tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suurkaupungin yöt

Suurkaupungin yöt () on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Irwin Winklerin ohjaama yhdysvaltalainen neo-noir-tyylinen rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Robert De Niro ja Jessica Lange. De Niro ja Lange olivat viimeksi näytelleet yhdessä Martin Scorsesen ohjaamassa "Cape Fear" -elokuvassa (1991).
"Suurkaupungin yöt" on uudelleenfilmatisointi vuonna 1950 ilmestyneestä Jules Dassinin ohjaamasta film noir -elokuvasta "Suurkaupungin laki", jonka pääosissa ovat Richard Widmark ja Gene Tierney. Molemmat elokuvat perustuvat Gerald Kershin samannimiseen romaaniin vuodelta 1938. Richard Price laati "Suurkaupungin yöt" -elokuvan käsikirjoituksen.
Juoni.
Newyorkilainen huono ja epärehellinen asianajaja Harry Fabian (Robert De Niro) menettää hermonsa, kun hän häviää oikeudessa nyrkkeilybisneksissä työskentelevälle Ira "Boom Boom" Grossmanille (Alan King). Fabian päättää kostaa Grossmanille järjestämällä nyrkkeilyotteluita. Vaikka Fabian ei ymmärrä nyrkkeilystä mitään, hän saa tuekseen Boom Boomin Al-veljen (Jack Warden) ja viehättävän Helenin (Jessica Lange), joka tarjoilee Fabianin kantapaikassa. Helenistä tulee myös Harryn rakastajatar, joka unelmoi elämästä, jossa ei tarvitse olla surkean paikan tarjoilijana. Hankkiakseen rahaa unelmansa toteuttamiseen Fabian sekaantuu alamaailmaan ja uhmaa kaikkia: Helenin vaarallisesta ja petetystä entisestä miehestä lähtien aina paikalliseen mafiapomoon asti. Fabian uhmaa vääriä ihmisiä ja pian hän huomaa, että unelmasta muuttuu helposti pahin painajainen.
Tuotanto.
Alun perin Martin Scorsesen oli tarkoitus ohjata elokuva, mutta vetäytyi sittemmin projektista. Scorsese oli palkannut käsikirjoittaja Richard Pricen laatimaan käsikirjoitusluonnoksen.
"Suurkaupungin yöt" -elokuvan kuvaukset alkoivat 4. marraskuuta vuonna 1991 ja päättyivät seuraavan vuoden 29. tammikuuta. "Suurkaupungin yöt" kuvattiin kokonaisuudessaan New Yorkissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Penta Films ja Robert De Niron Tribeca Productions.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Suurkaupungin yöt" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa New Yorkin elokuvajuhlilla 11. lokakuuta vuonna 1992, jonka jälkeen elokuva sai oman ensi-iltansa 16. lokakuuta 1992 New Yorkissa. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 23. lokakuuta 1992. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 6. elokuuta vuonna 1993. 20th Century Fox toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa vuonna 1992. "Suurkaupungin yöt" tuotti Yhdysvalloissa ilmestymisvuonnaan 6 202 756 dollaria.
Ilmestyessään "Suurkaupungin yöt" sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, ja he kehuivat näyttelijöiden roolisuorituksia. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "tuore" 67:n prosentin arvosana, joka perustuu kahteentoista arvosteluun.
"Suurkaupungin yöt" julkaistiin Yhdysvalloissa VHS:lle 21. huhtikuuta vuonna 1993. DVD:nä elokuva julkaistiin muun muassa 7. kesäkuuta vuonna 2004. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:lle 21. syyskuuta vuonna 2001.
Jonkeria

Jonkeria on Dinocephaliaan kuuluva sukupuuttoon kuollut terapsidisuku, joka eli nykyisen Etelä-Afrikan alueella keskisellä permikaudella.
Ominaisuudet.
"Jonkeria" eroaa huonommin säilyneistä jäänteistä tunnetusta "Titanosuchus"-suvusta jalan luiden pituuden perusteella. "Jonkerian" jalat ovat lyhyehköt ja tanakat kun taas "Titanosuchusin" jalat ovat pitkät. "Jonkeria" oli todennäköisesti kasvinsyöjä tai kaikkiruokainen eläin, ja se kasvoi noin 4–5 m pitkäksi. Sen kuono on pitkähkö, etuhampaat suuret ja kulmahampaat pitkähköt. Vaikka sukuun luetaankin nykyisin useita lajeja on osa niistä todennäköisesti toistensa synonyymejä, eli lajeja on todellisuudessa ollut vähemmän.
Podolian kuvernementti

Podolian kuvernementti (, ) oli kuvernementti vuosina 1795–1925. Se kuului ensin Venäjän keisarikuntaan vuosina 1795–1917, ja sittemmin muodosti osan Ukrainan kansantasavaltaa (1917–21) ja Ukrainan sosialistisista neuvostotasavaltaa (1921–1925).
Kuvernementin naapureina olivat vuoden 1917 alussa pohjoisessa Volynian, koillisessa Kiovan ja kaakossa Hersonin kuvernementit. Lounaassa alue rajoittui Bessarabian kuvernementtiin ja lännessä Itävalta-Unkariin.
Vuonna 1897 kuvernementin alue oli jaettu 12 kihlakuntaan. Asukasluku oli 3 018 299 ja 92,6 prosenttia väestöstä asui maaseudulla. Suurimmat kaupungit olivat tällöin Kamjanets-Podilskyi (35 934 as.), Vinnytsja (30 563 as.), Balta (23 363 as.), Proskurov (22 855 as.) ja Mohyliv-Podilskyi (Могилі́в-Поді́льський; Могилёв-Подо́льский, Могилев на Днестре, 22 315 as.).
Asukkaiden äidinkielistä tärkeimmät olivat vuonna 1897: ukraina (80,9 % väestöstä), jiddiš (12,2 %), venäjä (3,3 %), saksa (2,3 %). Jokin muu äidinkieli oli 1,3 prosentilla asukkaista.
Partido Obrero de Unificación Marxista

Partido Obrero de Unificación Marxista (lyh. POUM, "Yhdistynyt marxilainen työväenpuolue") oli vuosina 1935–1980 toiminut espanjalainen kommunistipuolue, joka oli linjaltaan trotskilainen. Se syntyi Espanjan kommunistisen vasemmiston (Izquierda Comunista de España, ICE) sekä Työläisten ja talonpoikien liiton (Bloque Obrero y Campesino, BOC) yhdistyttyä. POUM oli myös yksi Espanjan sisällissodan osapuolia sen jäsenten taisteltua tasavaltalaisten joukoissa.
Perustaminen.
POUM:n perustivat vuonna 1935 Lev Trotskia esikuvanaan pitäneet Andrés Nin ja Joaquín Maurín vastavoimaksi stalinistiselle Espanjan kommunistiselle puolueelle (PCE). Uusi puolue onnistui nopeasti kasvamaan jäsenmäärältään PCE:tä suuremmaksi. Jäseniä oli sen oman ilmoituksen mukaan parhaimmillaan noin 70 000 ja todellisuudessakin ainakin 30 000. POUM oli mukana myös tammikuussa 1936 perustetussa Espanjan toisen tasavallan kansanrintamahallituksessa, vaikka suhtautuikin siihen kriittisesti Stalinin johtaman Neuvostoliiton suuren vaikutusvallan vuoksi.
Sisällissodan aika.
Heinäkuussa 1936 syttyneen Espanjan sisällissodan aikana POUM:n jäsenet muodostivat tasavaltalaisten 29. divisioonan, joka taisteli Aragonian rintamalla. Sen miliisijoukoissa palveli tammi-toukokuun 1937 ajan vapaaehtoisena englantilainen kirjailija George Orwell, joka myöhemmin kertoi sotakokemuksistaan kirjassa "Katalonia, Katalonia". Sisällissodan alkaessa POUM oli anarkistien ohella mukana käynnistämässä Espanjan vallankumoukseksi kutsuttuja yhteiskunnallisia uudistuksia. Lähinnä Barcelonassa ja Katalonian alueella tehty vallankumous käsitti muun muassa teollisuuden ja maatalouden kollektivisoinnin.
Toukokuussa 1937 käytiin Barcelonan toukokuuna tunnettu tasavaltalaisten keskinäinen valtataistelu, jossa toisella puolella olivat POUM ja anarkistisen CNT-ammattiliiton työläiset vastassaan hallituksen joukot ja PCE. Kuusi päivää kestäneiden taistelujen jälkeen aloitti kommunistinen puolue POUM:n jäseniin kohdistuneet puhdistukset, jotka tehtiin todennäköisesti Stalinin määräyksestä. Tämä johti lopulta puolueen kieltämiseen kesäkuun puolivälissä. POUM:n johtajana toiminut Andrés Nin vangittiin ja surmattiin Madridissa sijainneella vankileirillä. Murhan takana oli ilmeisesti tasavaltalaisten tukijana toimineen Neuvostoliiton turvallisuuspoliisi NKVD. Puolueen jäseniä pakeni Ranskaan, josta heitä joutui maan natsimiehityksen aikana muun muassa Dachaun, Mauthausen-Gusenin ja Buchenwaldin keskitysleireille.
Lakkauttaminen.
Kansallismielisen koalition voittoon päättyneen sisällissodan jälkeen POUM toimi maanalaisena vuodesta 1947 kenraali Francon kuolemaan ja Espanjan demokratisoitumiseen saakka. Muista vasemmistopuolueista poiketen se ei kuitenkaan enää onnistunut vakiinnuttamaan asemaansa ja lakkautettiin vuonna 1980.
Treme

Treme on yhdysvaltalainen television draamasarja, joka esitettiin HBO-kanavalla 11. huhtikuuta 2010 – 29. joulukuuta 2013. Sarjaa tehtiin yhteensä 36 jaksoa, ja sen viimeiseksi jäänyt neljäs kausi oli viiden jakson mittainen. Nimi Treme on otettu neworleansilaiselta alueelta, joka on tunnettu musiikistaan. Sarja sijoittuu Hurrikaani Katrinan jälkeiseen New Orleansiin ja kertoo kaupungin asukkaiden pyrkimyksistä saada elämänsä järjestykseen ja kaupunkinsa takaisin kuntoon. Tremen luojat David Simon ja Eric Overmyer tunnetaan parhaiten työstään televisiosarjan "Langalla" () parissa. 
Tremen hahmoja ovat muun muassa Wendell Piercen esittämä pasunisti, Kim Dickensin näyttelemä kokki, DJ (Steve Zahn), jazzmuusikko (Rob Brown), asianajaja (Melissa Leo), poliisi (David Morse) ja Mardi Gras -intiaanipäällikkö (Clarke Peters). New Orleansin musiikki on Tremessä hyvin keskeisessä asemassa, ja monet sikäläiset muusikot vierailevat sarjassa. Esimerkiksi Allen Toussaint, Dr. John ja Kermit Ruffins nähdään Tremessä omina itsenään. Klassinen viulisti Lucia Micarelli esittää sarjassa Annie-nimistä muusikkoa.
"Time"-lehden kriitikko James Poniewozik luonnehti sarjaa kolmen jakson katsomisen jälkeen ”eräänlaiseksi intiimiksi ja irtonaiseksi television indie-elokuvaversioksi, jonka moninaiset tarinat ovat melkein kuin musiikkihetkien yhdistämä antologia.” Yhdysvaltain historian professori Marko Maunula puolestaan kirjoitti: ”Pilottijakson perusteella Tremesta on kehittymässä ehkä paras New Orleansin kuvaus televisiossa koskaan.”
Siniselkämonarkki

Siniselkämonarkki ("Monarcha melanopsis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Siniselkämonarkkia tavataan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Australiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustasiipimonarkki

Mustasiipimonarkki ("Monarcha frater") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Mustaasiipimonarkkia tavataan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Australiassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen tai yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Guifré el Pilós

Guifré el Pilós (n. 840-897) oli katalonialainen kreivi joka eli 800-luvun loppupuolella. Hänen valtakautensa aikana Katalonian hallinto kehittyi löyhästä feodaaliyhteiskunnasta perinnöllisen aatelin hallitsemaksi kreivikunnaksi. Ennen hänen aikaansa karolingit nimittivät uuden Barcelonan kreivin kulloistenkin mieltymysten mukaan, mutta Guifré el Pilósin seuraajaksi tuli hänen poikansa. Kehitys johti siihen, että Borrell II katkaisi siteet frankkeihin kokonaan. Tämän takia nykyiset katalonialaiset nationalistit kunnioittavat Guifré el Pilósia yhtenä kansakuntansa isistä.
Guifré el Pilósista tuli Urgellin ja Cerdanyan kreivi frankkikuningas Kaarle Kaljupään päätöksellä vuonna 870, ja Barcelonan ja Gironan kreivi vuonna 878. Hänen merkittävin saavutuksensa oli Katalonian keskiosien asuttaminen ja selvän rajalinjan luominen muslimien ja kristittyjen hallitsemien alueiden välille. Raja kulki Llobregat- ja Segre-jokien välistä vedenjakajaa pitkin. Hän perusti luostarin Ripolliin ja palautti piispanistuimen Vicin hiippakuntaan. Hän kuoli Navesin taistelussa vuonna 897, ja hänen läänityksensä jaettiin hänen poikiensa kesken. Tästä alkoi Katalonan perinnöllinen maa-aateli.
Guifré el Pilós on haudattu perustamaansa Ripellin luostariin.
Legendan mukaan Katalonian lipun punaiset raidat tulevat Ludvig Hurskaan sormista, jotka tahraantuivat haavoittuneen kreivin vereen ja vetivät juovat kultaiseen kilpeen.
Bougainvillenmonarkki

Bougainvillenmonarkki ("Monarcha erythrostictus") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Bougainvillenmonarkkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Lajia on kuvattu yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rusovatsamonarkki

Rusovatsamonarkki ("Monarcha castaneiventris")eli aiemmalta nimeltään guadalcanalinmonarkki on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Rusovatsamonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Salomoninmonarkki

Salomoninmonarkki ("Monarcha richardsii") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Salomoninmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Valkokorvamonarkki

Valkokorvamonarkki ("Carterornis leucotis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Valkokorvamonarkkia tavataan Australiassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Halmaheranmonarkki

Halmaheranmonarkki ("Carterornis pileatus") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Halmaheranmonarkkia tavataan Indonesiassa. Lajin on raportoitu olevan suhteellisen yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Täpläsiipimonarkki

Täpläsiipimonarkki ("Symposiachrus guttula") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Täpläsiipimonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan pääasiassa yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tanimbarinmonarkki

Tanimbarinmonarkki ("Symposiachrus mundus") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Tanimbarinmonarkkia tavataan Indonesiassa. Lajin on raportoitu olevan suhteellisen yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Floresinmonarkki

Floresinmonarkki ("Symposiachrus sacerdotum") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Floresinmonarkkia tavataan Indonesiassa Floresin saaren länsipuoliskolla. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja pirstaloitunut, ja koska sen elinympäristöt ovat tuhoutumassa ja populaatio pienenemässä.
Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi

Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi eli litiumheksametyylidisilatsidi eli LiHMDS (C6H18Si2NLi) on bis(trimetyylisilyyli)amiinin litiumsuola. Yhdiste on voimakkaasti emäksinen ja sitä käytetään emäksenä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi on värittömiä kiteitä muodostava kiinteä aine. Yhdiste reagoi helposti veden ja ilman kanssa, mutta ei ole niille yhtä herkkä kuin litiumdi-isopropyyliamidi (LDA). Aine liukenee hiilivetyihin, kuten heksaaniin ja bentseeniin, ja eetterihin, kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin. Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi on hyvin emäksinen ja sen pKa-arvo tetrahydrofuraaniliuoksessa on 29.5.
Kiinteässä olomuodossa litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi muodostaa rengasrakenteisia trimeerejä. Liuoksissa sille on tyypillistä muodostaa solvaatteja ja dimeerejä tai monomeereja, jotka ovat koordinoituneet liuotinmolekyyleihin, kuten tetrahydrofuraaniin.
Valmistus ja käyttö.
Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidia valmistetaan n-butyylilitiumin ja bis(trimetyylisilyyli)amiinin välisellä reaktiolla heksaaniliuoksessa. Yhdistettä on kaupallisesti saatavilla sekä kiinteänä että heksaani- tai tetrahydrofuraaniliuoksena.
Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi on voimakkaasti emäksinen ja kykenee poistamaan protonin jopa terminaalisilta alkyyneiltä, mutta ei ole muista emäksistä poiketen nukleofiilinen. Tämä johtuu siitä, että yhdiste on hyvin steerisesti estynyt. Sitä käytetään muun muassa niin sanottujen kineettisten enolaattien muodostamiseen ketoneista ja estereistä. Lisäksi sitä käytetään intaramolekulaarisissa syklisoitumisreaktioissa ja eräiden amiinien valmistukseen. Litiumdi-isopropyyliamidiin verrattuna litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi on huomattavasti selektiivisempi eikä aiheuta yhtä paljon sivureaktioita.
Vapaa Sivistystyö (järjestö)

Vapaa Sivistystyö ry () (VST) on vapaan sivistystyön valtakunnallinen edunvalvontajärjestö. Sen jäseniä ovat vapaan sivistystyön viiden oppilaitosmuodon keskusjärjestöt: Kansalaisopistojen Liitto, Opintokeskukset ry, Suomen Kansanopistoyhdistys, Suomen Kesäyliopistot ja Urheiluopistojen yhdistys. Sen muita jäsenjärjestöjä ovat: Bildningsalliansen, Kansanvalistusseura ja Svenska Folkskolans Vänner. 
Tarkoitus.
VST:n tehtävänä on 
Toiminta.
VST vahvistaa vapaan sivistystyön asemaa ja toimintaedellytyksiä Suomessa ja Euroopassa. Tätä varten se tekee aloitteita ja toimii asiantuntijana aikuiskasvatuksen ja vapaan sivistystyön kysymyksissä. VST tekee yhteistyötä koulutus- ja kulttuurisektorin muiden toimijoiden kanssa sivistystyön yleisten edellytysten varmistamiseksi. VST antaa lausuntoja mm. alan lainsäädännöstä, valtion talousarviosta sekä opetusministeriön aikuiskoulutus- tavoitteista ja -toimista. VST:n puheenjohtaja toimii opetus-ja kulttuuriministeriön kokoaman yhteistoimintaryhmän (YTR) puheenjohtajana.
VST:llä on edustus myös mm. elinikäisen oppimisen neuvostossa, eräissä koulutustoimikunnissa, opetustoimen henkilöstökoulutuksen neuvottelukunnassa ja kansallisessa kestävän kehityksen toimikunnassa. VST tekee yhteistyötä alan toimijoiden kanssa myös Pohjoismaissa, Baltiassa ja Euroopassa. VST on Euroopan aikuiskasvatusjärjestön EAEA:n (European Association for the Education of Adults) ja maailmanjärjestön ICAE:n (Internatiol Council for Adult Education) jäsen.
VST toimii koordinaattorina vapaata sivistystyötä koskevissa tutkimushankkeissa. Se julkaisi vuonna 2019 tieteellisen kirjan "Vapaa sivistystyö eilen, tänään ja huomenna" Kirja käsittelee Vapaan sivistystyön roolia, asemaa ja merkitystä suomalaisessa yhteiskunnassa ja koulutusjärjestelmässä. ()
Toimisto on Helsingissä Annankadulla.
VST:n puheenjohtajana toimi Aaro Harju kausilla 2013–2014 ja 2015–2016.
Historia.
Järjestö on perustettu vuonna 1969. Nimi oli silloin Vapaan sivistystyön yhteisjärjestö – Samverkande bildningsorganisationerna ry.
Veneitä rannalla

Veneitä rannalla on suomalaisen taiteilijan Berndt Lindholmin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1870. Kooltaan tämä maalaus on 25×32 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1975.
Berndt Lindholmin maalasi tämän kirkasta valoa sädehtivän "Veneitä rannalla" -työn Pohjois-Ranskassa Dunkerquessa, lähellä Belgian rajaa. Lindholm oli asunut Pariisissa vuoden 1868 alusta ja oli nyt paluumatkalla Suomeen. Hän oli ensimmäisiä taiteilijoita Skandinaviassa, joka maalasi ulkoilmamaalauksia. Niissä häntä innoitti elävän valovaikutelman tavoittaminen, välitön todellisuudenkuvaus. Nimenomaan tuolla Pariisin matkallaan hän oli innostunut katsomaan luontoa omin silmin. (Hänen opettajanaan siellä oli Louis Cabat.) Lindholm oli kirjoittanut kotimaahan vuonna 1869 ja kertonut sanoutuvansa irti vanhanaikaisesta "düsseldorfilaisuudesta" ja maalaavansa tästedes uusimman ranskalaisen taiteen tapaan luonnossa.
Helena Brander

Helena Elisabet Brander (5. heinäkuuta 1872 Kitee – 31. joulukuuta 1953 Kitee) oli suomalainen koulunjohtaja ja käsityönopettaja. Hän toimi Nuorsuomalaisen puolueen sekä Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana. 
Branderin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, filosofian maisteri Aksel Emil Brander ja Anna Amalia Telén. Brander valmistui tyttökoulusta 1888 sekä käsityönopettajaksi 1892 ja kudonnanopettajaksi 1895. Hän työskenteli Viipurin läänin maaviljelysseuran käsityönopettajana 1896–1903, käsityönopettajana Kiteellä 1903–1904, Kotkan naiskäsityökoulun johtajana 1904–1907, Suomen talousseuran käsityökoulun johtajana Turussa 1907–1919 sekä Fredrika Wetterhoffin työkoulun johtajana Hämeenlinnassa 1919–1940. Kansanedustajana hän toimi 24.5.1918 – 31.3.1919.
Brander toimi myös Turun ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuustoissa sekä Suomen kotiteollisuuden valtuuskunnassa.
Branderin veljiä olivat ylijohtaja, maanviljelysneuvos ja ministeri Uuno Brander sekä maanviljelysneuvos, agronomi ja kansanedustaja Akseli Brander. Hänen sisarensa oli talousopettaja, talousneuvos ja kansanedustaja Augusta Laine.
Hajime Hosogai

Hajime Hosogai (s. 10. kesäkuuta 1986 Gunma, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa thaimaalaista Buriram Unitedia. Aiemmin hän pelasi useita vuosia Saksassa. Hosogai on keskikenttäpelaaja.
Jalkapallomaajoukkue.
Hosogai oli osa Japanin olympiajoukkuetta vuonna 2008. Japanin maajoukkueessa Hosogai pelasi vuosien 2010-2013 aikana kaikkiaan 25 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Tadanari Lee

Tadanari Lee (; 19. joulukuuta 1985 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi seuraurallaan pääasiassa Japanissa mutta myös vähän aikaa Englannissa ja vuonna 2023 päättyneen uransa lopulla Singaporessa.
Lee edusti Japanin kahdella ylimmällä sarjatasolla FC Tokyota, Kashiwa Reysolia, Sanfrecce Hiroshimaa, Urawa Redsiä, Yokohama F. Marinosia ja Kyoto Sangaa. Hän pelasi J1 Leaguessa 303 ottelua, joissa hän teki 71 maalia, ja J2 Leaguessa 53 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän voitti Japanin liigamestaruuden Yokohama F. Marinosin joukkueessa vuonna 2019, Japanin cupin Urawa Redsin joukkueessa vuonna 2018 ja Japanin liigacupin Urawa Redsissä vuonna 2016. Hän voitti AFC:n mestarien liigan Urawa Redsin joukkueessa vuonna 2017 ja teki tuossa kilpailussa kymmenessä ottelussaan neljä maalia mutta ei pelannut enää kaksiosaisessa loppuottelussa.
Lee siirtyi tammikuussa 2012 englantilaisseura Southamptoniin. Hän pelasi kevätkauden 2012 aikana Englannin mestaruussarjassa seitsemän ottelua ja teki maalin Derby Countya vastaan. Seuraavalla kaudella Southampton pelasi Valioliigassa mutta Lee pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa vain cupotteluita. Hän teki elokuussa 2012 liigacupissa maalin Stevenagea vastaan. Lee palasi Japaniin tammikuussa 2014. Hän pelasi uransa lopulla vuodet 2022–2023 Singaporessa Albirex Niigata Singaporen joukkueessa ja voitti kahdesti Singaporen liigamestaruuden.
Lee pelasi Japanin olympiajoukkueessa kolme ottelua Pekingin olympialaisissa 2008. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011 alkulohko-ottelussa Jordaniaa vastaan. Hänen toinen maaottelunsa oli tuon turnauksen loppuottelu Australiaa vastaan; hän pääsi jatkoajalla vaihdosta kentälle ja teki ottelun 109. minuutilla 1–0-voittomaalin. Hän teki toisen maaottelumaalinsa lokakuussa 2011 ystävyysottelussa Vietnamia vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 11 A-maaottelua, joista viimeisen helmikuussa 2012.
Hiroshi Kiyotake

Hiroshi Kiyotake (s. 12. marraskuuta 1989 Ōita, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Jalkapallomaajoukkue.
Hiroshi Kiyotake oli osa Japanin olympiajoukkuetta vuonna 2012. Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2011–2013.
Maya Yoshida

Maya Yoshida (s. 24. elokuuta 1988 Nagasaki) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Schalke 04:ää ja on Saksan lisäksi pelannut Euroopan maista Alankomaissa, Englannissa ja Italiassa.
Yoshidan ensimmäinen eurooppalaisseura oli alankomaalainen VVV-Venlo, jota hän edusti 2,5 vuoden ajan. Kaudet 2012–2020 hän edusti Englannin Valioliigassa Southamptonia. Kevätkauden 2020 hän pelasi lainalla italialaisessa Sampdoriassa, jonka omistukseen hän siirtyi kesällä 2020. Heinäkuussa 2022 hän lähti Saksaan. Hän on pelannut Alankomaiden Eredivisiessä 54 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia, Englannin Valioliigassa 154 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia, ja Italian Serie A:ssa 72 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia.
Yoshida kuului Japanin olympiajoukkueeseen vuosina 2008, 2012 ja 2021. Hän on edustanut Japanin A-maajoukkuetta vuodesta 2010 ja pelannut 121 maaottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia. Hän pelasi täyden ajan Japanin kaikissa otteluissa vuosien 2014 ja 2018 MM-kilpailuissa.
Masahiko Inoha

Masahiko Inoha (; s. 28. elokuuta 1985 Miyazaki) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi seuraurallaan Japanissa ja puolisen vuotta Kroatiassa.
Inoha voitti Kashima Antlersin joukkueessa Japanin liigamestaruuden vuosina 2008 ja 2009 sekä Japanin cupin vuonna 2010. Hänen muut seuransa Japanin pääsarjassa tai kakkostasolla olivat FC Tokyo kausina 2006–2007, Vissel Kobe kausina 2012 ja 2016–2018, Júbilo Iwata kausina 2013–2015 sekä Yokohama FC kausina 2019–2021. Inoha edusti kaudella 2011–2012 kroatialaisseura Hajduk Splitiä ja pelasi Kroatian liigassa 15 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Inoha pelasi Japanin A-maajoukkueessa 21 maaottelua vuosina 2011–2014. Hän oli vaihtopelaajana mukana jo Aasian-mestaruuskilpailuissa 2007 mutta pääsi maajoukkueessa ensi kerran kentälle vasta Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011, joissa Japani voitti mestaruuden. Inoha pelasi tuossa vuoden 2011 turnauksessa neljä ottelua ja teki puolivälierässä Qataria vastaan 3–2-voittomaalin, joka jäi hänen maajoukkueuransa ainoaksi maaliksi. Maanosaliittojen cupissa 2013 ja MM-kilpailuissa 2014 hän jäi vaihtopelaajaksi. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa toukokuussa 2014.
Augusta Laine

Augusta Ottilia Laine (o.s. "Brander", 30. maaliskuuta 1867 Tampere – 16. elokuuta 1949 Kitee) oli suomalainen talousopettaja ja talousneuvos, joka toimi vuosina 1917–1919 Nuorsuomalaisen Puolueen ja vuonna 1922 Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä.
Laineen vanhemmat olivat filosofian maisteri ja maanviljelyneuvos Aksel Emil Brander ja Anna Amalia Telén. Augusta Laine oli perheen yhdeksästä lapsesta vanhin. Monet heistä olivat yhteiskunnallisesti aktiivisia. Perheen vanhemmat kannattivat naisasiaa ja tarjosivat koulutuksen myös tyttärilleen. Laineen sisar Helena Brander oli koulunjohtaja ja kansanedustaja. Hänen veljiään olivat muun muassa ylijohtaja, maanviljelysneuvos ja ministeri Uuno Brander sekä maanviljelysneuvos, agronomi ja kansanedustaja Akseli Brander. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1890 kansanedustaja Johannes Laine. Heillä ei ollut omia lapsia, mutta he ottivat kasvatikseen Augusta Laineen sisarentyttären.
Laine valmistui tyttökoulusta vuonna 1883, käsityökoulusta 1893 ja kasvatusopillisesta talouskoulusta 1894. Hän työskenteli Uudenkirkon kansanopiston apulaisjohtajana ja käsityön- ja talousopettajana 1894–1898. Kansanedustajana hän toimi ensimmäisen kerran 1. marraskuuta 1917 – 31. maaliskuuta 1919 ja toisen kerran 10. helmikuuta 1922 – 4. syyskuuta 1922.
Talousneuvoksen arvonimen Laine sai vuonna 1938.
Laineen muita luottamustehtäviä olivat:
Gōtoku Sakai

Gōtoku Sakai (, s. 14. maaliskuuta 1991 New York, Yhdysvallat) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut pääsarjatasolla Japanissa ja Saksassa. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa 42 maaottelua.
Seurajoukkueura.
Sakai siirtyi Albirex Niigatan junioreihin vuonna 2006 ja pelasi ensimmäisen J1 League -ottelunsa maaliskuussa 2009. Hän siirtyi tammikuussa 2012 saksalaisseura VfB Stuttgartiin, aluksi lainalle. Hän pelasi 3,5 kauden aikana 87 bundesliigaottelua ja teki maalin helmikuussa 2015 Hoffenheimia vastaan. Kaudella 2012–2013 hän pelasi Eurooppa-liigassa yhdeksän ottelua ja teki maalin alkulohkon vierasottelussa Steaua Bukarestia vastaan. Sakai siirtyi kesällä 2015 Hamburger SV:hen, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana 83 bundesliigaottelua ja teki maalin tammikuussa 2017 Ingolstadtia vastaan. Sakai pelasi Hampurissa vielä kauden 2018–2019, jolloin joukkue oli 2. Bundesliigassa. Kesällä 2019 Sakai siirtyi japanilaisseura Vissel Kobeen. Hän voitti Japanin liigamestaruuden vuosina 2023 ja 2024 sekä Japanin cupin vuosina 2019 ja 2024.
Maajoukkueura.
Sakai pelasi neljä ottelua Lontoon olympialaisissa 2012 Japanin olympiajoukkueen sijoittuessa neljänneksi. Sakai pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2012. Hän oli Japanin joukkueessa Maanosaliittojen cupissa 2013 ja MM-kilpailuissa 2014 mutta ei päässyt noissa turnauksissa kentälle. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2015 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi viimeisen alkulohko-ottelun Puolaa vastaan kokonaan mutta jäi muutoin vaihtopelaajaksi.
Sakai pelasi 42 A-maaottelua, joista viimeisen MM-kilpailuissa 2018. Hän oli 30 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei tehnyt A-maaotteluissaan maaleja.
Seiichirō Maki

Seiichirō Maki (, s. 7. elokuuta 1980 Kumamoto, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Maki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2005–2009. Hän pelasi vuoden 2006 MM-kilpailuissa 60 minuuttia Japanin viimeisessä alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan.
Michihiro Yasuda

Michihiro Yasuda (s. 20. joulukuuta 1987 Osaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Yasuda oli osa Japanin olympiajoukkuetta vuonna 2008. Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2008-2011.
Punaposkimonarkki

Punaposkimonarkki ("Symposiachrus trivirgatus") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Punaposkimonarkkia tavataan Australiassa, Indonesiassa, Itä-Timorissa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan pääasiassa yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Takashi Inui

Takashi Inui (; s. 2. kesäkuuta 1988 Shiga, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Inui pelasi vuosien 2009–2013 aikana kaikkiaan 12 ottelua.
Kunishige Kamamoto

Kunishige Kamamoto (; 15. huhtikuuta 1944 Kioto, Japani – 10. elokuuta 2025 Osaka) oli japanilainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja poliitikko.
Jalkapalloura.
Kamamoto pelasi Wasedan yliopistossa opiskellessaan oppilaitoksen joukkueessa yliopistojen jalkapallosarjassa. Hän voitti sarjan maalintekijätilaston neljä kertaa putkeen. Kamamoto aloitti 1967 Japanin jalkapalloliigan Yanmar Dieselissä. Hän pelasi liigassa 17 kautta ja teki 251 ottelussa 202 maalia. Maalintekijätilaston Kamamoto voitti ennätyksellisesti seitsemän kertaa.
Kamamoto pelasi Japanin olympiajoukkueessa vuosien 1964 ja 1968 kisoissa, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia. Meksikon olympialaisissa hän oli myös koko turnauksen paras maalintekijä seitsemällä maalillaan. Kamamoto edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1964–1977. Hän pelasi 76 maaottelua ja teki niissä 75 maalia ja on Japanin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.
Kamamoto aloitti jo vuonna 1978 Yanmarin pelaajavalmentajana ja valmensi joukkuetta myös pelaajauransa jälkeen vuoteen 1984 asti. Hänen valmennuksessaan Yanmar voitti kertaalleen jalkapalloliigan ja kahdesti Japanin jalkapalloliigan cupin. Kamamotosta tuli 1990-luvun alussa Matsushita Electric Industrialin jalkapallojoukkueen valmentaja. Hän johti vuosina 1991–1995 J-liigassa nimellä Gamba Osaka pelannutta joukkuetta.
Kamamoto valittiin 1998 Japanin jalkapalloliiton varapuheenjohtajaksi. Hän toimi tehtävässä kahdeksan vuoden ajan. Hän oli myös jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2002 Japanin järjestelykomitean johtaja.
Poliittinen ura.
Kamamoto toimi yhden kauden ajan edustajana Japanin ylähuoneessa. Hänet valittiin parlamenttiin vuonna 1995.
Shūsaku Nishikawa

Shūsaku Nishikawa (, s. 18. kesäkuuta 1986 Usa, Ōitan prefektuuri) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa 31 maaottelua.
Nishikawa on pelannut koko seurauransa Japanissa. Hänen ensimmäinen pääsarjajoukkueensa oli Ōita Trinita, kaudet 2010–2013 hän edusti Sanfrecce Hiroshimaa, ja kaudesta 2014 hänen seuransa on ollut Urawa Reds. Hän on pelannut J1 Leaguessa kauden 2024 loppuun mennessä yli 600 ottelua. Hän on voittanut AFC:n mestarien liigan vuosina 2017 ja 2022, Japanin liigamestaruuden vuosina 2012 ja 2013, Japanin cupin vuosina 2018 ja 2021 sekä Japanin liigacupin vuosina 2008 ja 2016.
Nishikawa pelasi Pekingin olympialaisissa 2008 Japanin olympiajoukkueen kaikki kolme ottelua. Japanin A-maajoukkueessa hän pelasi vuosien 2009–2016 aikana kaikkiaan 31 ottelua. Hän pelasi Japanin mestaruuteen päättyneissä vuoden 2011 Aasian-mestaruuskilpailuissa kaksi alkulohko-ottelua ykkösmaalivahti Eiji Kawashiman saatua ulosajotuomion ja yhden otteun pelikiellon. Nishikawa oli varamaalivahtina mukana Maanosaliittojen cupissa 2013, MM-kilpailuissa 2014 ja Aasian-mestaruuskilpailuissa 2015, ja vasta elokuusta 2015 marraskuuhun 2016 hän pääsi pelaamaan maajoukkueessa useasti.
Kōki Mizuno

Kōki Mizuno (, s. 6. syyskuuta 1985 Shimizu, Shizuokan prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Mizuno pelasi vuosien 2007 aikana kaikkiaan 4 ottelua.
Hisato Satō

Hisato Satō (, s. 12. maaliskuuta 1982 Kasukabe, Saitaman prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Satō pelasi vuosien 2006–2010 aikana kaikkiaan 31 ottelua ja teki niissä 4 maalia.
Hiroki Sakai

Hiroki Sakai (s. 12. huhtikuuta 1990 Chiba, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Seuraura.
Sakai siirtyi Eurooppaan kesällä 2012. Hän pelasi neljä kautta saksalaisseura Hannoverissa. Tuona aikana hän pelasi Bundesliigassa 92 ottelua ja teki kaksi maalia. Kesällä 2016 hän siirtyi ranskalaisseura Marseilleen, jossa hän sai neljännen kautensa syksynä täyteen sata Ligue 1:n ottelua. Hän on tehnyt Ranskan liigassa yhden maalin.
Maajoukkueura.
Sakai kuului Japanin olympiajoukkueeseen vuonna 2012. Hän on pelannut Japanin A-maajoukkueessa vuodesta 2012 alkaen. MM-kilpailuissa 2014 hän jäi vaihtopelaajaksi mutta MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täyden ajan Japanin kaikissa neljässä ottelussa.
Masami Ihara

Masami Ihara (s. 18. syyskuuta 1967 Shiga, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1988-1999.
Takuya Honda

Takuya Honda (; s. 17. huhtikuuta 1985 Sagamihara, Kanagawan prefektuuri) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Honda edusti Japanin pääsarjassa J1 Leaguessa kahteen otteeseen Shimizu S-Pulsea ja vuoden 2011 alusta kesään 2013 Kashima Antlersia. Kaudella 2016 hän vielä edusti J2 Leaguessa pääsarjasta pudonnutta Shimizu S-Pulsea ja sen jälkeen samassa sarjassa Montedio Yamagataa. Hän päätti pelaajauransa vuosina 2021–2022 kolmannen sarjatason FC Gifussa. Hän pelasi J1 Leaguessa 145 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän voitti Japanin liigacupin Kashima Antlersin joukkueessa vuonna 2012.
Honda pelasi Japanin olympiajoukkueessa kaksi ottelua Pekingin olympialaisissa 2008. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa kaksi ottelua Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011, kun Japani voitti mestaruuden: hän tuli muutamaksi minuutiksi vaihdosta kentälle alkulohko-ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan ja välierässä Etelä-Koreaa vastaan. Ne jäivät hänen ainoiksi A-maaotteluikseen.
Ruy Ramos

Ruy Ramos (s. 9. helmikuuta 1957 Rio de Janeiro) on brasilialaissyntyinen japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1990–1995.
Akihiro Ienaga

Akihiro Ienaga (s. 13. kesäkuuta 1986 Kioto, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2007-2011.
Ivan Taranov

Ivan Taranov (ven. Ива́н Тара́нов, s. 30. lokakuuta 1994 Toljatti, Venäjä) on venäläinen moottoriurheilija.
Ura.
Taranov aloitti Karting-uransa vuonna 2010 sijoittuen kahdeksanneksi Daytona Max Lightweight Sprint Series -luokassa. Vuonna 2011 Taranov siirtyi Formula Renault BARC -sarjaan sijoittuen sarjan 14:nneksi. Samana vuonna hän saavutti BARC Finals Cup -sarjasta kolme palkintosijaa. Vuonna 2012 Taranov jatkoi Formula Renault BARC -sarjassa sijoittuen sarjan kymmenenneksi. Vuonna 2013 Taranov jatkoi sarjassa joka uudelleen nimettiin Protyre Formula Renault Championship -sarjaksi. Hän voitti kaksi kilpailua, saavutti yhden paalupaikan ja yhden nopeimman kierroksen sijoittuen sarjan 12:nneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Taranov ajoi kaksi kilpailua GP3-sarjassa Hilmer Motorsport -tallissa saavuttamatta pisteitä.
Yūzō Kurihara

Yūzō Kurihara (, s. 18. syyskuuta 1983 Kanagawa, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Kurihara pelasi vuosien 2006–2013 aikana kaikkiaan 20 ottelua ja teki niissä 3 maalia.
Naotake Hanyū

Naotake Hanyū (, s. 22. joulukuuta 1979 Chiba, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Hanyū pelasi vuosien 2006-2008 aikana kaikkiaan 17 ottelua.
Masashi Motoyama

Masashi Motoyama (s. 20. kesäkuuta 1979 Fukuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2000-2006.
Keita Suzuki

Keita Suzuki (s. 8. heinäkuuta 1981 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006-2008.
Hideo Hashimoto

Hideo Hashimoto (s. 21. toukokuuta 1979 Osaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2007-2010.
Hiroaki Morishima

Hiroaki Morishima (s. 30. huhtikuuta 1972 Hiroshima, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2002.
Daisuke Sakata

Daisuke Sakata (s. 16. tammikuuta 1983 Kanagawa, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006.
Jungo Fujimoto

Jungo Fujimoto (s. 24. maaliskuuta 1984 Kanagawa, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2007-2012.
Yōsuke Kashiwagi

Yōsuke Kashiwagi (, s. 15. joulukuuta 1987 Hyogo, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2010-2012.
Tomoaki Makino

Tomoaki Makino (; s. 11. toukokuuta 1987 Hiroshima) on japanilainen, vuosina 2010–2019 Japanin A-maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi Japanin pääsarjan lisäksi muutaman ottelun Saksan Bundesliigassa. Hän lopetti pelaajauransa kauden 2022 jälkeen.
Seurajoukkueura.
Makino siirtyi Sanfrecce Hiroshiman junioreihin vuonna 2000 ja pelasi ensimmäisen J1 League -ottelunsa joulukuussa 2006. Hän siirtyi tammikuussa 2011 saksalaisseura 1. FC Kölniin. Hän pelasi Kölnissä vuoden aikana kahdeksan bundesliigaottelua, joista vain yhden avauskokoonpanossa. Hän palasi tammikuussa 2013 Japaniin Urawa Red Diamonds -seuraan, aluksi lainalle. Hän voitti AFC:n mestarien liigan vuonna 2017, Japanin liigacupin vuonna 2016 sekä Japanin cupin vuosina 2018 ja 2021. Vuoden 2021 cupin loppuottelussa Oita Trinitaa vastaan hän teki lisäajalla 2–1-voittomaalin. Makino päätti pelaajauransa kaudella 2022 Vissel Koben joukkueessa.
Maajoukkueura.
Makino pelasi Japanin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua ikäluokan MM-kilpailuissa 2007. Hän teki maalin neljännesvälieräottelussa Tšekkiä vastaan ja onnistui myös ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa kolmantena laukojana, mutta Tšekki meni ottelusta jatkoon. Makino pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran tammikuussa 2010. Hän pelasi yhden ottelun MM-kilpailuissa 2018 ja kaksi ottelua Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019.
Makino pelasi 38 A-maaottelua vuosina 2010–2019 ja oli niissä 29 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki A-maaotteluissaan neljä maalia: helmikuussa 2012 ystävyysottelussa Islantia, kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Irakia, marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Brasiliaa ja maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan.
Ryōta Moriwaki

Ryōta Moriwaki (, s. 6. huhtikuuta 1986 Hiroshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2011-2013.
Masahiro Fukuda

Masahiro Fukuda (s. 27. joulukuuta 1966 Kanagawa, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1990-1995.
Toshiya Fujita

Toshiya Fujita (s. 4. lokakuuta 1971 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2005.
Tatsuhiko Kubo

Tatsuhiko Kubo (s. 18. kesäkuuta 1976 Fukuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1998-2006.
Satoru Yamagishi

Satoru Yamagishi (s. 3. toukokuuta 1983 Chiba, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006-2008.
Yasuhiko Okudera

Yasuhiko Okudera (s. 12. maaliskuuta 1952 Akita, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Okudera pelasi vuosien 1972-1987 aikana kaikkiaan 32 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Kazuyuki Toda

Kazuyuki Toda (s. 30. joulukuuta 1977 Tokio, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Toda pelasi vuosien 2001-2002 aikana kaikkiaan 20 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Ryūzō Morioka

Ryūzō Morioka (, s. 7. lokakuuta 1975 Kanagawa, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Morioka pelasi vuosien 1999-2003 aikana kaikkiaan 38 ottelua.
Yūichirō Nagai

Yūichirō Nagai (, s. 14. helmikuuta 1979 Tokio, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Nagai pelasi vuonna 2003 kaikkiaan neljä ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Kensuke Nagai

Kensuke Nagai (s. 5. maaliskuuta 1989 Hiroshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän pelaa Nagoya Grampusin riveissä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Nagai debytoi vuonna 2010.
Hideto Takahashi

Hideto Takahashi (s. 17. lokakuuta 1987 Gunma, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa FC Tokyota ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jalkapallomaajoukkue.
Japanin maajoukkueessa Takahashi on pelannut vuodesta 2012 lähtien kaikkiaan 7 ottelua.
Eustratios Nikaialainen

Eustratios Nikaialainen (; n. 1050/1060–1120) oli bysanttilainen filosofi ja Aristoteles-kommentaattori, joka sovelsi filosofiaa myös teologisiin kysymyksiin.
Eustratios oli Johannes Italoksen oppilas ja toimi Nikaian metropoliittana. Anna Komnena esitti tämän oppineena sekä maallisessa että uskonnollisessa kirjallisuudessa, sekä dialektiikan taitajana. Eustratios osallistui aikansa teologisiin keskusteluihin lännen kirkon kanssa keisari Aleksios I Komnenoksen pyynnöstä. Hän sovelsi teologisiin kysymyksiin aristoteelista logiikkaa ja sanoi jopa, että Kristus itse oli argumentoinut sen avulla. Lopulta Eustratios tuomittiin opettajansa Johanneksen tavoin harhaoppiseksi vuonna 1117 mahdollisesti sekä teologisista että poliittisista syistä.
Eustratios kirjoitti Anna Komnenan toimeksiannosta kommentaareja Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien kommentaarit "Toiseen analytiikkaan" ja "Nikomakhoksen etiikkaan". Aristoteles-tulkinnoissaan hän seurasi antiikin aikaisia kommentaareja ja myöhemmän antiikin uusplatonilaista ajattelua, mutta teki myös omia huomioita. Eustratioksen teoksista vain osa on säilynyt. Osia teoksista käännettiin latinaksi ja sitä kautta ne vaikuttivat 1200-luvulla myös läntiseen skolastiikkaan.
Mikael Efesoslainen

Mikael Efesoslainen (; n. 1050–1129) oli bysanttilainen filosofi. Hänen elämästään ei tiedetä juuri mitään sen ohella, että hän oli merkittävimpiä bysanttilaisia Aristoteles-kommentaattoreita.
Mikael kirjoitti Anna Komnenan toimeksiannosta kommentaareja useisiin Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien "Metafysiikka", "Nikomakhoksen etiikka", "Sofistiset kumoamiset", "Eläinten syntymisestä", "Pieniä tutkielmia", "Eläinten osista", "Eläinten liikkeestä" ja "Eläinten kehittymisestä". Aristoteles-tulkinnoissaan hän seurasi antiikin aikaisia kommentaareja, mutta teki myös omia huomioita. Mikaelin kommentaareista vain osa on säilynyt, ja osa laitettiin aiemmin virheellisesti Aleksanteri Afrodisiaslaisen ja Johannes Filoponoksen nimiin. Osia teoksista käännettiin latinaksi ja sitä kautta ne vaikuttivat 1200-luvulla myös läntiseen skolastiikkaan.
Minor League Baseball -kausi 1910

Minor League Baseball (virallisesti vuoteen 1999 saakka National Association of Professional Baseball Leagues) -kausi 1910 katsotaan sisältäneen 60 erillistä liigaa. 
A luokan liigat.
- American Association aloitti kaudella 1882, jolloin se muodostettiin toiseksi major leagueksi kilpailemaan National Leaguen kanssa. Liiga lakkautettiin kauden 1891 jälkeen. Vuonna 1902 perustettiin toinen American Association, jolla oli ensimmäisellä kaudellaan riippumattoman liigan asema ja 1903-1911 se luokiteltiin A-luokkaan. 1912-1945 luokituksena oli AA ja 1946-1997 AAA, jonka jälkeen liiga lakkautettiin. Vuodesta 2006 alkaen jälleen perustettu American Association on toiminut riippumattomana liigana.
- Vuonna 1884 perustettu liiga sai A luokituksen vuonna 1895. Tämä liiga toimi kauteen 1911 saakka, jolloin sen nimeksi vaihtui International League. Uusi Eastern League aloitti B-tason liigana 1916-1918, jatkoi A-luokassa 1919-1932, jolloin se lakkautettiin. New York-Pennsylvania League otti nimen Eastern League käyttöön 1938 jatkaen A-luokassa ja vuodesta 1963 lähtien AA-luokassa. Liiga on toiminnassa edelleen.
- Liiga toimi yksittäisiä kausia luokittelemattomana jo 1887 ja 1898 ja riippumattomana liigana 1903, A-luokkaan se kuului 1904-1911, AA-luokkaan 1912-1945 ja on sen jälkeen kuulunut luokkaan AAA (vv. 1952-1957 luokkana "Open") ja toimii edelleen.
- 1886-1901 Southern Association on luokiteltu B ja C-luokkaan, eikä liigaa ole jokaisella kaudella pelattu ollenkaan. A-luokan liigana se toimi vuosina 1902-1935, jonka jälkeen se sai luokituksen A1. 1946-1961 liiga oli luokassa AA, jonka jälkeen liiga lakkautettiin.
- Vuonna 1885 ensimmäisen kerran perustettu liiga toimi väliin luokittelemattomana ja välillä A-luokan liigana aina kauteen 1900 saakka, jolloin liiga vaihtoi nimekseen American League. Samalla perustettu uusi Western League aloitti B-luokan liigana. Kun American League nousi MLB asemaan 1901, tuli Western Leaguesta jälleen A-luokan liiga, jollaisena se jatkoi aina vuoteen 1937 saakka ja jälleen vuosina 1947-1958. Vuosina 1939-1941 toimi saman niminen D-luokan liiga. Vuosina 1995-2002 toimineesta riippumattomasta Western Baseball Leaguesta on myös käytetty Western League -nimeä
Keihäänheitto olympialaisissa

Keihäänheitto on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1908 Lontoon kisoista lähtien. Naisten keihäs tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1932 Los Angelesin kisoihin.
Lajin menestynein maa olympialaisissa on miesten kilpailuissa Suomi. Suomalaismiehet ovat voittaneet keihään olympiakultaa seitsemän kertaa. Naisten kilpailuissa menestynein maa on Itä-Saksa. Menestynein urheilija on Tšekkoslovakiaa ja Tšekkiä edustanut Jan Železný, joka on voittanut kolme olympiakultaa.
Vapaan tyylin keihäänheitto.
Vuonna 1908 olympialaisissa ratkaistiin keihäänheiton olympiamitalit myös vapaan tyylin keihäänheitossa. Tapahtuma oli virallisissa olympialaisissa vain kerran. Lisäksi se oli kilpailutapahtumana 1906 väliolympialaisissa.
Molempien käsien keihäänheitto.
Vuoden 1912 olympialaisissa keihäänheitossa oli kaksi kilpailutapahtumaa, kun olympiamitalit ratkaistiin myös molempien käsien keihäänheitossa. Kilpailussa laskettiin yhteen vasemmalla ja oikealla kädellä heitetyn keihään parhaat tulokset. Kilpailumuoto oli olympiaohjelmassa vain kerran. Suomalaiset keihäänheittäjät ottivat kilpailussa kolmoisvoiton.
Pertti Kekki

Pertti Vilhelm Kekki (5. lokakuuta 1940 Hämeenlinna – 21. marraskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston yleislääketieteen professori vuodesta 1984. Hänen tutkimuskohteitaan olivat terveydenhuolto, terveystaloustiede ja hoidon laadun arviointi. Hän jäi eläkkeelle 2008.
Kekki oli Suomen ensimmäinen yleislääketieteen professori. Virka perustettiin Helsingin yliopistoon 1. elokuuta 1981 Lääkintö­hallituksen pää­johtaja Erkki Kivalon esityksestä. Kekki kutsuttiin sitä hoitamaan Lapualta, missä toimi kansanterveystyön johtavana lääkärinä. Viran tultua hakuun hän haki sitä. Kolme kansainvälisesti tunnettua ja arvostettua ulkomaista (Skotlanti, Hollanti ja Norja) yleislääketieteen professoria asetti hänet yksimielisesti ensimmäiselle sijalle. Myös lääke­tieteellinen tiede­kunta asetti hänet yksimielisesti ensimmäiselle ehdokassijalle (hakijoita oli kolme). Presidentti Mauno Koivisto nimitti hänet 1. tammikuuta 1984 alkaen Helsingin yliopiston yleislääketieteen varsinaisen professorin virkaan opetusalana avoterveydenhuolto, erityisesti terveys­keskusten toiminta. Professuurin nimike muutettiin asetuksella 1. maaliskuuta 1987 alkaen yleislääketieteen ja perusterveydenhuollon professuuriksi, minkä katsottiin paremmin kuvaavan opetusalaa.