tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Selvitys oikeuskanslerille

Selvitys oikeuskanslerille on Jouko Turkan romaani, joka ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1984.
Kirjan takakannessa kerrotaan kirjan taustoista seuraavasti:Jouko Turkan, maamme kiistellyimmän ohjaajan ja varmasti Teatterikoulun historian pelätyimmän rehtorin käyttämät menetelmät aiheuttivat vuonna 1983 kantelun oikeuskanslerille, sillä seurauksella että oikeuskansleri lähetti Teatterikoululle kyselyn. Mihinkään oikeudellisiin seuraamuksiin kysely ei johtanut, mutta asia jäi Turkan mieleen.Romaanin ensimmäisille sivuille on liitetty kopiot alkuperäisestä kantelusta sekä oikeuskanslerin kyselystä. Tämän jälkeen alkaa varsinainen romaani, selvitys oikeuskanslerille, jonka Turkka aloittaa:Herra Oikeuskansleri, luulin että te ahdistitte minua lain tähden. Nyt näen että teitte sen elämän tähden. Kiitän kaikesta millä yrititte suojella minua itseltäni ja ympäristöäni minulta. Pyydän saada katua.Romaanin päähenkilöinä toimivat Turkka itse ja hänen läheisensä, mutta kirjassa fakta ja fiktio sekoittuvat vääjäämättä toisiinsa.
»Selvitys oikeuskanslerille on niin kauhea kirja että tukka kohahtaa pysyvästi sikkaralle pystyyn. Se on niin vahva ja nerokas, että sitä on mahdotonta jättää kesken.» – "Pekka Tarkka, Helsingin Sanomat"
»Turkan selvitys ei ole lastenkamaritavaraa. Kirjallisessa perinteessä se asettuu de Saden, Genet'n, Burroughsin ja Lautréamont'n hurjimpien visioiden joukkoon. Yhteys ei koske vain sisällön raakuutta. Tyyliniekkana Turkka hakee vertaistaan.» – "Karri Kokko, Keskisuomalainen"
»Turkka yksinkertaisesti luo silmäyksen ihmisen tilaan; mitä ihminen on kaiken tämän konsensuksen ja hyvinvoinnin alla, paljaana; millaisten atavististen tarpeitten ja anakronististen tabujen kahleissa hän yrittää elää säädyllisen, sivistyneen ihmisen tavoin, päästä sinuiksi oikeuskanslereiden ja muiden isokenkäisten kanssa.» – "Arto Virtanen, Parnasso"
Ro-68 (1925)

Ro-68 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1925 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 6. helmikuuta 1924. Alus laskettiin vesille 23. helmikuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 29. lokoakuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja romutettiin seuraavana vuonna.
CD-7 (1944)

CD-7 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Nihon Kōkanin Tsurumin telakalta, missä köli laskettiin 23. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta.
Palvelus.
Alus upposi 14. marraskuuta 1944 torpedoituna Luzonin edustalla ja poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1945.
CD-13 (1944)

CD-13 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Nihon Kōkanin Tsurumin telakalta, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 3. huhtikuuta.
Palvelus.
Alus upposi 14. elokuuta 1945 torpedoituna lähellä Maizurua ja poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta.
CD-15 (1944)

CD-15 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Nihon Kōkanin Tsurumin telakalta, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 8. huhtikuuta.
Palvelus.
Alus upposi 6. kesäkuuta 1944 torpedoituna Nishinotorishiman eteläpuolella ja poistettiin alusluettelosta 10. toukokuuta 1945.
CD-17 (1944)

CD-17 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Nihon Kōkanin Tsurumin telakalta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1943. Alus laskettiin vesille 26. helmikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta.
Palvelus.
Alus upposi 12. tammikuuta 1945 ilmahyökkäyksessä Ranskan Indokiinan rannikolla ja poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta.
CD-19 (1944)

CD-19 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Nihon Kōkanin Tsurumin telakalta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1943. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 28. huhtikuuta.
Palvelus.
Alus upposi 12. tammikuuta 1945 ilmahyökkäyksessä Ranskan Indokiinan rannikolla ja poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta.
Ranskan sveitsiläiskaarti

Ranskan sveitsiläiskaarti, täydeltä nimeltään Sveitsin ja Graubündenin kaartien rykmentti (), oli Sveitsin liittovaltion sotilaista muodostettu rykmentti Ranskan kuninkaan armeijakokoonpanossa Maison Militaire du Roi de Francessa. Se astui Ranskan kuninkaan palvelukseen 12. maaliskuuta 1616 ja poistui palveluksesta vuonna 1792.
Vuosina 1815–1830 palveli kaksi Sveitsin rykmenttiä Ranskan kuninkaiden Ludvig XVIII:n ja Kaarle X:n Garde-royalessa. Termi palkkasoturi tästä kaartista on hieman harhaanjohtava, sillä näillä palveluilla Sveitsi sai liittolaisia puolelleen. Sveitsiläisillä palkkasotureilla oli tuolloin erinomainen maine hyvinä sotilaina.
Ranskan kuningashuoneen palveluksessa toimineesta sveitsiläiskaartista käytetään samaa termiä (sveitsiläiskaarti) kuin Vatikaania puolustavasta sveitsiläiskaartista. Molempien sotilaskokoonpanojen palvelukseen kutsumisen taustalla oli tuon aikainen Sveitsin sotilaiden erinomainen maine voittamattomina sotilaina sekä Sveitsin tuon aikainen heikko taloudellinen tilanne, joka pakotti sveitsiläisiä miehiä lähtemään palkkasotilaiksi. Sopimusten osapuolet ja ehdot olivat kuitenkin toiset, eikä näitä rykmenttejä tule pitää yhtenä.
CD-9 (1944)

CD-9 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta.
Palvelus.
Alus upposi 14. helmikuusta 1945 torpedoituna Chejun länsipuolella ja poistettiin alusluettelosta 10. huhtikuuta.
CD-11 (1944)

CD-11 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 15. maaliskuuta.
Palvelus.
Alus upposi 10. marraskuusta 1944 ilmahyökkäyksessä Ormocinlahdella ja poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1945.
Klorendiinianhydridi

 
Klorendiinianhydridi (C9H2Cl6O3) on kloorattuihin rengasrakenteisiin anhydrideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeeriteollisuudessa palonsuoja-aineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa klorendiinianhydridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste hydrolysoituu erityisesti emäksisten vesiliuosten vaikutuksesta klorendiinihapoksi. Klorendiinianhydridi liukenee muun muassa etanoliin. Klorendiinihappo ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä ja sille altistuminen voi aiheuttaa allergisen reaktion. Yhdiste kuuluu niin sanottuihin reaktiivisiin palonsuoja-aineisiin.
Valmistus ja käyttö.
Klorendiinianhydridiä valmistetaan heksakloorisyklopentadieenin ja maleiinianhydridin välisellä Diels–Alder-reaktiolla. Tuote voidaan puhdistaa hydrolysoimalla se klorendiinihapoksi ja tämän jälkeen eristää klorendiinihappo. Kuumennettaessa klorendiinihappoa se kondensoituu muodostaen jälleen klorendiinianhydridia.
Klorendiinihappoa käytetään polymeerien palonestoaineena. Erityisesti sitä käytetään tyydyttymättömien polyestereiden valmistuksessa yhdessä maleiinianhydridin ja polyolien kanssa. Lisäksi sitä käytetään myös alkydi- ja epoksihartsien palonsuoja-aineena. Klorendiinihappo parantaa myös polymeerien UV-säteily- ja korroosiokestävyyttä.
10 cm/65 type 98

10 cm/65 type 98 () oli keisarillisen Japanin laivaston kevyt laiva- ja rannikkotykki toisessa maailmansodassa. Tykkiä asennettiin lentotukialus "Taihōlle", kevyt risteilijä "Ōyodolle" sekä Akizuki-luokan hävittäjille. Vuodesta 1945 alkaen rannikkoasemat tulivat tärkeimmiksi sijoituskohteiksi. Japanilaiset pitivät tykkiä parhaana ilmatorjunta-aseenaan. Toisen maailmansodan jälkeen tykin käyttö jatkui kahdella hävittäjällä, jotka luovutettiin sotakorvauksina Neuvostoliitolle ja Kiinan tasavallalle.
Asennus.
Tykki asennettiin kaksiputkiseen torniin, jonka kokonaismassa oli 34 500 kg. Torni kääntyi 12-16 astetta sekunnissa ja aseiden korkeuskulman muutos 16 astetta sekunnissa. Torni oli sähköhydraylinen ja sitä voitiin tarvittaessa käyttää käsin.
Ammukset.
Tykillä ammuttiin 13 kg:n HE-kranaatteja. Tykille oli valmistettu ainoastaan kärkisytytteisiä kranaatteja. Kranaatin maksimikantama oli 19 500 metriä ja 90 asteen kulmalla ammuttaessa 13 000 metriä. Tehokas ampumaetäisyys oli 14 000 metriä ja ilmamaaliin ammuttaessa 11 000 metriä.
Antonio B. Won Patin kansainvälinen lentoasema

Antonio B. Won Patin kansainvälinen lentoasema on Guamin pääkaupunki Hagåtñaa palveleva lentoasema. Vuonna 2014 sen kautta kulki noin 3,18 miljoonaa matkustajaa. Se on nimetty ensimmäisen guamilaisen edustajainhuoneen jäsenen Antonio Borja Won Patin mukaan.
Lentoyhtiöt.
Lentoasemalle lentävät säännöllisesti seuraavat lentoyhtiöt:
Ellie Kemper

Elizabeth Claire ”Ellie” Kemper (s. 2. toukokuuta 1980 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt Erin Hannonin roolia televisiosarjassa "Konttori" ja nimiroolin Netflix-alkuperäissarjassa "Unbreakable Kimmy Schmidt". Hänellä on lisäksi ollut sivurooleja elokuvissa, kuten "Morsiusneidot" ja "21 Jump Street". Kemper liittyi vuonna 2015 NBC-kanavan aamuohjelman "The Today Show"väliaikaiseksi juontajaksi.
Kemper syntyi Kansas Cityssä italialais-saksalaista sukujuurta olevan varakkaan nelilapsisen perheen toiseksi. Hänen nuorempi siskonsa Carrie Kemper on televisiokäsikirjoittaja. Kemperin vanhemmat ovat David Woods Kemper ja Dorothy Ann Jannarone. Perhe muutti St. Louisiin Kemperin ollessa viisivuotias. Hän opiskeli lukiossa esittäviä taiteita ja komiikkaa, ja yksi hänen opettajistaan oli näyttelijä Jon Hamm. Myöhemmin Kemper suoritti Princetonin yliopistosta Bachelor of Arts -tutkinnon. Sen jälkeen hän kävi Oxfordin yliopistoa.
Kemperin ura alkoi esiintymisistä sketsisarjoissa, mm. "Late Night with Conan O'Brienissa". Hän kirjoittaa artikkeleita nimeltä "The Onion" -lehteen. Roolin "Konttori" -sarjasta hän sai käytyään ensin koekuvauksessa "Puisto-osaston" rooliin. Tuottajat kutsuivat hänet uuteen koekuvaukseen "Konttorin" roolia varten, ja hänet valittiin esittämään Erin Hannonia. Kemper esiintyi osassa vuodesta 2009 alkaen. Vuonna 2010 hän oli mukana Sofia Coppolan elokuvassa "Somewhere".
Kemper on ollut Emmy- ja SAG-ehdokkaana roolistaan Netflixin sarjassa "Unbreakable Kimmy Schmidt".
Kemper on naimisissa käsikirjoittaja Michael Komanin kanssa, ja heillä on kaksi lasta, vuosina 2016 ja 2019 syntyneet pojat.
DS 4

DS 4 on DS Automobilesin vuosina 2010–2018 valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli. Mallia myytiin vuoteen 2015 asti Citroënin merkin alla nimellä Citroën DS4, kunnes DS:stä tuli itsenäinen merkki. Mallista on myös katumaasturimaisempi DS 4 Crossback -versio.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Citroën DS4 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
DS 5

DS 5 on DS Automobilesin vuosina 2011–2018 valmistama ylemmän keskiluokan henkilöautomalli. Sitä myytiin vuoteen 2015 saakka Citroën-merkin alla, nimellä Citroën DS5, kunnes DS-merkistä tuli itsenäinen.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Citroën DS5 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
DS 6

DS 6 on DS Automobilesin vuodesta 2014 lähtien Kiinan markkinoille valmistama ylellinen crossover-tyyppinen henkilöauto.
DS 6WR -malli esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä 20. huhtikuuta 2014 ("Auto China 2014").
DS 5LS

DS 5LS on ranskalaisen DS Automobilesin vuodesta 2014 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan henkilöautomalli, joka on hatchback-korisen DS 4S:n sedan-versio. DS 5LS:ää ei myydä Euroopassa.
Auton muotoilu perustuu Citroën DS Numéro 9- ja DS Wild Rubis -konseptiautoihin.
Julkistus.
DS Automobiles kertoi 19. joulukuuta 2013 Louvren alla sijaitsevassa Carrousel du Louvre -kauppakeskuksessa, että se tuo Kiinan markkinoille uuden sedan-mallin DS 5 -autosta keväällä 2014.
Suomen aluevaalit

Aluevaalit ovat vaalit, joissa valitaan hyvinvointialueiden valtuustoihin valtuutetut ja varavaltuutetut. Aluevaaleista on aiemmissa kokeiluissa ja suunnitelmissa käytetty nimitystä maakuntavaalit. Vaalit järjestetään muualla paitsi Helsingin kaupungissa (joka järjestää sosiaali- ja terveystoimen sekä pelastustoimen edelleen itsenäisesti ja siitä päättävät valitaan jatkossakin kuntavaaleissa) ja Ahvenanmaalla.
Suomessa aluevaaleista säädetään hyvinvointialuelaissa ja vaalilaissa. Aluevaltuustot päättävät hyvinvointialueen toiminnasta, taloudesta ja hallinnosta. Aluevaaleissa vaalipiirinä toimii hyvinvointialue.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022 Marinin hallituksen esittämän sote-uudistuslainsäädännön mukaisesti. Eduskunta hyväksyi esityksen sote-uudistuksesta ja hyvinvointialueista täysistunnossaan 23. kesäkuuta. Vuodesta 2025 eteenpäin aluevaalit järjestetään yhdessä kuntavaalien kanssa.
Vuoden 2022 aluevaaleissa naiset saivat enemmistön (53 %) valituista edustajista, vaalien äänestysprosentin oltua vain 47,5.
Historia.
Kainuun maakuntahallintokokeilussa järjestettiin maakuntavaalit vuosina 2004 ja 2008. 
Aluevaaleja valmisteltiin Juha Sipilän hallituksen kaudella maakuntavaalien nimellä sote-uudistuksen projektiryhmässä ja maakuntalain valmisteluryhmässä. Tällöin tavoitteena oli järjestää ensimmäiset maakuntavaalit osana maakunta- ja soteuudistusta. Sipilän hallituksen aikana maakuntavaaleille asetettiin useita tavoitteellisia päivämääriä muun muassa vuosille 2018 ja 2019, jotka kaikki lykkääntyivät. Uudistus kariutui.
Äänioikeus.
Äänioikeus aluevaaleissa määräytyy samalla tavalla kuin kuntavaaleissa. Äänioikeutettuja ovat 18 vuotta täyttäneet henkilöt, joiden kotikunta on hyvinvointialueeseen kuuluva kunta 51. päivänä ennen vaalipäivää. Muilta kuin Suomen, muun Euroopan unionin jäsenvaltion, Islannin tai Norjan kansalaisilta vaaditaan lisäksi, että henkilöllä on ollut kotikunta Suomessa yhtäjaksoisesti kahden vuoden ajan laskettuna 51. päivästä ennen vaalipäivää.
Whangārei

Whangārei () on Uuden-Seelannin Pohjoissaarella sijaitseva, maan pohjoisin varsinainen kaupunki. Se toimii Northland-nimisen hallinnollisen alueen pääkaupunkina. Kaupungin väkiluku on (vuonna ).
Maantiede.
Whangārei sijaitsee Northlandin hallinnollisella alueella Whangarein piirikunnassa.
Historia.
Legendan mukaan nykyisen kaupungin alueen näki ensimmäisenä polynesialainen tutkimusmatkailija Kupe matkallaan takaisin Hawaikiin löydettyään Uuden-Seelannin. Suullisen perimätiedon mukaan maorit asuttivat alueen 1000-luvulla. Arkeologisia löydöksiä alueen asutuksista on noin 1200-luvulta lähtien.
Α-Metyylifentanyyli

α-Metyylifentanyyli (tai "alfa"-metyylifentanyyli) on analgeettinen opioidi ja fentanyylin muunnos.
α-Metyylifentanyylin kehitti Janssen Pharmaceutica -lääkeyhtiö 1960-luvulla. Vuonna 1976 kemikaalia alkoi esiintyä huumausainemarkkinoilla katunimellä "China White", ja sen käyttö alkoi johtaa kuolemantapauksiin.
α-Metyylifentanyyli aiheuttaa samankaltaisia vaikutuksia fentanyylin kanssa. Vaikka α-metyylifentanyyli onkin erittäin voimakas opioidi, se on massayksikköä kohti miedompaa kuin fentanyyli. Sen vaikutusaika on myös huomattavan lyhyt.
Honda (Kolumbia)

Honda on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Toliman departementissa Magdalena-joen varrella, Andeilla. Etäisyys Ibaguéen on 92 kilometriä. Bogotá sijaitsee 142 kilometrin päässä. Honda rajoittuu Caldasin ja Cundinamarcan departementteihin. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Armero ja Mariquita. Hondan nimi viittaa alueella asuneeseen ondaima-kansaan. Hondan kuntaa ei varsinaisesti perustettu. Sen löysi espanjalainen tutkimusmatkailija ja konkistadori Gonzalo Jiménez de Quesada vuonna 1539. Sijaintinsa vuoksi se toimi Mariquitan provinssin pääkaupunkina. Magdalena-joen läheisyyden vuoksi Honda on ollut strategisesti tärkeä niin kolonialismin, itsenäisyyden kuin sisällissotienkin aikoina. Liberaalit valtasivat Hondan usein tuhannen päivän sodan aikana. 
Hondan turvallisuustilanne on parantunut merkittävästi. Hondassa on kuitenkin ollut merkittäviä sosiaalisia ongelmia julkisten varojen puutteen vuoksi. Lapsikuolleisuusluvut ovat olleet korkeita. Vuosien 2000–2010 aikana Hondassa laskettiin olleen yli 400 tapausta, joissa asukkaat oli häädetty mailtaan. Äärioikeistolainen liike AUC piti valtaa alueella 2000-luvun alussa.
Talous.
Monista muista Toliman kunnista poiketen, maanviljely ei kuulu Hondan pääelinkeinoihin. Hondan talous nojaa turismiin, kalastukseen ja karjanhoitoon. Urbanisaatio on pitkälle kehittynyttä.
Ilmasto.
Hondan ilmasto on trooppinen. Keskimääräinen lämpötila on 27,5 °C. Vuosittainen sademäärä on parhaimmillaan noin 1 608 millimetriä. Kuivuus on koetellut Hondaa viime aikoina. 
Väestö.
Vuoden 2005 väestölaskennan mukaan Hondassa asui 27 310 asukasta. Enemmistö asukkaista on naisia. Hondan väestön valtaosa koostuu alle 40-vuotiaista. Afrokolumbialaiset ja alkuperäiskansoihin kuuluvat muodostavat alle 2 % kunnan väestöstä.
Nähtävyydet.
Hondassa on paljon kolonialistista arkkitehtuuria ja historiallisia katuja. Hondaa kutsutaan myös ”siltojen kaupungiksi” (Ciudad de los Puentes). Hondan ja Etelä-Amerikan vanhin silta (Puente Navarro) on yli 100 vuotta vanha. Siellä sijaitsee myös useita museoita.
Ruokakulttuuri.
Hondan erikoisuuksiin kuuluu muun muassa banaanin lehtiin kääritty ja Toliman tapaan maissijauhoista valmistettu tamal ja sancocho-keitto.
Kuuluisia hondalaisia.
Hondassa ovat syntyneet esimerkiksi presidenttinä vaikuttanut liberaalitaustainen Alfonso López Pumarejo ja kirjailija José María Samper.
DS 4S

DS 4S on DS Automobilesin vuodesta 2015 lähtien valmistama alemman keskiluokan automalli, jota myydään ainoastaan Kiinan markkinoilla. Sen sedan-korinen rinnakkaismalli on DS 5LS. 
DS 4S esiteltiin Kantonin autonäyttelyssä vuoden 2015 lopulla. Moottorivaihtoehtoina ovat kolmisylinterinen 1,2-litrainen ja nelisylinterinen 1,8-litrainen bensiinimoottori.
Palestina (Huila)

Palestina on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Huilan departementissa, Andeilla. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Pitalito ja Acevedo. Palestina rajoittuu Caucan departementtiin etelään päin mentäessä. Neivaan on matkaa 205 kilometriä. Palestina on Huilan nuorin kunta. Sen perusti presbyteeri Camilo Trujillo Silva vuonna 1937. Palestinan nimi oli ennen ”Agua Azul”. Kunnan nykyinen nimi on saanut inspiraationsa Raamatusta. Palestina kuului jonkin aikaa Pipaliton kuntaan, minkä jälkeen siitä tuli itsenäinen kunta 1980-luvulla. Palestinassa asuu 11 565 ihmistä, joista enemmistö on alle 40-vuotiaita. Valtaosa Palestinan asukkaista on miespuolisia.
Talous.
Palestinan pääelinkeinoja ovat maa- ja karjatalous. Alueella viljellään ja kasvatetaan muun muassa kahvia, sokeriruokoa, granadillaa, luloa, pitaijaa, puutomaattia ja marjoja. Kalanviljelyä harjoitetaan jonkin verran. Turismi (erityisesti ekoturismi) on myös tärkeä elinkeino.
Ilmasto.
Keskilämpötila on 19 astetta. Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 1 922 millimetriä.
Nähtävyydet.
Palestinassa on paljon ekoturismia alueen luontokohteiden vuoksi.  Alueella sijaitsee Parque Nacional Natural Cueva de los Guáchoros -niminen kansallispuisto, josta tuli Kolumbian ensimmäinen kansallispuisto vuonna 1960. Siellä pesii esimerkiksi rasvakehrääjiä.
Moisio (muinaissuomalainen suurtila)

Moisio on muinaissuomalainen suurtila, jollaisia oli Suomessa ainakin rautakaudella niin sanottuna ristiretkiaikana. 
Moisioita tunnetaan erityisesti Varsinais-Suomesta. Nousiaisten moisio on toistaiseksi ainoa kohde, josta on tehty runsaita arkeologisia löytöjä.
Moisio-nimisillä paikoilla on usein myös yhteys keskiaikaisten kirkkojen paikkoihin. Ainakin Mynämäellä, Nousiaisissa, Paimiossa ja Lohjalla kirkko on rakennettu pitäjän ainoan Moisio-nimisen talon maalle. Tästä on päätelty, että lounaisrannikon kirkkojen paikat olivat saaneet alkunsa näille ristiretkiaikaisille suurtiloille perustetuista saarnahuoneista. 
Ruotsin vallan voimistuessa 1200-luvun lopulla ja 1300-luvulla Moisiot joutuivat kruunun tai kirkon omistukseen. Tämä on nähty osoituksena vallanvaihdosta yhteiskunnassa. Tällaisia kruunun tai kirkon omistamia taloja on ollut Liedossa, Piikkiössä, Uskelassa, Nousiaisissa ja Mynämäellä. Vallanvaihdon seurauksena tuskin kukaan suomalaisista suurtalonpojista pääsi nousemaan myöhemmin uuden Ruotsin vallan aatelissäätyyn. Tästä huolimatta 1300-luvulla "Hyvälempi"- ja "Mielivalta"-nimiset henkilöt esiintyvät aatelisvaltakirjoissa, mutta suomalaiset nimet katoavat myöhemmin. 
Keskiajalla Moisio-nimellä tunnetut suurtilat eivät enää monissa tapauksissa koostuneet laajoista tiluksista tai kartanolääneistä, vaan ne olivat vauraita vertaistensa joukossa. Moisioiden isännät eivät välttämättä pystyneet tarjoamaan varustettua ratsua kuninkaan palvelukseen, eivätkä täten voineet nousta Ruotsin vallan aikana Alsnön säännön mukaisesti vapaasäätyyn.
Moisiot muualla.
Suomen sanalla "moisio" on etymologinen vastine viron sanaan "mõis" (paikannimissä myös genetiivimuodossa "mõisa"). Myös virossa moisioita lienee ollut jo esihistoriallisella ajalla, mutta sana viittaa nykyään pääasiassa aateliskauden baltiansaksalaisiin kartanoihin. Sanalla "moisio" on etymologiset vastineet myös liivin, vatjan ja inkeroisen kielissä. Lisäksi sana on virosta lainattu latvian kieleen ("muiža" ’kartano’) ja joidenkin arveluiden mukaan venäjään ("мы́за").
Martti Hosia

Martti Hosia (s. 1948) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Yleisradion Venäjän asioihin erikoistuneena ulkomaantoimittajana. 
Ura.
Hän toimi Ylen kirjeenvaihtajana Moskovassa 1986–1990, 1994–1998 ja jälleen vuodesta 2001 lähtien. Vuonna 2003 hän sai Vuoden journalisti -palkinnon kiihkottomasta mutta kriittisestä Venäjä-raportoinnistaan. Erityisesti palkintoraati arvosti Hosian raportointia Tšetšenian sodasta.
Vuonna 2002 Suomi–Venäjä-seura palkitsi Martti Hosian ensimmäistä kertaa jaetulla Harashoo-palkinnolla. Se myönnetään toiminnasta, joka positiivisessa mielessä liittyy Venäjään ja venäläisyyteen tai edistää Suomen ja Venäjän välistä yhteistyötä tai Venäjä-tietouden leviämistä Suomessa. Palkintoperusteluissa lueteltiin Martti Hosian toimittajantyön tunnusmerkeiksi perehtyneisyys, monipuolisuus ja aina asiallisuus. ”Olipa välitettävänä ’hyviä tai huonoja uutisia’, voi suomalainen katsoja luottaa Hosian juurevaan raportointiin ja Venäjän tuntemukseen. Lisäksi hänen kymmenet reportaasinsa ovat kiinnostavalla tavalla avanneet venäläistä arkipäivää meille katsojille.” Palkintoperusteluissa kiitettiin lisäksi Hosian raportteja Venäjän suomalais-ugrilaisten kansojen elinoloista.
Perhe.
Martti Hosian vanhemmat olivat talousneuvos Leo Hosia ja ministeri Armi Hosia. Hänen isoisänsä oli kansanedustaja Severi Kurkinen.
Furanyylifentanyyli

Furanyylifentanyyli (Fu-F) on analgeettinen opioidi ja fentanyylin johdos, sitä on myyty muuntohuumeena. Kemikaali on suunnilleen viisi kertaa fentanyyliä miedompi vaikutuksiltaan.
Fentanyylijohdannaisten sivuvaikutukset ovat osapuilleen itse fentanyylin kaltaisia, kuten esimerkiksi kutina, pahoinvointi ja mahdollisesti hengenvaarallinen hengityslama.
Furanyylifentanyyli on aiheuttanut jopa satoja kuolemantapauksia ympäri Euroopan ja entisissä Neuvostoliittoon kuuluneissa valtioissa. Se on myös aiheuttanut kuolemantapauksia Virossa 2000-luvun alussa, ja siitä on myös kehitetty uusia variaatioita joita on myös alkanut esiintyä huumausainemarkkinoilla. 
Hengenvaarallisia vastareaktioita kemikaalin käytöstä on esiintynyt Ruotsissa. Se on aiheuttanut ainakin seitsemän kuolemantapausta Cook Countyssä, Illinoisissa. 
Furanyylifentanyyli on luokiteltu laittomaksi aineeksi Ruotsissa tammikuussa 2016.
DEA:n mukaan fentanyyliä ja sen johdoksia on massatuotettu Kiinassa salaisissa laboratorioissa, joista niitä on salakuljetettu Yhdysvaltoihin perinteisten Meksikossa sijaitsevien reittien kautta. Kiinalaiset kemistit ovat kehittäneet fentanyylistä uusia variaatioita kiertääkseen Yhdysvaltojen huumausainelakia, ja näin kehittäneet uusia muuntohuumeita jotka eivät ole Yhdysvalloissa laittomia, mutta muistuttavat vaikutuksiltaan fentanyyliä.
Catalogue raisonné

Catalogue raisonné on kattava, selityksin varustettu, taiteilijan kaikki tunnetut tunnetut teokset sisältävä luettelo. Luettelo voi sisältää teokset joko tietyllä tai kaikilla tekotavoilla tehtynä. 
Catalogue raisonnét ovat tieteellisiä kokoomateoksia taiteilijan teoskannasta. Ne ovat tärkeitä apuvälineitä taideteoksen tutkimuksessa ja attribuoinnissa. 
Catalogue raisonnéssa voi olla joitakin tai kaikki seuraavista:
Reijo Lindroos (toimittaja)

Reijo Veikko Johannes Lindroos (s. 12. elokuuta 1951 Helsinki) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Yleisradion ulkomaantoimittajana. Hän toimi Ylen Afrikan-kirjeenvaihtajana vuosina 1989–1992 asemapaikkanaan Nairobi. Vuosina 1997–2002 hän oli Ylen pääkirjeenvaihtajana Washingtonissa Yhdysvalloissa. Hän on toiminut myös Ylen TV-uutisten ulkomaantoimituksen päällikkönä ja viimeksi erikoistoimittajana. Hän jäi eläkkeelle syksyllä 2016.
Lindroos raportoi kirjeenvaihtajana muun muassa Nelson Mandelan vapautumisesta ja Etelä-Afrikan apartheidin purkamisesta, Yhdysvaltojen vuoden 2000 presidentinvaaleista ja syyskuun 11. päivän terroriteoista 2001. Lomaltaan Sri Lankassa joulukuussa 2004 Lindroos joutui raportoimaan Intian valtameren tsunamista.
Ro4-1539

Ro4-1539 (furetyylinorlevorfanoli) on analgeettinen opioidi joka kuuluu morfinaaneihin. Kemikaalin kehitti Hoffmann–La Roche 1950-luvulla. Se toimii voimakkaana myy-reseptorin agonistina, ja eläinkokeissa sen huomattiin olevan noin 30-60 kertaa vahvempi kuin sille sukua oleva levorfanoli.
Ro4-1539:a ei ole koskaan kaupallistettu, sitä ei ole markkinoitu lääkeaineena, vaan sitä on käytetty ainoastaan laboratorio-olosuhteissa ja eläinkokeissa.
Eläinkokeista päätellen sen arvellaan vaikuttavan ihmisiin samalla tavoin kuin muut voimakkaat opioidireseptoriagonistit, ja sen vaikutuksen arvellaan olevan analgesia, sedaatio, euforia, ummetus, kutina, takyfylaksia ja hengityslama, joka voi olla hengenvaarallista.
Ksorfanoli

Ksorfanoli (koodinimet TR-5379 tai TR-5379M, tunnetaan myös nimellä ksorfanolimesylaatti) on analgeettinen opioidi joka kuuluu morfinaaneihin, mutta sitä ei ole koskaan myyty lääkekäyttöön tai kaupallistettu. 
Se on opioidreseptoreiden sekä antagonisti että agonisti.
Ksorfanoli aiheuttaa voimakkaan analgesian ja alun perin sen pääteltiin olevan niin sanotusti ei-väärinkäytettävä kemikaali. Eläinkokeissa sen huomattiin aiheuttavan vain suhteellisen vähäisiä sivuvaikutuksia, ainoastaan sedaatiota ja pahoinvointia, joskin se voi aiheuttaa lihaskramppeja suuremmilla annoksilla.
Simeon Thessalonikalainen

Pyhä Simeon Thessalonikalainen (, n. 1381 – 15. syyskuuta 1429) oli Thessalonikan arkkipiispa ja bysanttilainen teologi. Simeon oli merkittävä liturginen teologi ja hesykasti ja Bysantin valtakunnan viimeinen suuri teologi.
Elämä.
Simeon syntyi vuosien 1381 ja 1387 välillä Konstantinopolissa. Hänen lapsuudeestaan ja nuoruudestaan tunnetaan varsin vähän. Hän meni kuitenkin ilmeisesti nuoruudessaan kilvoittelemaan konstantinopolilaiseen Ksanthopouloksen luostariin, jossa hänestä vihittiin pappismunkki ennen hänen valintaansa piispaksi. Vuosien 1410 ja 1418 välillä hänet valittiin valtakunnan toiseksi suurimman kaupungin, Thessalonikan arkkipiispaksi. Vuonna 1422, kun ottomaanien sulttaani Murad II piiritti Thessalonikaa, Simeon lähti salaa kaupungista Konstantinopoliin pyytääkseen keisari Manuel II:lta apujoukkoja turkkilaisia vastaan. Simeon pääsi kuintenkin vain Athosvuorelle asti, jossa hänet kehotettiin kääntymään takaisin. Koska keisarilta ei saatu apujoukkoja, kaupungin kuvernööri Andronikos Palaiologos päätti luovuttaa kaupungin venetsialaisille, estääkseen turkkilaisvalloituksen. Venetsialaiset eivät kuitenkaan pystyneet murtamaan turkkilaispiiritystä, ja kaupungin olot pysyivät huonoina. Simeon kuvaa piiritetyn kaupungin elinoloja teoksessaan "Logos Historikos". Simeon kuoli hieman ennen kaupungin ottomaanivalloitusta 1429. Ortodoksinen kirkko kanonisoi Simeonin pyhien joukkoon vuonna 1981.
Teokset.
Simeon oli merkittävä myöhäisbysanttilaisen kauden kirjoittaja. Hän täydensi katedraalinsa typikoneja ja kirjoitti kuvauksia jälkipolville bysanttilaisesta liturgiasta. Patrologia Graecan niteeseen 155 on koottuu Simeonin kirjoitukset.
Simeonin tärkeimmät teokset ovat:
Tesoman koulu

Tesoman koulu on Tampereella sijaitseva vuosiluokkien 1–9 koulu, joka toimii Tesoman koulutalossa Ristimäessä, Ikurin koulutalossa Ikurissa ja Kalkun sekä Kalkunvuoren toimipisteissä Kalkussa.
Tesoman koulun alueelle rakentui uusi Tesoman yhtenäiskoulu, jonka rakentaminen alkoi toukokuussa 2016. Sen valmistui vuoden 2018 alussa. Koulu muutti uuteen rakennukseen helmi–maaliskuussa 2018, jolloin alkoi myös sivurakennuksen remontti. Remontin jälkeen sivurakennus yhdistettiin uuteen rakennukseen ja myöhemmin kesällä vanha päärakennus purettiin. Elokuussa 2018 Tesoman päiväkoti sekä alakoulun luokat muuttivat yhtenäiskoulun rakennukseen.
Tesoman kirjasto

Tesoman kirjasto on vuonna 1979 perustettu Westeri-liikekeskuksessa Tampereen Tesomajärven kaupunginosassa sijaitseva kirjasto.
Historia.
Tesoman kirjasto muodostettiin vuonna 1979 yhdistämällä Raholan koululla toiminut Raholan sivukirjasto ja Tesomajärven koululla toiminut Tesoman sivukirjasto.
Tesomajärven koululla toiminut sivukirjasto oli avattu 15. marraskuuta 1967. Kirjastona oli myös koulun käytössä ollut 40 m2:n luokkahuone. Sivukirjaston toiminta päättyi 28. helmikuuta 1979. 
Vuosina 1979-1989 Tesoman kirjasto toimi kirjastokäyttöön kunnostetussa
entisessä liikehuoneistossa, joka oli hyötypinta-alaltaan 517 m2. Näistä tiloista jouduttiin luopumaan tammikuussa 1989 kiinteistön omistajan vaihduttua. Uuden kirjaston rakentamisen
aloituksen lykkääntyessä kirjasto jouduttiin sijoittamaan väliaikaisiin vuokratiloihin samaan
kiinteistöön, jossa aikaisemmatkin vuokratilat olivat.
Kirjastolle rakennettiin vuosina 1989-1990 omat tilat kiinteistöön, jossa toimii myös Tesoman nuorisokeskus.
Sisustussuunnitelman laati ja kiinteistön suunnitteli kaupunginarkkitehti Jukka Hagman Tampereen kaupungin talonrakennusvirastosta. Kirjasto avattiin uusissa tiloissa 3. tammikuuta 1991. Kirjaston toiminta päättyi tässä tilassa 17. helmikuuta 2018.
Kirjastolle rakennettiin uudet tilat Tesoman keskustaan rakennettuun liikekeskus Westeriin. Uuden kirjaston avajaiset pidettiin 9. huhtikuuta 2018.
Aucklandin teknillinen yliopisto

Aucklandin teknillinen yliopisto (Auckland University of Technology (AUT)) on teknillinen yliopisto Aucklandissa Uudessa-Seelannissa. Kyseessä on Uuden-Seelannin uusin yliopisto, joka sai yliopistostatuksen vuonna 2000.
Tiedekunnat.
Yliopistolla on viisi tiedekuntaa:
Luettelo Ponssen tuotteista

Vieremäläinen Ponsse valmistaa metsätyökoneita saksalaisen MTU:n (Mercedes-Benz-pohjaisia teollisuusmoottoreita) voimanlähteillä.&lt;br&gt;
Ponssen valmistamat tuotteet:
Harvesterit.
Ponssen harvesterituotteisiin kuuluvat 
Kuormatraktorit.
Ponssen kuormatraktoreita eli ajokonetuotteita ovat 
Yhdistelmäkoneet.
Ponssen korjuri eli yhdistelmäkonetuote on Ponsse Buffalo Dual
Harvesteripäät.
Ponssen harvesteripäätuotteita (käytetään myös nimeä hakkuupää) ovat 
Muut tuotteet.
Ponsse valmistaa myös nostureita ja kuormaimia , energiapuun taloudelliseen korjaamiseen suunniteltuja tuotteita , Ponsse Ohjaamo -istuimia , puunhankintaketjussa tarvittavia tietojärjestelmiä ja simulaattoreita .
Saipanin kansainvälinen lentoasema

Saipanin kansainvälinen lentoasema on Pohjois-Mariaanien Saipanin ainoa lentoasema. Sieltä lennetään suoria lentoja Japaniin, Etelä-Koreaan, Kiinaan ja Guamiin sekä paikallislentoja muualle Pohjois-Mariaaneilla.
Lentoyhtiöitä.
Lähde:
Organokobolttiyhdisteet

Organokobolttiyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, joissa on kovalenttinen sidos koboltin ja hiilen välillä.
Rakenne ja ominaisuudet.
Organokobolttiyhdisteissä koboltti voi esiintyä hapetusluvuilla +I, +II, +III tai +IV. Näistä +I ja +III ovat tavanomaisimmat ja hapetusluvulla +II koboltti esiintyy organometalliyhdisteissä vain reaktioiden välivaiheina ja hapetusluvulla +I organokobolttiyhdisteet ovat hyvin nukleofiilisia. Koboltin ja hiilen välinen sidos on hyvin heikko. Ainoa stabiili yksinkertaisia alkyyliligandeja sisältävä organokobolttiyhdiste on tetrakis(norbornyyli)koboltti, jossa koboltti on muutoin sille harvinaisella hapetusluvulla +IV. Stabiilimpia ovat yhdisteet, joissa on lisäksi ligandina fosfiineja tai muita elektroneja luovuttavia ligandeja. Organokobolttiyhdisteitä, joiden rakenne on RyCoXz, missä R on aromaattinen ryhmä ja X on bromi tai jodi, on raportoitu syntetisoidun.
Yksinkertaisia alkyyli- tai aryyliorganokobolttiyhdisteitä stabiilimpia ovat koboltin yhdisteet, joissa koboltti on koordinoitunut alkeeneihin. Tällaisia yhdisteitä ovat esimerkiksi metalloseeneihin kuuluva kobolttoseeni sekä organokobolttiyhdisteet, joissa orgaanisena osana on esimerkiksi 1,5-syklo-oktadieeni tai syklo-okteeni. Stabiileja organokobolttiyhdisteitä ovat myös eräät metallikarbonyyliyhdisteet kuten dikobolttioktakarbonyyli. Organokobolttiyhdisteitä stabiloivat myös kobolttiin sitoutuneet typpi- tai happifunktionaalisuuksia sisältävät yhdisteet esimerkiksi porfyriinirengas B12-vitamiinissa ja oksiimit.
Santeri Helinheimo Mäntylä

Santeri Helinheimo Mäntylä (s. 1991, esiintynyt myös nimellä Santeri Mäntylä) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa elokuvissa "Korsoteoria" ja "Bodom" sekä televisiosarjassa "Koukussa". Hän aloitti näyttelemisen jo lapsena tamperelaisissa teattereissa. Elokuussa 2024 Helinheimo Mäntylä aloitti Kuopion kaupunginteatterissa kahden vuoden kiinnityksellä.
Helinheimo Mäntylä on vanhempiensa tapaan opiskellut Sibelius-Akatemiassa musiikkikasvattajaksi. Teatterikorkeakoulussa hän opiskeli musiikkiteatterin erityisopintoja vuosina 2021–2023. Musiikin maisteriksi hän valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 2023. Hän oli mukana perustamassa tamperelaista Täsmäteatteria, jossa hän toimi ensisijaisesti säveltäjänä ja äänisuunnittelijana.
Helinheimo Mäntylä näytteli 2001–2008 Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja Pyynikin kesäteatterissa. Lilla Teaternin "Once"-musikaalissa hän näytteli vuosina 2020 ja 2022. Teatteri Avoimien Ovien näytelmässä "Martan valinta" (2020) hän näytteli Gabrielin roolin ja vastasi musiikkien sävellyksestä ja johdosta. Vuonna 2023 hän esiintyi Turun kaupunginteatterin musikaalissa "Cabaret". Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Yleisradion kuunnelmissa, Iisan musiikkivideolla ”Kaikki mitä et sanonut” (2016) sekä K-Plussa-mainoskampanjan kasvona 2018–2019.
Sophie Pascoe

Sophie Pascoe (s. 8. tammikuuta 1993, Christchurch, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen parauimari, joka on osallistunut kolmiin kesäparalympialaisiin. Hän on saavuttanut niissä yhdeksän kultaa ja kuusi hopeaa, ja hän on Uuden-Seelannin parhaiten paralympialaisissa menestynyt urheilija. Hän on lisäksi voittanut MM-kisoissa pitkällä radalla kahdeksan kultaa, neljä hopeaa ja neljä pronssia ja lyhyellä radalla neljä kultaa ja kolme pronssia.
Varhainen elämä.
Sophie Pascoe syntyi 8. tammikuuta 1993 Christchrurchissa Gary ja Jo Pascoelle. Hänellä on isosisko nimeltään Rebecca. Noin kaksi- ja puolivuotiaana Sophie jäi isänsä ajaman ruohonleikkurin alle, ja hänen jalkansa jouduttiin tämän vuoksi amputoimaan polvesta alaspäin. Sophie kävi koulua aluksi Halswell Primsty Schoolissa ja myöhemmin Lincoln High Schoolissa.
Sophie Pascoe aloitti uimisen seitsemänvuotiaana. Häntä valmentaa Roly Crichton, joka on valmentanut häntä jo yli 14 vuotta, ja hän edustaa seuratasolla QEII Swim Clubia.
Ura.
Pascoe kilpailee luokassa S10 vapaauinnissa, perhosuinnissa ja selkäuinnissa, luokassa SB9 rintauinnissa ja luokassa SM10 sekauinnissa.
Hän osallistui 15-vuotiaana Pekingin kesäparalympialaisiin vuonna 2008 ja on Uuden-Seelannin nuorin paralympiaedustaja. Hän voitti kisoissa kolme kultaa ja yhden hopean ja oli näin myös maan nuorin paralympiamitalisti.
Vuoden 2009 vammaisuinnin MM-kisoissa hän saavutti neljä kultaa ja kolme pronssia. Lisäksi hän rikkoi neljä maailmanennätystä 100 metrin perhosuinnissa, 100 metrin selkäuinnissa sekä 100 ja 200 metrin sekauinneissa.
Seuraavan vuoden MM-kisoissa Pascoe saavutti kullan 100 metrin perhosuinnissa rikkoen samalla maailmanennätyksen. Lisäksi hän voitti kolme hopeaa.
Lontoon kesäparalympialaisissa vuonna 2012 Pascoe osallistui kuuteen uintitapahtumaan ja saavutti kolme kultaa ja kolme hopeaa. Hän teki kaksi maailmanennätystä ja yhden paralympiaennätyksen.
Vuoden 2013 MM-kisoissa hän voitti viisi kultaa tehden samalla kolme maailmanennätystä 50 ja 100 metrin vapaauinneissa ja 100 metrin perhosuinnissa.
Kaksi vuotta myöhemmin MM-kisoissa hän saavutti kolme kultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia. Kullat tulivat 200 metrin sekauinnista, 100 metrin perhosuinnista ja 100 metrin vapaauinnista.
Rio de Janeiron kesäparalympialaisissa vuonna 2016 hän osallistui viiteen uintitapahtumaan ja saavutti kolme kultaa ja kaksi hopeaa. Näin hänen paralympiamitaliensa määrä nousi viiteentoista, ja hän ohitti jousiampuja Eve Rimmerin, joka voitti 14 mitalia, menestyneimpänä uusiseelantilaisena paralympiaurheilijana.
Ennätykset.
Lyhenteiden selitykset:
Ounasjärvi

Ounasjärvi () on järvi Enontekiöllä Kemijoen päävesistössä. Enontekiön kirkonkylä Hetta sijaitsee järven pohjoisrannalla. Järven itäpäästä alkaa Ounasjoki.
Järvi on kapea, noin 11 kilometrin pituinen länsi-itäsuuntainen vesiallas. Leveimmillään se on noin kilometrin levyinen. Järven pinta-ala on 6,93 neliökilometriä, ja sen rantaviivan pituus on 39,3 kilometriä. Sen tilavuus on 46 miljoonaa kuutiometriä eli 0,046 kuutiokilometriä. Keskisyvyys on 6,6 metriä ja suurin syvyys 31 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskivaiheilla Hetan eteläpuolella. Järven suurin saari on Hetan itäpuolella sijaitseva Karjalansaari (8 ha).
Ounasjärvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Ylä-Ounasjoen valuma-alueen (65.6) Ounasjärven valuma-alueella (65.63), jonka Ounasjärven lähialueeseen (65.632) se kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 287,1 mmpy. Järvi saa vetensä Muotkajärvestä, joka laskee sen länsipäähän Vajekoskea myöten. Muita järveen laskevia jokia ovat Närpistöjoki ja Suonttajoki. Ounasjärvi laskee sen itäpäästä lähtevää Ounasjokea pitkin.
Federico Ricca

Federico Ricca Rostagnol (s. 1. joulukuuta 1994 Tarariras, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaisseura Club Bruggea ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Ricca siirtyi 1. helmikuuta 2016 espanjalaisseura Málagaan 4½-vuotisella sopimuksella. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa myöhemmin samassa kuussa pelatussa ottelussa Real Sociedadia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki joukkueessa 20. huhtikuuta 2016 ottelussa Rayo Vallecanoa vastaan.
Vuonna 2019 Ricca siirtyi Belgiaan Club Bruggen joukkueeseen.
Ricca on pelannut Uruguayn maajoukkueessa yhden ottelun, kesäkuussa 2017 Irlantia vastaan.
USS Trout (SS-202)

USS Trout (runkonumero SS-202) oli Yhdysvaltain laivaston Tambor-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Portsmouthin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 28. elokuuta 1939. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1940 kumminaan Walter B. Woodsonin puoliso ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 15. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään Frank W. Fenno Jr.. 
Palvelus.
Alus julistettiin kadonneeksi 17. huhtikuuta 1944.
Markkina (Enontekiö)

Markkina () on kylä Lapin Enontekiöllä. Se sijaitsee Eurooppatie E8:n varressa Muonionjoen ja pienen Kuonnajärven rajaamalla kannaksella, Lätäsenon ja Könkämäenon risteyksessä. Markkina on ollut menneinä vuosisatoina nimensä mukaisesti tärkeä kauppapaikka. Sen merkittävyyttä vähensi Haminan rauha, joka jakoi alueen Muonionjokea pitkin Ruotsin ja Venäjän kesken vuonna 1809. Suomen puolelle jäänyt kirkko purettiin vuonna 1826.
Markkinan kirkonpaikka kuuluu Museoviraston vuonna 2009 inventoimiin Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin harvaan asutun pohjoisen Länsi-Lapin kirkollisena ja hallinnollisena keskuspaikkana 1600-luvulta 1820-luvulle. Se sijaitsee moreenikummun laella. Sieltä on tehty esihistorialliselta ajalta peräisin olevia esinelöytöjä. Toisessa maailmansodassa mäki oli suomalaisten uloin vartioasema ja tähystyspaikka, mistä muistuttavat kirkkotarhan sodanaikaiset kaivannot. Vastapuolella oli saksalaisten Järämä.
Valkoisen talon kansliapäällikkö

Valkoisen talon kansliapäällikkö () on Valkoisen talon korkea-arvoisin työntekijä. Tehtävä on nykyinen vastine aiemmalle presidentin yksityissihteerille. Tehtävä virallistettiin presidentin avustajan nimikkeellä vuonna 1946, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1961.
Kansliapäällikkö on presidentin nimittämä ja tämän alainen virka, eikä nimitys vaadi senaatin vahvistusta.
Nykyinen kansliapäällikkö Susie Wiles astui tehtävään 20. tammikuuta 2025. Häntä edelsi Joe Bidenin hallinnon Jeff Zients.
Antero Kesäniemi

Yrjö Antero Kesäniemi (vuoteen 1966 "Kiljunen", s. 2. joulukuuta 1944 Varkaus) on suomalainen lääkäri ja sisätautiopin professori. Hänen tutkimuskohteitaan ovat kolesteroliaineenvaihdunta, ateroskleroosi, alkoholimetabolia ja diabetes.
Kesäniemen isä oli lääketieteen lisensiaatti Viljo Kiljunen ja äiti filologian ylioppilas Hertta Ekman. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1963 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1970 sekä sisätautien erikoislääkäriksi vuonna 1978 ja dosentiksi vuonna 1984. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1974.
Kesäniemi toimi sisätautiopin professorina Oulun yliopistossa vuosina 1986–2012. Hän oli sisätautien ylilääkäri ja sisätautiklinikan esimies sekä medisiinisen tulosalueen tulosjohtaja. Hän oli vierailevana tutkijana Kalifornian yliopistossa San Diegossa ja La Jolla Veterans' Hospitalissa vuosina 1979–1982. Kesäniemelle myönnettiin Sydäntutkimussäätiön Sydäntutkimuksen suurpalkinto vuonna 2007, American Heart Associationin jäsenyys vuonna 1995 ja Suomen Sydänliiton Kultainen ansiomerkki vuonna 2002. Hän on ollut Suomen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003 ja Suomen Sisätautilääkärien Yhdistyksen Kunniajäsen vuodesta 2009. Kesäniemi sai Sosiaali- ja Terveysturvan palkinnon vuonna 2008. Hänelle on myönnetty myös Jalkaväkisäätiön Plaketti ja Rakuunaristi ansiokkaasta palveluksesta vuonna 1964.
Hans Beimler

Hans Beimler (2. heinäkuuta 1895 München – 1. joulukuuta 1936 Madrid) oli Saksan kommunistisen puolueen edustaja Weimarin tasavallan parlamentissa. Hän joutui Dachaun keskitysleirille huhtikuussa 1933 mutta pääsi pakoon sieltä kuristettuaan vartijansa ja otettuaan tämän univormun. Beimler on tiettävästi ainoa keskitysleirivanki, jonka onnistui paeta Dachausta niin, ettei häntä saatu kiinni.
Beimler osallistui Espanjan sisällissotaan kansainvälisissä prikaateissa. Hän kaatui Madridin piirityksen alkuvaiheessa käydyssä taistelussa joulukuussa 1936. Ernst Busch teki hänestä laulun, josta tuli tunnettu tasavaltalaisten keskuudessa. Itä-Berliinissä oli Hans Beimlerin mukaan nimetty katu, jonka nykyinen nimi on Otto-Braun-Straße sosiaalidemokraatti Otto Braunin mukaan. Saksan demokraattisessa tasavallassa nimettiin hänen mukaansa paljon muitakin katuja, tehtaita, kouluja, laivoja jne. Nykyisin niistä on jäljellä kadunnimiä esimerkiksi Leipzigissa ja Cottbusissa mutta myös lännen puolella Münchenissä.
Beimler haudattiin Barcelonaan Montjuïcin hautausmaalle suuren saattojoukon läsnä ollessa.
Hans Beimlerin pojanpoika Hans Anthony Beimler on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on työskennellyt muun muassa "" -sarjan tuotannossa.
Paavo Kinnunen (professori)

Paavo Kai Johannes Kinnunen (19. toukokuuta 1950 Helsinki – 21. syyskuuta 2017) oli suomalainen professori. 
Ennen nimitystään professoriksi Kinnunen toimi Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian dosenttina vuosina 1983–1990. Vuonna 1990 hänet nimitettiin fysiologisen kemian professoriksi Kuopion yliopistoon, josta hän jo samana vuonna siirtyi Helsingin yliopiston kemian apulaisprofessoriksi. Vuonna 2010 Kinnunen siirtyi Aalto-yliopiston Perustieteiden korkeakoulun Lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitoksen professoriksi, jossa hänen vastuualueenaan oli teknillinen fysiikka, erityisesti lääketieteellisen tekniikan innovaatiotoiminta.
Tohtori Kiminkinen

Tohtori Kiminkinen on tammikuussa 2009 Yle TV1-kanavalla alkanut televisio-ohjelma, jossa seurataan lääkäri Tapani Kiminkisen työtä terveysasemalla.
Abel Tasmanin kansallispuisto

Abel Tasmanin kansallispuisto on Uuden-Seelannin Eteläsaaren pohjoisosassa sijaitseva kansallispuisto. Puisto on nimetty Abel Tasmanin mukaan, joka vuonna 1642 löysi Uuden-Seelannin ensimmäisenä eurooppalaisena tutkimusmatkailijana.
Historia.
Puisto perustettiin vuonna 1942, ja virallisesti avattiin 18. joulukuuta 1942 juhlistamaan Abel Tasmanin maahansaapumisen 300-vuotispäivää.
Maantiede ja luonto.
Kansallispuiston pinta-ala on 225,3 km² ja se on pienin Uuden-Seelannin kansallispuistoista.
Ferran Soriano

Ferran Soriano i Compte (s. 16. kesäkuuta 1967 Barcelona) on espanjalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Englannin Valioliigassa pelaavan Manchester City FC:n toimitusjohtajana vuodesta 2012 lähtien. Hän on samalla myös samaan konserniin kuuluvien City Football Groupin ja New York City FC:n toimitusjohtaja.
Sorianosta tuli vuonna 2003 FC Barcelonan talousasioista vastaava varapuheenjohtaja Joan Laportan hallinnossa. Hän erosi tehtävästään vuonna 2008. Hänet valittiin 2009 Spanairin hallituksen puheenjohtajaksi. Yhtiö joutui lopettamaan toimintansa talousvaikeuksien vuoksi vuonna 2012.
Katja Anoschkin

Katja Anoschkin (s. 15. marraskuuta 1985) on suomalainen taidoka, joka edustaa Keravan Sandokaita. Vyöarvoltaan hän on 2 Dan.
Anoschkin aloitti taidouransa 2009 Keravan Sandokaissa ja siirtyi sieltä Yliopiston Taidon jäseneksi 2012. Takaisin Keravalle Anoschkin palasi 2021.
Matti Karhu

Matti Karhu (s. 11. syyskuuta 1945 Suolahti) on suomalainen toimittaja, entinen ulkomaankirjeenvaihtaja ja nykyisin viestintäalan yrittäjä.
Matti Karhu pääsi ylioppilaaksi Äänekosken yhteiskoulusta 1964. Karhu oli Yleisradiossa ajankohtaisohjelmien toimittajana vuoteen 1984 saakka ja hän toimitti muun muassa "Ajankohtainen kakkonen" -ohjelmaa 1969-80 sekä "Ulkolinja"-ohjelmaa 1980-84. Tämän jälkeen hän oli "Uusi Suomi" -lehden kirjeenvaihtajana Saksassa ja Yhdysvalloissa. Karhu palasi Suomeen 1980-luvun lopulla ja oli "Uuden Suomen" taloustoimituksen esimiehenä, kunnes lehti lakkautettiin 1991. Karhu oli lehden lakkauttamisen jälkeen vapaana toimittajana ja teki televisio-ohjelmia. Hän oli myös "Kauppakamari"-lehden päätoimittajana. Viimeksi Karhu on toiminut viestintäalan yrittäjänä ja hän järjestää muun muassa media-alan valmennusta yritysten edustajille, virkamiehille ja poliitikoille.
Kyösti Karvonen

Kyösti Karvonen (s. 1955) on suomalainen päätoimittaja ja diplomikielenkääntäjä.
Karvonen oli Taloudellisessa tiedotustoimistossa kansainvälisen tiedotuksen päällikkönä ja sen jälkeen "Helsingin Sanomien" kirjeenvaihtajana Neuvostoliiton loppuaikojen Moskovassa 1987–1991 ja Yhdysvaltain Washingtonissa 1993–1996. Seuraavaksi Karvonen toimi "Turun Sanomien" ja "Aamulehden" Helsingin-toimituksen esimiehenä vuoteen 2001 saakka, jolloin hänestä tuli 46-vuotiaana Oulussa ilmestyvän sanomalehti "Kalevan" toimituspäällikkö ja päätoimittajan sijainen. "Kalevan" vastaavaksi päätoimittajaksi Karvonen nimitettiin vuonna 2014. Hän jäi eläkkeelle keväällä 2020.
Raptor (rakettimoottori)

Raptor on SpaceX:n kehittämä kryogeeninen nestemäistä metaania ja nestehappea käyttävä rakettimoottori. Raptor-rakettimoottori toimii staged combustion -termodynaamikierrolla. Moottoria on tarkoitus käyttää SpaceX:n Starship -järjestelmässä sekä Super Heavy-kantoraketissa että avaruusaluksessa. 
SpaceX koekäytti moottorin prototyyppiä ensi kerran Texasin McGregorissa syyskuussa 2016. Helmikuussa 2019 moottorilla saavutettiin Elon Muskin mukaan Starshipille riittävä tehotaso. Toukokuussa 2021 Raptor-moottoreita on valmistettu jo yli 60 kappaletta. Tarkoituksena on kyetä massatuottamaan moottoreita, koska pelkästään yksittäinen kantoraketti vaatii jopa 30 Raptoria. Avaruusalus-osa noin kuusi.