tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilajanjärvi

Ilajanjärvi on Pohjois-Karjalassa Ilomantsissa Venäjän rajan tuntumassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 820 hehtaaria eli 8,2 neliökilometriä. Se on 6,5 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä.
Järvessä on laskettu olevan 8 saarta, joiden karttanimet ovat Heposaari, Saunasaari, Palosaari, Selkäsaari, Jouttensaari ja Ritoniemi. Niiden yhteispinta-ala on 6 hehtaaria, mikä on noin 0,7 % järven kokonaispinta-alasta. Saaret ovat kaikki alle hehtaarin, mutta kuitenkin yli aarin kokoisia. Koska Ritoniemen nimessä on niemi-määre, on järven vedenpintaa saatettu nostaa, jolloin niemen rantaviiva on irtaantunut rannasta.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 25 miljoonaa kuutiometriä eli 0,025 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 12,6 metriä. Syvin kohta sijaitsee Palosaaren ja Selkäsaaren puolivälissä.
Järven rantaviivan pituus on 26 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Järven rannat ovat soistunutta metsämaata ja ranta-asutus muodostuu vain vapaa-ajan asunnoista. Myös monessa saaressa on vapaa-ajan asuntoja. Seututieltä 522 haarautuu järvelle yhdystie 15775, josta lähtee asunnoille ja maatiloille tiet. Järven kaakkoispää jää rajavyöhykkeelle, jossa liikkuminen on rajoitettua.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Koitajoen valuma-alueen (04.9) Ylä-Koitajoen valuma-alueella (04.93), jonka Ilajanjärven alueeseen (04.933) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,1 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Suojoen valuma-alueelta (04.934), jonka lähde on Myllylampi ja jonka suuria järviä ovat esimerkiksi Särkkäjärvi, Suuri Kivilampi ja Teponlampi, ja Ilajanjoen valuma-alue.
Ilajanjärven alueella on 15 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista osa laskee suoraan tai välillisesti Ilajanjärveen. Ilajanlampi (9 ha) on suorassa vesiyhteydessä Ilajanjärveen ja niiden vedenpinnat ovatkin samalla tasolla. Muut järvet ovat lasku-uomien kautta siihen yhteydessä. Suoraan Ilajanlampeen laskee Mustalampi (2 ha). Koillisrantaan laskee Hietapuro, jonka valuma-alueella sijaitsee Nimetönlampi, Mökkilampi (5 ha), Metelinlampi, Hietalampi (4 ha), Pieni Joutenlampi (1 ha) ja Suuri Joutenlampi (8 ha). Kaakkoon päin laskee Niskapuro järven eteläpäähän ja sen valuma-alueella sijaitsee Palolampi (2 ha) ja Likolampi (2 ha). Järven pohjoispäähän Särkinlahteen laskee Ilajanjoki, jonka valuma-alueella sijaitsee Lipsunlampi (2 ha), Lössänlampi (7 ha), Kokkolampi, Palolampi, Pienilampi, Korpilampi (2 ha), Haukilampi (2 ha), Rämelampi (4 ha), Mustalampi ja Pienilampi. Järven etelärantaan laskee Suolampi (3 ha) ja pieni Likolampi.
Järven laskujoki on Ruukinpohjanjoki, joka lähtee järven kaakkoispäästä ja se laskee Venäjän puolella Luovejärveen. Joen nimi on toisissa yhteyksissä myös Ilajanjoki, joka on sen aikaisempi nimitys.
Tommy Karevik

Tommy Karevik (s. 1. marraskuuta 1981 Tukholma) on ruotsalainen laulaja, Joka on toiminut Kamelot yhtyeen laulajana vuodesta 2012. Hän toimi myös Seventh Wonder yhtyeen laulajana vuosina 2005-2023.
Sellosali

Sellosali on kauppakeskus Sellossa Espoon Leppävaarassa sijaitseva 400-paikkainen konserttisali. Siellä järjestetään noin 250 tapahtumaa vuodessa. Sellosalissa järjestetään klassisen ja kevyen musiikin konsertteja, pienimuotoisten oopperoiden esityksiä, tanssiteoksia, teatteria sekä lastenkulttuuritapahtumia. Sellosalin varusteisiin kuuluvat Steinway- ja Yamaha-flyygelit sekä Clementi-fortepiano vuodelta 1828 Samassa rakennuksessa sijaitsevat myös musiikkiopisto Juvenalian ja Espoon kaupunginkirjaston toimipisteet.
Sellosalissa pidetään klassisen musiikin konserttien ohella myös muun muassa April Jazz -festivaalin ja Helsinki Guitar Festivalin tilaisuuksia. Salissa esiintyneisiin ulkomaisiin nimiin kuuluvat pianisti Brad Mehldau (2016), saksofonisti David Murray sekä laulajat Dianne Reeves (2017) ja Tasha Taylor (2017).
Erlend Lesund

Erlend Lesund (s. 11. joulukuuta 1994 Oslo, Norja) on norjalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Lesund on Manglerud Starin kasvatti. Hän voitti seurassa Norjan U17-junioreiden sarjan mestaruuden vuosina 2010 ja 2011. Kaudella 2010–2011 vain 16-vuotias Lesund debytoi myös Starin miesten GET-ligaen -joukkueessa, jossa hän pelasi seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Lesund pelasi valtaosan kaudestaan seuran miesten kakkosjoukkueessa Norjan I-divisioonassa.
Kaudeksi 2011–2012 Lesund siirtyi Ruotsiin Timrå IK:n J20-joukkueeseen. Hän pelasi siellä kaksi kautta, jonka jälkeen Lesund palasi kaudeksi 2013–2014 kotimaahansa ja siirtyi Sparta Warriorsiin. Hänen varsinainen tulokaskautensa GET-ligaenissa toi 32 runkosarjaottelussa tehot 2+9=11 ja viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Lesund valittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2014–2015 hän teki GET-ligaenin runkosarjassa 15 tehopistettä.
Lesund siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Mora IK:n riveihin. Maaliskuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kauden 2016–2017 päätteeksi Mora nousi SHL:ään. Lesund teki tammikuussa 2017 kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Maajoukkueura.
Lesund edusti Norjaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018, mutta hän ei pelannut turnauksessa kuitenkaan otteluakaan. Lesund pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2013. Yhteensä hän on pelannut 45 A-maaottelua tehopistein 1+4=5. Lesund teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 4. huhtikuuta 2013 Lyonissa Ranskaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Euro Hockey Challengessa 23. huhtikuuta 2016 Vojensissa Tanskaa vastaan.
Lesund pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän toimi Norjan kapteenina. Lesund pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti kultaa. Lesund edusti Norjan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta myös Junior Club World Cupissa vuonna 2012 ja U20 Super Challengessa vuonna 2013.
Lesund pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa. Lesund voitti myös koko turnauksen jäähypörssin 51 minuutillaan.
Rauma-sali

Rauma-sali on Rauman keskustan tuntumassa sijaitseva 433-paikkainen, nousevakatsomoinen konserttisali. Se on samoissa tiloissa kuin Satakunnan ammattikorkeakoulun liiketalousalan yksikkö osoitteessa Satamakatu 26. Salin yhteydessä on 132-paikkainen kahvio ja 60-paikkainen lämpiö.
Rauma-saliin saatiin helmikuussa 2017 testamenttilahjoituksen avulla uusi, pianotaiteilija Ralf Gothónin valitsema Steinway &amp; Sons -konserttiflyygeli..
Rauma-sali on yksi Rauma Festivo -kamarimusiikkifestivaalin konserttipaikoista. Musiikkitilaisuuksien ohella Rauma-salia käyttää myös muun muassa Rauman Kaupunginteatteri.
Vihoviimeiset erämaalinnakkeen sankarit

Vihoviimeiset erämaalinnakkeen sankarit (engl. "The Last Remake of Beau Geste") on Marty Feldmanin ohjaama yhdysvaltalainen historiallinen komediaelokuva vuodelta 1977. Feldman myös näyttelee yhdessä elokuvan pääroolissa. Elokuva on klassisen "Beau Gesten" ja muiden erämaaelokuvien satiiri, ja sen huumori perustuu sanaleikkeihin ja absurdiuteen.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Saharan autiomaahan ja Ranskan muukalaislegioonaan. Juoni kiertyy sankarillisen Beau Gesten (Michael York) ja hänen "identtisen" kaksoisveljensä Digbyn (Marty Feldman) epäonnisten seikkailujen sekä perheen kadonneen safiirin ympärille. Keskeisessä osassa on myös rahanahne äitipuoli Flavia Geste, jota näyttelee Ann-Margret.
Johann Andreas Wagner

Johann Andreas Wagner (21. maaliskuuta 1797 Nürnberg – 17. joulukuuta 1861 München) oli saksalainen eläintieteilijä, arkeologi ja paleontologi, joka tunnetaan lähinnä varhaisista dinosaurusten, pterosaurien ja muinaisten lintujen tutkimuksistaan.
Wagner oli Münchenin yliopiston professori ja "Zoologische Staatssamm"-kokoelman (kansallinen eläintieteellinen kokoelma) kuraattori vuodesta 1849 alkaen. Hän sai tohtorin arvon 1826 ja luennoi myös Erlangenin yliopistossa.
Matkoillaan Pikérmin fossiililöytöalueilla Kreikassa Wagner tunnisti mastodonttien, Deinotheriumin, Hipparionin, kahden kirahvilajin ja antilooppien fossiileja. Hänen yhteistyönsä Johannes Rothin kanssa näiden tutkimisessa johti merkittävän paleontologian alan oppikirjan "Die fossilen Knochenüberreste von Pikermi in Griechenland" ("Wagner &amp; Roth") julkaisuun.
Wagnerin kolmiosainen monografia "Die Geographische Verbreitung der Säugethiere Dargestellt", joka julkaistiin 1844–1846, oli varhainen yritys selvittää kuinka vanhan ja uuden mantereen eläimistön samankaltaisuudet voisivat johtua mantereiden ilmastojen samankaltaisuudesta, etenkin korkeilla leveyspiireillä.
APM Terminals

APM Terminals on tanskalaisen A. P. Møller-Mærskin omistama maailmanlaajuisesti toimiva terminaalioperaattori, joka on osa A.P. Møller-Mærskin "Kuljetus- ja logistiikka" -liiketoiminta-aluetta. APM Terminalsin kotipaikka sijaitsee Haagissa.
APM Terminalsin historia juontaa juurensa vuoteen 1958, jolloin A. P. Møller perusti ensimmäisen rahtiterminaalinsa Brooklyniin. Vuonna 1975 Maersk Line otti puolestaan käyttöön ensimmäisen konttiterminaalinsa Newarkissa. Maersk Linen terminaalitoiminta laajentui yhtiön ostettua yhdysvaltalaisen Sea-Land Servicen vuonna 1999, minkä jälkeen APM Terminals perustettiin tammikuussa 2001 erillisenä terminaalioperaattoriyksikkönä Maersk Linen sisälle. APM Terminals erotettiin Maersk Linesta itsenäiseksi toimijaksi vuonna 2004 ja yhtiön pääkonttori siirtyi samalla Kööpenhaminasta Haagiin. Maersk-konsernin sisällä APM Terminalsin tulos on raportoitu erikseen vuodesta 2008 lähtien.
Kim Fejfer toimi APM Terminalsin toimitusjohtajana vuosina 2004–2016. Hänen seuraajanaan aloitti Morten Engelstoft 1. marraskuuta 2016.
Santi Michele e Gaetano

Santi Michele e Gaetano on Firenzessä sijaitseva barokkityylinen kirkko. Kirkko rakennettiin vuosina 1604–1648. Rakennuksen suunnittelijana toimi arkkitehti Bernardo Buontalenti, joskin useat arkkitehdit muuttivat kirkon suunnitelmaa rakentamisen aikana. 
Kirkon paikalla sijaitsi aiemmin romaaninen kirkkorakennus, joka oli omistettu arkkienkeli Mikaelille. Uusi kirkkorakennus pyhitettiin pyhälle Gaetanolle, joka kanonisoitiin vuonna 1671. Rakennustöitä rahoittivat useat Firenzen aatelissuvut Medicit mukaan lukien.
Villa Harbo

Villa Harbo on huvila Vuosaaressa Helsingissä. Huvilan rakennutti saksalainen arkkitehti Fritz Lüsch omalle perheelleen vuonna 1912. 
Kaksikerroksinen kansallisromanttinen huvila on rakennettu tummaksi käsitellyistä hirsistä ja siinä on huomattavan korkea pyramidimainen aumakatto. Tyylillisesti se liittyy 1900-luvun alun romanttisten erämaahuviloiden joukkoon. Rakennuksessa on erikoinen pyörökivisokkeli. Puretussa vanhassa saunassa oli ruohokatto.
Friedrich Lüsch tuli Saksasta Suomeen tunnetun arkkitehdin Selim A. Lindqvistin kutsusta ja työskenteli tämän toimistossa. Lüschit asuivat Helsingissä 1903–15. Ensimmäisen maailmansodan aikana perhe joutui vihollismaan kansalaisina muuttamaan Ruotsiin. Harbo oli kuitenkin suvun kesäkäytössä aina vuoteen 1975 asti, jolloin paikka siirtyi Helsingin kaupungin omistukseen. Samalla huvila muutettiin ympärivuotiseen käyttöön ja suojeltiin. Huvila toimi Helsingin kaupunginkanslian edustushuvilana vuoteen 2004.
Vuonna 2017 huvila on helsinkiläisen Planmeca Oy:n omistuksessa. Rannassa sijaitseva suuri saunarakennus on vuodelta 2010. Vuonna 2015 Planmeca suunnitteli uuden koulutuskeskuksen rakentamista saunan viereen. Helsingin kaupunginvaltuusto antoi rakentamisluvan, joka kumottiin hallinto-oikeuden päätöksellä.
Tiirismaan Laivat

Tiirismaan Laivat Oy on suomalainen varustamo, jolla on Päijänteellä kaksi matkustaja-alusta. Yhtiö perustettiin vuonna 1987. 
Alukset.
M/S Kymppi.
M/S Kymppi on ollut Päijänteellä 2016 alkaen. Se upposi matkustajitta siirtoajossa törmäyksessä aallonmurtajaan 9. syyskuuta 2016, nostettiin ja kunnostettiin matkustajaliikennekäyttöön uudelleen kaudeksi 2017. Edellisten omistajien aikana M/s Kymppi törmäsi kivelle 23. toukokuuta 2009. 2019 M/S Kymppi ajaa M/S Suvitähti II:n aikaisemman reitin. 
M/S Kymppi ajoi karille sunnuntaina 2. kesäkuuta 2024 kuljettajan sairaskohtauken vuoksi. Päijät-Hämeen hyvinvointialueen pelastustoimi pelasti matkustajat uppoamassa olevasta aluksesta. Pelastustoimien jatkotoimien vuoksi alus ei uponnut Vesijärveen, vaan saattoi muutamien päivien päästä saada liikennekelpoisuutensa ja palasi jälleen reitilleen Lahden sataman, Enonsaaren ja Messilän leirintäalueen rannan välille. 
Aikaisemmin M/S Kympillä oli ajettu Naantalissa Muumimaailman ja Väski-Piraattisaaren välillä 
M/S Suvitähti II.
Matkailukaudella 2019 ei Suvitähti II:lla ole liikennettä. 
Aikaisemmat alukset.
M/S Leila.
Tiirismaan Laivat Oy siirsi M/S Leilan Helsingin eteläsatamasta Heinolaan. Tämän 1961 rakennetun vain 60-matkustajaisen aluksen yhtiö myi Kemin liikenteeseen. Oskar van Leperenin Merike Oy:lle. 2018 joutui M/S Leila pois matkustajaliikenteestä Kemissä. 2019 Merike Oy ajaa M/S Leilalla Laitasaaren–Syväleton–Selkäsaaren reittiä enintään 55 matkustajalla.
Poselli

Poselli on Vanhan Rauman kaupunginosassa Raumalla sijaitseva kulttuuritalo. Entisestä rukoushuoneesta kunnostettu talo sisältää 200 istumapaikan konserttisalin, joka soveltuu erityisen hyvin kamarimusiikin esityspaikaksi. Pienempi sali toimii 60 hengen kahviona.
Poselli on valmistunut Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen rukoushuoneeksi vuonna 1885, ja sitä on laajennettu vuonna 1925. Rauman kaupunki osti rappeutuneen rakennuksen vuonna 1985 ja kunnosti siitä konsertti- ja kokouspaikan.
Poselli on yksi Rauma Festivo -kamarimusiikkifestivaalin konserttipaikoista Toinen konserttisali Raumalla on Satamakadun Rauma-sali.
Jari Kuuluvainen

Tauno Jari Mikael Kuuluvainen (s. 14. lokakuuta 1950 Helsinki) on suomalainen kansantaloudellisen metsäekonomian professori emeritus.
Jari Kuuluvainen syntyi maanviljelijä Lauri Kuuluvaisen ja Hilda Sankarin perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Iitin yhteiskoulusta 1969 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1975, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1976 ja valtiotieteiden lisensiaatiksi 1984. Filosofian tohtoriksi Kuuluvainen väitteli Uumajan yliopistossa 1989. Hän toimi tutkijana Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä 1984–1985, Washingtonin yliopistossa 1985, Ruotsin maatalousyliopistossa Uppsalassa 1989 ja Wisconsin-Madisonin yliopistossa 1995–1996. Metsäntutkimuslaitoksen palveluksessa Kuluvainen työskenteli 1978–1997 ja Helsingin yliopiston kansantaloudellisen metsäekonomian professorina 1997–2009.
Faraba (Kayesin alue)

Faraba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin eteläosassa 85 kilometriä Kéniébasta etelään. Kunnassa on 7 800 ja keskuskylässä 1 300 asukasta (vuonna 2009).
Faraban kunta rajoittuu idässä Kéniéban piirin Sagalon ja Kouroukoton, pohjoisessa Guenegorén ja lännessä Dabian ja Faléan kuntiin sekä etelässä Guineaan. Maisemaa luonnehtivat Fouta Djallonin reuna-alueen harjanteet. Vuotuinen sademäärä on 1200 millimetriä ja kasvillisuus rikasta.
Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja mandinkoja. Vähemmistönä on jahankoja ja djalonkeja.
Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadekautena. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kullankaivuu ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Vesihuollon, koululaitoksen ja terveyspalvelujen tila on heikko. Kunnassa ei ole sähköverkkoa tai puhelinta.
Roseanne

Roseanne on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin ABC-kanavalla yhdeksän kautta vuosina 1988–1997 sekä joitakin jaksoja vuonna 2018. Sarja jatkuu syksyllä 2018 nimellä The Conners.
"Roseanne" kertoo työväenluokkaisen Connerin perheen elämästä realistisella tyylillä, joka oli aikanaan epätavallinen prime time -televisiossa. Sarja käsitteli komedian keinoin tabuja kuten riippuvuuksia, ehkäisyä, homoseksuaalisuutta ja masturbointia.
Perheen äitiä Roseannea esitti Roseanne Barr, sarjan tuottaja ja ideoija. Roseannen miestä Dania esitti John Goodman. Perheeseen kuului myös kaksi tytärtä ja yksi poika.
Suosituimmillaan "Roseanne" oli Yhdysvaltain kolmen suosituimman sarjan joukossa ja loppuun asti 20 suosituimman joukossa. Se voitti useita Golden Globe -palkintoja, ja sen päätähti Roseanne Barr sai vuonna 1993 Emmy-palkinnon.
"Roseannen" tuotantoa jatkettiin 20 vuoden tauon jälkeen kahdeksalla jaksolla vuonna 2018, ja uusia jaksoja alettiin esittää Yhdysvalloissa 27. maaliskuuta alkaen. Pääosassa oli jälleen Roseanne Barr. Sarjassa esiintyi myös John Goodman, vaikka tämän hahmo Dan vaikuttikin kuolleen alkuperäisessä sarjassa. Uuden kauden ensimmäistä jaksoa seurasi Yhdysvalloissa yli 18 miljoonaa katsojaa. Sarjan päähahmo Roseanne on presidentti Donald Trumpin vahva kannattaja kuten Barr itsekin.
ABC-televisioyhtiö kuitenkin lopetti sarjan toukokuussa 2018 Roseanne Barrin kutsuttua Twitter-viestissään presidentti Barack Obaman afroamerikkalaista Iranissa syntynyttä avustajaa Valerie Jarrettia Apinoiden planeetan ja Muslimiveljeskunnan ristisiitokseksi. Yhtiö kuitenkin päätti kesällä 2018 jatkaa sarjaa uudella nimellä, mutta muuten samalla näyttelijäkaartilla, paitsi ilman Roseanne Barria. Sarja alkoi syksyllä 2018 nimellä The Conners.
Sagalo

Sagalo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin kaakkoisosassa 150 kilometriä Kéniébasta kaakkoon. Kunnassa on 14 300 ja keskuskylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Sagalon kunta rajoittuu pohjoisessa Kéniéban piirin Kouroukoton ja luoteessa Faraban kuntiin sekä etelässä Guineaan. Alueella virtaa Bafing ja sen sivujoet Fari ja Faridané. Vuotuinen sademäärä on 800–1200 millimetriä. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, djalonkeja ja mandinkoja.
Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Vesihuollon, koululaitoksen ja terveyspalvelujen tila on heikko. Kunnassa ei ole sähköverkkoa tai puhelinta.
Kroukoto

Kroukoto (myös "Kouroukoto") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin kaakkoisosassa 123 kilometriä Kéniébasta itään. Kunnassa on 10 300 ja keskuskylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Kroukoton kunta rajoittuu etelässä Kéniéban piirin Sagalon, lännessä Faraban, Guenegorén ja Bayen, pohjoisessa Bafoulabén piirin Koundianin ja Bamafélén sekä idässä Kitan piirin Kokofatan ja Kouloun kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat tasangot ja kukkulat. Itärajalla virtaa Bafingjoki. Kasvillisuus on savannia. Kunnan itäosassa sijaitsee Bafingin kansallispuisto.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat mandinkoja ja fulbeja.
Keskuskylän kautta kulkee Kitasta Senegalin rajalle johtava maantie RN24. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, kullankaivuu ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra, maissi, maapähkinä, fonio ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Kouroukotossa ja Bendassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Vesihuollon, koululaitoksen ja terveyspalvelujen tila on heikko. Kunnassa ei ole sähköverkkoa tai puhelinta.
Hannikaissali

Hannikaissali on Jyväskylässä, ammattikorkeakoulun Suomalaisen musiikkikampuksen yhteydessä toimiva 200-paikkainen, osin nousevakatsomoinen konserttisali. Säveltäjä P. J. Hannikaisen mukaan nimetyn salin varusteisiin kuuluvat urut, cembalo ja kaksi Steinway-flyygeliä. Erityisesti kamarimusiikin esittämiseen sopiva sali on varustettu myös kokouskäyttöön.
Jyväskylään on suunniteltu uutta konserttitaloa 1980-luvulta lähtien, mutta sen sijaintipaikkaakaan ei ole onnistuttu päättämään.
Dabia

Dabia on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin keskiosassa 28 kilometriä Kéniébasta itään. Kunnassa on 15 200 ja keskuskylässä 4 200 asukasta (vuonna 2009).
Dabian kunta rajoittuu idässä Kéniéban piirin Guenegorén ja Faraban, etelässä Faléan, lännessä Kéniéban ja pohjoisessa Dombian kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat tasangon yllä kohoavat kalliorinteet. Etelärajalla virtaa Faléméjoki. Kasvillisuus on savannia.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat jahankoja ja fulbeja.
Dabian kautta kulkee Kitan ja Senegalin rajan välinen maantie RN24. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kullankaivuu. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Dandoukossa ja Nyalassa pidetään viikoittaiset markkinat. Kalastuksen ja käsityöammattien merkitys on vähäinen.
Vesihuollon, koululaitoksen ja terveyspalvelujen tila on heikko. Kunnassa ei ole sähköverkkoa tai puhelinta.
Dombia

Dombia on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee Tambaouran ylängöllä 57 kilometriä Kéniébasta itään. Kunnassa on 7 600 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Dombian kunnan pinta-ala on 1 300 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Kéniéban piirin Bayen, kaakossa Guenegorén, etelässä Dabian ja lännessä Kéniéban kuntiin. Maisemaa leimaavat korkeat kalliorinteet.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat mandinkoja ja fulbeja.
Dombiaan on ympärivuotinen yhteys Guenegorén kautta RN24-maantieltä. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, durra, hirssi, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, teehibiskus, seesami ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Gassadatossa pidetään viikoittaiset markkinat. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan.
Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu ja terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 54 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Orangen ja Malitelin matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.
Martti-Mikael Järvinen

Martti-Mikael Järvinen (s. 24. maaliskuuta 1953 Tampere) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja säveltäjä.
Järvinen valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilta 1977. Hän on työskennellyt pisimpään Tampereen Teatterissa.
1980-luvulla Järvinen esiintyi usein "Pikku Kakkonen" -lastenohjelmassa muun muassa velho Magus Mamurrana, iltasatujen lukijana sekä iltarunojen lausujana yhdessä Inkeri Mertasen kanssa.
Teatteritöitä.
Lähde, ellei muuta mainittu: Ilona-tietokanta
Guenegoré

Guenegoré (myös "Guénégoré") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin keskiosassa 50 kilometriä Kéniébasta itään. Kunnassa on 6 600 ja keskuskylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009).
Guenegorén kunta rajoittuu idässä Kéniéban piirin Bayen, etelässä Kouroukoton ja Faraban, lännessä Dabian ja pohjoisessa Dombian kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kalliorinteet. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat mandinkoja, jahankoja, bambaroita ja fulbeja.
Guenegoréen on ympärivuotinen yhteys RN24-maantieltä. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Palveluihin kuuluu terveyskeskus ja joukko kouluja. Kaikissa kylissä on porakaivot. Sähköverkkoa tai puhelinta ei ole.
Baiyoke Tower I

Baiyoke Tower I () on Pratunamissa Bangkokissa sijaitseva vuonna 1987 valmistunut rakennus, jossa toimii Baiyoke Suite Hotel. Baiyoke Tower I on 151 metriä korkea ja siinä on 43 kerrosta. Hotellissa on kaikkiaan 255 huonetta, 181 Executive-huonetta ja 74 Superior-huonetta, joiden parvekkeet on maalattu sateenkaaren väreihin. Lisäksi hotellista löytyy mm. pysäköintihalli, kokoushuoneita, coffee shop, baari sekä sky lounge -ravintola. Hotellissa on myös uima-allas ja kuntosali 11. kerroksessa. Baiyoke Tower I oli Thaimaan korkein rakennus 1987-1993.
Vuonna 1997 valmistui korkeampi, 85-kerroksinen Baiyoke Tower II.
Too Weird to Live, Too Rare to Die!

Too Weird to Live, Too Rare to Die! on yhdysvaltalaisen poprock-yhtye Panic! at the Discon neljäs studioalbumi, jonka julkaisivat Fueled by Ramen ja Decaydance 8. lokakuuta 2013. Albumin nimi on lainattu kirjasta "Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa". Albumin inspiraationa oli myöskin Brendon Urien kotikaupunki Las Vegas. 
Albumi on ensimmäinen ja ainoa albumi, jossa esiintyy basisti Dallon Weekes, ja viimeinen, jossa esiintyy rumpali Spencer Smith. Kansitaiteessa Brendon Urie polttaa savuketta, josta tulee värikästä savua. Kansikuva saattaa olla viittaus albumin kappaleeseen ”Nicotine”. Kappaleille ”Miss Jackson”, ”This is Gospel” ja ”Girls/Girls/Boys” on julkaistu musiikkivideot.
Säynejärvi (Kitee)

Säynejärvi on Pohjois-Karjalassa Kiteellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 890 hehtaaria eli 8,9 neliökilometriä. Se on 6,9 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Järvellä on laaja järvenselkä, joka kerää tuulta hyvin. Itärannasta työntyy länteen pitkä Viitaniemi, jonka pohjoispuolelle jää suojainen 1,7 kilometriä lahti. Lahdenpohjukka on Rutalahden niminen ja lahden suulla on vielä oma Nivanlahti.
Järvessä on laskettu olevan 22 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 0,9 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Saunasaari, Jänissaari ja Iso-Vora ovat yli hehtaarin suuruisia ja loput ovat 19 yli aarin kokoisia. Muita kartassa nimettyjä saaria ovat Punasaari, Palosaari, Sittasaari, Oinassaari, Kertonsaari, Pieni-Vora, Ruohikkoluoto, Pieni- ja Iso Kirrinkallio, Liukunsaari, Suosaari, Kalliosaari, Inkansaari ja Kaksossaaret. Viitaniemen eteläpuolella sijaitsee matala ja leveä Otranlahti ja järven kaakkoispää kapenee sekin lahdenpohjukaksi, jota kutsutaan Suolahdeksi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 59 miljoonaa kuutiometriä eli 0,059 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,7 metriä ja suurin syvyys on 25 metriä. Järven pituussuunnassa kulkee pitkä syvänne, jossa on noin kolmen kilometrin matkalla yli 20 metriä syvää. Syvin kohta 25 metriä sijaitsee kartan mukaan kahdessa kohtaa syvännettä.
Järven rantaviivan pituus on 31 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 5 kilometriä. Järven rannat ovat metsämaata, jota soistuminen ja peltotilkut välillä katkaisevat. Järven lounaisrantojen takana on laajat peltoaukeat. Rantojen asutus on harvaa haja-asutusta, mutta vapaa-ajan asuntoja on runsaasti. Kartasta laskien niitä on yli 50. Rannikon ainoa kulmakunta on Rannanpohjukka. Niille johtaa tiet yhdystieltä 4882, joka kiertää järven kauempaa sen eteläpuolelta ylös pohjoiseen. Järven kaakkoispäästöä on matkaa Venäjän rajalle 3,7 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kiteenjoen–Tohmajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 02) Kiteenjoen valuma-alueella (02.02), jonka Tiekoskenjoen valuma-alueeseen (02.026) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,3 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan, koska se on vesistönsä latva-järviä. Tiekoskenjoen valuma-alueella on 9 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista kahdeksan laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Pienijärvi (31 ha), Riihijärvi (34 ha) ja Ryökky (36 ha), jotka laskevat Suonlahteen, Sammallampi (6 ha), joka laskee myös sinne, Tarassi (2 ha) ja Mäntylampi, jotka laskevat Kiviojaa myöten Persepohjukkaan, Pääsimmäinen (8 ha) ja Keskimmäinen (4 ha), jotka laskevat pohjoisrantaan ja vielä Hotari (2 ha), joka laskee Otralahteen.
Järven laskujoki on Tiekoskenjoki, joka lähtee järven Rutalahdesta ja virtaa Tiekosken läpi ja yhtyy 2,5 kilometrin päässä Kiteenjokeen.
Sitakilly

Sitakilly (myös "Sitakily") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin pohjoisosassa 45 kilometriä Kéniébasta pohjoiseen. Kunnassa on 30 200 ja keskuskylässä 4 400 asukasta (vuonna 2009).
Sitakillyn kunta rajoittuu pohjoisessa Kéniéban piirin Dialafaran, idässä Kassaman ja etelässä Kéniéban kuntiin sekä lännessä Senegaliin. Seutu on etupäässä tasakoa, jonka yläpuolella kohoaa Tambaouran kalliorinne. Länsirajalla virtaa Faléméjoki.
Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat mandinkoja, fulbeja ja bambaroita.
Sitakillyn kautta kulkee Bafoulabén ja Kéniéban välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kullankaivuu. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Tabakotossa ja Loulossa on teolliset kultakaivokset.
Palveluihin kuuluu terveyskeskus ja joukko kouluja. Vesihuolto käsittää porakaivoja sekä Sitakillyn ja Tabakoton vesijohtoverkot. Sähköverkko on vain kaivostaajamissa.
Bulgarian kansalliskirjasto

Bulgarian kansalliskirjasto, viralliselta nimeltään "Pyhien Kyrilloksen ja Methidioksen kansalliskirjasto" () on Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa toimiva kansalliskirjasto, joka on nimetty vanhimman tunnetun kyrillisen kirjaimiston, glagolitsan kehittäjien, pyhimysten Kyrillos ja Methodios mukaan.
Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1878. Laki kirjaston vapaakappaleoikeudesta säädettiin vuonna 1897 ja vuonna 1900 kirjasto saa käyttöönsä oman talon. Vuonna 1924 kirjaston yhteyteen avataan kansallisarkistoa vastaava osasto. Vuonna 1939 alkaa uuden kirjastorakennuksen rakentaminen, mutta vuoden 1944 pommituksessa sekä vanha että uusi kirjastorakennus tuhoutuu. Uusi kirjastorakennus avataan 16. joulukuuta 1953. Kansalliskirjasto nimetään vuonna 1963 Kyrilloksen ja Methodioksen mukaan.
Dialafara

Dialafara on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin pohjoisosassa 85 kilometriä Kéniébasta pohjoiseen. Kunnassa on 18 000 ja keskuskylässä 1 500 asukasta (vuonna 2009).
Dialafaran kunta rajoittuu luoteessa Kayesin piirin Sadiolan, koillisessa Bafoulabén piirin Gounfanin ja Niambian ja kaakossa Kéniéban piirin Sitakillyn ja Kassaman kuntiin sekä lounaassa Senegaliin. Maisemaa leimaa tasangon yläpuolella kohoava Tambaouran kalliorinne. Senegalin rajalla virtaa Faléméjoki.
Kuntaan kuuluu 34 kylää. Asukkaat ovat mandinkoja, fulbeja ja bambaroita.
Dialafaran kautta kulkee Kéniéban ja Kayesin välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kullankaivuu. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Palveluihin kuuluu joukko kouluja ja kaksi terveyskeskusta. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. Viidessä kylässä on sähköverkot.
Sadiola

Sadiola on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin eteläosassa noin 75 kilometriä Kayesista lounaaseen. Kunnassa on 39 400 ja keskuskylässä 10 600 asukasta (vuonna 2009).
Sadiolan kunnan pinta-ala on 5 010 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Samé Diomgoman, Liberté Dembayan ja Hawa Dembayan, idässä Logon ja Diamoun ja etelässä Bafoulabén piirin Niambian ja Kéniéban piirin Dialafaran kuntiin sekä lännessä Senegaliin.
Seudun maisemaa leimaavat tasangot ja matalat kalliorinteet. Senegalin rajalla virtaa Faléméjoki. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia.
Kuntaan kuuluu 44 kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, soninkeja ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra, maissi, maapähkinä, fonio ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Tärkeimmät liike-elämän keskukset ovat Sadiola ja Kroukéto. Sadiolassa ja Yatelassa on teolliset kultakaivokset.
Kunnassa toimii 22 alakoulua, neljä yläkoulua, kaksi ranskalais-arabialaista koulua ja neljä koraanikoulua. Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta, kolme terveysasemaa ja kaksi yksityisklinikkaa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.
Kosovon kansalliskirjasto

Kosovon kansalliskirjasto (, , ) on Kosovon pääkaupunki Pristinassa toimiva kansalliskirjasto. 
Kansalliskirjaston taustana on joulukuussa 1944 Prizrenissä perustettu Kosovon autonomisen provinssin kirjasto. Kirjasto siirtyi nykyisen, kroatialaisen arkkitehti Andrija Mutnjakovićin (s.1929) suunnitteleman kirjastorakennuksen valmistuttua vuonna 1982 Pristinan yliopistoalueelle. Rakennus käyttää elementteinään bysanttilaisen ja ottomaaniperinteen kupoleita ja kuutiomuotoa; rakennuksessa on 73 pientä kupolia. 
Kirjaston nimitys on vaihtunut perustamisensa jälkeen useasti; vuodesta 2014 lähtien nimenä on ollut Kosovon kansalliskirjasto.
Kassama

Kassama on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin pohjoisosassa 35 kilometriä Kéniébasta koilliseen. Kunnassa on 19 500 ja keskuskylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Kassaman kunta rajoittuu etelässä Kéniéban piirin Bayen, lännessä Sitakillyn ja luoteessa Dialafaran sekä pohjoisessa Bafoulabén piirin Gounfanin ja idässä Koundianin kuntiin.
Kuntaan kuuluu 25 kylää. Asukkaat ovat mandinkoja, jahankoja, fulbeja ja bambaroita.
Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Palveluihin kuuluu joukko kouluja ja kaksi terveyskeskusta. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. Kunnassa ei ole sähkö- tai puhelinverkkoa.
Lauri Larmela

Lauri Patrikki Larmela (s. 7. joulukuuta 1966 Kauniainen) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt pitkään "Tuulilasi" -lehden palveluksessa, myös lehden päätoimittajana. 
Lauri Larmela syntyi yhteysjohtaja Harri Larmelan ja päätoimittaja Kaisa Hongan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2002 on kauppatieteen maisteri Marja Lättilä. Larmela tuli ylioppilaaksi 1985 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1987–1991. "Tuulilasin" toimituspäällikkö hän oli 1995–1999, lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin 1999. Vuonna 2015 hän siirtyi lehden artikkelitoimittajaksi, sittemmin uudelleen lehden toimituspäälliköksi.
Mäntän lukio

Mäntän lukio on lukio Mänttä-Vilppulassa. Lukiossa on lääketieteellis-luonnontieteellinen linja ja taidepainotus. Lukiossa on myös mahdollista osallisti huippu-urheiluakateemisiin opintoihin (HUA). Lukion rehtori on Aki Koivisto ja vararehtori on Johanna Rintapää. Lukio sijaitsee osoitteessa Koskelankatu 3, Mänttä. Oppilaitoksesta ovat valmistuneet ylioppilaiksi Jorma Ala-Sankila ja Laura Huhtasaari.
Baye (Kayesin alue)

Baye (myös "Bayé") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin keskiosassa 45 kilometriä Kéniébasta itään. Kunnassa on 14 600 ja keskuskylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Bayen kunta rajoittuu kaakossa Kéniéban piirin Kouroukoton, lounaassa Guenegorén ja Dombian, luoteessa Kéniéban ja Kassaman sekä koillisessa Bafoulabén piirin Koundianin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kalliorinteet. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia. Kunnassa sijaitsee Wongon kansallispuisto ja osa Bafingin simpanssinsuojelualueesta.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat mandinkoja ja fulbeja.
Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra, maissi, maapähkinä, fonio ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Sobelassa ja Samoussa pidetään viikoittaiset markkinat.
Palveluihin kuuluu joukko kouluja ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. Kunnassa ei ole sähkö- tai puhelinverkkoa.
Darekon Areena

Darekon Areena on Haapaveden kaupungin omistama jäähalli. Se sijaitsee Haapaveden keskustaajamassa, osoitteessa Hakakuja 4. Areenan pääasiallinen käyttäjä on paikallinen jääkiekkojaosto Huskit. Lisäksi muita harraste- ja yksityisjoukkueita. Darekon Areena on HAU Huskien kotihalli.
Nykyinen jäähalli on valmistunut vuonna 2015. Jäähallin kattoon on nostettu jäädetettynä pelinumerona Juha Junnon pelipaita, pelinumerolla 10.
Udmurtian kansalliskirjasto

Udmurtian kansalliskirjasto (, udmurtiksi Удмурт Элькунысь Йӧскалык книга возённи, ) on Venäjällä, Udmurtian tasavallan pääkaupungissa Iževskissä toimiva tasavaltansa kansalliskirjasto.
Kansalliskirjasto perustettiin 24. helmikuuta 1918, eli kirjasto juhlii satavuotista historiaansa helmikuussa 2018. Kansalliskirjaston asema tasavallassaan sille myönnettiin vuonna 1989.
Udmurtialaisen aineiston digitointia on tukenut esimerkiksi Koneen säätiö.
Suomen europarlamenttivaalit 2019

Suomen europarlamenttivaalit 2019 järjestettiin 26. toukokuuta 2019. Suomi muodosti yhden vaalipiirin, josta valittiin 13 europarlamentaarikkoa D’Hondtin menetelmällä viisivuotiskaudeksi 2019–2024. Yhteensä Euroopan parlamenttiin valittiin 751 jäsentä 28 Euroopan maasta. Yhdistyneen kuningaskunnan erottua EU:sta europarlamentaarikkojen kokonaismäärä väheni ja Suomen paikkamäärä nousi 14:ään.
Ehdolle asettuvan oli jätettävä ehdokashakemus Helsingin vaalipiirilautakunnalle viimeistään 18. huhtikuuta.
Tulokset.
Eduskuntavaalien 2019 tulos heijastui myös eurovaaleissa, selkeimpiä muutoksia olivat vihreiden voitto sekä keskustan tappio. 
Suomen europarlamenttivaalien 2019 tulokset
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolueet
! colspan="3"| Äänet
! colspan="2"| Paikat
! width="75"| Ääniä
! width="30"|%
! width="35"|+/−
! width="30"| Paikat
! width="35"|+/−
Ehdokkaat.
Suomen 13 istuvasta europarlamentaarikosta 10 asettui ehdolle vuoden 2019 vaaleissa. Jatkokaudelle pyrkivät kokoomuksen Sirpa Pietikäinen, Henna Virkkunen ja Petri Sarvamaa, keskustan Elsi Katainen ja Mirja Vehkaperä, sosiaalidemokraattien Miapetra Kumpula-Natri, vihreiden Heidi Hautala, perussuomalaisten Pirkko Ruohonen-Lerner ja RKP:n Nils Torvalds. Myös vasemmistoliiton Merja Kyllönen oli ehdolla vaaleissa, mutta hän ilmoitti, ettei ota paikkaa vastaan, jos tulee valituksi. Pois jäivät keskustan vuodesta 2004 europarlamentaarikkona toiminut Anneli Jäätteenmäki, sosiaalidemokraattien vuodesta 2009 europarlamentaarikkona toiminut Liisa Jaakonsaari sekä perussuomalaisten puheenjohtaja ja ensimmäisen kauden euroedustaja Jussi Halla-aho. Istuvista mepeistä uudelleen valittiin Pietikäinen, Virkkunen, Sarvamaa, Katainen, Kumpula-Natri, Hautala ja Torvalds.
Ehdokasluettelo.
Parlamenttiin päässeet ehdokkaat on merkitty lihavoidulla tekstillä.
Mari Mikkola

Mari Mikkola on suomalainen filosofi, joka toimii filosofian professorina Oxfordin yliopistossa. Hän on toiminut 2005–2008 filosofian lehtorina Stirlingin ja 2008–2010 Lancasterin yliopistoissa. Hän oli 2010–2016 apulaisprofessori ja 2016–2017 käytännöllisen filosofian professori Berliinin Humboldt-yliopistossa. 
Mikkolan tutkimusaloja ovat feministinen filosofia sekä erityisesti feministinen metafysiikka ja feministinen pornografian tutkimus. Hän on yksi Journal of Social Ontology-lehden toimittajista. Lisäksi Mikkola on "Society for Women in Philosophy Germanyn" (SWIP Germany) puheenjohtaja ja yksi järjestön perustajajäsenistä.
Kulkurin kannel

Kulkurin kannel on näyttelijä Tauno Palon debyyttialbumi, joka julkaistiin joulukuussa 1972. Albumi sisältää kappaleita, jotka perustuvat tunnettujen suomalaisten runoilijoiden kuten Larin-Kyöstin, Saima Harmajan ja Aale Tynnin runoihin, joihin sävelmiä ovat tehneet Erkki Melakoski, Eero Ojanen ja Otto Donner. Albumin syntymiseen keskeinen vaikuttaja Donnerin rinnalla oli albumin tuottanut Outi Nyytäjä, joka sai idean albumiin tehdessään radiohaastattelua Tauno Palosta.
Albumi kohosi Suomen levylistojen 23. sijalle tammikuussa 1973 ja pysyi listalla yhteensä neljän viikon ajan.
Albumi julkaistiin Love Recordsin toimesta vinyylilevynä ja C-kasettina. Albumista on julkaistu vinyylilevynä myös uusintapainos. Vuonna 1989 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä ja toisen kerran vuonna 2002, tällöin remasteroituna CD-painoksena.
Tuotanto.
Albumi oli 64-vuotiaan Palon ensimmäinen levytys kolmeen vuoteen ja hänen ensimmäinen albuminsa. Sitä edelsivät vuoden 1967 single "Ruusu on punainen / Rakkauden tuli" ja vuoden 1968 EP-levy "Kolme musketööriä", jonka muut laulut ovat ”Rosvo-Roope”, ”Sonny Boy” ja ”Porlammin iltalaulu”. Nämä levyt tehtiin Aarno Ranisen johdolla RCA Victor -levymerkille, kun taas tämän albumin syntyyn vaikutti Otto Donner ja hänen levy-yhtiönsä Love Records.
Levyn tuottajaksi otettiin kirjallisuus- ja teatteripiireissä paremmin tunnettu Outi Nyytäjä, joka kirjoittaa albumin kansitekstissä: ”Nämä laulut ovat niitä varten, jotka uskaltavat avoimesti heltyä kuuntelemaan. Jotka eivät pelkää antaa ja ottaa vastaan lämpöä, tunteita ja kauneutta. -- Täynnä sitä kauneutta, jolla ei silata eriarvoisuutta ja epäkohtia, mutta joka auttaa ikävän ja autiuden hetkinä”.
Suomalaisrunoilijoiden ohella albumin tekstien tekijöitä ovat Neuvostoliitossa asunut, suomeksi kirjoittanut vienankarjalainen Jaakko Rugojev, ruotsalainen Erik Axel Karlfeldt ja chileläinen Gabriela Mistral.
Vuonna 1973 albumilla julkaistu laulusarja tallennettiin myös puolen tunnin televisio-ohjelmaksi "Kulkurin kannel", jossa Tauno Palo esittää lauluja ja Outi Nyytäjän kirjoittamia välispiikkejä tv-studiossa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" levyarvostelussa Raimo Möysä kirjoitti "Kulkurin kanteleen" suuruuden olevan siinä, miten on osattu tehdä Tauno Palolle erittäin hyvin sopivia alkuperäissävellyksiä ja tuotu näin melkein unhoon painunut laulajakyky uudelleen yleisön tietoisuuteen. ”Tauno Palon levyn sävelmissä ja tulkinnoissa on yksinkertaista kauneutta ja herkkyyttä, jota on mukava kuunnella. Iskusävelistä kiinnostuneille ei levy tarjoa erityisen helpolla korvaan tarttuvia kappaleita, tunnelmasta pitäville sen sijaan levy on täynnä oikeaa tavaraa.”
Strömma

Strömma on kylä Perniössä, nykyisen Salon kaupungin alueella. Strömma sijaitsee meren rannalla Kemiönsaaren kupeessa. Kylä muodostuu Strömman kartanosta, sen maista sekä Strömman kanavan ympäristön vanhasta asutuksesta. 
Strömma on kuulunut sekä Kemiöön että Perniöön. Lopullisesti se liitettiin Perniön kuntaan vuonna 1972. Toisen lähteen mukaan siirto Perniöön tapahtui 1961. Vanhin maininta Strömman rälssisäteristä on vuodelta 1434. Kartano on ollut muun muassa Fleming-, De la Gardie- ja Oxenstierna-sukujen hallussa. Nykyinen päärakennus on 1830-luvulta. Maanviljelysneuvos Karl Alfred Wasastjerna omisti Strömman kartanon vuosina 1888–1931 ja myytyään kartanon vuokrasi sen maita vielä vuoteen 1945. 
Strömmassa sijaitsi ennen Halikonlahden ja Gammelbynlahden välinen matala Kemiön virta. Virta perattiin ja siitä tehtiin kanava 1840-luvulla, minkä myötä rakennettiin myös siltayhteys Kemiöön. Kanava toi merenkulkua ja pientä teollisuutta Strömmaan ja sen naapurikyliin. Strömma ja lähikylät alkoivat hiljetä 1960-luvulla. Pienteollisuus, kaupat ja koulu lopetettiin 1970-luvun aikana.
No go -alue

No go -alue on alue, jolla huono maine väkivallan ja rikollisuuden vuoksi eivätkä ihmiset uskalla mennä sinne. Sillä voidaan tarkoittaa myös paikkaa, jota jokin ihmisryhmä pitää hallinnassaan ja estävät muiden pääsyn sinne. No go -alue voi olla kaupungin alue, jonne puolisotilaalliset joukot estävät pääsyn ja joihin poliisi, armeija tai muut vastaavat voivat tulla vain voimalla. No go -alue voi olla suljettu tietyiltä yksilöiltä, ryhmiltä tai muuten rajoitettu. Esimerkiksi Pohjois-Irlannissa on ollut no go -alueita kuten Free Derry
Suomi.
Poliisiylijohtaja Seppo Kolehmaisen mukaan on mahdollista, että myös Suomeen kehittyy no go -alueita, joille poliisit eivät mene. Riski kasvaa hänen mielestään mikäli poliisin suorituskyky alenee entisestään.
Ruotsi.
Poliisiylijohtaja Seppo Kolehmaisen mukaan Ruotsissa on 23 no go -aluetta.
Ruotsin sisäministeri Anders Ygeman on kiistänyt, että Ruotsissa olisi no go -alueita. Hänen mukaansa kyse on ”go go -alueista”, joissa poliisi käy enemmän.
Jussi Korhonen on kirjoittanut "Seura"-lehdelle ”Isän pikajuna” -blogissaan, että on ”sitkeästi leviävä tarina”, että Ruotsiin olisi maahanmuuton seurauksena syntynyt rikollisten hallitsemia alueita, jonne poliisi ei joko uskalla tai halua mennä. Hänen mukaansa no go -alueet ovat disinformaatiota ja kansainvälisesti muukalaisvastaisessa propagandassa käytetty esimerkki maahanmuuton seurauksista.
Moldovan kansalliskirjasto

Moldovan kansalliskirjasto (, ) on Moldovan pääkaupungissa Chișinăussa toimiva maansa kansalliskirjasto.
Kansalliskirjaston taustalla on elokuun 22. päivänä 1832 perustettu, silloisen kuvernementin yleinen kirjasto. Kansalliskirjaston päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti A. Ambartumian. Rakennus sijaitsee vastakkaisella puolella katua kuin Moldovan kansallismuseo ("Muzeul Naţional de Istorie a Moldovei") ja kansallisgalleria ("Muzeul Naţional de Artă"). Kansalliskirjaston naapurustossa on kansallinen konserttisali ("Palatul Naţional") ja varsin lähellä myös valtioneuvoston rakennus ("Casa Guvernului").
Osku Velho

Osku Jussi (Johan Oskar) Velho, aik. "Vilander" (2. helmikuuta 1895 Porvoon maalaiskunta – 7. lokakuuta 1917 Porvoo} oli suomalainen runoilija, kääntäjä ja jääkärivärväri.
Osku Velhon vanhemmat olivat virallisesti työmies Henrik Vilander ja Serafia Vilander mutta todellisuudessa Velhon isä oli kirjailija Johannes Linnankoski. Hän pääsi ylioppilaaksi 1914 Porvoon yhteiskoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa.
Velho liittyi mukaan jääkäriliikkeeseen ja toimi jääkärivärvärinä. Syksyllä 1917 hän oli syyskesällä perustetun Porvoon suojeluskunnan kanslianhoitajana. Velho hukkui epäselvissä olosuhteissa Porvoonjokeen lokakuussa 1917. Hänen vaatteitaan löytyi sinne tänne heiteltyinä joen rannalta ja arveltiin että hän oli joutunut joko pakokauhun valtaan tai sitten yrittänyt paeta takaa-ajajia uimalla joen yli. Levisi jopa huhuja, että Velho oli poistunut paikkakunnalta salaa sukellusveneellä Saksaan. Velhon ruumis löytyi vasta puolitoista kuukautta myöhemmin.
Osku Velho on haudattu Porvoon Näsinmäen hautausmaalle.
Henrik Solberg

Henrik Sørgård Solberg (s. 15. huhtikuuta 1987 Trondheim, Norja) on norjalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa GET-ligaenin Stavanger Oilersissa.
Ura.
Seuraura.
Solberg debytoi Lillehammer IK:n miesten joukkueessa kaudella 2005–2006, jolloin hän opiskeli viimeistä vuottaan Norges Toppidrettsgymnasissa. Solberg pelasi UPC-ligaenissa kaksi runkosarjaottelua. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi kotikaupunkiinsa Trondheimiin ja siirtyi Trondheim Black Panthersin joukkueeseen. Solbergin varsinainen tulokaskausi GET-ligaenissa (ent. UPC-ligaen) toi 41 runkosarjaottelussa tehot 2+9=11 ja kuudessa karsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2007–2008 hän oli Trondheimin tehokkain puolustaja tehoilla 3+9=12. Kauden päätteeksi seura ajautui kuitenkin konkurssiin ja lopetti toimintansa.
Kaudeksi 2008–2009 Solberg siirtyi Stavanger Oilersiin. Kaudella 2009–2010 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+16=20. Solberg voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Kausi 2010–2011 päättyi hopeaan. Kaudet 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014 päättyivät jälleen mestaruuteen. Viimeisimpänä mainittuna kautena hän edusti Oilersia myös Continental Cupissa, jossa Solberg jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Dan Kisselin kanssa lukemalla +7. Turnaus päättyi Oilersin voittoon. Kaudella 2014–2015 hän voitti koko GET-ligaenin pudotuspelien tehotilaston lukemalla +16. Solberg voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden.
Solberg toimi kaudella 2015–2016 Oilersin varakapteenina. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Kauden 2016–2017 päätteeksi Solberg voitti jo uransa seitsemännen Norjan-mestaruuden, mikä oli lisäksi Oilersin kuudes peräkkäinen.
Maajoukkueura.
Solberg edusti Norjaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2012 ja 2013. Yhteensä hän on pelannut 54 A-maaottelua tehopistein 2+7=9.
Solberg pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2007, jolloin hän jakoi Norjan sisäisen tehotilaston voiton Brede Frettem Csiszarin kanssa lukemalla +2. Solberg pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin hän voitti B-lohkon kultaa ja oli nostamassa Norjaa seuraavaksi vuodeksi pääsarjatasolle.