tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jääpallon SM-kilpailu 1915

Vuonna 1915 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui kahdeksan joukkuetta, neljä Helsingistä ja neljä Viipurista. Muista kaupungeista ei vielä osallistuttu kilpailuihin. Kilpailussa oli vakiintunut tapa, että viipurilaiset ratkaisivat keskinäisen paremmuutensa ja helsinkiläiset omansa. Tällöin ottelukaaviokin oli helppo luoda kahdeksalle joukkueelle. 
Loppuotteluun selvisivät edelliskauden tapaan HIFK ja VBJS, jotka voittivat selvästi paikallisvastustajansa alkuotteluissa. Loppuottelu pelattiin Viipurissa. VBJS voitti ottelun maalein 8-2.
Mestarijoukkue.
Susien mestarijoukkue: Ilmari Ihalainen, Väinö Strömberg, Jussi Pelli, Aarne Nissinen, Edvard Kostamo, Toivo Kosunen, Kristian Poutiainen, Yrjö Penttilä, Lauri Mäkinen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen.
Rooman moskeija

Rooman moskeija () on Rooman Pariolissa sijaitseva moskeija, joka avattiin 21. kesäkuuta 1995. Sen suunnittelivat arkkitehdit Paolo Portoghesi, Vittorio Gigliotti ja Sami Mousawi.
Moskeijan rakentaminen hyväksyttiin vuonna 1973, mutta kesti yli 20 vuotta ennen kuin rakennus valmistui. Työtä rahoitti Saudi-Arabian kuningas Faisal. Moskeijan minareetissa ei ole kovaäänisiä, joilla ihmisiä tavallisesti kutsutaan rukoukseen. Moskeijan korkeutta on rajoitettu niin, että se ei saavuttaisi Pietarinkirkon kupolin tasoa.
Moskeijassa on tilaa 12 000 rukoilijalle. Se on Länsi-Euroopan suurimpia moskeijoita ja Dagestanin Mahatškalan Suuren moskeijan jälkeen myös maantieteellisen Euroopan suurimpia. Moskeijan yhteydessä toimii laaja kirjasto, jossa on arviolta 10 000 arabiankielistä kirjaa. Siellä myös järjestetään arabian kielen kursseja.
Vuonna 2003 Rooman moskeijan imaami erotettiin tämän vaadittua muun muassa ”islamin vihollisten tuhoamista”.
Flensburginvuono

Flensburginvuono (, ) on Itämeren Kielinlahdesta Jyllannin niemimaahan pistävä, noin 40 km pitkä epäsäännöllisen muotoinen lahti.
Vuonon keskellä kulkee Saksan ja Tanskan raja. Raja asetettiin tälle paikalle vuonna 1920 Versailles’n rauhaa seuranneiden kansanäänestysten jälkeen.
Vuonon suuosa on leveä. Sen pohjoispuolella on Tanskalle kuuluva Alsin saari ja Sønderborgin kaupunki. Sisempänä vuono on kapea ja mutkitteleva, ja vuonon pohjukassa on Saksalle kuuluva Flensburgin kaupunki.
Ankarina talvina vuono saattaa jäätyä kokonaan noin kahden kuukauden ajaksi.
Maaseudun yleinen järjestyssääntö

Maaseudun yleinen järjestyssääntö oli Suomessa vuosina 1928–2003 voimassa ollut asetus, joka sisälsi määräyksiä järjestyssäännöistä maaseudulla. 
Asetus annettiin 1. kesäkuuta 1928, ja se kumottiin järjestyslain säätämisellä vuonna 2003.
Asetus sisälsi määräyksiä muun muassa yleisestä järjestyksestä ja turvallisuudesta, liikenteen turvaamisesta, kaupanteosta toreilla ja muilla yleisillä paikoilla sekä vieraspaikkakuntalaisiin kohdistuvasta valvonnasta. Lisäksi siinä oli rangaistussäännökset järjestyssääntöjen rikkomisesta.
Väinö Vilponiemi

Väinö Antero Vilponiemi (vuoteen 1935 Nyäng, 3. marraskuuta 1925 Noormarkku – 10. syyskuuta 2022) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1962–1975.
Elämä.
Vilponimen vanhemmat olivat työmies Juho Alfred Vilponiemi ja Maria Josefiina Ollinen. Kansakoulun käynyt Vilponiemi työskenteli vuosina 1946–1951 Porissa sahatyöläisenä Seikun sahalla ja korjausmiehenä Oy Ekwall Ab:n huonekalutehtaalla. Vuosina 1951–1952 Vilponiemi opiskeli Ammattiyhdistysopistossa ja 1952–1953 Työväen Akatemiassa, jonka jälkeen hän toimi 1953–1954 Vuokralaisten keskusliiton järjestösihteerinä ja 1954–1962 Satakunnan sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä. 
Vilponiemi valittiin eduskuntaan vuonna 1962. Vuosina 1964–1970 hän oli myös Sosialidemokraattisen nuorison keskusliiton puheenjohtaja. Presidentin valitsijamiehenä hän oli 1968. Jätettyään eduskunnan vuonna 1975 Vilponiemi työskenteli Porin kaupungin henkilöstöpäällikkönä vuoteen 1988 saakka. 
Kunnallispolitiikassa Vilponiemi oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1961–1975. Lisäksi hän oli muun muassa Porin työväenyhdistyksen puheenjohtaja 1965–1988. Asevelisosialisteihin lukeutunut Vilponiemi toimi myös pitkään Satakunnan sotaveteraanipiirin puheenjohtajana.
Perhe.
Vilponiemen poika on päätoimittaja Jukka Vilponiemi.
Jukka Vilponiemi

Jukka Vilponiemi (s. 1955) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Porissa ilmestynessä sosiaalidemokraattisessa "Uusi Aika" -lehdessa vuodesta 1977 lähtien ja oli sen päätoimittaja 2011−2018. 
Vilponiemen isä oli kansanedustaja Väinö Vilponiemi.
Henry Terry

Henry John Terry Jr. (27. toukokuuta 1868 Lontoo – 24. joulukuuta 1952 Lontoo) oli brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti. 
Pariisin vuoden 1900 olympialaisissa Terry pelasi olympiahistorian toistaiseksi ainoassa krikettiottelussa ranskalaisessa Union des Sociétés Français de Sports Athletiquesin joukkueessa, joka hävisi Britannian joukkueelle ja sai hopeaa. Terry löi ottelussa kaikkiaan kolme juoksua.
Toisen päivän iltana

 
Toisen päivän iltana on Jaakko Löytyn vuonna 1982 julkaisema albumi. Sen julkaisija oli Kirjapaja, joka julkaisi sen just-levymerkillään LP-muodossa. Sen julkaisi CD-formaatissa fg-naxos vuonna 2003.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Jaakko Löytty, sov. Jaakko Löytty ja Heikki Silvennoinen.
Kapinkorppikotka

Kapinkorppikotka ("Gyps coprotheres") korppikotkien sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Botswanassa, Lesothossa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa ja Zimbabwessa. Se on hävinnyt Namibiasta ja Swazimaasta ja on vähenemässä muualtakin.
Kapinkorppikotka on pitkäikäinen raadonsyöjä, joka on erikoistunut suuriin raatoihin. Se lentää pitkiä matkoja avoimessa maastossa, joskin yleensä sen näkee vuorten lähistöllä, missä se pesii ja oleilee kallioilla. Sen säilymiselle on kirjattu 16 uhkatekijää.
Tunnistaminen.
Kapinkorppikotka on kooltaan 100–115 senttimetriä. Pää ja kaula ovat melkein paljaat. Aikuinen lintu on väritykseltään kermanvaalea. Lento- ja pyrstösulat ovat tummat. Kaulus on vaalea, siipien alapuolella on hopeanväriset toissijaiset sulat ja musta pikkusiipi. Silmät ovat kellertävät, nokka musta, kurkun ja naaman nahka on sinertävä, niska tumma. Keskenkasvuiset ovat yleensä tummempia ja niissä on juovia, silmät ovat ruskeat tai oranssit, kaula punainen. Sen ääntely on kovia kalkatuksia, murahtelua, sihinää ja ärjyntää
Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät ja kuivat pensastot sekä lauhkean vyöhykkeen heinäarot sekä savannit, mutta erityisesti kalliot ja vuorenhuiput 3 100 metrin korkeuteen saakka.
Regina ja miehet

Regina ja miehet on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1983.
"Reginan ja miesten" aikaan Korvenheimon todellinen henkilöys ei enää ollut salaisuus. Mänttäri sai elokuvaan Elokuvasäätiön rahoitusta, toisin kuin edelliseen, "Totoon", jonka hän teki velkarahalla. Kuvaukset Katajanokan ulko- ja sisätiloissa kestivät viisi päivää. Lyhyt poikkeama tehtiin Jörn Donnerin tiloihin Kruununhaan Pohjoisrantaan.
Elokuvassa on Mänttärin mukaan kyse naisesta neljän naismuotokuvan kautta. Alkuteksteissä elokuva omistetaan Erica Jungille, minkä oletetaan viittaavaan niin Erica Jongiin kuin C. G. Jungiinkin.
Vastaanotto.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi "Reginalle ja miehille" kolme tähteä, kaksi kaksi tähteä, kaksi yhden tähden, kolme muuta ei sitäkään ja yksi ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli "Projektio"-lehden laskukaavalla 1,33 tähteä neljästä. Elokuva sai Suomen teatterikierroksellaan 1 630 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 187.
The Binding of Isaac

The Binding of Isaac on Edmund McMillenin kehittämä ja julkaisema roguelikepeli. 
Pelaaja ohjaa itkevää alastonta lasta nimeltä Isaac. Isaacin äiti saa viestin jumalalta, joka vaatii häntä uhraamaan lapsensa hengen todistaakseen uskonsa. Isaac kuitenkin pakenee hirviöiden täyttämään kellariin säästääkseen henkensä. Pelin tarinan inspiraation lähteenä on samanniminen tarina Raamatun hahmosta Iisakista. Peliin on myös saatavilla lisäosa nimeltä ".
Pelille on ilmestynyt jatko-osa . Peliin on myös saatavilla lisäosat ' (2015), ' (2017) ja " (2021).
Toivi Suomela

Toivi Suvikki Väre, o. s. "Suomela" (22. maaliskuuta 1923 Helsinki – 17. lokakuuta 1992) oli suomalainen kirjailija joka on kirjoittanut myös nimimerkeillä "Toivo Jänne" ja "Kirsti Matinsaari".
Toivi Väreen vanhemmat olivat filosofian tohtori Klaus Uuno Suomela ja filosofian maisteri Hellä Gurli Sabina Tingvald. Hänen veljiään olivat nuortenkirjoja kirjoittaneet Päivö Suomela ja Launo Suomela.
Toivi Väre oli Sirola-opiston johtajana vuoteen 1960 saakka.
Teoksia.
Nimellä "Toivi Suomela":
Nimellä "Toivi Väre":
Nimimerkillä "Toivo Jänne":
Nimimerkillä "Kirsti Matinsaari":
FS Mistral (L9013)

Mistral (runkonumero L9013) on Ranskan laivaston Mistral-luokan maihinnousualus.
Valmistus.
Alus tilattiin tammikuussa 2001 Brestin laivastontelakalta ja Chantiers de Saint-Nazairelta. Peräosan valmistus aloitettiin 10. heinäkuuta 2003 Brestin telakalla ja keulaosan valmistus Saint Nazairessa 13. lokakuuta 2003. Alus laskettiin vesille Brestin telakalta 6. lokakuuta 2004 ja valmistui joulukuussa 2006.
Palvelus.
Aluksen kotisatamana on Toulon.
USS Wasp (LHD-1)

USS Wasp (runkonumero LHD-1) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Valmistus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1985. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta 1987 ja kastettiin 17. syyskuuta kumminaan aiemman laivasto-operaatioiden apulaiskomentajan vara-amiraali William P. Lawrencen puoliso. Alus otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta 1989 ensimmäisenä päällikkönään Leonard F. Picotte.
Palvelus.
Norfolkista alus lähti 20. kesäkuuta 1991 ensimmäiselle kuuden kuukauden partiomatkalleen Välimerelle. Se kiinnittyi 1. syyskuuta Toulonin laivastotukikohdan laituriin.
Tammikuussa 1993 alus lähti merelle osallistuakseen operaatio Restore Hopeen. Alus ajoi 20. huhtikuuta Somalian rannikolla riutalle, jolloin pohja ja potkurit vaurioituivat lievästi aluksen miehistön selvitessä ilman tappioita. Alus kuitenkin kykeni jatkamaan annettua tehtävää. Haverin seurauksena aluksen päällikkö ja merenkulku-upseeri vapautettiin tehtävistään.
Alus kolaroi 29. maaliskuuta 1995 tukilaiva "USS Seattlen" kanssa.
"Waspin" ympärille kasattu valmiusosasto () ja 22 MEU lähtivät 22. helmikuuta 2002 Norfolkista operaatio Enduring Freedomiin. Alus osastoineen palasi 30. elokuuta kotisatamaansa onnistuneelta partiomatkalta, jonka aikana oli osallistuttu Adeninlahdella operaatio Sea Eagleen sekä lukuisiin monikansallisiin harjoituksiin.
Norfolkista alus lähti 17. helmikuuta 2004 valmiusosastoineen osallistuakseen kuuden kuukauden partiomatkaan tukeakseen operaatio Enduring Freedomia. Alus osastoineen osallistui 8.-12. maaliskuuta Adrianmerellä Albanian rannikolla järjestettyyn PHIBLEX 04-5 -harjoitukseen. Osasto läpäisi 16. maaliskuuta Suezin kanavan ja merijalkaväki nousi maihin Pakistanissa 24. maaliskuuta. Alus saapui 5. huhtikuuta Jebel Aliin Dubaihin kolmen vuorokauden vierailulle. Alus osastoineen palasi Norfolkiin 18. syyskuuta.
Aluksen ampumatarvikkeita siirrettiin 23.-24. lokakuuta maihin Earle Naval Weapons Stationilla New Jerseyssä ja 4. marraskuuta alus sai määräyksen harjoitella merijalkaväen V-22 Ospreyn kuukauden puolivälissä ennen huoltoon siirtoa seuraavan vuoden alkupuolella. Alus sai 24. marraskuuta päätökseen V-22-koneiden lentotoimintaharjoituksen, joka järjestettiin Yhdysvaltain itärannikolla 12.-23. marraskuuta.
"Wasp", "USS Trenton" ja "USS Nashville" matkasivat 22. lokakuuta 2005 Floridaan avustamaan mahdollisia hurrikaani Wilman uhreja, jos hurrikaani osuisi maihin.
Alus oli palveluksessa 2012 Norfolkin laivastotukikohdassa Virginiassa. Vuodesta 2018 alus on tukeutunut Sasebon laivastotukikohtaan Japanissa.
Jääpallon Suomen Cup 1959–1960

Jääpallon Suomen Cup 1959–1960 oli cupin ensimmäinen järjestämisvuosi. Suomen Palloliitto järjesti kokeilumielessä cup-kilpailun jalkapallon Suomen Cupin mukaisesti. Kilpailuun osallistui 50 joukkuetta, mutta silti Palloliitto ei järjestänäyt cup-kilpailua enää uudelleen. Seuraavan cup-kilpailun järjesti Suomen Jääpalloliitto kaudella 1988–1989.
Suomen Cupin ottelut.
Karsintakierros
Karsinnoissa pudotettiin 18 joukkuetta kilpailusta. 14 joukkuetta pääsi 1. kierrokselle ilman karsintaa.
1.kierros
Uusinta: Ponnistus–HIFK 2–3
Suomen Cupin ensimmäinen voittaja Oulun Palloseura.
Tampereen Pantin talo

Hämeen Pohjan talo eli Tampereen Pantin talo on Tampereella osoitteessa Puutarhakatu 11 sijaitseva kolmikerroksinen, vuonna 1909 valmistunut jugend-tyylinen talo, jonka on suunnitellut rakennusmestari Heikki Tiitola.
Hämeen Pohjan talo rakennettiin alun perin Suomalaisen puolueen Tampereen-järjestön ja Tampereen Suomalaisen Klubin käyttöön. Rakennuksessa sijaitsi klubin huoneisto 600-paikkaisine juhlasaleineen sekä Suomalaisen puolueen naisyhdistyksen ylläpitämä "Hotelli Hälläpyörä". Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Hämeen Pohjan juhlasaliin sijoitettiin venäläinen sotilassairaala. Sodan jälkeen talo myytiin Syrenin kirjapainolle vuonna 1918.
Hotelli Hälläpyörä oli hyvin suosittu majoittumispaikka ja sen kantavieraisiin kuuluivat muun muassa taidemaalari Jalmari Ruokokoski ja kirjailija Frans Emil Sillanpää. Hotellissa oli 14, myöhemmin 21 huonetta, seurusteluhuone ja ruokasali. Hotellin omistaja vaihtui 1920-luvulla ja samalla sen nimeksi muuttui "Hotelli Hämeenpyörä". Hämeenpyörän ravintola oli 1930- ja 1940-luvuilla yksi Tampereen parhaista, mutta 1950-luvulta alkaen ravintolan ja hotellin toiminta alkoi hiipua. Vuonna 1977 entisiin Hämeenpyörän tiloihin perustettiin jugend-tyyliin sisustettu ravintola "Laterna", joka on toiminnassa edelleen.
Talossa sijaitsee myös Tampereen Pantin panttilainaamo ja sisäpihan puolella on kokoustilana käytetty auditorio.
Rakennus on suojeltu.
Talent Suomi (4. tuotantokausi)

Talent Suomen neljäs tuotantokausi alkoi Nelosella 15. syyskuuta 2012. Ohjelman koe-esiintymiset järjestettiin Espoossa, Tampereella ja Kuopiossa elo-syyskuussa eikä ohjelmassa ollut ikärajaa. Tuomarikaarti uudistettiin täysin ja uusina tuomareina aloittivat Janne Kataja, Maria Sid ja Mikko von Hertzen. Koe-esiintymisissä ei ollut vierailevia tuomareita. Kauden pääpalkinto oli 30 000 euroa. 
Alkukarsinnat.
Aikaisimpina vuosina esityskaudet ovat alkaneet edellisen kauden koosteella. Tällä kaudella kooste jätettiin pois ja kausi aloitettiin koe-esiintymisillä. Koe-esiintymiset näytettiin televisiossa syys- ja lokakuussa. Kahdessa ensimmäisessä jaksossa näytettiin koe-esiintymisiä Espoosta, kolmannessa ja neljännessä Kuopiosta ja kahdessa viimeisessä Helsingistä.
Tuomareiden valinta.
Tuomareiden valinta oli kaksiosainen, jotka esitettiin tv:ssä 13. lokakuuta ja 20. lokakuuta. Ensimmäisessä osassa paljastui ketkä jatkavat suoraan semifinaaleihin, esiintyvät uudelleen tuomareille ja lähtevät suoraan kisasta kotiin. 12 esitystä pääsi suoraan semifinaaliin. Toisessa osassa jatkettiin kilpailijoiden taitoja ja kykyjä semifinaaliin päässystä. Jatkoon pääsi 18 kykyä eli tuomarit valitsivat 30 semifinalistia.
Kilpailun vaiheet.
Kilpailu muuttui kolmivaiheiseksi: Ensimmäisenä oli kolme semifinaalia, joista joka lähetyksestä pääsi viisi jatkoon. Kahdessa finaalissa oli yhteensä viisitoista kilpailijaa (Enkelnotkon keskeytettyä kilpailun) pääsi joka lähetyksessä neljä jatkoon, joista kahdeksan pääsi suureen finaaliin.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali esitettiin suorana 27. lokakuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali esitettiin suorana 3. marraskuuta.
Kolmas semifinaali.
Kolmas semifinaali esittettiin suorana 10. marraskuuta.
Finaali I.
Ensimmäinen Finaali esitettiin suorana 17. marraskuuta.
Finaali II.
Toinen Finaali esitettiin suorana 24. marraskuuta.
Suuri finaali.
Suuri finaali esitettiin suorana 1. joulukuuta.
Jaksot.
Karsintajaksot esitettiin perjantaisin ja lauantaisin klo 20.00–21.00, mutta suorien lähetysten alettua ohjelmaa esitettiin lauantaisin 19.30–21.00/21.30.
Katsojaluvut.
Sarjan ensimmäinen jakso keräsi 341 000 katsojaa, joka oli lähes 100 000 katsojaa enemmän kuin edelliskauden aloitusjakso.
Norristown

Norristown on kunta ("borough") Montgomeryn piirikunnassa, Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kunnassa asui 34 324 ihmistä. Sen pinta-ala on United States Census Bureaun mukaan 9,1 km²; vesistöjä sen alueella ei ole lainkaan. Norristown on Montgomeryn piirikunnan hallinnollinen keskus ("county seat").
USS Essex (LHD-2)

USS Essex (runkonumero LHD-2) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Valmistus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 20. maaliskuuta 1989. Alus laskettiin vesille 23. helmikuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1992.
Palvelus.
Alus on palveluksessa San Diegon laivastotukikohdassa Kaliforniassa.
Vihreä Pariisi

Vihreä Pariisi on taiteilija Ismo Kajanderin tekemä esinekooste vuodelta 2006. Korkeudeltaan työ on 92,5 cm korkea ja se ostettiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin heti 2006.
"Vihreä Pariisi" koostuu Ismo Kajanderin Pariisin kaduilta poimimista esineistä, joista keskiössä on vihreä luuta. Kajander on toivonut, että Pariisi-aiheisista töistä välittyisi se "lähes taivaallinen ilo", jota hän on tuntenut Pariisissa liikkuessaan.
Pariisi on ollut Kajanderille tärkeä innoituksen lähde. Hän kiinnostui vuosina 1961 ja 1962 siellä ollessaan uusrealismista, joissa käyttöesineet tuodaan taiteeseen hyläten perinteisen estetiikan tavat.
Induktiivinen kytkeytyminen

Induktiivisellä kytkeytymisellä tarkoitetaan sähkömagneettisesta yhteensopivuudesta puhuttaessa johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttaman muuttuvan magneettikentän johonkin johdinsilmukkaan indusoimaa häiriöjännitettä. Ilmiö aiheuttaa ongelmia mm. automaatio- ja tiedonsiirtojärjestelmissä signaalien siirrossa sekä mittaustekniikan alueella heikkoja signaaleja mitattaessa.
Johdinsilmukkaan vaihtomagneettikentässä indusoituvan häiriöjännitteen amplitudi voidaan laskea kaavalla
formula_1, 
missä formula_2 on sinimuotoisesti värähtelevän magneettikentän kulmataajuus formula_3, formula_4 on magneettivuon tiheys, formula_5 on johdinsilmukan pinta-ala ja formula_6 on magneettikentän ja johdinsilmukan muodostaman pinnan normaalin välinen kulma.
Kuten kaavasta huomataan induktiivista kytkeytymistä voidaan vähentää minimoimalla magneettivuon tiheys, silmukan pinta-ala ja taajuus. Kytkeytymistä voidaan välttää myös suuntaamalla johdinsilmukka niin, ettei magneettivuo lävistä sitä.
Käytännön keinoja häiriön välttämiseksi ovat esimerkiksi:
USS Kearsarge (LHD-3)

USS Kearsarge (runkonumero LHD-3) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousutukialus.
Valmistus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 6. helmikuuta 1990. Se laskettiin vesille 16. toukokuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 16. lokakuuta 1993.
Palvelus.
Alus on sijoitettu Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiaan.
Alus kuuluu merijalkaväen osastoon, Amphibious Ready Groupin (ARG), jonka muut alukset ovat "USS Gunston Hall" ja "USS Arlington". Osaston aluksiin on kuormattu Amphibious Squadron SIX, 22nd Marine Expeditionary Unit (MEU), Fleet Surgical Team 2, Fleet Surgical Team 4, Tactical Air Control Squadron 22, Helicopter Sea Combat Squadron 22, Helicopter Sea Combat Squadron 28, Assault Craft Unit 2, Assault Craft Unit 4, Naval Beach Group 2, and Beach Master Unit 2.
Alus saapui 5. elokuuta 2022 Hernesaaren laituriin Helsingin Länsisatamaan. Se lähti 8. elokuuta harjoittelemaan Suomen merivoimien kanssa pohjoiselle Itämerelle ja Hangon edustalle.
Gullmarsplanin metroasema

Gullmarsplan on metroasema Tukholman metrossa, vihreällä linjalla. Se sijaitsee Skanstullin ja Skärmarbrinkin metroasemien välissä ja on merkittävä joukkoliikenteen solmukohta metron, Poikittaisradan sekä Haningen ja Tyresön suunnan linja-autojen välillä.
Tulevaisuus.
Gullmarsplanin asemalle rakennetaan maanalainen sinisen linjan laituri osana vihreän linjan Hagsätran haaran siirtoa siniselle linjalle. Se sijaitsee maan alla 70 metriä nykyisten vihreän linjan laiturien alapuolella. Aseman syvyyden vuoksi sille ei rakenneta liukuportaita vaan kulku katutasolta laiturille tapahtuu hisseillä. Uudella laituritasolla on myös uloskäynti Mårtensdaliin Hammarby sjöstadissa. Liikenne uudella asemalla on tarkoitus aloittaa vuonna 2030.
Taidetta asemalla.
Asemalla on Leif Tjernedin taidetta.
USS Boxer (LHD-4)

USS Boxer (runkonumero LHD-4) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Valmistus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 8. huhtikuuta 1991. Se laskettiin vesille 28. elokuuta 1993 kumminaan rouva Becky Miller ja otettiin palvelukseen 11. helmikuuta 1995 ensimmäisenä päällikkönään Robert E. Annis.
Palvelus.
Alus on palveluksessa 2012 San Diegon laivastotukikohdassa Kaliforniassa.
Antti Hytti

Antti Hannu Hytti (12. lokakuuta 1952 Virolahti – 3. heinäkuuta 2021 Porvoo) oli suomalainen muusikko, säveltäjä, äänisuunnittelija, äänisuunnittelun opettaja (TEAK) ja tuottaja.
Opinnot.
Hytti opiskeli Kotkan musiikkiopistossa. Sibelius-Akatemiassa hän opiskeli vuosina 1970–1974 kontrabassoa, opettajinaan Oiva Nummelin, Olli Kosonen ja Matti Kuoppamäki. Hän opiskeli rytmimusiikkia Tapani Tammisen yksityisoppilaana vuosina 1971–1975 sekä Edward Vesalan oppilaana ja yhtyeen jäsenenä vuodesta 1975 lähtien. Lisäksi hän toimi opiskeluaikoina tanssimuusikkona eri yhtyeissä.
Yhtyeitä ja orkestereja.
Antti Hytti soitti seuraavissa orkesterissa:
Teatteritöitä.
Lilla teatern, Pete Q , Y.T., Suomen Teatterikoulun Tikapuuteatteri, Helsingin, Kuopion, Lahden ja Oulun kaupunginteatterit, Tampereen Työväen Teatteri ja moniin pienryhmiin tehtyjä tuotantoja.
Opetustoimintaa.
Antti Hytti toimi Teatterikorkeakoulun vakinaisena äänisuunnittelun opettajana vuosina 1989–1990 ja vastaavana äänisuunnittelun lehtorina Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelulaitoksella 1990–1996. Lisäksi hän oli freelance-opettajana (äänisuunnittelu/musiikki) eri oppilaitoksissa vuodesta 1996 alkaen.
Yksityiselämä.
Hytti menehtyi 68-vuotiaana sairastettuaan noin vuoden ajan syöpää kotikaupungissaan Porvoossa.
Carl Johan Stiernstedt

Carl Johan Stiernstedt ['šäːrnstet] (1686–1753) oli suomalainen sotilas ja virkamies. Hän osallistui Suureen Pohjan sotaan, jäi 1709 vangiksi ja vapautui vasta rauhanteon jälkeen. Hän sai 1741 nimityksen Savonlinnan ja Kymenkartanon läänin maaherraksi. Hän osallistui hattujen sotaan ja karkotti Kerimäellä talonpoikaisjoukon avulla maaliskuussa 1742 venäläisen kenraali Vilim Fermorin. Hänet nimitettiin 1746 valtaneuvokseksi.
Stiernstedt oli vapaaherra. Hänen isänsä oli Turun läänin maaherra Johan Stiernstedt (k. 1722).
Torsten Stjernschantz

Torsten Stjernschantz (21. tammikuuta 1882 Helsinki – 27. heinäkuuta 1953) oli suomalainen Ateneumin taidekokoelmien intendentti vuosina 1919–1952 ja Sinebrychoffin taidekokoelmien intendentti vuosina 1924–1952. 
Stjernschantzin vanhemmat olivat liikennejohtaja Johan Wilhelm Stjernschantz ja tämän toinen puoliso Alma Charlotta Sirén. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 (Nya svenska samskolan i Helsingfors) ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1916.
Stjernschantz oli Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1903–1916, Taideyhdistyksen ja
Taideteollisen yhdistyksen koulun taidehistorian opettajana 1910–1916 sekä venäläisen antiikin ja taiteen maahantuontia, kauppaa ja restaurointia harjoittaneen Antica Oy:n johtajana 1916–1919, Hän toimi Ateneumin taidekokoelmien intendenttinä vuodesta 1919 alkaen ja Sinebrychoffin kokoelmien intendenttinä vuodesta 1921. oli Taiteilijaseuran sihteerinä 1910-1913, Taideyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1911–1913 ja 1919–1922 sekä Antellin valtuuskunnan sihteerinä vuodesta 1924. Hän oli myös useiden taidenäyttelyiden komissaarina Helsingissä ja ulkomailla.
Stjernschantz oli naimisissa 1910–1914 Elsa Anna Rosina Zilliacuksen kanssa (liitto päättyi avioeroon) ja vuodesta 1915 virolaisen Irma Helena Graebnerin kanssa. Hänen sisarensa oli taidemaalari Beda Stjernschantz.
Mäntyneulasmittari

Mäntyneulasmittari ("Thera firmata") on yleinen loppukesän ja alkusyksyn yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Keskikokoinen, hentorakenteinen mittari. Etusiipien pohjaväri vaihtelee harmahtavasta violetinruskeaan. Tyvipoikkiviiru sekä sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat ruskeat, aaltoviiru vaaleanharmaa. Etusiiven tyviosa tyvipoikkiviiruun saakka on lämpimän punaruskea, samoin siiven keskiosa poikkiviirujen välistä. Sisempi poikkiviiru tekee siiven keskellä terävän mutkan ja suuntautuu siiven etuosassa jyrkästi kohti siiven tyveä. Siiven kärjessä ei ole keskiosaan suuntautuvaa tummaa juovaa tai sellainen erottuu vain heikkona. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset. Koiraan tuntosarvet Siipiväli 26–31 mm.
Lajia voi olla hankalaa erottaa havuneulasmittarista ("Thera obeliscata").
Levinneisyys ja lentoaika.
Mäntyneulasmittaria tavataan lähes koko Euroopassa ja idässä Kaukasukselle. Suomessa havaintoja on pääasiassa länsirannikolta sekä Etelä-, Keski- ja Itä-Suomen alueilta. Harvakseltaan pohjoisempaakin aina Sallasta saakka. Lento alkaa elokuun keskivaiheilla ja jatkuu syyskuun loppupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat.
Täysin mäntyyn sidoksissa olevana lajina mäntyneulasmittarin elinympäristöä ovat kangas- ja sekametsät sekä rämeet ja niiden laidat. Perhoset lentävät öisin, tulevat valolle ja jonkin verran myös syötille. Toukat koteloituvat ravintokasville neulasten väliin. Talvehtiva elämänvaihe on ehkä joskus muna, yleensä vastakuoriutunut toukka.
Ravintokasvi.
Toukan ainoa ravintokasvi on mänty ("Pinus sylvestris").
Sturenkronikat

Sturenkronikat ("Sturekrönikan") on kaksi ruotsalaista riimikronikkaa, jotka käsittävät Ruotsin historian vuodet 1452-1520. Ne alkavat Kaarlenkronikan päättymisestä. Vuodet 1452–1496 käsittävä kronikka kertoo muun muassa 1495 syttyneestä sodasta (Viipurin pamaus) ja kääntää syyllisyyden Sten Sture vanhempaan.
Nokimittari

Nokimittari ("Odezia atrata") on syvän musta keskikesän mittariperhonen. Se lentää pääasiassa päivisin.
Koko ja ulkonäkö.
Varsin helposti tunnistettava perhonen, jota ei voi sekoittaa muihin lajeihin. Eläin on rakenteeltaan hento ja kapeasiipinen. Sekä etu- että takasiivet ovat täysin kuviottomat ja syvän hiilenmustat. Ainoastaan etusiiven kärkiosan kirkkaanvalkoiset siipiripset tuottavat selvän konrastin mustaan olemukseen. Siipiväli 22–26 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan ja ulottuu idässä Venäjän kaukoitään. Suomessa nokimittaria tavataan Etelä-Lappiin saakka. Perhoset aloittavat lentonsa kesäkuun keskivaiheilla ja se jatkuu heinäkuun loppupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat.
Nokimittari viihtyy erityisesti kosteilla niityillä, rannoilla ja puutarhoissa. Perhoset ovat elinpaikallaan usein runsaslukuisia ja lentelevät päivällä, ilmeisesti etenkin aamupäivisin, matalalla kasvillisuuden seassa. Satunnaisesti niitä saattaa yöllä tulla valollekin. Perhoset eivät luultavasti käy kukilla, eivätkä myöskään kiinnostu syöteistä. Muna talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka syö sarjakukkaiskasveja (Apiaceae), etenkin koiranputkea ("Anthriscus sylvestris"). Etelämpänä Euroopassa toukka syö pääasiassa sianputken ("Conopodium majus") kukintoja.
Veikko Pirilä

Veikko Vilho Pirilä (14. lokakuuta 1914 Laihia – 25. elokuuta 1995 Seinäjoki) oli suomalainen opetusneuvos ja Seinäjoella ilmestyvän Ilkka-lehden päätoimittaja. Hän kirjoitti myös vuodesta 1958 alkaen lehteen pakinoita nimimerkillä "Aaretti".
Pirilän vanhemmat olivat maanviljelijä Vilho Johannes Pirilä ja Hilma Susanna Ala-Huikku. Hän pääsi ylioppilaaksi 1933.
Pirilä oli Ilkka-lehden toimittajana 1937–1940, toimitussihteerinä 1946-1954 ja päätoimittajana 1958–1980. Hän oli myös välillä Länsi-Suomi-lehden toimittajana 1940–1946 ja Karjalan Maa-lehden päätoimittajana 1954–1958. Pirilä sai opetusneuvoksen arvon 1977.
Pirilä oli Etelä-Pohjanmaan maakuntaliiton hallituksen jäsen vuodesta 1960 ja liiton 1. varapuheenjohtaja vuodesta 1975. Hän oli keskustapuolueen valtuuskunnan jäsen vuodesta 1964 ja hallituksen jäsen vuodesta 1968.
Juustonvalmistuksen konsulentti

Juustonvalmistuksen konsulentti oli aiemmin Suomessa juustonvalmistusta valvonut viranomainen.
Konsulentin toimenkuva.
Juustonvalmistuksen konsulentin tehtäviin kuului antaa lausuntoja viranomaisille, talous- ja maanviljelysseuroille sekä maatalouden alalla toimivien osuuskuntien liitoille juustonvalmistusta koskevista asioista. Tämän lisäksi hänen tehtäviinsä kuului antaa neuvoja, opetusta ja ohjausta juustonvalmistuksessa seuroille ja liitoille sekä osuuskunnille ja yksityisille. Hänen tuli myös toimia muuten juustonvalmistuksen edistämiseksi. Näiden toimien lisäksi juustonvalmistuksen konsulentti toimi juustonvalmistusharjoittelulaitoksen johtajana sekä järjesti ja ohjasi tietopuolisia juustonvalmistuskursseja sekä tällaiseen kurssiin yhdistettyä koelaitosta.
Winston Field

Winston Joseph Field MBE (1904–1969) oli rhodesialainen poliitikko, joka toimi Etelä-Rhodesian (nyk. Zimbabwe) pääministerinä 1962–1964.
Field toimi toiseen maailmansotaan saakka johtotehtävissä Rhodesian tupakkateollisuudessa. Field pyrki Federal Dominion -puolueensa avulla saavuttamaan itsenäisyyden Etelä-Rhodesialle mahdollisimman nopeasti ja luomaan Pohjois-Rhodesian (nyk. Sambia) valkoisten asuttamasta ”kuparivyöksi” kutsutusta alueesta dominio. Puolue suosi apartheid-politiikkaa ja vallan pitämistä ”sivistyneiden ja vastuuntuntoisten” valkoihoisten käsissä. Myöhemmin hän liittyi Rhodesian Front -puolueeseen.
Fieldin seuraaja pääministerinä vuodesta 1964 alkaen oli Ian Smith.
Pikmin (pelisarja)

Pikmin on Nintendon kehittämä ja julkaisema reaaliaikainen strategiapelisarja, jonka on suunnitellut Shigeru Miyamoto. Sarjan ensimmäinen osa, "Pikmin" julkaistiin Japanissa 26. lokakuuta 2001. Sarjan viimeisin osa, "Pikmin 4" julkaistiin 21. heinäkuuta 2023. Peleissä ideana on ohjata Pikmin-nimisiä otuksia tekemään erilaisia asioita, kuten keräilemään esineitä ja taistelemaan hirviöitä vastaan, päästäkseen etenemään pelissä. Pelisarjan protagonistina toimii Captain Olimar.
Pikministä on tullut animaatioelokuva, "Pikmin Short Movies", joka koostuu kolmesta lyhytelokuvasta.
Borna Ćorić

Borna Ćorić (s. 14. marraskuuta 1996 Zagreb) on kroatialainen tennispelaaja. Hän aloitti tenniksen pelaamisen viisivuotiaana. Ćorić on sijoittunut kaksinpelissä parhaimmillaan ATP-listan sijalle 12 marraskuussa 2018.
Vuonna 2013 Ćorić voitti Yhdysvaltain avointen junioreiden kaksinpelimestaruuden. Heinäkuussa 2014 hän pääsi ensimmäistä kertaa urallaan ATP-turnauksessa puolivälieriin, kun hän voitti Umagin turnauksen toisella kierroksella Horacio Zeballosin. Puolivälierissä hän hävisi Fabio Fogninille kolmessa erässä. Ćorić teki Grand Slam -debyyttinsä ammattilaistasolla Yhdysvaltain avoimissa, jossa hän eteni toiselle kierrokselle voitettuaan maailmanlistan sijalla 27 olleen Lukáš Rosolin. Toisella kierroksella hän hävisi Victor Estrella Burgosille nelieräisen ottelun. Lokakuussa Ćorić voitti maailmanlistan sijalla 13 olleen Ernests Gulbisin Baselin ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella. Samassa turnauksessa hän voitti myös maailmanlistan sijalla kolme olleen Rafael Nadalin ja pääsi ensimmäistä kertaa urallaan ATP-maailmankiertueella välieriin. Siellä hän hävisi kolmieräisen ottelun David Goffinille.
Galaxy Wars

Galaxy Wars on Taiton julkaisema shoot 'em up -peli, joka julkaistiin vuonna kolikkopelinä. 
Pelaaminen.
Pelissä ideana on tuhota ruudun yläpuolella olevat liikkuvat avaruusalukset ohjaamalla ohjuksia niitä päin. Pelaaja voi ohjata aina yhtä ohjusta kerrallaan. Peli sisältää myös kaksinpelitilan.
Christian Fouchet

Christian Fouchet (17. marraskuuta 1911 Saint-Germain-en-Laye – 11. elokuuta 1974) oli ranskalainen poliitikko ja diplomaatti.
Toisen maailmansodan aikana Fouchet osallistui Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan. Vuonna 1944 hän oli pakolaishallituksen edustajana Moskovassa, seuraavana vuonna Puolassa. Sitten hän toimi Ranskan pääkonsulina Intiassa ennen maan itsenäistymistä. 1950-luvun puolivälissä Fouchet toimi menestyksellisesti Marokon ja Tunisian asioiden ministerinä Pierre Mendès Francen hallituksessa. Fouchet’n toimiessa Ranskan lähettiläänä Kööpenhaminassa Charles de Gaulle kutsui hänet 1961 Euroopan talousyhteisön poliittisiin tehtäviin. Algerian itsenäisyysneuvottelujen aikana Fouchet toimi maassa Ranskan ylikomissaarina. Syksyllä 1962 Fouchet’sta tuli Georges Pompidoun hallituksen tiedotusministeri.
Vuonna 1967 Fouchet nimitettiin sisäministeriksi, mutta hän joutui eroamaan vuoden 1968 opiskelijalevottomuuksien takia yhdessä oikeusministeri Louis Joxen kanssa. Häntä kritisoitiin muun muassa antamastaan määräyksestä sulkea Pariisin yliopisto, mikä oli aiheuttanut vain lisää levottomuuksia.
Arturo Frondizi

Arturo Frondizi (28. lokakuuta 1908 Paso de los Libres, Argentiina – 18. huhtikuuta 1995 Buenos Aires) oli argentiinalainen poliitikko, asianajaja ja journalisti. Hän toimi Argentiinan presidenttinä 1958–1962.
Frondizi valmistui lakimieheksi, toimi asianajajana ja sitten Buenos Airesin yliopiston oikeustieteen professorina vuodesta 1932. Vuoden 1946 vaaleissa hänet valittiin parlamenttiin vasemmistolaisen radikaalipuolueen "Unión Cívica Radical" edustajana. Juan Perónin valtakaudella Frondizi oli toistuvasti vangittuna, mutta hänen arvovaltansa vain kasvoi ja vuonna 1954 hänet valittiin radikaalipuolueen puheenjohtajaksi. Perónin kukistuttua 1955 tilanne oli pitkään sekava, ja Frondizi valittiin 1958 presidentiksi Pedro Eugenio Aramburun jälkeen sekä monien upseerien että entisten peronistien tuella. Vuoden 1962 presidentinvaaleissa tilanne oli kääntynyt päinvastaiseksi: Frondizin saatua eniten ääniä sotilaat syyttivät häntä vaalivilpistä ja eristivät hänet eräälle Río de la Platan saarelle.
Frondizin valtakautta leimasi konservatiivien ja upseerien lisääntyvä vaikutus Argentiinan sisä- ja ulkopolitiikkaan, jotka vuonna 1959 johtivat levottomuuksiin. Sen jälkeen hänen "developmentalismiksi" kutsuttu politiikkansa sai suosiota maan suuren keskiluokan parissa taloudellisen tilanteen paranemisen myötä.
Kansalaiskirja

Kansalaiskirja oli aiemmin Suomessa viranomaisen toimituskirja, jolla myönnettiin henkilölle Suomen kansalaisoikeudet. 
Jos hakija ei ollut aiemmin Suomen kansalainen eikä nauttinut Suomessa turvapaikkaoikeutta, kansalaiskirjasta oli maksettava leimaveroa, joka riippui hakijan tuloista ja varallisuudesta.
Luonnonsuojeluvalvoja

Luonnonsuojeluvalvoja oli aiemmin Suomessa valtion viranomainen, jonka tehtävänä oli edistää luonnonsuojelua Suomessa.
Luonnonsuojeluvalvoja oli johtosääntönsä mukaan toiminnassaan lähinnä maatalousministeriön alainen, ja ministeriö määräsi luonnonsuojeluvalvojan toimipaikan. Luonnonsuojeluvalvoja sai toimestaan vuotuisen palkkion.
Luonnonsuojeluvalvojan tehtävät.
Luonnonsuojeluvalvojan tuli edistää luonnonsuojelulain mukaista luonnonsuojelutoimintaa ja ylläpitää tarkoituksenmukaista yhteistoimintaa valtion ja yksityisluontoisen luonnonsuojelutoiminnan välillä.
Luonnonsuojeluvalvojan tuli erityisesti tehdä virkamatkoja sekä perehtyä luonnonsuojelutarkoituksessa rauhoitettaviin alueisiin ja luonnon muistomerkkeihin, eläin- ja kasvilajien tilaan sekä yleiseen luonnonsuojelutilanteeseen maan eri osissa. Hänen tuli tarpeen vaatiessa tehdä valtioneuvostolle, maaherroille tai virastoille ehdotuksia luonnonsuojelun toimenpiteiksi.
Luonnonsuojeluvalvoja antoi myös yksityisille maanomistajille tarpeellista opastusta ja neuvoja luonnonsuojelukysymyksissä erityisesti silloin, kun kysymyksessä olivat yksityisluontoisten luonnonsuojelualueiden perustaminen ja yksityisten mailla olevien luonnon muistomerkkien rauhoittaminen. Luonnonsuojeluvalvojan tuli myös yleensä harjoittaa tiedottamistoimintaa luonnonsuojelun hyväksi sekä antaa ministeriöille, maaherroille ja muille viranomaisille lausuntoja luonnonsuojeluasioissa.
Jekaterina Furtseva

Jekaterina Aleksejevna Furtseva (, 7. joulukuuta 1910 – 24. lokakuuta 1974) oli neuvostoliittolainen poliitikko. Hän nousi ensimmäisenä naisena Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroon pysyväksi jäseneksi. Jelena Stasova oli ollut ennen häntä politbyroon tilapäisenä jäsenenä lyhyen aikaa vuonna 1919. Kolmas nainen politbyroossa oli Galina Semjonova aivan Neuvostoliiton loppuaikoina 1990–1991. Furtseva toimi Neuvostoliiton kulttuuriministerinä 1960–1974.
Furtseva työskenteli nuoruudessaan kutojana moskovalaisessa tekstiilitehtaassa. Hän liittyi kommunistisen nuorisoliiton Komsomolin jäseneksi 1924 ja kommunistipuolueen (NKP) jäseneksi 1930. Hän työskenteli sitten eri puolilla maata nuorisoliiton tehtävissä ja suoritti niiden ohessa siviili-ilmailuakatemian korkeimman kurssin ja opiskeli myös kemiaa. Vuonna 1939 Furtsevasta tuli Moskovan kaupungin propagandapäällikkö ja aluesihteeri. NKP:n 19. edustajakokouksessa 1952 Furtseva valittiin keskuskomitean jäseneksi ja hän toimi 1956–1960 sen sihteerinä ja kuului 1957–1961 sen puhemiesneuvostoon eli politbyroohon.
Furtseva syrjäytettiin politbyroosta sen jälkeen kun KGB oli kuunnellut hänen kritisoivan Nikita Hruštševia puhelinkeskustelussa. Hän yritti itsemurhaa, mutta sai erheensä anteeksi ja nimitettiin kulttuuriministeriksi vuonna 1960. 
Kulttuuriministerinä Furtseva ohjaili erityisesti teatterin ja elokuvan tekijöitä ja otti huhujen mukaan pieniä lahjuksia ulkomaille haluavilta neuvostotaiteilijoilta. Vuonna 1973 hän jäi kiinni taloudellisista epäselvyyksistä, ilmeisesti datšansa rakentamisesta osittain valtion varoin, minkä jälkeen hänen väitetään tehneen itsemurhan välttyäkseen asian selvittelyltä. Viralliseksi kuolinsyyksi ilmoitettiin sydänkohtaus.
Opettajaneuvosto

Opettajaneuvosto oli aiemmin Suomessa toimielin, joka edusti oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajia valtionhallinnossa.
Säännökset opettajaneuvostosta.
Opettajaneuvostosta vuonna 1924 annetussa asetuksessa säädettiin, että oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajia edusti heidän valitsemansa opettajaneuvosto, joka kokoontui joka toinen vuosi Helsinkiin enintään viiden päivän ajaksi kouluhallituksen kutsusta ja sen määräämänä päivänä. Mikäli kouluhallitus hankki opetusministeriön suostumuksen, kouluhallitus saattoi kutsua opettajaneuvoston tai jonkin sen osaston koolle myös muina aikoina.
Opettajaneuvoston edustajat valittiin neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Opettajaneuvoston kokoonpano.
Opettajaneuvostossa oli kolme osastoa, joista suomenkielisten oppikoulujen opettajien valitsemat edustajat muodostivat yhden osaston, suomenkielisten kansanopetuslaitosten opettajien edustajat toisen osaston, ja ruotsinkielisten oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajien edustajat muodostivat kolmannen osaston. Osastot saattoivat toimia myös jaostoittain.
Opettajaneuvoston osastot kokoontuivat erikseen, mutta kaksi tai kolme osastoa saattoivat pitää myös yhteisiä kokouksia. Osastojen puheenjohtajina toimivat kouluhallituksen määräämät kouluneuvokset. Osastot järjestivät työnsä itse. Kouluhallituksen ylijohtajilla ja jäsenillä oli kokouksissa puhevalta mutta ei äänivaltaa.
Opettajaneuvoston tehtävät.
Opettajaneuvosto ja sen osastot antoivat lausuntoja niistä asioista, joista kouluhallitus pyysi. Sen lisäksi opettajaneuvostolla, sen osastolla tai jaostolla oli oikeus tehdä valtioneuvostolle ja kouluhallitukselle esityksiä kysymyksistä, jotka koskivat opetus- ja kasvatustoimea tai hallitukselle esityksiä kysymyksistä, jotka koskivat opettajien taloudellista tai oikeudellista asemaa. Tarpeen vaatiessa kouluhallitus sai, hankittuaan siihen opetusministeriön suostumuksen, kutsua kuuromykkäin- ja sokeainkoulujen opettajien edustajia neuvottelemaan mainituista kysymyksistä.
Opettajaneuvoston valinta.
Suomenkielisten oppikoulujen opettajien edustajanvaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa valtion suomenkielisten oppikoulujen opettajat, joilla oli valta- tai virkavahvistuskirja virkaansa sekä heihin verrattavat opettajat ja myös yksityisoppikoulujen vakinaiset, muodollisesti pätevät opettajat.
Suomenkielisten kansanopetuslaitosten opettajien edustajanvaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa suomenkielisten kansakouluseminaarien opettajat, joilla oli valta- tai virkavahvistuskirja virkaansa taikka jotka suorittivat koepalvelusta, virkakelpoiset ja virantoimituksessa olevat kansakoulunopettajat sekä kansanopistojen ja työväenopistojen vakinaiset opettajat.
Opettajaneuvoston ruotsinkielisen osaston vaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa ruotsinkielisten opetuslaitosten opettajat.
Nelly Kärkkäinen

Nelly Juulia Kärkkäinen (ent. Hristova, s. 22. elokuuta 1980 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja ravintoloitsija. Kärkkäinen valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2004.
Kärkkäinen on näytellyt muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa ja Teatteri Jurkassa. Lisäksi hän näytteli Ninni Luotolan roolia draamasarjassa "Kotikatu" vuosina 2004–2009 ja 2012.
Näyttelijäntöidensä lisäksi Kärkkäinen toimi Helsingin Uunisaaressa sijaitsevan ravintola Uunisaaren ravintoloitsijana aviomiehensä Tuukka Mönttisen kanssa huhtikuuhun 2019 saakka, jonka jälkeen he pysyivät kiinteistön omistajina elokuuhun 2020 asti.
Mitä jää

”Mitä jää” on Kristiina Wheelerin kappale hänen alkuvuodesta 2015 julkaistavalta kolmannelta studioalbumilta. Singlenä kappale julkaistiin 26. syyskuuta 2014. Ensiesityksensä kappale sai kuitenkin jo 17. syyskuuta 2014 Elämä lapselle -konsertissa.
Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Wheelerin itsensä lisäksi Ellen T sekä Erik Nyholm. Wheeler on kertonut kappaleen kertovan läheisen ihmisen menettämisen pelosta ja siitä että pitäisi osata nauttia niistä asioista mitä on.
Sean Backman

Sean Backman (s. 29. huhtikuuta 1986) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-joukkue Eisbären Berlinissä.
Ura.
Backman pelasi yliopistojääkiekkoa Avon Old Farmsissa Connecticutissa. Backman aloitti junioriuransa pelaamalla vuoden USHL-joukkue Green Bay Gamblersissa, josta hän siirtyi pelaamaan ECACiin Yalen yliopiston joukkueeseen, jossa teki 126 pistettä 122 pelissä nelivuotisen Yale -uransa aikana. Hänet valittiin ECAC:n toiseen tähdistöön vuonna 2009 ja ensimmäiseen tähdistöön vuonna 2010. Hänet valittiin myös NCAA:n toiseen tähdistöön vuonna 2010.
Kaudeksi 2010–2011 vapaana agenttina ollut Backman teki 30. maaliskuuta 2010 ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Dallas Starsin kanssa. Hän aloitti kauden 2010–2011 pelaamalla farmijoukkue Texas Starsissa. 8. elokuuta 2011 Backman teki New York Islandersin kanssa yhden vuoden kahden suunnan sopimuksen. Hän joutui Islandersissakin pelaamaan farmijoukkueessa, kun esiintyi koko kauden ajan Bridgeport Sound Tigersin paidassa.
21. elokuuta 2013 Backman teki yhden vuoden sopimuksen Los Angeles Kingsin farmiseura Manchester Monarchsin kanssa.
Jordan Weal

Jordan Weal (s. 15. huhtikuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Moskovassa. Hän on Los Angeles Kingsin kolmannen kierroksen varaus .
Pelaajaura.
Weal pelasi neljä kautta 2008–2012 WHL-joukkue Regina Patsissa, jossa teki 286 pelissä 135 maalia ja yhteensä 385 pistettä. Hän keräsi 186 jäähyminuuttia. Kaudella 2011–2012 hänet nimettiin WHL:n itäiseen tähdistöön.
18. huhtikuuta 2011 Los Angeles Kings teki Wealin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen.
13. heinäkuuta 2021 Weal solmi kahden vuoden sopimuksen Ak Bars Kazanin kanssa.
Perintö (albumi)

Perintö on Jukka Kuoppamäen 7. helmikuuta 2014 julkaistu studioalbumi. Levyn teemana on Helsinki, ja sen kappaleet kertovat kotiseudusta, kotoa lähdöstä sekä kotiinpaluusta. Albumi on levytetty Pieni joukko -yhtyeen kanssa, johon kuuluvat pianisti Jussi Liski, basisti Heikki ”Häkä” Virtanen, rumpali Markus Raivio ja kitaristi Miika Kurtakko.
Albumi toteutettiin samalla kaavalla kuin edellislevy "Joutukaa sielut". Ensin harjoiteltiin materiaali yhtyeen kanssa, ja pari päivää myöhemmin mentiin studioon, missä kappaleet soitettiin samanaikaisesti yhtyeen kanssa nauhalle. Singlenä julkaistiin kappale ”Hiroshima Baby”.&lt;ref name="Kuoppamäki/256"&gt;Kuoppamäki: s. 256.&lt;/ref&gt;
Tammikuun lopulla 2014 Kuoppamäki aloitti yhtyeensä kanssa konserttikiertueen, jolla hän esitti uuden levynsä kappaleita sekä vanhoja hittejään.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jukka Kuoppamäki sekä sovittaneet Miika Kurtakko, Jussi Liski, Markus Raivio ja Heikki Virtanen.
Alx Danielsson

Alexander "Alx" Danielsson (s. 1. huhtikuuta 1981 Östersund) on ruotsalainen kilpa-autoilija.
Danielsson on vuoden 2006 Formula Renault 3.5 -sarjan mestari.
Matt Harvey

Matthew Edward Harvey (s. 27. maaliskuuta 1989 New London, Connecticut) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelaa MLB-liigan New York Metsissä.
Harvey valittiin tähdistöotteluun kaudella 2013, hänen tehtyä debyyttinsä MLB:ssä edellisellä kaudella. Uransa ensimmäisessä ottelussa hän teki uuden seuraennätyksen 11 "strikeout"-palolla.
Harvey oli sivussa koko kauden 2014 loukkaantumisen takia.
Bertha Enwald

Bertha Katarina Enwald (10. huhtikuuta 1871 Parikkala – 1. tammikuuta 1957 Huittinen) oli suomalainen arkkitehti ja piirustuksenopettaja. Hän oli neljäs suomalainen arkkitehdiksi valmistunut nainen. Enwald teki kuitenkin suurimman osan elämäntyöstään opettajana, koska 1900-luvun alussa naisarkkitehdin oli vaikea luoda uraa Suomessa.
Elämä.
Opiskelu.
Parikkalassa syntynyt Enwald kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnan ruotsalaisesta tyttökoulusta (Fruntimmers-skolan i Nyslott) 1887 ja opiskeli vuodesta 1890 lähtien Helsingissä Polyteknillisen opiston arkkitehtiosastolla. Hänen opiskelutovereitaan olivat Wivi Lönn ja Albertina Östman, jotka kaikki pääsivät kouluun erivapaudella eli niin sanottuina ylimääräisinä oppilaina. Enwald valmistui heistä ensimmäisenä vuonna 1894, ollen samalla Suomen neljäs naisarkkitehti. Häntä ennen tutkinnon olivat suorittaneet Signe Hornborg (1890), Ines Törnvall (1890) ja Signe Lagerborg (1892). Enwald oli myös yksi Euroopan ja mahdollisesti jopa koko maailman ensimmäisistä naisarkkitehdeista, koska Hornborgia pidetään yleisesti ainakin Euroopan ensimmäisenä.
Arkkitehdin työssä.
Valmistumisensa jälkeen Enwald työskenteli aluksi kotikaupungissaan Savonlinnassa sekä myöhemmin Kuopiossa Eskil Hinderssonin ja Leander Ikosen toimistoissa, tehden samalla myös itsenäisiä suunnitelmia. Hän suunnitteli muun muassa apteekkari Nevanderin talon Kuopion Kauppakadulle sekä pienemmän asuintalon Kuningattarenkadulle. Vuonna 1897 Enwald laati Nurmeksen kirkon piirustukset. Ne oli alun perin tehnyt paikallinen rakennusmestari, mutta rakennustöiden aikana kirkkoa jouduttiin muuttamaan ja lopullinen ulkoasu on Enwaldin käsialaa. Vuosina 1898–1900 hän työskenteli Pietarissa suomalaisen Frithiof Mieritzin johtamassa arkkitehtitoimistossa sekä 1900–1901 Tartossa Reinhold Guleken toimistossa. Vuonna 1902 Enwald palasi vielä lyhyeksi aikaa Pietariin, jossa hän oli suunnitellut huviloita Karjalankannakselle sekä myös valvonut niiden rakentamista. Ongelmaksi muodostui rakennusmestareiden väheksyvä suhtautuminen naispuoliseen arkkitehtiin.
Opettajana.
Suomeen palattuaan Enwald päätti vaihtaa ammattia ja kouluttautui Helsingissä piirustuksen- ja käsitöidenopettajaksi. Hän ei ollut tyytyväinen asemaansa arkkitehtitoimistoissa, joissa Enwald joutui lähinnä laatimaan rakennuspiirustuksia, eikä päässyt varsinaisesti toteuttamaan itseään arkkitehtina. Hän ei myöskään tuon ajan asenneilmapiirissä uskaltanut perustaa omaa toimistoa. Valmistuttuaan Helsingin käsityökoulusta vuonna 1904 Enwald muutti Poriin, jossa hän toimi piirustuksenopettajana muun muassa Porin Lyseossa eläkeikäänsä saakka. Harrastuksenaan Enwald piirsi kesähuviloita tuttavilleen ja suunnitteli paikalliselle taidetakomolle erilaisia malleja, muun muassa kynttilänjalkoja sekä tuuliviirejä. Hän teki myös maalauksia, joita on esillä Liperissä sijaitsevassa Enwald-museossa. Se on kotimuseo, joka esittelee Bertha Enwaldin veljen opetusneuvos Brynolf Enwaldin ja tämän puolison Signen virkamieskotia. Eläkepäivänsä Enwald vietti Huittisten Lauttakylässä, jossa asui myös hänen kunnanlääkärinä toiminut toinen veljensä Harald Enwald.