tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Go All the Way

Go All the Way on suomalaislaulaja Kojon soolouran kolmas studioalbumi vuodelta 1981. Albumi julkaistiin Finnlevyn Dig It -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Levystä ei ole toistaiseksi CD-levypainosta.
Albumi nousi Suomen musiikkilistojen seitsemännelle sijalle, ja pysyi listalla niin ikään seitsemän viikon ajan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut K. Timber ja sovittanut Kojo, ellei toisin mainita. Kaikkien kappaleiden taustalaulut ja torvet sovittanut Juha Tikka.
Toivo Löyskä

Toivo Eljas Löyskä (9. elokuuta 1903 Viipuri – 14. elokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Löyskän vanhemmat olivat rakennusmestari Eljas Löyskä ja Xenia Matilda Westerinen ja puoliso vuodesta 1931 käsityönopettaja Helvi Helena Riihijärvi. Toivo Löyskän vanhemmasta veljestä Väinö Löyskästä tuli arkkitehti, samoin kuin Toivo ja Helvi Löyskän pojasta Risto Löyskästä. Löyskä tuli ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1922 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1931. Opintojensa aikana hän oli töissä muun muassa Uno Ullbergin, Jalmari Peltosen ja Toivo Paatelan toimistoissa. Valmistuttuaan hän työskenteli Lääkintöhallituksessa vuoteen 1938 ja sitten Kulutusosuuskuntien Keskusliiton rakennusosaston toimistopäällikkönä vuoteen 1948, jolloin hän perusti oman toimiston. Hän toimi myös Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston assistenttina. Viipuriin Löyskä suunnitteli useita rakennuksia yhdessä veljensä kanssa.
Väinö Löyskä

Väinö Johannes Löyskä (23. toukokuuta 1898 Viipuri – 28. helmikuuta 1978 Lappeenranta) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Löyskän vanhemmat olivat rakennusmestari Eljas Löyskä ja Xenia Matilda Westerinen ja puoliso arkkitehti Tuulikki Suonivaara-Löyskä. Myös Väinö Löyskän nuoremmasta veljestä Toivo Löyskästä tuli arkkitehti. Löyskä pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1919 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1925. Valmistuttuaan hän työskenteli useissa eri arkkitehtitoimistoissa Helsingissä, Helsingin kaupungin asemakaavaosatolla ja Viipurissa Uno Ullbergin toimistossa 1925−1929. Viipurin kaupungin rakennuskonttorin palveluksessa Löyskä oli 1930−1937, Viipurin Sahateollisuuskoulussa ja Viipurin Teollisuuskoulussa hän opetti 1925−1928, Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa 1929−1937 ja Lappeenrannan teknillisessä oppilaitoksessa 1945−1965. Viipuriin Löyskä suunnitteli useita rakennuksia veljensä kanssa. Muualle Suomeen hän suunnitteli rakennuksia paljon vaimonsa kanssa peruustamassaan toimistossa, jota pariskunta piti vuoteen 1968 asti.
Löyskä esiintyi vuonna 1924 tehdyssä dokumentaarisessa, komediallisessa "Polyteekkarifilmi"-mykkäelokuvassa, esittäen itseään.
Anna Wickham

Anna Wickham, oikealta nimeltään Edith Alice Mary Harper (1883, Lontoo – 1947) oli merkittävä varhainen feministinen ja modernistinen runoilija. Wickham syntyi Lontoossa ja varttui pääosin Australiassa, mutta palasi Britanniaan opiskelemaan ja meni naimisiin Patrick Hepburnin kanssa. 
Wickhamin aviomies ei hyväksynyt vaimonsa kirjallisia pyrkimyksiä ja toimitti Wickhamin hoidettavaksi mielisairaalaan vastoin tämän omaa tahtoa. Sairaalassa Wickhamia hoitanut lääkäri kuitenkin kannusti häntä jatkamaan kirjoittamista. 1920-luvulla Wickham asui Pariisissa ja oli osa modernistien kirjallista yhteisöä, johon kuuluivat muun muassa D. H. Lawrence ja John Gawsworth.
Jan Hirt

Jan Hirt (s. 21. tammikuuta 1991 Trebic) on tšekkiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti Leopard-Trekin Continental -tason joukkueessa harjoittelijana elokuussa 2012 ja jatkoi samassa tallissa seuraavan kauden. Hän kilpaili tšekkiläisessä Etixxin Continental-joukkueessa 2014. Vuosina 2015–2017 hän ajoi puolalaisessa CCC–Sprandi–Polkowicessa. Kausilla 2018−2019 hän edusti Astana Teamia. Hän palasi puolalaistalliin, nimeltään nyt CCC Team, vuonna 2020. Kausilla 2021–2022 hän edusti belgialaista Intermarché - Wanty - Gobert Matériaux -joukkuetta, vuosina 2023–2024 Soudal-Quick Stepiä ja kaudesta 2025 alkaen Israel – Premier Techiä.
Hirt voitti Apricaan päättyneen 16. etapin Italian ympäriajossa 2022 seitsemän sekunnin erolla Thymen Arensmaniin.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Tour du Pays de Vaud (juniorit), 4. etapin voitto
Maantieajon junioreiden Tšekin-mestaruus
GP Général Patton (juniorit), kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Okolo Slovenska, nuorten kilpailun voitto
Azerbaidžanin ympäriajo, 4. etapin voitto
Czech Cycling Tour, 3. etapin voitto
Itävallan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Itävallan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s
Italian ympäriajo, 16. etapilla toinen
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Tour of Oman, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 16. etapin voitto, 17. etapilla kolmas
Tour of Oman, kokonaiskilpailussa toinen
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Maastohiihdon Suomen Cup 2017–2018

Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2017–2018 oli kilpailusarjan seitsemäs kausi, joka alkoi Sotkamon Vuokatissa 28. lokakuuta 2017 ja päättyi Taivalkosken SM-kilpailuissa 8. huhtikuuta 2018.
Pisteet.
Miehet.
Henkilökohtaiset kilpailut.
Tulokset 
Viestit.
Tulokset 
Naiset.
Henkilökohtaiset kilpailut.
Tulokset 
Viestit.
Tulokset 
&lt;br&gt;
Moravanyn venus

Moravanyn venus () on myöhäispaleoliittiselta kaudelta peräisin oleva venusveistos. Se on 7,6 senttimetriä korkea naishahmoa esittävä norsunluusta tehty veistos, joka on noin 22 000 vuotta vanha. Se on tehty Gravetten kulttuurin loppuvaiheen aikana.
Patsas löydettiin sattumalta peltotöiden yhteydessä vuonna 1938 Moravany nad Váhomin lähellä. Tarkka löytöpaikka vaihtelee hieman eri arkistolähteiden välillä. Se kuitenkin hävisi useaksi vuodeksi ulkomaille ja palautettiin Slovakiaan 1968.
Devil’s Milk (albumi)

Devil’s Milk on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 2018. 
Kappaleet.
Kappaleet kirjoittaneet Peitsamo, Kettula ja Erkinharju.
Kritiikki.
Sekä Juha Merimaa Helsingin Sanomissa että Suonna Kononen Karjalaisessa antavat levylle arvosteluissan kolme tähteä viidestä. Molemmat huomauttavat, että "Hei Jussi" on mukaelma "Hey Joe"-kappaleesta. Konosen mukaan "Vihikoira" on lähellä "Hound Dog"-kappaletta.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2018

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Vantaalla 12.–14. tammikuuta ja Taivalkoskella 6.–8. huhtikuuta.
Tulokset.
Miehet.
Sprintti, perinteinen.
Taivalkoski, 6. huhtikuuta
16,6 kilometriä, vapaa.
Vantaa, 13. tammikuuta
13,2 + 13,2 kilometriä, yhdistelmäkilpailu.
Vantaa, 14. tammikuuta
50 kilometriä, perinteinen.
Taivalkoski, 8. huhtikuuta
Parisprintti, vapaa.
Vantaa, 12. tammikuuta
4 × 10 kilometriä, (p + p + v + v).
Taivalkoski, 7. huhtikuuta
Naiset.
Sprintti, perinteinen.
Taivalkoski, 6. huhtikuuta
10 kilometriä, vapaa.
Vantaa, 13. tammikuuta
6,6 + 6,6 kilometriä, yhdistelmäkilpailu.
Vantaa, 14. tammikuuta
30 kilometriä, perinteinen.
Taivalkoski, 8. huhtikuuta
Parisprintti, vapaa.
Vantaa, 12. tammikuuta
3 × 5 kilometriä, (p + v + v).
Taivalkoski, 7. huhtikuuta
Lähteet.
&lt;br&gt;
I Vow to Thee, My Country

I Vow to Thee, My Country on brittiläinen isänmaallinen hymni, joka perustuu englantilaisen Gustav Holstin säveltämän "Planeetat"-orkesterisarjan Jupiter-osan keskellä kuultavaan melodiaan, joka tunnetaan nimellä "Thaxted" (joskus myös "The Jupiter Hymn").
Kappaleen sanat ovat peräisin brittiläisen diplomaatin Cecil Spring-Ricen runosta. Spring-Rice kirjoitti runonsa ensimmäisen version vuonna 1908, mutta uudisti sitä tammikuussa 1918 vähän ennen kuolemaansa. Hänen tyttärensä toi runon Holstin tietoon opiskellessaan St Paul's Girls Schoolissa, missä Holst toimi musiikin johtajana. Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1921.
Kappaletta on kritisoitu yltiöisänmaalliseksi ja anglikaanisen kirkon edustajat ovat toivoneet, ettei sitä laulettaisi kirkoissa. Vuonna 2004 Hulmen piispa Stephen Lowe sanoi kappaleen olevan "kerettiläinen" ja "sisältävän kaikuja Saksan 1930-luvun kansallismielisyydestä ja Yhdysvaltain oikeistorepublikanismin vastenmielisemmistä piirteistä".
Jussi-Antti Reimari

Jussi-Antti Reimari (s. 19. syyskuuta 1975 Hollola) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 229 runkosarjaottelua tehopistein 13+27=40 ja keräten 200 jäähyminuuttia sekä seitsemän playoff-ottelua tehden yhden maalin ja keräten kaksi jäähyminuuttia. Reimari pelasi lähes koko uransa kotiseudullaan Lahdessa, mutta hän pelasi myös kahtena viimeisenä kautenaan myös Norjassa.
Ura.
Reimari on lahtelaisen kiekkokoulun kasvatti. Hän voitti Kiekkoreippaassa kauden 1990–1991 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 1993–1994 Reimari eteni Reipas Lahden A-nuorten I-divisioonajoukkueen kanssa A-nuorten SM-liigan karsintoihin, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Hän debytoi samalla kaudella myös Reippaan SM-liigajoukkueessa, jossa Reimari pelasi viisi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Joukkue putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan.
Kausi 1994–1995 oli Reimarille ensimmäinen kokonainen miesten peleissä ja hän teki I-divisioonassa 40 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13. Kaudella 1995–1996 Reimari oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Kari Elorannan ja Jussi Salmisen kanssa. Kaudeksi 1996–1997 Reipas Lahti nimettiin Pelicansiksi. Reimari oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+12=20. Kaudella 1997–1998 hän eteni Pelicansin kanssa aina liigakarsintoihin saakka, mutta Kalevan Pallo kuitenkin pudotti joukkueen toisella kierroksella otteluvoitoin 3–2. Kausi 1998–1999 päättyi kuitenkin SM-liiganousuun.
Ensimmäisellä täydellä SM-liigakaudellaan 1999–2000 Reimari teki Pelicansissa 37 runkosarjaottelussa tehot 3+2=5 ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Neljännellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2002–2003 hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+10=15. Kauden 2004–2005 Reimari aloitti Suomi-sarjajoukkue Heinolan Kiekossa, josta hän siirtyi seitsemän pelaamansa ottelun jälkeen Norjan UPC-ligaenin Stavanger Oilersiin. Kaudella 2005–2006 Reimari eteni joukkueen kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta Norjan-mestaruuden vei kuitenkin Vålerenga IF otteluvoitoin 4–0. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2006.
Moldavian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Moldavian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta () eli Moldavian ASNT oli Ukrainan neuvostotasavaltaan kuulunut itsehallinnollinen alue Neuvostoliitossa vuosina 1924–1940. Moldavian ASNT lakkautettiin elokuussa 1940, kun Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta perustettiin.
Mladeč

Mladeč () on kunta ("obec") Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 25 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on Nové Zámkyn metsästyslinna. Se rakennutti Liechtensteinin suku 1600-luvulla. Linna ei ole yleisölle avoinna, vaan siellä toimii mielenterveyden häiriöistä kärsivien hoitolaitos. Linna sijaitsee suojellulla maisema-alueella ja sen ympäristössä on vanhan temppelin raunioita.
Kunnan alueella sijaitsee arkeologisesti merkittävät Mladečin luolat.
Vilho Viikari

Vilho Eino Viikari (15. toukokuuta 1905 Nakkila – 13. elokuuta 1980 Pori) oli suomalainen laulaja ja diplomiurkuri.
Vilho Viikari opiskeli Viipurin musiikkiopistossa, Helsingin konservatoriossa, Pariisissa urkujensoittoa Olivier Messiaenin oppilaana sekä Milanossa laulua Manlio Marcantonin johdolla. Hän antoi ensikonserttinsa laulajana 1934 ja urkurina vuotta myöhemmin. Viikari toimi Mikaelin kirkon kanttorina Viipurissa 1936–37, Porin kaupunkiseurakunnassa 1944–1946 ja oli sitten Helsingin Hietaniemen kappelin urkurina vuoteen 1953 saakka, jolloin hänet valittiin Helsingin vanhan kirkon urkuriksi. Sitä tehtävää hän hoiti eläkkeelle jäämiseensä 1975 saakka.. 
Viikari toimi vuosina 1951–1953 Kansallis-Kuoron johtajana ja oli vuonna 1977 mukana perustamassa Helsingin NMKY:n Seniorilaulajat-kuoroa. Hän toimi myös kuoron varajohtajana. Hän kirjoitti musiikkiarvosteluja "Suomen Sosialidemokraatti" -lehteen.
Kevyen musiikin laulajana Viikari levytti vuonna 1930 salanimellä "Veli Veijo" yhteensä 18 kappaletta hanuristi Nils Ekmanin ja tämän orkesterin kanssa.
Vilho Viikari sai director musices -arvonimen 1954 ja Pro Finlandia -mitalin vuonna 1975.
Vanhankylänniemi

Vanhankylänniemi sijaitsee Järvenpäässä Tuusulanjärven luoteisnurkassa. Noin kilometrin pituinen niemi on järvenpääläisille tärkeä virkistys- ja vapaa-ajanviettoalue ja se houkuttelee matkailijoita myös kauempaa.
Vanhankylänniemessä on purjehdus- ja kajakkiseurat, frisbeegolfrata, beachvolleykenttä, ratsastustallit, kesäteatteri ja suosittu uimaranta, jonka vieressä on rantakioski. Niemi on myös vapaa-ajankalastajien suosiossa. Vanhankylänniemessä on 1800-luvulla rakennettu historiallinen Vanhankylän kartano, jossa toimii kahvila. Sen vieressä on myös vanha aittarakennus, mylly ja rantasauna. Järvenpään latu järjestää talviuintia Vanhankylänniemessä. 
Vanhankylänniemi on tunnetuin siellä vuosittain järjestettävästä Puistobluesista. Kesällä 2020 Puistobluesia ei järjestetty koronatilanteen takia.
Kolopesijälintu

Kolopesijälinnut tekevät pesänsä puunkoloon. Kolopesijöitä ovat Suomessa esimerkiksi tikat, pöllöt, muutamat vesilinnut, kuten telkkä ja isokoskelo, sekä monet pikkulinnut, kuten kirjosieppo ja tiaiset.
Kolopesijät ovat riippuvaisia lahopuusta, josta löytyy sopivia koloja. Tunnetuimpia kolopesijöitä ovat ehkä tikat, jotka itse hakkaavat puuhun pesäkolonsa. Myöhemmin muut linnut ja myös esimerkiksi lepakot, näädät, oravat ja liito-oravat saattavat muuttaa vanhoihin tikankoloihin. Tikat ovatkin siten usein avainlajeja ekosysteemissä.
Tehometsätalouden aiheuttama lahopuun merkittävä väheneminen uhkaa monia kolopesijöitä. Esimerkiksi aiemmin yleisen hömötiaisen määrä on vähentynyt Suomessa 2000-luvulla 40 prosenttia, ja nyt lajia pidetään alueellisesti vaarantuneena.
Linnunpönttöjen tekeminen helpottaa kolopesijöiden asuntopulaa. Vuosina 2016–2017 Suomessa järjestettiin Miljoona linnunpönttöä -kampanja, jonka aikana nikkaroitiin yli 1,3 miljoonaa pönttöä.
American Gigolo

American Gigolo on Paul Schraderin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen trilleri vuodelta 1980. Murhan syylliseksi lavastetusta hienostonaisten miesseuralaisesta eli gigolosta kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät Richard Gere, Lauren Hutton, Hector Elizondo ja Nina van Pallandt. Elokuvan tunnusmusiikkina kuullaan Blondie-yhtyeen kappaletta ”Call Me”.
Elokuvan loppuratkaisu on mukailtu Robert Bressonin elokuvasta "Taskuvaras".
Vastaanotto.
Giorgio Moroder oli elokuvan musiikista Golden Globe -ehdokkaana.
"Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arvostelussa Helena Ylänen sanoo elokuvaa oudoksi, mutta toisaalta teennäiseksi, pinnalliseksi ja laskelmoiduksi kuin onnistunut mainos. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii elokuvaa yhdeksi ensimmäisistä 1980-lukulaisista, pintaa sisällön sijasta korostavista elokuvista, joka teki Gerestä tähden. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
"American Gigolo" sai Suomessa vuoden 1980 ensi-iltaelokuvista kuudenneksi eniten katsojia, yhteensä 238 529.
Arish

Arish, al-Arish tai el-Arish on kaupunki Egyptin Siinain niemimaan pohjoisosassa. Vuonna 2006 kaupungissa oli 137 944 asukasta.
Maantiede.
Arish sijaitsee Välimeren rannikolla ja sen alue on hedelmällistä keidasta, jota ympäröi hiekka. Kaupunki on Šamal Sina’n eli Pohjois-Siinain kuvernoraatin pääkaupunki. Wadi al-Arish on kausittain virtaava joki, joka tyhjenee Välimereen lähellä Arishin kaupunkia ja sen lähellä sijaitsee myös Bardawiljärvi.
Historia.
Antiikki.
Antiikin ajalla nykyisen Arishin paikalla sijaitsi kaupunki nimeltä Rhinokolura (lat. "Rhinocolura" tai "Rhinocorura"). Ensimmäiset maininnat siitä ovat 100-luvulta eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla jaa. alue toimi roomalaisen komentaja Tituksen tukialueena ensimmäisen juutalaissodan aikana. Myös kaupungin nykyisenlainen nimi mainitaan ensimmäistä kertaa ajanlaskun alun jälkeisinä vuosisatoina alun perin muodossa "Laris". 
Myöhempi historia.
Jerusalemin kuningas Baldwin I kuoli kaupungissa vuonna 1118 ja myöhemmin maantieteilijä Jakut kuvaili kaupungissa sijainneen suuren torin ja useita majataloja. Napoléon Bonaparten johtamat ranskalaiset valtasivat kaupungin vuonna 1799 ja seuraavan vuonna siellä solmittiin sopimus, jonka mukaisesti ranskalaiset vetäytyivät Egyptistä.
1900-luvulla kaupungin aluetta ehdotettiin juutalaisten alueeksi, jonne sionistit olisi ollut mahdollista sijoittaa lähelle Pyhää maata antamatta näille kuitenkaan Palestiinaa. Hanke kaatui kuitenkin brittien Egyptin pääkonsuli Evelyn Baring Cromerin vastustukseen. Lopullisesti kaupungista tuli osa Egyptiä, kun britit ja Osmanien valtakunta sopivat Välimeren ja Akabanlahden välisen rajansa tarkasta kulusta vuonna 1906. Israel miehitti kaupungin kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967 ja tuhosi brittien aikanaan rakentaman rautatien Arishin ja Suezin välillä. Israelin miehitysaika päättyi vuonna 1979. Siinain pohjoisosissa on toiminut useita islamistisia äärijärjestöjä. Yksi niistä on vuonna 2011 perustettu Ansar Beit al-Maqdis, joka liittyi vuonna 2014 Isis-järjestöön. Egyptin armeijan tukikohdat Arishissa ja muualla Siinailla ovat olleet järjestön iskujen kohteita.
Talous.
Arishin talous perustuu paljolti maataloudelle ja alueella kasvatetaan esimerkiksi taateleja ja riisiiniä. Kaupungissa on pieni risiiniöljyä tuottava tehdas, minkä lisäksi paikalliset harjoittavat kalastusta ja linnustusta.
Bílá Lhota

Bílá Lhota on kunta ("obec") Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 25 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on vuonna 1700 perustettu arboretum, jossa kasvaa yli 300 erilajista kasvia. Arboretumissa julistettiin kansalliseksi luontomuseoksi vuonna 1969.
Quah

Quah on amerikansuomalaisen Jorma Kaukosen ensimmäinen soolo-studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974.
Clarivate

Clarivate (29. toukokuuta 2020 saakka Clarivate Analytics) on yhdysvaltalainen, maailmanlaajuisesti yli 100 maassa toimiva analytiikkayritys, jonka päämaja sijaitsee Philadelphiassa. Vuonna 2016 yrityksen palveluksessa oli yli 4 000 työntekijää. 
Yritys on keskittynyt henkiseen omaisuuteen (kuten patenttisalkkuihin, innovaatioihin; tavaramerkkien ja brändien turvaamiseen) ja tieteeseen liittyvään liiketoimintaan. Clarivaten palveluita tai tuotteita (tytäryrityksiä) ovat esimerkiksi Web of Science (tieteellisten julkaisujen haku- ja indeksointipalvelu), Thomson CompuMark, Thomson Innovation, Derwent World Patents Index, MarkMonitor (yritysbrändien ja tuoteoikeuksien valvonta) ja Thomson Reuters Cortellis.
Analytiikkayrityksen taustalla oli kesällä 2016 tehty 3,55 miljardin Yhdysvaltain dollarin kauppa, jolla Thomson Reuters myi osan toiminnoistaan kanadalaiselle pörssiyhtiö Onexille ja hongkongilaiselle, aasialaisia asiakkaita palvelevalle sijoitusyhtiö Baring Private Equity Asialle (BPEA). Kaupan seurauksena Thomson Reutersilta ostetulle Intellectual Property &amp; Science -liiketoimintayksikölle annettiin uusi nimi: Clarivate Analytics. 
Tammikuussa 2019 yhtiömuodoltaan yksityiseen yhtiöön sulautettiin pienempi, edellisvuonna New Yorkin pörssiin listautunut Churchill Capital Corp. -yhtiö (NYSE: CCC). Kaupan kautta Clarivate Analytics Plc:ksi nimetty sulautettu yhtiö muutettiin pörssiyhtiöksi toukokuussa 2019 (). Kaupan jälkeen Onex oli laajentuneen yhtiön suurin osakkeenomistaja (51,2 %) ja Baringin osuus oli (19,9 %); yhdessä Clarivaten johdon omistusten kanssa osuus oli 73,8 prosenttia laajentuneesta Clarivate Analyticsistä. Loput yhtiön osakkeista jäivät Churchill Capitalin osakkeenomistajille ja perustajille. Clarivate arvostettiin tällöin noin 4,2 miljardin dollarin arvoiseksi. Joulukuun 2019 alkupuolella toteutetun osakekaupan jälkeen Clarivate Analyticsin suurimmaksi omistajaksi tuli hongkongilainen Baring Private Equity Asia noin 44 prosentin osuudella yhtiön osakkeista. Kanadalaisen Onexin osuudeksi jäi noin 12 prosenttia. 
Yritysnimen lyhentämisestä muotoon Clarivate kerrottiin toukokuun 2020 lopussa.
Rio de la Plata (1898)

Rio de la Plata oli Espanjan laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu teräsrunkoinen panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Argentiinan ja Uruguayn espanjalaissyntyisten asukkaiden rahoittama alus tilattiin Normandilta Le Havresta Ranskasta, missä köli laskettiin vuonna 1896. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1898 ja se valmistui vuonna 1900.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli jo vanhentunut ja se muutettiin miinalaivaksi. Alus oli vuodesta 1921 alkaen vesilentokoneiden emälaivana Barcelonassa, kunnes se poistettiin palveluksesta vuonna 1931.
Uganda (Commonwealth realm)

Uganda oli Commonwealth realm vuosina 1962–1963. Kun Britannian valta loppui vuonna 1962, Uganda Independence Act 1963 muutti Ugandan protektoraatin itsenäiseksi valtioksi nimeltä Uganda, joka piti Britannian monarkin, kuningatar Elisabet II:n, maan valtionpäämiehenä. 
Kuningatarta Ugandassa edusti Ugandan kenraalikuvernööri. Ugandan ollessa Commonwealth realmina yksi kenraalikuvernööri ehti edustaa kuningatar Elisabetia: Sir Walter Coutts, joka toimi virassa 9. lokakuuta 1962 – 9. lokakuuta 1963. 
Milton Obote toimi tänä aikakautena virassa Ugandan pääministerinä sekä hallituksen päämiehenä. 
Uganda hyväksyi uuden perustuslain vuonna 1963, joka kumosi monarkian. Ugandasta tuli tämän jälkeen yksi Kansainyhteisön tasavalloista.
It’s On (Dr. Dre) 187um Killa

It’s On (Dr. Dre) 187um Killa on rap-artisti Eazy-E:n toinen EP, joka julkaistiin vuonna 1993. EP nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan viidennelle sijalle, ja se saavutti kaksinkertaisen platinarajan vuonna 1994. Levyllä vierailee muun muassa Above the Law -yhtyeen jäsen Cold 187um ja Eazyn suojatti B.G. Knocc Out.
"It’s On (Dr. Dre) 187um Killa" oli vastaus Dr. Dren "The Chronic" -albumille, joka julkaistiin vuonna 1992. Kaksikko oli ajautunut julkiseen konfliktiin heidän entisen N.W.A. -ryhmänsä hajottua vuonna 1991.
Ketil Bjørnstad

Ketil Bjørnstad (s. 25. huhtikuuta 1952 Oslo, Norja) on norjalainen pianisti, säveltäjä ja kirjailija. Hän on merkittävimpiä norjalaisia prosaisteja ja on ollut 1970-luvulta alkaen norjalaisen kulttuurielämän merkittävä hahmo. Hän osallistuu julkiseen keskusteluun yhteiskunnallisista aiheista.
Bjørnstad piti ensikonserttinsa pianistina 1971 ja julkaisi runoilijana esikoiskokoelmansa "Alene ut" 1972. Romaanitrilogiassa "Drift" (1996), "Drømmen om havet" (1996) ja "Veien til Dhaka" (1997) hän käsittelee oman sukupolvensa petosta niin poliittisella, ympäristökysymysten kuin henkilökohtaisellakin tasolla. Samaan aikaan tapahtui hänen kansainvälinen läpimurtonsa modernin jazzin ja nykymusiikin alalla sekä pianistina että säveltäjänä.
Bjørnstad on kirjoittanut elämäkertoja Norjan kulttuurielämän keskeisistä hahmoista. Hänen teoksiaan on käännetty useille kielille. Arne Treholtin oikeudenkäynnin aikana hän kyseenalaisti oikeusprosessin ja oli sitä mieltä, että Treholt tuomittiin syyttömänä.
Alfonso XII -luokka

Alfonso XII -luokka oli Espanjan laivaston kolmen 1880-luvulla valmistetun aluksen muodostama risteilijäluokka.
Suunnittelu.
Luokan aluksilla oli kolme mastoa ja kaksi savuhormia. Alukset olivat panssaroimattomia, mutta niiden rungot valmistettiin ranskalaistyylisen kennomaisesti kahdellatoista vesitiiviillä laipiolla. Ferrolissa valmistetut alukset olivat samalla telakan ensimmäiset teräsrunkoiset alukset. Alusten valmistuminen kesti pitkään, nimikkoaluksen valmistumista viivästytti materiaalien saanti ja meni kymmenen vuotta kölilaskusta palvelukseenottoon.
Siirtomaapalvelukseen suunniteltujen alusten pääaseina oli Hontorian valmistamat tykit, jotka asennettiin hyllyille. Kiinteät torpedoputket oli asennettu kyljille siten, että yksi keulaan ja toinen perään.
Reina Regente (1906)

Reina Regente oli Espanjan laivaston vuonna 1906 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä. Espanjan kärsittyä tappion sodassa Yhdysvaltoja vastaan maan talous oli liian heikko laivaston laajentamiseksi, minkä seurauksena alus oli viimeinen valmistunut risteilijä pariin vuosikymmeneen.
Suunnittelu.
Alus oli 102,71 metriä pitkä ja sen leveys oli 16,12 ja syväys 6,06 metriä. Aluksen uppouma oli 5 287 tonnia. Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta triple expansion -höyrykoneesta, jotka tuottivat 15 000 ihp:tä. Hiilikäyttöiset kattilat, joiden määrä ja tyyppi ei ole tiedossa, oli kytketty kolmeen savuhormiin. Hiiltä aluksella oli varastoituna 1 200 tonnia. Suunniteltu maksiminopeus oli 20 solmua. Aluksella oli 497 hengen miehistö.
Aluksen pääaseina oli valmistuessa neljä 7,9 tuuman Hontoria tykkiä, jotka oli asennettu yksittäin kyljille perään ja keulaan. Lisäksi kuusi 4,7 tuuman tykkiä oli asennettu patteriksi keskilaivaan. Apuaseina oli kuusi kuuden naulan pikatykkiä. Aseistuksen täydensivät kuusi Nordenfeld-konekivääriä ja viisi torpedoputkea.
Aluksen suojana oli 89 millimetrin panssarikansi. Tulenjohtotornin suojana oli saman vahvuinen panssari. Pääaseiden kilpien paksuus oli 76 millimetriä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuonna 1896 Ferrolista, missä köli laskettiin vuonna 1899. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1906 ja otettiin palveluksen vuonna 1908.
Palvelus.
Alus vieraili Britteinsaarilla vuonna 1911 osallistuen Yrjö V:n kruunajaisten yhteydessä 24. kesäkuuta pidettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä. Alus oli 15. marraskuuta Gibraltarilla Yrjö V:n vieraillessa alueella matkalla Intiaan.
Espanja pysyi puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa ja aluksen palvelus sodan aikana oli toimia koululaivana ja erilaisilla purjehduksilla merentakaisille alueille.
Alus poistettiin alusrekisterista vuonna 1926 ja romutettiin.
Charkhi Dadrin lento-onnettomuus

Charkhi Dadrin lento-onnettomuus tapahtui tiistaina 12. marraskuuta 1996 kello 18.40, kun laskussa ollut Kazakstan Airlinesin lento 1907 törmäsi nousussa olleeseen Saudi Arabian Airlinesin lentoon 763. Yhteensä 349 ihmistä menetti henkensä. Kyseessä on historian pahin ilmassa tapahtunut lentokoneiden yhteentörmäys. Se on historian kolmanneksi pahin lento-onnettomuus; tuhoisampia ovat olleet vain Teneriffan lento-onnettomuus vuonna 1977 ja Japan Airlinesin lento 123 vuonna 1985.
Lennot.
Saudi Arabian Airlines 763.
Saudi Arabian Airlinesin lento 763 oli malliltaan Boeing 747-168B ja rekisteritunnukseltaan HZ-AIH. Koneella oli lennetty 40 035 tuntia ja 14 927 lentoa. Koneen oli tarkoitus lentää onnettomuuden tapahtumapaikkansa olleelta lentoasemalta Dhahran kansainväliselle lentoasemalle Saudi-Arabiaan.
Kazakstan Airlines 1907.
Kazakstan Airlinesin lento 1907 oli noussut aiemmin Šymkentin kansainväliseltä lentoasemalta. Kone oli malliltaan Iljušin Il-76 ja rekisteritunnukseltaan UN-76435. Koneella oli lennetty yhteensä 2 643 tuntia, ja se oli valmistunut vuonna 1992.
Tapahtumat.
Ennen törmäystä.
Lento 763 lähti Delhistä kello 18.32 nousten lentopinnalle 100, jolloin lennonjohto antoi koneelle luvan nousta pinnalle 140. Lento 1907 raportoi olevansa noin 119 kilometrin päässä asemalta. Koska lento 1907 lähestyi vastapäätä, lennonjohto käski lennon 763 pitää lentopinta 140 ja odottaa. Lennon 1907 ollessa 74 kilometrin päässä asemalta lennonjohto käski konetta pitämään pinta 150 ja varoitti liikenteestä suoraan edessä. Myöhemmin lennonjohto varoitti uudelleen liikenteestä 20,9 kilometrin päässä, mutta ei saanut vastausta. Lento 1907 laskeutui 4 350 metriin ja sekuntien päästä 93 metriä alemmas. 
Törmäys.
Lennon 1907 perämies ja lentomekaanikko käskivät kapteenia nousemaan. Kone ei ehtinyt nousta, ja törmäsi lennon 763 perään vasemmalta puolelta. Molemmat koneet putosivat pellolle. Neljä ihmistä selvisi lennolta 763 ja kaksi lennolta 1907. Kaikki kuusi ihmistä kuolivat myöhemmin.
Onnettomuuden syy.
Onnettomuuden aiheutti lennon 1907 luvaton laskeutuminen määrätyn lentopinnan alle sekä epäonnistuminen nostaa konetta ennen törmäystä. Tämä johtui kapteenin heikoista englannintaidoista.
Alfonso XII (1887)

Alfonso XII oli Espanjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Alfonso XII -luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin elokuussa 1881. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1887 ja otettiin palveluksen vuonna 1891.
Palvelus.
Alus määrättiin 1896 Kuubaan "Reina Mercedesin" kanssa. Vuonna 1897 alus oli ankkurissa Havanassa Kuubassa amiraali Vincente Manterolan lippulaivana, mutta se ei ollut purjehduskelpoinen ilman huoltoa. Lisäksi osa aluksen tykeistä oli siirretty maihin rannikkolinnakkeisiin, joita siirrettiin lisää Espanjan ja Yhdysvaltain välisen sodan uhan lisääntyessä "USS Mainen" tuhouduttua Havannassa 15. helmikuuta 1898.
Satamaan sidottu alus ei juurikaan osallistunut sotaan. Sotatoimien päätyttyä elokuussa 1898 alus palasi Espanjaan, missä se poistettiin palveluksesta 18. toukokuuta 1900. Alus myytiin 1907 romutettavaksi.
Tiina Vainikainen

Tiina Vainikainen on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja muusikko.
Ura.
Vainikaisen läpimurtokappale Evelinan Sireenit julkaistiin 31. maaliskuuta 2016. Kappale nousi lähes suoraan Suomen Spotifyn Top50-listan ykköseksi, Vuoden 2016 aikana Vainikainen sai Sireenien lisäksi kappaleillaan vielä neljä muuta Spotifyn ykkössijaa.
Suomessa Vainikainen on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita muun muassa Evelinalle, Nikke Ankaralle, Laura Närhelle, Samuli Edelmannille, Kaija Koolle ja Juha Tapiolle. Laulunkirjoittamisen lisäksi hän on myös laulanut useilla julkaisuilla sekä kotimaassa että ulkomailla, muun muassa yhdysvaltalaisen DJ:n KSHMR:n kappale Do Bad Well, Arttu Lindemanin Läikkyy sekä Nikke Ankaran Mona Lisa. Vainikainen on ollut ehdolla Suomen Musiikkikustantajien vuoden kevyen musiikin tekijäksi vuosina 2017, 2018, 2019, 2020 sekä 2021. Vainikainen palkittiin Teoston Vuoden Musiikintekijä- palkinnolla vuonna 2022.
Reina Cristina (1887)

Reina Cristina oli Espanjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Alfonso XII -luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1881. Alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1886 ja otettiin palvelukseen 19. huhtikuuta 1890.&lt;refname="RC"&gt;todoavantes.es&lt;/ref&gt;
Palvelus.
Espanjan kuningatar vieraili laivastoministeri vara-amiraali José Maria de Beràngerin kanssa San Sebastianissa koululaivueessa, johon kuuluivat "Reina Regente", "Reina Cristina" ja "Isla de Luzón". Alus lähti 1891 Filippiineille. Se ajoi karille 4. ja 5. tammikuuta 1895 välisenä yönä lähellä Ile-Bota, kun se oli paluumatkalla Mindanaolta Caviteen. Onnettomuussa sai surmansa kaksi ja loukkaantui 20. Aluksen saamat vauriot korjattiin myöhemmin.&lt;refname="RC"/&gt;
Filippiinien noustua kapinaan alus tuki elokuusta lokakuuhun 1896 maavoimia, joka taisteli Manilassa kapinoitsijoita vastaan ja piti hallussaan Caviten tukikohtaa. Alus oli Tyynenmeren laivueen komentajan kontra-amiraali Don Patricio Montojo y Pasarónin lippulaiva Manilassa, kun sota Yhdysvaltoja vastaan alkoi huhtikuussa 1898.&lt;refname="RC"/&gt; Laivue lähti 25. huhtikuuta Manilanlahdelta Subicinlahteen, jossa Montojo odotti saavansa paremman suojan mahdollisessa hyökkäyksessä miinoituksista ja rannikkolinnakkeista. Miinoitukset oli kuitenkin pääosin laskematta ja linnakkeet rakentamatta.
Laivue lähti 29. huhtikuuta Cañacaonlahdelle, jossa Yhdysvaltain laivaston kommodori Deweyn johtama Aasian laivue yllätti Montojon. Seuranneessa taistelussa "Reina Cristina" oli Yhdysvaltain laivaston päämaalina. Kahden tunnin taistelun jälkeen alus oli pahoin vaurioitunut. Amiraali esikunta siirtyi "Isla de Cuballe". Pahoin vaurioitunut alus tuhoutui tulipaloissa, jotka aiheuttivat ammusvarastojen räjähdyksen. Kuolleiden joukossa oli myös aluksen päällikkö Don Luis Cadarso y Rey de Andrade.&lt;refname="RC"/&gt;
Vuonna 1903 aluksen hylky nostettiin ja romutettiin. Aluksen pelastettu sotalippu haudattiin El Escorialissa 30 vuotta myöhemmin kuningatar Maria Christinan kanssa.&lt;refname="RC"/&gt;
Luettelo Salon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Salon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Salon kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Salon kaupunkiin on liitetty Uskelan, Halikon (johon Angelniemi liitettiin aikaisemmin), Kiikalan, Kiskon, Kuusjoen, Muurlan, Perttelin, Suomusjärven ja Särkisalon kunnat.
Luettelo.
Alue-sarakkeessa on käytetty lajittelun helpottamiseksi entisten kuntien nimiä Uskelaa lukuun ottamatta.
Palo Verde Nuclear Generating Station

Palo Verde Nuclear Generating Station on ydinvoimalaitos Arizonassa Yhdysvalloissa ja maailman ainoa ydinvoimala, joka ei sijaitse suuren vesialtaan lähellä. Jäähdytysvetensä se ottaa lähialueen jätevesistä.
Palo Verde on nettotuotannolla mitattuna Yhdysvaltain suurin sähkövoimala. Yksikön 1 käyttölupa loppuu vuonna 2025, yksikön 2 seuraavana ja 3:n vuonna 2027.
Cristóbal Colón (1896)

Cristóbal Colón oli Espanjan laivaston vuonna 1896 vesillelaskettu Giuseppe Garibaldi -luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Italiasta, missä köli laskettiin vuonna 1895. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1896 nimellä "Giuseppe Garibaldi" ja valmistui toukokuuta 1897. Espanjan osti aluksen toukokuussa 1896.
Palvelus.
Alus luovutettiin Espanjalle Genovassa 16. toukokuuta 1867 ilman kymmenen tuuman tykkiä. Alus liitettiin Espanjan laivastoon. Alus upposi 3. heinäkuuta 1898.
Velasco-luokka

Velasco-luokka oli Espanjan laivaston kahdeksan 1880-luvulla valmistetun risteilijän muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Luokkaan kuului kaksi hieman toisistaan poikkeavaa alaluokka. Ensimmäiselle kahdelle alukselle asennettiin vähemmän, mutta raskaampia tykkejä. Lisäksi alukset olivat hieman nopeampia kuin loput kuusi. Alukset olivat rautarunkoisia parkkitakiloituja risteilijöitä, joilla oli yksi savuhormi.
Argyria

Argyria on sairaus, joka voi puhjeta hopean tai kolloidisen hopean pitkäaikaisesta nauttimisesta tai altistumisesta sille. Argyria aiheuttaa pysyvän harmaan tai harmaalaikkuisen värin ihoon, silmiin, sisäelimiin ja myös hermosoluihin. Sairaus on harvinainen, mutta vuosina 1802–1950 on raportoitu 365 tapausta. Joskus harvoin on todettu yhteys argyrian ja neurotoksisuuden välillä.
Argyrian näkyvin ilmentymä on ihon siniharmaa väri. Väri voi aluksi olla pienellä ihoalueella tai värin vähäisenä muuttumisena, mutta voi lopulta peittää koko ruumiin. Joillakin voi ensimmäinen oire olla ikenien värimuutos joko harmaaksi tai ruskeaksi. Iho voi paikoin hyperpigmentoitua. Värin määrä riippuu elimistöön joutuneen hopean määrästä.
Hopea aiheuttaa mahalaukussa kemiallisen reaktion. Hopea hajoaa ja siirtyy verenkiertoon. Ihmisen saamasta hopeasta suurin osa poistuu viikon kuluessa ulosteen ja virtsan mukana. Jos hopeaa on joutunut elimistöön niin paljon, ettei kaikki ehdi poistua, se voi varastoitua ihoon ja muihin kudoksiin, joihin sitä kertyy yhä suurempia määriä. Kun iho sitten altistuu valolle, se muuttuu siniharmaaksi.
Larmi

Larmi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Hongshanin kulttuuri

Hongshanin kulttuuri oli Kiinan neoliittinen kulttuuri ajanjaksolla 4700–2900 eaa.. Kulttuuri oli Yangshaon kulttuurin aikalainen.
Hongshanin kulttuurista on löydetty maanalainen temppeli. Se on jumalatteren temppeli Niuheliassa. On myös löydetty eräitä varhaismmista jadetöistä, kuten jadelohikäärmeitä ja jadesikalohikäärmeitä, sekä varhaisia neliömäisiä ja pyöreitä "feng-shui" -muotoja. Kulttuuri ulottui Sisä-Mongoliasta Koillis-Kiinaan. 
Niuhelenginsiasta löydettyjen luiden isälinjan haplotyypit ovat Itä-Aasialle tyypillisiä N1, C ja O3a-tyyppejä.
Vorderrhein

Vorderrhein () on joki Kaakkois-Sveitsissä. Joen pituus on 71 kilometriä, pisin sivujoki huomioon ottaen 77 kilometriä. Vorderrhein on Hinterrheinin ohella toinen Reinin alkujoista.
Sijainti.
Vorderrhein saa alkunsa Lepontisilta Alpeilta Oberalppass-solan kaakkoispuolelta noin 2 700 metrin korkeudesta.
Usein alkulähteenä pidetään "Lai da Tuma" -järveä () . Järvi sijaitsee 2 345 metrin korkeudessa. Siihen laskevat purot saavat alkunsa 2 600–2 700 metrin korkeudesta.
Joki virtaa Graubündenin kantonin alueella. Valuma-alue kattaa myös pieniä alueita Ticinon kantonista. Isoimmat paikkakunnat joen varrella ovat Disentis/Mustér ja Ilanz/Glion.
Virtaama.
Vorderrheinin mitattu virtaama vaihtelee vuosien 1962–2010 tietojen perusteella vuosittain jonkin verran: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Ilanzissa on ollut 33 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (45 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1972 (21 m³/s).
Joen luonnollinen virtaama sen laskiessa Reiniin on noin 54 m³/s. Mitattu ja luonnollinen virtaama poikkeavat toisistaan, sillä osa Vorderrheinin sivujokien vesistä siirretään tunneleissa Hinterrheinin vesistöön sähköntuotannon tarpeisiin.
Yksinteoin

Yksinteoin on Pekka Lehdon ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1990. Se kertoo Jussi Parviaisen ja Sanna-Kaisa Palon avioerosta Parviaisen näkökulmasta.
"Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arvostelija Mikael Fränti piti elokuvaa Pekka Lehdon siihen asti parhaana. Hänestä se on ”nopeasti tehty, mitään kaihtamaton ja subjektiivinen tilityselokuva, hetkittäin naiivi ja viisas, ajoittain koominen ja traaginen synkkä yksinpuhelu kameran valvovan silmän ja äänittäjien herkkien mikrofonien edessä”. Myös muut kriitikot olivat varovaisen myönteisiä. "Iltalehden" Olli Manninen näki elokuvan kolmantena elokuvana uuden ”sensaatiohakuisen lööppielokuvan” lajityypissä, jota hänestä edustivat myös edellisenä vuotena ensi-iltansa saaneet Ilkka Järvi-Laturin "Kotia päin" ja Mika Kaurismäen "Paperitähti".
"Yksinteoin" sai yhdellä elokuvateatterikopiolla 8 153 katsojaa. Televisioesityksen vuoden 1991 joulukuussa näki noin 438 000 katsojaa.
21 vuotta myöhemmin vuonna 2011 esitettiin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla Jussi Parviaisen käsikirjoittama ja ohjaama "Yksinteoin 2" (2011), jossa hän esiintyy yhdessä Annika Sirénin kanssa.
Helkavirsiä

Helkavirsiä on Eino Leinon kirjoittama eeppinen runokokoelma, joka ilmestyi suomenkielisenä kahdessa osassa vuosina 1903 ja 1916. Runoelma sijoittuu kansanrunojen maailmaan ja sen säkeiden taustalla käsitellään modernin ihmisen vaikeita kysymyksiä. Myyttinen runosikermä on kirjoitettu kansanrunon mittaan ja Leino kehitti runokielensä kalevalaiselta pohjalta. 
Monet runoista, kuten Tuuri ja Kouta, on nimetty päähenkilönsä mukaan ja ne kertovat henkilön tarinan keskeiset elämänvaiheet. Helkavirsien henkilöt kuvaavat symbolisesti ihmisen osaa, jossa kamppailu elämässä päättyy aina kuolemaan.
Helkavirsiä pidetään Leinon merkittävimpänä teoksena. Teoksen myötä tuolloin 25-vuotiaasta Leinosta tuli suomalaisen uusromantiikan tärkein edustaja. Teos innoitti myös säveltäjiä: Toivo Kuulan Helkavirsiin perustuvat sävellykset ovat hänen pääteoksiaan.
Bertel Mohell

Emil Bertel Mauritz Mohell (20. toukokuuta 1875 Hankoniemi – 15. syyskuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Mohellin vanhemmat olivat esikuntakapteeni, Hangon pormestari Emil Constantin Mohell ja Edith Bergman ja puoliso vuodesta 1902 Laura Helle (ent. Johansson). Mohell kävi Turussa ruotsalaisen reaalilyseon keskikoulun ja teollisuuskoulun ja opiskeli sitten Tukholman teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla Isak Gustaf Glasonin johdolla. Suomeen palattuaan hän työskenteli piirtäjänä muun muassa Lars Sonckin ja Gustaf Nyströmin toimistoissa, mutta muutti 1901 Viipuriin. Hän työskenteli siellä ensin kahdeksisen vuotta apulaisena arkkitehti Allan Schulmanin toimistossa ja samalla kaupungin rakennusvirastossa arkkitehti Brynolf Blomqvistin apulaisena, mutta toteutti myös omia suunnittelutöitä. Vuonna 1921 hän toimi lyhyen aikaa Oulun kaupungin rakennustoimistossa.
Isla de Luzón -luokka

Isla de Luzón -luokka oli Espanjan laivaston kolmen 1880-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.
Suunnittelu.
Alukset olivat rautarunkoisia yksi savuhormisia pienehköjä panssarikansiristeilijöitä. Alusten panssarikansi oli paksuudeltaan 2,5 tuumasta yhteen tuumaan. Taistelunjohtotornin suojana oli kahden tuuman panssarointi.
Loštice

Loštice () on kaupunki Tšekissä Olomoucin läänissä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Lošticen kaupunki on tunnettu tehtaastaan, jossa valmistetaan perinteistä Olomoucké tvarůžky -juustoa. Juusto on valmistettu rasvattomasta maidosta. Juustolla on erittäin ainutlaatuinen mausteinen maku sekä sille tyypillinen voimakas haju. Lošticessa on myymälä, jossa tätä paikallista herkkua myydään useissa sen eri muodoissa. Myymälän lisäksi kaupungissa on myös Olomoucké tvarůžky -museo, jossa on esillä vanhoja juuston valmistuksessa käytettyjä työkaluja, sekä tuotantoa kuvaavia dokumentteja.
Hugh Glass

Hugh Glass (k. 1833) oli yhdysvaltalainen turkismetsästäjä, jonka harmaakarhu raateli metsästysretkellä Missourijoella. Metsästysseurueen johtaja käski kaksi miestä Glassin seuraksi, mutta he olettivat hänen kuitenkin kuolevan ja jättivät metsään. Glass selviytyi hengissä 320 kilometrin matkan Fort Kiowan linnakkeeseen, jossa hän toipui kuntoon. Hän lähti etsimään kaksikkoa ja löysi molemmat. Jim Bridgen hän säästi, koska tämä oli nuori. Bridgestä tuli myöhemmin tunnettu turkismetsästäjä ja eräopas. John S. Fitzgerald taas oli tuomittu kuolemaan sotilaan murhasta. Glassin murhasivat Yellowstonejoella kaksi arikaraintiaania.
Glassin tarinan todenperäisyydestä ei ole tietoa, mutta sitä on käsitelty kirjoissa, televisiosarjoissa ja elokuvissa. Ensimmäisen kerran tarinaa käsiteltiin lehdessä 1824, mutta tietoja tapauksesta ei ole Glassilta itseltään. Michael Punken romaanin "The Reverant: Kostaja" ("The Revenant", 2002) pohjalta on Alejandro González Iñárritu ohjannut elokuvan "The Revenant". Richard C. Sarafian on ohjannut 1971 tarinasta elokuvan "Mies erämaasta" ("Man in the Wilderness").
Yulbars Khan

Yulbars Khan oli Sinkiangin uiguurien kapinajohtaja ja myöhemmin alueen kansallismielisten kuvernööri. Hän johti ensin Itä-Turkestanin tasavallan perustamiseen johtanutta kapinaa ja soti sittemmin Kiinan sisällissodassa kommunisteja vastaan Kuomintangin puolella kuollen maanpaossa Taiwanilla 1970-luvun puolivälissä.
Elämäkerta.
Yulbars Khan syntyi vuoden 1888 paikkeilla. Hän toimi Kumulin kaanikunnassa (nyk. Hami), joka oli Qing-dynastiaan kuulunut autonominen kaanikunta Sinkiangin maakunnan itäosassa Mongolian ja Gansun rajalla. Itsehallinnollista aluetta hallitsivat kaanit, joista Yulbars Khan oli kahden viimeisen virkamies ja neuvonantaja. Kiinan tasavallan aikana vuonna maakunnan kuvernööri Jin Shuren syöksi Kumulin kaanin vallasta ja hänen muslimien vastainen politiikkansa sytytti kapinan huhtikuussa 1931. Yulbars-kaani nousi kapinoivien uiguurien johtoon ja hän liittoutui Gansun maakuntaa hallinneen hui-kiinalaisen sotaherra Ma Zhongyingin kanssa. Yhdessä liittolaisensa kanssa Yulbars valtasi suurimman osan Sinkiangin eteläosista ja Kašgarissa syyskuussa 1932 hän julisti perustetuksi Itä-Turkestanin tasavallan. Yulbars ja toinen uiguurien keskuudessa vaikuttanut kumulilainen Hoja Niyaz Haji edustivat kapinallisten varovaista siipeä, jonka tavoitteena oli pikemminkin autonomia, kuin täysi itsenäisyys. Osa kapinallisista ajoi kovempaa linjaa ja tukea kapinalle haluttiin etsiä esimerkiksi Neuvostoliitosta.
Itä-Turkestanin tasavallan loppu tuli sen entisen liittolaisen Ma Zhongyingin kääntyessä kapinallisia vastaan ja Kašgar kukistui vuoden 1934 alussa. Entiset kapinalliset alkoivat käydä sissisotaa ja Yulbars Khan pakeni Nankingiin vuonna 1937. Hän palasi vielä Kumuliin vuonna 1946 tällä kertaa Kuomintangin liittolaisena ottaen yhteen Kiinan kommunistien kanssa. Vuosien 1950 ja 1951 vaihteessa hän pakeni Tiibetin kautta Taiwanille säilyttäen Sinkiangin kuvernöörin arvonimen. Yulbars kuoli Taiwanilla 1970-luvun puolivälillä.
Valkea laiva

Valkea laiva ("Belyi parohod") on Bolot Šamšijevin ohjaama neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1976. Se perustuu Tšingiz Aitmatovin romaaniin "Valkoinen laiva", jonka pohjalta kirjailija ja ohjaaja laativat elokuvan käsikirjoituksen.
Juoni.
Kirgisialaisia tarinoita hyödyntävän elokuvan päähenkilö on isätön pieni poika, joka on jätetty isovanhempiensa hoiviin yksinhuoltajaäidin lähdettyä kaupunkiin elantoa hankkimaan. Poika kuuntelee isoisänsä tarinoita ja saa niistä sytykkeitä omille kuvitelmilleen. Niiden avulla hän pakenee todellisuutta, köyhää elämää sukuriitojen keskellä Kirgisian maaseudulla.
Vastaanotto.
"Valkea laiva" sai Suomessa teatteriensi-iltansa tammikuussa 1978. Yksi sen kolmesta tv-esityksestä 1980-luvulla oli Yle TV1 -kanavalla maaliskuussa 1987 osana Tšingiz Aitmatovin teksteihin perustuvien elokuvien sarjaa. Tuolloin "Helsingin Sanomien" televisiosivulla Mikael Fränti kritisoi elokuvan keikaroivaa ja temppuilevaa värikuvaustyyliä, jota ilman se olisi hänestä vivahteikas kuvaus lapsen maailmasta.
"Valkea laiva" oli ohjaajansa läpimurtoelokuva, ja se sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1977.
Niitty (kauppakeskus)

Niitty on pienehkö kauppakeskus Espoon Niittykummussa Merituulentien varrella. Se rakennettiin vuonna 2016 ja avattiin kesällä 2017. Kauppakeskuksen pinta-ala on noin 6 500 kerrosneliömetriä. Sen nimeksi valittiin Niitty lokakuussa 2016. Niityn yhteydessä on Niittykummun metroasema sekä Espoon korkein asuintornitalo Niittyhuippu.
Niityssä toimivat muun muassa päivittäistavarakaupat K-Supermarket ja S-market, Alko, apteekki, hammaslääkäriasema, muutama kahvila ja ravintola sekä pari parturi-kampaamoa.
Niityn pysäköintilaitos on ollut kuitenkin monelle este kauppakeskuksessa asioimiselle. Tunnin ilmainen pysäköintiaika on koettu kohtuuttoman hankalaksi. Ongelmaa on yritetty korjata ohjeistusta muuttamalla, mutta aiheettomia pysäköintivalvontamaksuja jaetaan edelleen.
Luettelo Let L-410 Turboletin onnettomuuksista

Let L-410 Turbolet on Let Kunovicen Tšekkoslovakiassa ja myöhemmin Tšekissä vuodesta 1969 valmistama potkuriturbiinikäyttöinen lyhyen matkan kuljetus- ja matkustajalentokone. Sitä on toukokuuhun 2016 mennessä valmistettu yli 1 200 kappaletta.
Valmistetuista noin 1 200 L-410:sta on 121 kappaletta eli noin 10,1 prosenttia tuhoutunut onnettomuuksissa ja kaappauksissa syyskuuhun 2018 mennessä. Vertailun vuoksi muista vastaavan kokoluokan ja aikakauden konetyypeistä de Havilland Canada DHC-6 Twin Otterilla vastaava osuus on 29,8 prosenttia, Dornier Do 228:lla 14,3 prosenttia ja Embraer EMB 110 Bandeirantella 19,6 prosenttia.
L-410:n toistaiseksi pahin onnettomuus tapahtui 26. elokuuta 1993 Aldanissa Venäjällä, kun Sakha Avian lento 301 sakkasi ja syöksyi maahan loppulähestymisen aikana. Ylipainoisen koneen painopiste oli liian takana, ja kun miehistö laski laskusiivekkeitä, koneen nokka alkoi nousta ylöspäin eikä miehistö saanut enää konetta hallintaansa. Kaikki 24 koneessa ollutta kuolivat maahansyöksyssä.
Alla olevaan taulukkoon on listattu kaikki onnettomuudet ja muut tapahtumat, jotka ovat johtaneet L-410-koneen tuhoutumiseen tai hylkäämiseen. Monissa onnettomuuksissa koneessa olleiden tai kuolonuhrien määrää ei tiedetä tarkasti, tai onnettomuustiedot ovat muuten puutteelliset. Neuvostoliitossa maan lehdistö ei uutisoinut lento-onnettomuuksista ennen 1980-luvun loppua, eikä vielä silloinkaan rahti- tai sotilaskoneiden onnettomuuksista kerrottu. Sitä ennen Neuvostoliiton viranomaiset kertoivat onnettomuuksista ulkomaille vain silloin, kun uhrien joukossa oli ulkomaalaisia tai onnettomuudella oli useita silminnäkijöitä.
San Bernardinon tunneli

San Bernardinon tunneli on Alppien läpi kulkeva maantietunneli Sveitsissä Graubündenin kantonissa Churin ja Bellinzonan välillä valtatiellä A13. Tunneli alittaa San Bernardinon solan (2 067 m mpy.) noin 1 600 metrin korkeudessa. Tunnelin pohjoispää on Hinterrheinjoen laaksossa Rheinwaldin kunnan Hinterrheinin kylässä, eteläpää on Moesajoen laaksossa Mesoccon kunnassa. 
Tunnelin pituus on 6,6 kilometriä. Se otettiin käyttöön 1.12.1967. Tunneli on yksiaukkoinen, ja tie on kaksikaistainen.
Tunnelin kautta kulkee vuosittain noin 2,6 miljoonaa autoa.
Tikankääpä

Tikankääpä ("Vitreoporus dichrous", syn. "Gloeoporus dichrous") on sirkumpolaarisesti yleinen kääpälaji, ja se toimii valkolahottajana. Yleensä lajia tapaa lehtipuulla, useimmin pakurikäävän ("Inonotus obliquus"), joskus taulakäävän ("Fomes fomentarius") seurassa.
Tikankääpä on tavallisesti lakillinen, harvoin resupinaattinen. Usein teräväreunaisia lakkeja on runsaasti yhdessä kimpussa. Pillit ovat pienet,niitä on noin viisi kappaletta millimetrillä. Tyypillisesti itiöemä on kaksivärinen, punavalkoinen, mistä kenties juontuu lajin nimikin. Toisaalta lahopuissa on usein myös tikkoja etsimässä hyönteisten toukkia. Tikankäävän itiöemä ei ole erityisen kovaa ainesta, vaan pillistön osalta jopa hyytelömäiseksi mainittua. Itiöt ovat mikroskoopilla katsottuna huomattavan litteänmuotoisia.