kristian Sjöros ja Elise Engdahl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 (Nya svenska samskolan i Helsingfors) ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1903 sekä maisteriksi, lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1907. Sjöros oli Nya svenska läroverketin historian ja ruotsin kielen opettajana 1904–1923, Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon yliopettajana 1920 sekä Helsingin yliopiston pohjoismaisten kielten dosenttina vuodesta 1910. Viimeksi hän toimi Åbo Akademin ruotsin kielen professorina 1923–1927.
K. O. Lindeqvist

Karl Olof (Kaarle Olavi) Lindeqvist (9. syyskuuta 1858 Tampere – 4. maaliskuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, historiantutkija ja lyseon lehtori, joka sai professorin arvon.
Henkilöhistoria.
Lindeqvistin vanhemmat olivat nahkuri Emanuel Lindeqvist ja Amanda Natalia Cajander. Lindeqvist oli naimisissa vuodesta 1913 Anna Mathilda Lampénin kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Turun lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1886. Väitöskirjan aiheena oli isonvihan aika Suomessa. Lindeqvist oli Hämeenlinnan lyseon historian ja suomen lehtorina 1888–1907 ja toimi myös koulun rehtorina. Myöhemmin hän oli Helsingin suomalaisen tyttökoulun jatkoluokkien lehtorina 1909–1927. Lindeqvist toimi Helsingin yliopiston Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historian dosenttina 1886–1888. Hän sai professorin arvon 1920.
Alex Anton

Alex Christopher Anton (s. 17. helmikuuta 1994) on suomalais-irakilainen näyttelijä ja juontaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 2012 ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi Taideyliopistosta vuonna 2020.
Anton on näytellyt elokuvissa "Onni von Sopanen", "Kerron sinulle kaiken" sekä "Betoniyö". Lisäksi hän on näytellyt televisiossa muun muassa draamasarjoissa "Kansan mies" ja "Mustat lesket".
Lasten ja nuorten televisiosarjaa "Galaxia" hän juonsi vuosina 2012–2014.
Kanakhos vanhempi

Kanakhos (, ; 500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti arkaaisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Sikyonista ja toimi noin vuosina 540–508 eaa.
Kanakhoksen kuuluisin työ oli Apollon Filesiosta esittänyt pronssipatsas Didyman Apollonin temppelissä. Persialaiset ryöstivät patsaan vuonna 494 eaa. ja veivät sen Ekbatanaan, mutta Seleukos I palautti sen. Kanakhos veisti myös Thebassa olleen setripuusta tehdyn Apollon Ismenioksen patsaan, Sikyonissa olleen kullasta ja norsunluusta tehdyn Afroditen patsaan sekä ratsastavia poikia esittäneen veistoksen. Plinius vanhempi mainitsee, että Kanakhos teki myös patsaita marmorista.
Kanakhoksen veli Aristokles oli myös kuvanveistäjä. Kanakhos teki yhdessä Aristokleen ja Ageladaan kanssa kolme muusia esittänyttä patsasta, jotka symboloivat kreikkalaisen musiikin diatonista, khromaattista ja enharmonista tyyliä.
Kanakhoksella oli ilmeisesti samanniminen pojanpoika, Kanakhos nuorempi, joka oli myös kuvanveistäjä. Tämä on aiheuttanut joskus sekaannusta.
Resistance and Liberation

Resistance and Liberation (RnL) on "Half-Life 2" -pelin ilmainen modifikaatio , joka sijoittuu toiseen maailmansotaan. Modi yhdistää realismin perinteiseen ensimmäisen persoonan ammuntapeliin, jossa voi valita joko akselivaltojen Saksan armeijan tai liittoutuneiden USA:n 82. laskuvarjojoukkojen sotilaan roolin. Modin kartat ovat erittäin suuria ja avoimia Source-moottorin mittakaavassa sekä pelimekaniikka sisältää normaalista ensimmäisen persoonan pelistä poikkeavia toimintoja kuten vapaatähtäys (free-aim), rautatähtäin, dynaamiset uudelleensyntymyspaikat (dynamic spawn mechanic) sekä 3D-äänikeskustelun.
Pelaaminen.
"RnL:ssä" koitetaan vallata alueita kuten taloja ja juoksuhautoja vihollisjoukkueilta sekä räjäyttää tuhoutuvia kohteita kuten vihollisen ilmatorjuntatykkejä sekä tankkeja ja samalla estää vihollisen vastaava toiminta. Alueiden kaappaus siirtää oman joukkueen pelaajien uudelleensyntymispaikkaa (spawn) eteenpäin kartalla samalla kun vihollisen siirtyy taaksepäin, joten taistelulinja etenee dynaamisesti pelissä. 
Pelissä ei ole nk. hudia eli kuvaruudulla ei näy pelaajan tarkkaa ammusmäärää, tietoja staminasta tai osumista. Pelaaja ei saa näyttöönsä viestejä siitä, osuiko hänen luotinsa viholliseen kuolettavasti vaan se on itse pääteltävä joko äänen perusteella tai nähtävä vihollisen ruumis. Pelissä ei myöskään ole ns. crosshairia eli ruudun keskellä olevaa tähtäintä vaan pelaajan pitää käyttää kiväärin omaa tähtäintä, johon on kaksi zoomaustasoa. Pelaajan asetta voi liikutella vapaasti kuvaruudulla hieman ennen kuin itse pelaajahahmo kääntyy, tätä ominaisuutta kutsutaan free-aimiksi. Pelaajalla on käytettävissä pieni kartta pelattavasta kentästä, jossa näkyy vallattavat tai tuhottavat kohteet, sekä mikä joukkue hallitsee niitä sillä hetkellä. Myös ryhmänjohtajan sijainti näkyy kartalla tai pelattaessa ryhmänjohtajan roolia näkee hän 3 alaisen sotilaan sijainnin kentässä. Juokseminen, kiipeäminen tai pelaaja kohti suunnattu ammunta vähentää käytettävissä olevaa kestokykyä eli staminaa, jonka määrän voi päätellä pelaajan hengityksen ja sydämen tykytyksen voimakkuudesta. Pelin sisäinen äänikeskustelu tapahtuu 3-ulotteisesti eli pelaaja voi puhua muille pelaajille kuten oikeassa elämässä ja he kuulevat puheen suunnan, etäisyyden ja voimakkuuden aidosti.
HMS Latona (M76)

HMS Latona (viirinumero M76) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Abdiel-luokan miinalaiva. Alus ei kuitenkaan palvellut miinalaivana, vaan se oli Välimerellä nopeana kuljetusaluksena ennen tuhoutumistaan lokakuussa 1941.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1938 työnumerolla J1198 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 4. huhtikuuta 1939. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1940 ja valmistui 4. toukokuuta 1941. Aluksen päälliköksi saapui 15. tammikuuta 1941 Stuart Latham Bateson, joka oli samalla ainoa aluksen päällikkö.
Palvelus.
Vastaanoton jälkeen alus lähti Scapa Flow'hun varustettavaksi. Alukselle asennettiin samalla Oerlikonin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä ilmasuojan parantamiseksi. Alukselle kuormattiin 15. toukokuuta 2 naulan panssarintorjuntatykkejä, ammuksia sekä erilaisia tarvikkeita Pohjois-Afrikkaan vietäväksi. Näiden lisäksi alukselle kuormattiin Välimeren laivastolle toimitettavaksi Oerlikonin 20 millimetrin tykkejä. Alukselle saapui myös ilmavoimien ja laivaston henkilöstöä kuljetusta varten. Kuormauksen jälkeen aluksen todettiin olevan epävakaa, joten rahti purettiin ja kuormattiin uudelleen.
Kuormauksen päätyttyä alus lähti perjantaina 16. toukokuuta King George V Dockilta Greenockiin, mutta se kutsuttiin takaisin hakemaan lisää rahtia. Alus saapui lopulta ilta kahdeksalta Greenockiin, missä se tankattiin ennen matkan jatkamista Clyde-jokea avomerelle ja edelleen Hyväntoivonniemen reittiä Välimerelle.
Alus saapui 21. kesäkuuta Aleksandriaan, jossa se liittyi sisaraluksensa "HMS Abdielin" seuraan. Seuraavana päivänä alukset lähtivät tukemaan itäisen Välimeren sotilasoperaatioita, ja "Latona" kuljetti operaatio Guillotinessä ilmavoimien henkilöstöä Kyprokselle. Alus palasi 25. heinäkuuta Aleksandriaan.
Alus lähti elokuussa merelle "Abdielin", "HMAS Hobartin", "HMAS Napierin" ja "HMAS Nizamin" kanssa tukemaan Tobrukin piiritettyä varuskuntaa. Osasto kuljetti kaikkiaan 6 300 sotilasta ja toi sieltä pois 6 100 miestä.
Alus joutui 25. lokakuuta ilmahyökkäykseen Bardian pohjoispuolella. Aluksella oli tuhat puolalaista sotilasta, kun sen konehuoneeseen osui Junkers Ju 88 pudottama pommi. Aluksella syttyi tulipalo, joka muuttui hallitsemattomaksi. Hävittäjät "HMS Hero ja "HMS Encounter" pelastivat pääosan aluksella olleista sotilaista ja miehistöstä. Alus pysyi pinnalla vielä kaksi tuntia, kunnes takimmainen ammusvarasto räjähti ja upotti aluksen. Aluksella sai surmansa neljä upseeria, 16 miehistönjäsentä ja 7 sotilasta.
Ridala

Ridala on entinen kunta Läänemaan maakunnassa Viron länsirannikolla. Kunta ympäröi Haapsalun kaupunkia. Vuonna 2010 kunnassa asui 3 311 asukasta. Kunnassa sijaitsi Rohukülan satama, josta on laivayhteys Vormsiin ja Hiidenmaalle. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Ridala yhdistettiin Haapsaluun.
Maantiede.
Ridalan kunta oli pinta-alaltaan 253,4 km². Kunnan rajanaapureita olivat Haapsalun lisäksi Taebla ja Martna. Kuntaan kuului 78 saarta, joista suurin on Tauksi. Ridalassa oli 56 kylää ja kaksi pienkauppalaa ("alevik"), joissa asui 1. tammikuuta 2010 3 311 asukasta. Tärkeimmät liikenneväylät ovat Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla-päätie ja Haapsalu–Laiküla-maantie.
Väestö.
Vuonna 2011 Ridalan kunnassa oli 3 109 asukasta, joista 2 760 (88,8 %) oli virolaisia, 270 (8,7 %) venäläisiä ja 78 (2,5 %) muita kansallisuuksia.
Historia.
Ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta Ridalan alueelta ovat peräisin ensimmäiseltä vuosituhannelta jaa. Skandinavialaisissa saagoissa kerrotaan Ingvar-nimisestä kuninkaasta, joka kuoli sotaretkellä Viroon 600-luvulla. Yhden teorian mukaan hänen kuolinpaikkansa oli Ridala. Kunnan alueella sijaitseva Madudemägi oli perimätiedon mukaan viikinkien tai virolaisten merenkävijöiden keskuspaikka. Alueelta onkin löydetty myöhemmin oletettavasti viikinkien rakentaman linnan jäännökset. Muinaisajalla Ridalan on oletettu olleen tiheimmin asutettu paikka Läänemaalla. Baltian ristiretkien aikana ristiretkeläiset tekivät sotaretkiä Ridalaan ja paikalliset ristiretkeläisten liittolaisten lättiläisten ja liiviläisten kimppuun nykyisen Latvian alueelle. Kesällä 1211 ridalalaisten mainittiin olleen mukana taistelussa Toreidan linnan lähistöllä, jossa kaikkien ridalalaisten johtajien mainittiin kuolleen. Ridalalaisia oli mukana myös tappioon päättyneessä Matinpäivän taistelussa. Ridala ja koko Läänemaa alistettiin vuoteen 1218 mennessä. Ridala liitettiin Saarenmaan-Läänemaan hiippakuntaan. Valloituksen jälkeen Ridalan alue läänitettiin moisioille. Kuuluisimpia alueen moisioherroista oli Reinhold Ungern-Sternberg, joka toimi Vironmaan ritarikunnan johtajana. Suuri Pohjan sota aiheutti monen kartanon tyhjentymisen. Vuosina 1856–1885 Ridalaan rakennettiin koulujärjestelmä ja vuosisadan loppuun mennessä alueella oli 11 koulua. Viron itsenäisyyden aikaan alueella toimi useita virolaisia seuroja. Neuvostomiehityksen aikana Ridalassa toimivat kolhoosit "Lahe, Kevad, Lääne, Eespere, Aurora, Kalev, Uus metsa,Õnnevälja”, Leek" ja "Tasuja". Vuodesta 1968 kolhoosit yhdistettiin "Valgus"- ja "K. Marxi" -nimisiksi sovhooseiksi. Vuonna 1977 monet alueen kylistä yhdistettiin. Viron itsenäistyttyä Ridalasta tuli itsehallinnollinen kunta 1991.
Crangon allmanni

Crangon allmanni on "Crangonidae"-heimoon kuuluva punaharmaa katkarapulaji, jota tavataan yleisesti Koillis-Atlantissa. Se on läheistä sukua kaupallisesti tärkeälle hietakatkaravulle.
Koko ja ulkonäkö.
"C. allmanni" voi kasvaa noin 7,5 senttimetrin pituiseksi, mutta yleensä se jää tätä pienemmäksi. Sillä on lyhyt ja kolmiomainen otsapiikki, joka päättyy pyöreään kärkeen. Selkäkilpi on sileä lukuun ottamatta piikkejä kilven keskellä ja maksan kohdalla. Hietakatkaravusta sen erottaa punertavasta väristä ja ohuesta ruumiista sekä kuudennen jaokkeen selkäpuolella sijaitsevasta syvästä, pitkittäisestä vaosta.
Levinneisyys.
"C. allmanni" elää Koillis-Atlantissa. Levinneisyysalue ulottuu etelässä Biskajanlahdelle ja pohjoisessa Vienanmerelle.
Elinympäristö.
"C. allmanni" elää noin 20–250 metrin syvyydessä, mutta sitä tavataan satunnaisesti jopa 360 metriä syvyydestä. Enimmäkseen se pysyttelee pohjan tuntumassa mutta saattaa yöllä uida lähelle vedenpintaa. Se viihtyy sekä hiekkaisessa että liejuisessa merenpohjassa.
Lisääntyminen.
"C. allmanni" munii joulukuun ja heinäkuun välisenä aikana.
Ravinto.
"C. allmanni" saalistaa ravinnokseen simpukoita.
Apama I

Apama I (myös "Apame I") oli persialainen kuningatar. Hänen isänsä oli persialainen ylimys Spitamenes. Apama meni naimisiin makedonialaisen Seleukos I:n kanssa, tämän ollessa Aleksanteri Suuren upseerina. Apama ja Seleukos olivat yksi useasta persialaisesta ja makedonialaisesta parista, jotka menivät naimisiin Susassa vuonna 324 eaa. Seleukoksesta tuli myöhemmin Persian kuningas.
Apama ja Seleukos saivat pojan Antiokhos I:n, josta tuli myös kuningas. Usea kaupunki nimettiin Apaman mukaan Apameiaksi.
Rossinmeri

Rossinmeri on Eteläiseen jäämereen kuuluva syvä lahti, joka sijaitsee Victorianmaan ja Marie Byrdin maan välissä ja rajoittuu etelässä Rossin jäähyllyyn. Lahden suurimmat saaret ovat Rossinsaari sekä Rooseveltinsaari. Rossinmeri kuuluu kokonaisuudessaan Uuden-Seelannin vaatimaan alueeseen.
Brittiläinen merivoimien upseeri ja tutkimusmatkailija James Clark Ross löysi Rossinmeren vuonna 1841.
Rudimentary Peni

Rudimentary Peni on vuodesta 1980 asti toiminut brittiläinen anarcho-punk-yhtye. 
Diskografia.
Outer Himalayan Records on yhtyeen oma levy-yhtiö.
Malcolm Keen

Malcolm Keen () oli brittiläinen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Alfred Hitchcockin varhaiset mykkäelokuvat "The Mountain Eagle" (1926), "Vuokralainen" (1926) ja "Man-saaren tuomari" (1929).
Keenin poika Geoffrey Keen oli myös näyttelijä.
Bobcatsss

Bobcatsss on kirjasto- ja informaatioalan opiskelijoiden kansainvälinen konferenssi, joka järjestetään vuosittain opiskelijoiden organisoimana jossakin eurooppalaisessa yliopistossa. Nimitys Bobcatsss on lyhenne, joka koostuu ensimmäisen konferenssin järjestämiseen osallistuneiden yliopistokaupunkien alkukirjaimista: Budapest, Oslo, Barcelona, Kööpenhamina (Copenhagen), Amsterdam, Tampere, Stuttgart, Szombathely ja Sheffield.
Konferenssi on tarkoitettu informaatioalan ammattilaisille, opiskelijoille ja sen opetuksen parissa työskenteleville ihmisille. Opiskelijat järjestävät konferenssin osana omaa opiskeluaan, jolloin he saavat kokemusta yhteistyöstä muiden eurooppalaisten kanssa.
Historiaa.
Aloitteen konferenssin järjestämisestä teki Ruud Bruijns Amsterdamse Hogeschool voor de Kunstenista, ja ensimmäinen Bobcatsss järjestettiin Budapestissa vuonna 1993. Ensimmäiset kuusi konferenssia järjestettiin siellä, mutta sen jälkeen konferenssipaikka on vaihdellut vuosittain. Useimmiten konferenssi on järjestetty jossakin Itä-Euroopan alueella.
Vuosien mittaan suomalaiset ovat osallistuneet konferenssiin aktiivisesti. Tampereen yliopiston informaatiotutkimuksen opiskelijat järjestivät 17. Bobcatsssin Portossa, Portugalissa 28.–30. tammikuuta 2009 yhdessä paikallisten opiskelijoiden kanssa. Suomesta järjestelyihin osallistui 12 opiskelijaa ohjaajineen ja Porton yliopistossa vetovastuu oli kahdella maisteriopiskelijalla avustajineen. Järjestelyt aloitettiin loppuvuodesta 2007 ja ne kestivät yli vuoden kevääseen 2009. Vastuualueita olivat muun muassa sponsoreiden hankkiminen, tiedottaminen, abstraktien kerääminen ja arviointi, konferenssiohjelman laatiminen, osallistujien rekisteröityminen sekä erilaiset järjestelyt paikan päällä. Konferenssiin osallistui yli 200 henkeä eri puolilta maailmaa.
Kenneth E. Stager

Kenneth E. Stager (28. tammikuuta 1915 Uniontown, Pennsylvania – 13. toukokuuta 2009 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Stager opiskeli eläintiedettä Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa ja valmistui vuonna 1940, jonka jälkeen kuraattori George Willett työllisti hänet päätoimiseksi assistentiksi vuoden 1941 lopulla. Sittemmin hän työskenteli L.A. County Natural History Museumin lintujen ja nisäkkäiden osaston kuraattorina.
Toisessa maailmansodassa Stager palveli Yhdysvaltain armeijan ja Kiinan armeijan välisenä yhdysupseerina Burmassa, sekä johtavana upseerina erilaisissa tehtävissä. Hän erosi palveluksesta kapteenin arvoisena 1946.
Aasiassa ollessaan Stager keräsi 139 linnunnahan kokoelman. Hän jatkoi opintojaan ja väitteli tohtoriksi 1962. Hänet valittiin American Ornithologists' Unionin kunniajäseneksi ja Cooper Ornithological Societyn ainaisjäseneksi. Hän toimi myös Etelä-Kalifornian tiedeakatemian (Southern California Academy of Sciences) puheenjohtajana.
Stager nimesi linnuista ruskotikkasen ("Picumnus fulvescens") 1961 ja peruntikkasen ("Picumnus subtilis") 1968.
Rossinsaari

Rossinsaari on saari Rossinmeressä lähellä Victorianmaan rannikkoa Etelämantereella. Nimensä saari on saanut sen vuonna 1841 löytäneen James Clark Rossin mukaan ja se kuuluu Uuden-Seelannin vaatimaan Rossinmaan alueeseen. Saarella sijaitsee muun muassa maailman eteläisin aktiivinen tulivuori Mount Erebus ja maanosan suurin asutuskeskus yhdysvaltalainen tutkimusasema McMurdo.
Maantiede.
Rossinsaari sijaitsee Rossinmerellä Etelämantereen rannikolla. Se kuuluu Uuden-Seelannin itselleen vaatimaan Rossinmaan alueeseen. Saari on muodoltaan kolmiomainen. Sillä on pituutta noin 70 kilometriä Cape Birdistä saaren pohjoisosassa Cape Armitageen etelässä. Leveyssuunnassa saari on suurin piirtein yhtä pitkä Cape Roydsista lännessä Cape Crozieriin idässä. Saari on tuliperäinen. Sillä sijaitsee maailman eteläisin aktiivinen tulivuori Mount Erebus, jonka korkeus on 3 794 metriä. Vuoresta itään sijaitsee sammunut tulivuori Mount Terror (3 230 m). Kaksi muuta korkeahkoa huippua saarella ovat Mount Bird (1 765 m) ja Mount Terra Nova (2 130 m). Saarella on myös useita jäätikköjä, joista ehkä vierailluin on Erebusvuoren jäätikkö vuoren alarinteellä.
Saari on muodostunut noin neljä miljoonaa vuotta sitten. Mount Bird on sen vuorista vanhin. Sen jälkeen muodostuivat Mount Terror ja Mount Erebus vasta noin miljoona vuotta sitten. Erebuksella on muodostunut harvinaista maasälpää, jota tavataan muualla vain Keniassa.
Saarella tavataan useita lintu- ja nisäkäslajeja. Saarella pesii esimerkiksi jääpingviinejä ja kihuja. Lähistöllä lisääntyy myös keisaripingviinejä, joita tavataan ajoittain saaren tuntumassa. Alueen yleisin hyljelaji on weddellinhylje. Muita lajeja ovat krillihylje ja leopardihylje. Ympäröivällä merellä liikkuu lahtivalaita ja miekkavalaita. Alueen muuhun rikkaaseen merielämään lukeutuvat eri sienieläimet, merivuokot, meritähdet ja monisukasmadot. Valaat käyttävät ravinnokseen alueen krillejä ja pingviinit eri kalalajeja. 
Historia.
Rossinsaaren löysi James Clark Ross, joka purjehti paikalle etsiessään Magneettista etelänapaa tammikuussa 1841. Saaren tulivuoret on nimetty Rossin retkikuntaan kuuluneiden laivojen "HMS Erebusin" ja "HMS Terrorin" mukaan. Brittiläinen tutkimusmatkailija Ernest Shackleton perusti leirin Camp Roydsille vuonna 1907 ja Robert Falcon Scott Cape Evansiin vuonna 1910. Leirit on sittemmin suojeltu historiallisina kohteina. Vuonna 1979 lentomatkailijoita Etelämantereella kuljettanut Air New Zealandin lento 901 syöksyi päin Mount Erebusta ja 257 henkilöä sai surmansa.
Saarella sijaitsevalla Yhdysvaltojen McMurdon tutkimusasemalla on majoituskapasiteettia 1258 henkilölle, mikä tekee siitä Etelämantereen suurimman asutuksen. Scott Base on puolestaan Uuden-Seellannin tutkimusasema McMurdosta etelään.
Andy Irons

Andy Irons (24. heinäkuuta 1978 – 2. marraskuuta 2010) oli lainelautailun kolminkertainen maailmanmestari. 
Irons kuoli hotellihuoneessa keskeytettyään kisan. Hän oli aiemmin ollut virustaudin vuoksi tiputuksessa.
Luiron laulu

Luiron laulu on Lauri Hihnavaaran kirjoittama romaanityyppinen kertomuskokoelma. Kirja kertoo Lauri Hihnavaaran elämästä isänsä Moskun, eli Aleksi Hihnavaaran jälkeen. Siinä kerrotaan tarkoin Lapin ihmisten elämästä venäläisten ainaisen hyökkäyksen uhan alla kaikessa raakuudessaan, mutta myös Lapin uudelleenrakentamisen romanttisimmista hetkistä ja 1960-luvulla kadonneesta tukkilaisperinteestä. Kirja sisältää paljon peräpohjalaista laulu- ja runoperinnettä.
Triumvirat

Triumvirat oli saksalainen progressiivisen rockin yhtye, joka perustettiin vuonna 1969 Kölnissä, Länsi-Saksassa. Alkuperäiskokoonpanoon kuuluivat kosketinsoittaja Jürgen Fritz (s. 13.3.1953), basisti Werner “Dick” Frangenberg ja rumpali Hans Bathelt. Yhtye oli saksalainen vastine brittiläiselle ns. art-rockille 1970-luvun alkupuolella, mutta yhtye omaksui pian omintakeisen ja jäljittelemättömän soittotyylin.
Lyhyt historia.
Ensimmäiset esiintymiset yhtye teki paikallisilla esiintymislavoilla soittaen lähinnä tuon ajan listamusiikkia. 1970-luvun alussa englantilaiset The Nice ja Emerson, Lake &amp; Palmer (ELP) vaikuttivat merkittävästi yhtyeen musiikilliseen suuntautumiseen. Alkuaikoina yhtye olikin puhtaasti instrumentaali-yhtye esittäen keikoilla lähinnä muiden sävellyksiä. 
Yhtyeen musiikillinen johtaja ja luoja Jürgen Fritz oli klassillisen koulutuksen saanut pianisti. Yhtyettä perustettaessa hän oli vain 16-vuotias. Fritz oli yhtyeen tärkein vaikuttaja ja johtaja 10 vuoden ajan.
Kun yhtye etsi levytyssopimusta he päättivät muuttaa sekä musiikillista konseptia että myös yhtyeen kokoonpanoa vuonna 1971. Frangenberg sai lähteä bändistä ja Hans Pape korvasi hänet bassossa. Triumvirat harjoitteli viisi kertaa viikossa ja soitti keikoilla nyt omaa materiaalia. Jürgen Fritz kertoo: “Meillä oli pieni Grundig TK23 mankka, joka ei koskaan toiminut kunnolla. Kuitenkin onnistuimme äänittämään demon, jonka toimitimme EMI:n Kölnin levytuottajille Hartmut Priessille ja Reinhart Pietschille. EMI oli juuri perustanut Harvest -levymerkin vastapainoksi Metronomen “Brain and Bacillus” -levymerkille. Levytyssopimus allekirjoitettiin 1971 loppupuolella.
Debyytti-albumi Mediterranean Tales levytettiin tammikuussa 1972 ja se ilmestyi kolme kuukautta myöhemmin. 
1970-luvun puolessa välissä yhtye nautti suurta suosiota Yhdysvalloissa ja kiersi USA:ta mm. Fleetwood Mac -yhtyeen lämppärinä yhteensä 43 konsertissa. 1975 yhtye sai kaupallista menestystä albumilla Spartacus, joka nousi USA:n myyntilistoilla jopa sijalle 27.
Yhtye koki useita miehistönvaihdoksia uransa aikana. 1980 äänitettiin yhtyeen viimeiseksi jäänyt albumi Roussian Roulette.
Menestysalbumeilla Illusions on a Double Dimple (1974) ja Spartacus (1975) basistina ja laulajana toiminut Helmut Köllen (k. 3.5.1977) kuoli häkämyrkytykseen omassa autotallissaan 27-vuotiaana (kts. Luettelo 27-vuotiaina kuolleista rock-muusikoista)
Luettelo Tina Turnerin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo laulaja Tina Turnerin palkinnoista ja saavutuksista
Grammy- palkinnot.
Tina Turner on myös lisätty Grammy Hall of fameen, kappaleilla "River Deep - Mountain High" (1999) ja "Proud Mary" (2003)
Naos (temppeli)

Naos () oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin umpiseinäinen ydinrakennus. Termiä käytetään erityisesti puhuttaessa peripteraalitemppeleistä, joita ympäröi pylväikkö. Sisällä naoksessa oli temppelin ydinhuone cella, jossa pidettiin kulttikuvaa. Usein naoksella viitataan suppeammassa merkityksessä pelkästään cellaan. Cellan lisäksi naokseen saattoi kuulua myös pronaos, jonka kautta sisäänkäynti cellaan tapahtui, vastakkaisella puolella sijainnut opisthodomos, sekä cellan takana sijainnut adyton.
Yleisesti "naos" tarkoittaa kreikan kielessä temppeliä, nykyisin myös kirkkoa.
Pauli Järvinen

Pauli Järvinen (s. 4. toukokuuta 1965 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti pelaajana koko SM-liigauransa ajan Tapparaa, jossa hän pelasi yhdeksänä kautena yhteensä 363 ottelua tehoin 106+143=249. Jäähyminuutteja hän keräsi 227. Järvinen pelasi myös kaksi Elitserien-kautta Luleå HF:ssä.
Pelaajaura.
Seuraura.
Järvinen aloitti SM-liigauransa kaudella 1985–1986, jolloin hän pelasi 18 runkosarjaottelua tehoin 3+2=5 ja kahdeksan playoff-ottelua tehoin 1+2=3. Järvinen voitti keväällä 1986 Suomen-mestaruuden. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 1986–1987 hän pelasi 41 runkosarjaottelua tehoin 6+14=20. Järvinen teki kevään 1987 pudotuspeleissä yhdeksässä ottelussa tehot 7+1=8, joilla hän jakoi Tapparan sisäisen maalipörssin voiton Timo Suden kanssa. Kausi päättyi Suomen-mestaruuteen. Kaudella 1987–1988 Järvinen paransi pistesaldoaan tekemällä tehot 17+18=35. Hän voitti keväällä 1988 Suomen-mestaruuden jo kolmannen kerran peräkkäin.
Kaudella 1989–1990 Järvinen teki uransa parhaat tehot SM-liigassa tehoilla 27+24=51. Hän oli Tapparan paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Erkki Lehtosen jälkeen. Järvinen sijoittui runkosarjan maalipörssissä viidenneksi HPK:n Teppo Kivelän ja TPS:n Mal Davisin kanssa. Hän oli Tapparan paras maalintekijä myös kevään 1990 pudotuspeleissä viidellä osumallaan. Järvinen voitti SM-pronssia.
Järvinen siirtyi kaudeksi 1990–1991 Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Luleå HF:ään. Hän oli siellä tehoilla 19+26=45 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Lars-Gunnar Petterssonin ja Stefan Nilssonin jälkeen. Kahden Luulajassa vietetyn kauden jälkeen Järvinen palasi kaudeksi 1992–1993 Tapparaan. Kaudella 1993–1994 hän teki tehot 13+36=49, joilla Järvinen jakoi joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin voiton Timo Jutilan kanssa. He olivat runkosarjan pistepörssin kuudensia Ässien Jari Korpisalon kanssa. Järvinen lopetti pelaajauransa kauteen 1995–1996.
Maajoukkueura.
Järvinen edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 1989, 1990 ja 1991. Vuoden 1990 turnauksessa hän oli neljällä osumallaan Suomen kolmanneksi paras maalintekijä Jukka Vilanderin kanssa.
Valmentajaura.
Pelaajauransa jälkeen Järvinen on valmentanut Tapparan junioreita. Hän siirtyi vuonna 2007 A-nuorten vastuuvalmentajan tehtävistä Tapparan SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi. Järvinen voitti keväällä 2008 SM-pronssia. Hän palasi kaudeksi 2009–2010 Tapparan A-nuorten peräsimeen ja kaudella 2010–2011 Järvinen toimi Tapparan B-nuorten apuvalmentajana. Kaudella 2012–2013 Järvinen toimi Suomi-Sarjassa pelaavan Kooveen päävalmentajana, kunnes sai väistyä tehtävästään marraskuussa 2012 ja tehdä tilaa Pasi Silanteelle.
Juma Ikangaa

Juma Ikangaa (s. 19. heinäkuuta 1957 Dodoma) on tansanialainen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän voitti maratonilla kultaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1982 ja hopeaa saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa. Ikangaa osallistui olympialaisiin kolmesti, vuosina 1984–1992. Hänen paras olympiasijoituksensa oli kuudes tila maratonilta Los Angelesin kisoista 1984.
Ikangaa piti pitkään hallussaan Tansanian ennätystä maratonilla. Samson Ramadhani sivusi Ikangaan parasta aikaa 2.08.01 vuonna 2003 ja Augustino Sulle rikkoi ennätyksen vuonna 2018.
Santasport (lentopalloseura)

Ennen lentopallon SM-liigakautta 2006-2007 Perungan Pojat ja toinen rovaniemeläinen liigajoukkue Napapiirin Palloketut yhdistyivät Rovaniemen Santasport -tuotemerkin alla toimivaksi urheiluseuraksi. NaPa oli kuitenkin mukana vain yhden kauden ja jatkoi kaudella 2007–2008 pelaamista omana seuranaan ykkössarjassa. 
Ensimmäisellä Santasport-nimellä pelatulla kaudella runkosarjassa joukkue sijoittui lopuksi toiseksi edellään vain suurin mestarisuosikki Pielaveden Sampo. Pudotuspeleissä Santasport eteni aina finaaleihin asti, pudottamalla muun muassa edelliskauden Suomen-mestarin Tampereen Isku-Volleyn välierissä. Finaaleissa joukkue kohtasi mestarisuosikin Pielaveden Sammon. Finaalisarja alkoi Kuopiohallissa, jossa Sampo voitti ensimmäisen pelin erin 3–2. Rovaniemellä kotijoukkue otti 3–1 voiton, ja jatkoi voittokulkuaan Kuopion jäähallissa erin 3–1. Suomenmestaruus oli katkolla seuraavassa ottelussa kotikentällä Santasportille, mutta joukkue ei pystynyt voittamaan ottelua ja ottelusarja eteni viidenteen loppuotteluun. Kuopion jäähallissa pelatussa ottelussa Santasport voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa vaiheikkaan vaiheiden jälkeen erin 3–2. Finaalisarja nostettiin yhdeksi kautta aikojen parhaimmista mitä on SM-liigassa pelattu.
Santasport osallistui kaudella myös 2006–07 Top Teams Cupiin pudoten puolivälierissä pelattuaan venäläistä miljoonajoukkuetta Iskra Odintsovoa vastaan. Ensimmäinen ottelu oli päättynyt Venäjällä Odintsovan tiukkaan 3–2 voittoon ja toisessa pelissä Santasport voitti venäläiset 3–2 kotikentällään. Odintsovo pääsi lopulta lopputurnaukseen, koska se voitti ratkaisuerän, jonka voittaja selviytyi lopputurnaukseen.
Santasport hajosi mestaruuskauden jälkeen heti, kun Napapiirin Palloketut sanoi irti yhteistyösopimuksen Perungan Poikien kanssa. Perungan Pojat jatkoivat edelleen silti SM-liigassa koska Napapiirin Palloketut eivät halunneet liigaan vaan jatkoivat edustustoimintaansa ykkössarjassa. Liigaan jääneen Perungan Poikien joukkueen nimi säilyi edelleen Santasportina kahden seuraavan kauden ajan.
Anne Iversen

Annemarie Rønnov "Anne" Iversen (12. elokuuta 1923 Gentofte – 6. heinäkuuta 2015) on tanskalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä, pika-aitajuoksussa ja pituushypyssä. Hän edusti seuratasolla Klampenborg IK:ta. Iversen voitti pronssia korkeushypyssä Oslon EM-kisoissa 1946 tuloksellaan 157 senttimetriä. Hän osallistui samassa lajissa olympialaisiin vuonna 1948. Tuolloin hän sijoittui jaetulle yhdeksännelle tilalle hypättyään 150 senttimetriä.
Iversen voitti maansa mestaruuskilpailuissa yhteensä 17 mitalia kolmesta eri lajista.
Eunice Sanborn

Eunice Allen Sanborn (20. heinäkuuta 1896 Lake Charles, Louisiana – 31. tammikuuta 2011 Cherokee County, Texas) oli yhdysvaltalainen nainen, jonka uskottiin olevan maailman vanhin ihminen 4. marraskuuta 2010 ja 31. tammikuuta 2011 välisenä aikana. Kuollessaan hän oli 114 vuoden ja 195 päivän ikäinen. Kuitenkin Sanbornin kuoleman jälkeen Maria Gomes Valentim todistettiin olleen maailman vanhin ihminen jo ennen Sanbornin tuloa vanhimmaksi ihmiseksi vieden tittelin amerikkalaiselta Besse Cooperilta.
Sanborn syntyi Lake Charlesissa Louisianassa vuonna 1896. Hän meni naimisiin ensimmäisen kerran vuonna 1913, mutta hänen ensimmäinen miehensä kuoli auto-onnettomuudessa. Vuonna 1937 hän muutti toisen miehensä perässä Texasiin. Yhteensä hänellä oli kolme aviomiestä. Hänen ainoa tyttärensä kuoli 90 vuoden iässä vuonna 2005. 
Sanbornista tuli Yhdysvaltain vanhin henkilö 6. huhtikuuta 2010, ja maailman vanhin henkilö Eugénie Blanchardin kuoltua 4. marraskuuta 2010. Virallisten tietojen mukaan hänkin oli Eugénie Blanchardin tapaan 114-vuotias, mutta hänen sukunsa väitti, että väestörekisterissä on virhe, ja että Sanborn olisi täyttänyt 115 kesäkuussa 2010.
Sonja Kailassaari

Sonja Kailassaari (s. 1980 Helsinki) on suomalainen televisiojuontaja.
Ura.
Kailassaari on juontanut muun muassa Subtv:n pop- ja rockmusiikkia sekä elokuvia käsitellyttä makasiiniohjelmaa "Sessions", Yle TV2:n musiikkiohjelmaa "Musiikki-tv" ja Yle Femin aamuohjelmaa "Min Morgon". Kailassaari on juontanut "Efter Nio" -keskusteluohjelmaa.
Yksityiselämä.
Kailassaari kihlautui näyttelijä Aku Hirviniemen kanssa 2. helmikuuta 2020. He saivat lapsen heinäkuussa 2023.
Pentti Hyytiäinen

Pentti Hyytiäinen (s. 20. tammikuuta 1941 Tampere) on suomalais-itävaltalainen entinen jääkiekkoilija.
Peliuran alku ja Tappara.
Hyytiäinen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Tampereen keskustassa olleessa perheen virka-asunnossa osoitteessa Hämeenkatu 16. Samassa osoitteessa toimi Tampereen kaupunginvankila, jonka johtaja hänen isänsä oli. Jääkiekon hän aloitti läheisellä Nalkalan kentällä. Ensimmäinen seura johon häntä pyydettiin, oli TBK:n keskustan joukkue. Kun TBK.n jääkiekkotoiminta siirtyi Tapparaan, niin samalla Hyytiäinenkin siirtyi Tapparaan. Siellä hänen pelipaikakseen vakiintui keskushyökkääjä. Samaan aikaan Tapparassa pelanneen Timo Ahlqvistin kanssa heistä tuli tutkapari, jossa Hyytiäinen syötti ja Ahlqvist teki maalit. Hän pelasi koko SM-sarjauransa kasvattajaseurassaan Tapparassa vuosina 1959–1967. Hyytiäinen voitti Suomenmestaruuden vuosina 1961 ja 1964. Vuosina 1960 ja 1963 tuli hopeaa ja vuonna 1962 pronssia. Kauden 1965–1966 Tappara kävi sarjatasoa alempana Suomen sarjassa.
Peliura ulkomailla.
Tapparan jälkeen Hyytiäinen pelasi koko loppu-uransa ulkomailla. Hyytiäinen oli töissä Husqvarnalla, jolla oli Hämeenkadulla konttori. Sitä kautta hän päätyi pelaamaan Ruotsin Huskvarnaan vuonna 1967, missä hänen seuransa Husqvarna IF (nykyään HV 71) maksoi Tapparalle jopa siirtokorvauksen. Seuraavat vuodet 1967–1969 hän pelasi Ruotsin pääsarjaa Västerås IK:n joukkueessa.
Ruotsista Hyytiäinen siirtyi pelaamaan Keski-Eurooppaan, lähinnä Itävaltaan. Kaudella 1970-1971 hän pelasi ensimmäisenä suomalaisena Sveitsissä, missä hänen joukkueensa oli 1. divisioonan Grasshoppers Zürich. Seuraavan kauden 1971-1972 hän oli pelaajavalmentajana Itävallassa EV Kremsissä. Kauden 1973–1974 hän pelasi Saksan Eishockey-Bundesligan Augsburger EV:ssä. Saksasta Hyytiäinen palasi EV Kremsiin kahden kauden ajaksi, mistä hänet värvättiin pahimman kilpailijan Itävallan liigan Villacher SV:hen. Seuraavat hänen seuransa olivat kauden 1979-1980 VEU Feldkirch ja 1981-1981 WAT Stadlau, jonka jälkeen hän lopetti uransa.
Hyytiäinen hankki Itävallassa pelatessaan maan kansalaisuuden. Peliuransa jälkeen hän piti Itävallassa yleistä saunaa, mutta se ei oikein lyönyt leiville. Hyytiäinen palasi 1990-luvun taitteessa Suomeen. 
Maajoukkue.
Hyytiäinen edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 1961, 1962 ja 1963. Hankittuaan Itävallan kansalaisuuden hän edusti myös Itävallan maajoukkuetta yhdeksän ottelun verran. Hyytiäinen pelasi Itävallan väreissä vuoden 1978 C-sarjan maailmanmestaruuskilpailuissa Las Palmasissa. Itävalta sijoittui toiseksi, mutta kolmanneksi sijoittunut Tanska teki protestin Hyytiäisen pelaamisesta. Asiaa puitiin pitkään ja päädyttiin sellaiseen ratkaisuun, että voittaja Hollanti, kakkonen Itävalta, Tanska ja jopa neljänneksi sijoittunut Kiina nostettiin B-sarjaan.
Julien Cousineau

Julien "Cousi" Cousineau (s. 17. tammikuuta 1981) on kanadalainen alppihiihtäjä.
Hän teki debyyttinsä Alppihiihdon maailmancupissa Söldenin suurpujottelussa 27. lokakuuta 2002. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai Adelbodenin suurpujottelusta 14. tammikuuta 2003 sijoituttuaan kahdenneksitoista. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on viides sija Schladmingin pujottelusta 26. tammikuuta 2010.
Pujottelussa Cousineau sijoittui kahdeksanneksi Vancouverin olympialaisissa ja viidenneksi Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011.
Aiheesta muualla.
Julian Cousineaun kotisivut
Patrick Biggs

Patrick Biggs (s. 11. lokakuuta 1982 Berwick, Australia) on kanadalainen alppihiihtäjä.
Hän teki debyyttinsä Alppihiihdon maailmancupissa Chamonix'n pujottelussa 9. tammikuuta 2005, jossa hän sijoittui kymmenenneksi. Myös seuraavassa pujottelukisassaan viikon päästä Wengenissä hän oli kymmenes.
Alppihiihdon MM-kisoissa Biggs on sijoittunut kahdesti pujottelussa yhdeksänneksi: Bormiossa 2005 ja Åressa 2007.
Aiheesta muualla.
Patrick Biggsin kotisivut
Azandet

Azandet eli zandet ovat etninen ryhmä Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Kongon tasavallassa ja Etelä-Sudanissa. Heitä on eri arvioiden mukaan 750 000 − 2 000 000. Azandet voidaan jakaa useisiin etnisiin alaryhmiin. Vanha nimitys azandeille on "niam-niam".
Historia.
Azandet polveutuvat useista eri kansoista. 1700-luvulla vuotta sitten ambomou-nimellä tunnettu kansa eli Mbomoujoen varsilla nykyisten Kongon demokraattisen tasavallan ja Keski-Afrikan tasavallan alueilla. Ambomouita johti "avongara" niminen klaani, jonka johdolla ambomout alistivat useita heitä ympäröineitä kansoja. Levittäytymisen myötä ambomout levisivät Sudanin alueelle. Useimmat alistetuista kansoista vaihtoivat kielensä azandeen ja he alkoivat pitää itseään azandeina huolimatta ryhmien huomattavista eroavaisuuksista. 1800-luvulla azandien maille alkoivat tulla siirtomaavallat. Belgialaisten Kongon vapaavaltio perustettiin 1885 ja ranskalaisten Oubangui-Charin siirtomaa perustettiin vuonna 1894. Britit kukistivat vuonna 1905 Sudania hallinneen azandekuninkaan Gbudwen. 1920-luvulla azandeja yritettiin sopeuttaa asuttamalla heitä tieverkostojen lähelle. 1940-luvulla useat sudanin azandeista alkoivat viljellä maahantuotua puuvillaa. Siirtomaiden itsenäistyttyä azandet ovat olleet osapuolina eri maissa syntyneissä levottomuuksissa.
Kulttuuri.
Elinkeinot.
Azandet ovat perinteisesti olleet maanviljelijöitä, jotka kasvattivat maissia, bataatteja ja hirttä. Lisäksi kasvatettiin kanoja ja metsästettiin villieläimiä. 1920-luvulla azandejen elämäntapa muuttui vähemmän liikkuvaksi uudelleenasutusohjelmien takia. Azandet saattoivat alkaa kasvattaa karjaa uusilla alueillaan, mikä ei ollut mahdollista heidän perinteisillä alueillaan tsetsekärpästen takia. Puuvillan tulo teki azandeista vähemmän omavaraisia ravintonsa suhteen ja enemmän riippuvaisia puuvillasta saadusta myyntivoitosta. 
Yhteiskunta.
Azandeilla on kuningas, joka kuuluu aina avongara-klaaniin. Muita klaaneja on yli 180. Klaanijärjestelmä periytyy aina mieheltä ja klaani kokoontuu esimerkiksi hautajaisten tai naimisiin menojen yhteydessä. Muuten klaanien jäsenet eivät ole kovin usein tekemisissä keskenään. Klaania pienempi yhteiskuntaluokka on perhetila, joka oli myös perinteisessä taloudessa ja politiikassa perusyksikkö. 
Uskonto.
Azandet uskovat "Mboli" nimiseen jumalaan, joka on kaikkivoipa. Heidän uskontonsa ei kuitenkaan ole monoteistinen, vaan siihen kuuluu useita muitakin aspekteja, kuten vainajien palvominen. Perinteiseen uskoon on kuulunut myös se, että noidat, jotka ovat useimmiten miespuolisia, voivat aiheuttaa sairauksia ja sadon menetyksiä. Noita voidaan tunnistaa myrkyttämällä kanan nokka ja kysymällä siltä syylisen nimeä. Jos kana kuolee, epäilty on syylinen. Syyllistä ei kuitenkaan välttämättä odota sen pahempi rangaistus kuin kehotus lopettaa noituminen. Tämä johtuu siitä, että azandet uskovat noidan voivan harjoittaa noituutta itse tiedostamatta tätä.
Topi ja Panu

Topi ja Panu on kanadalainen lastensarja, jossa esiintyvät Topi-hiiri ja Panu-kissa. Heidän yleinen toimensa oli muiden eläinten auttaminen keksimällä heille leikkejä. Topilla ja Panulla on erityinen kyky lentää muiden eläinten luo ja takaisin.
Suomessa sarjaa esitettiin MTV Juniorilla ohjelmien välissä. Ohjelma loppui vuoden 2010 joulukuussa.
Ruskoperätikkanen

Ruskoperätikkanen ("Picumnus minutissimus") on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisreunan alavaa rannikkoa. Sitä tavataan yleisenä Surinamessa, mutta Guyanassa siitä on vain harvoja havaintoja ja tilanne Ranskan Guyanassa on epäselvä. Peter Simon Pallas kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1782.
Fomboni

Fomboni on kaupunki Komoreilla. Vuonna 2010 kaupungissa arvioitiin olevan 17 130 asukasta. Niinpä se on Mohélin saaren suurin kaupunki, ja koko Komoreitten kolmanneksi suurin. 
Fomboni on rauhallisempi kuin sitä suuremmat Moroni ja Mutsamudu, ja rakennukset ovat matalia.
Rusoniskatikkanen

Rusoniskatikkanen ("Picumnus temminckii") on tikkasten sukuun kuuluva eteläamerikkalainen tikkalaji. Sen esiintymisalue käsittää Paraguayn itäosan, Argentiinan koillisosan ja Brasilian kaakkoisosan. Frédéric de Lafresnaye kuvaili lajin holotyypin Paraguaysta vuonna 1845.
Nelson Island

Nelson Island on Eteläisiin Shetlandinsaariin kuuluva saari Eteläisessä jäämeressä. Se sijaitsee noin 120 kilometriä Antarktiksen niemimaasta pohjoiseen ja noin 800 kilometriä Kap Hornista etelään. Saaren pinta-ala on noin 200 neliökilometriä ja arviolta 90% siitä on jään peitossa. Saarella sijaitsee Eco-Nelson niminen tutkimusasema.
Dim sum

Dim sum () on kiinalaiseen ja tarkemmin kantonilaiseen keittiöön kuuluva, esimerkiksi lihaa, kalaa tai äyriäisiä sisältävä ruoka-ateria. Dim sum -kestit kulkevat nimellä "yum cha" (飲茶), kirjaimellisesti "teen juonti". Yum chan yhteydessä dim sum on yhtä oleellinen osa, kuin varsinainen tee.
Dim sum on huomattava osa guangdongilaista eli kantonilaista keittiötä. Nimellä dim sum voidaan viitata useisiin hyvin erilaisiin annoksiin, joita syödään hors d’œuvre-tapaan aamiaisen tai lounaan yhteydessä. Olennainen osa dim sumia on toinen termi "yum cha", eli teen juonti. Dim sum liitetään tässä yhteydessä yhtä kiinteästi teen juontiin, kuin itse tee. Teetä on puolestaan tapana juoda "yum chan" yhteydessä teehuoneissa. Tapa on levinnyt muuttajien mukana myös Guangdongin ulkopuolelle ympäri maailmaa. Toisen maailmansodan jälkeen se levisi myös Hongkongiin, jossa "yum cha" on nykyisin oleellinen osa kulttuuria.
Ravintolat tarjoilevat tavallisesti useita eri dim sumeja, mutta ne voidaan jakaa pyörästi kolmeen päätyyppiin, joita ovat höyrytetyt, paistetut ja uppopaistetut dim sumit. Joitakin tyypillisiä höyrytettyjä dim sumeja ovat paahdetulla porsaalla täytetyt taikinanyytit ("char siu bao") ja katkaravuilla täytetyt nyytit ("hargow"). Uppopaistettuja dim sumeja ovat esimerkiksi kevätkääryleet ("wugok"). Kääryleiden ja nyyttien ohella voidaan tarjoilla esimerkiksi kananjalkaa tai paahdettua porsasta. Osa ravintoloista on erikoistunut tietynlaisten dim sumien tarjoiluun.
Hampstead

Hampstead on Lontoon kaupunginosa. Se kuuluu Camdenin kaupunkipiiriin. 
Hampstead sijaitsee Hampstead Heathin laajan puistoalueen reunalla. Metromatka keskustasta Northern Linellä kestää noin 20 minuuttia.
Hampstead on tunnettu monista musiikillisista ja kirjallisista yhteyksistään. Siellä ovat asuneet D. H. Lawrence, H. G. Wells, George Orwell ja Robert Louis Stevenson samoin kuin Sting, Ringo Starr, Boy George, Liam Gallagher ja George Michael.
Hampstead on myös yksi Lontoon kalleimmista asuinalueista.
Blue Nun

Blue Nun on saksalainen viinimerkki. Hermann Sichel perusti vuonna 1857 oman viiniyrityksen Mainzissa.
Historia.
Merkki sai alkunsa, kun yhtiö päätti juhlistaa vuoden 1921 vuosikertaansa erikoisella etiketillä. Tarinan mukaan etiketin nunnasta piti alun perin tulla ruskea, mutta etiketin painaja kuuli väärin ja nunnasta tuli sininen. Näin sai alkunsa Blue Nun. Merkki sai tunnustusta Englannissa, ja sitä löytyi nopeasti parhaista lontoolaisista ravintoloista ja hotelleista. Myynti kasvoi, ja 1930-luvun alussa yksistään Englantiin myytiin 1 000 koria viiniä, mikä oli tuohon aikaan iso saavutus. Myynti kasvoi ja saavutti huippunsa 1970-luvulla, kun Blue Nun -viinejä myytiin pelkästään Englantiin noin 3,5 miljoonaa pulloa.
Merkin uudistus.
Kysyntä laski 1980-luvulla, kun merkki ei kyennyt vastaamaan kuluttajien muuttuviin vaatimuksiin, ja myynti putosi ennätysalas, vain 800 000 pulloon. Langguth ja Sichel saivat kuitenkin yrityksen suunnan muutettua, ja merkki päivitettiin vanhoja arvoja kuitenkaan menettämättä. Aiemmin "Liebfraumilch" (puolimakea viini) -luokituksen saanut Blue Nun nostettiin "Qualitätswein" (laatuviini) -luokitukseen, ja tyyli muutettiin nykyaikaiseksi ja maku valtavirran maun mukaiseksi. Lisäksi yhtiö yhdisti voimansa Langguthin kanssa, jolla oli espanjalaisia ja ranskalaisia yhteyksiä. Näin Blue Nun -perhettä laajennettiin. Myös merkin pullojen tyyli ja etiketit muuttuivat sekä yhteistyötä maahantuojien ja jälleenmyyjien kanssa lisättiin, ja virallisesti merkki lanseerattiin uudelleen vuonna 1997. Muutokset onnistuivat, ja vuonna 2005 Blue Nunin levikki oli noussut 5 miljoonaan pulloon Englannissa, mikä ylitti vanhan ennätyksen. Nykyään Blue Nunia myydään yli sadassa maassa ympäri maailman.