tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Timo Rope

Timo Rope (s. 10. heinäkuuta 1952) on suomalainen tietokirjailija sekä yrittäjä, alanaan markkinoinnin ja liikkeenjohdon konsultointi. Hän on toiminut yrittäjänä vuodesta 1984 ensin yrityksessä Business Consulting Rope Oy ja vuodesta 1988 alkaen perustamassaan yrityksessä Management Consulting Rope Oy. Vuodesta 1993 Timo Rope on vetänyt Rope-Yhtiöitä, joihin kuuluu useita markkinoinnin ja johtamisen kehittämiseen liittyviä yrityksiä. Työssään Rope toimii markkinoinnin kouluttajana ja pitää osaamisalueisiinsa liittyviä esityksiä ja koulutuksia ympäri maata. Rope on kirjoittanut yhteensä 34 kirjaa. Markkinoinnin osa-alueelta tietokirjoja on julkaistu runsaat 20 ja lisäksi on yrittäjyyteen, johtamiseen ja filosofiaan liittyviä kirjoja.
Timo Rope opiskeli Tampereen yliopistossa pääaineenaan markkinointi ja valmistui sieltä ekonomiksi 1976. Sen jälkeen hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa kauppatieteiden maisteriksi 1976–1978 pääaineenaan hallinto ja johtaminen.
Rope toimi SOK:ssa vuosina 1976–1982 muun muassa markkinointitutkijana. Sen jälkeen hän siirtyi mainostoimisto Harkonmäki Oy:n osastonjohtajaksi 1982–1983 ja toimi vielä Harkonmäki Consultant Ky:n toimitusjohtajana 1983 ennen siirtymistään yrittäjäksi. Rope toimi Helsingin kauppakorkeakoulussa vs. lehtorina ja vs. yliassistenttina markkinoinnin laitoksella 1984–1995, Rope-Yhtiöiden vetäjänä hän on toiminut vuodesta 1993. 
Timo Rope on aviossa ja hänellä on viisi lasta. Hän asuu Sipoossa. Rope on toiminut Sipoon Perussuomalaiset ry:n puheenjohtajana. Hän oli Perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa ja sai 1 604 ääntä. Hän on ollut Perussuomalaisten sisällä toimineen eduskuntavaaleihin rakennetun Täysmuutos-ryhmän vetäjä. Timo Rope erosi Perussuomalaisista vuoden 2013 lopussa ja kuuluu nyt Yhteinen Sipoomme -ryhmään. Sipoon kunnanvaltuutettuna ja kunnanhallituksessa Rope on toiminut vuoden 2013 alusta.
Timo Rope on toiminut Helsingin Ekonomien hallituksessa vuodesta 2012 lähtien ja Suomen Ekonomien (aikaisemmin Suomen Ekonomiliitto) hallituksessa vuodesta 2013. 
Rope sai vuonna 2000 Helsingin kauppakorkeakoulun Tiedon jano -palkinnon Pirjo Ståhlen kanssa.
Microsoft Train Simulator

Microsoft Train Simulator (MSTS) on vuonna 2001 Windows-pohjaisille koneille julkaistu junasimulaattori­peli.
Pelin mukana toimitetaan kuusi rataosuutta, joista kaksi on Yhdysvalloista, kaksi Japanista sekä yksi Itävallasta ja yksi Isosta-Britanniasta, sekä rataosilla tarvittava rautatiekalusto. Pelissä on myös esittely- ja harjoittelurataosat. Pelitapoina ovat ennalta määrättyjen linja-ajo- tai vaihtotyötehtävien suorittaminen sekä vapaa ajo ilman muuta junaliikennettä. Tehtävien vaikeusaste vaihtelee helposta vaikeaan.
Pelin mukana toimitettava kalusto vastaa kalustoa, jota on käytetty pelin rataosilla niillä ajanjaksoilla joihin peli sijoittuu. Mukana on sähkö-, diesel- ja höyryveturikalustoa sekä niiden kanssa yhteensopivaa vaunukalustoa.
Peli sisältää myös omien tehtävien ja rataosien luomiseen ja muokkaamiseen tarvittavat työkalut.
Kohtalon ivaa

Kohtalon ivaa (, suom. myös ”Kohtalon ironia”) on neuvostoliittolainen Eldar Rjazanovin ohjaama draamakomediaelokuva vuodelta 1975. Elokuvan näyttäminen televisiossa venäläisenä uutenavuotena on muodostunut perinteeksi. Joulukuussa 2007 elokuvalle julkaistiin jatko-osa Ирония судьбы. Продолжение ("Ironija sudby. Prodolženije").
Juoni.
Kaveriporukka lähtee Moskovassa pohjustamaan uudenvuodenviettoa saunaan. Vodkanhuuruisen saunomisen jälkeen kaksi miestä löytää itsensä vääristä paikoista, toinen lentäneenä Leningradiin aivan samanlaiseen kerrostaloon kuin missä hän asuu Moskovassa. Jopa avain sopii oveen, mutta asunnossa odottava nainen ei vaikuta aivan tutulta.
Jack Welch

John Francis "Jack" Welch, Jr. (19. marraskuuta 1935 Peabody, Massachusetts – 1. maaliskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka toimi General Electricin hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana vuosina 1981–2001.
Welchin aikana General Electricin liikevaihto yli viisinkertaistui ja voitto yli kymmenkertaistui. Yhtiön osakekurssi oli Welchin lopettaessa noin 30-kertainen hänen johtajuutensa alkuaikoihin verrattuna. Welch lykkäsi eläkkeelle jäämistään vuodella hoitaakseen Honeywellin yhdistämisen General Electriciin, minkä Euroopan unionin komissio kuitenkin esti.
Welchin seuraajaksi General Electricin pääjohtajana valittiin Jeffrey Immelt.
Kritiikki.
Kirjailija David Gelles on kritisoinut Welchiä voimakkaasti siitä, että Welch käynnisti yhdysvaltalaisessa yritysmaailmassa aikakauden, jossa voitot olivat tärkeämpiä kuin ihmiset.
Uveodermatologinen oireyhtymä

Uveodermatologinen oireyhtymä (myös "uveodermatological syndrome", UDS tai VKH) on koirien autoimmuunisairaus. Se vastaa ihmisen Vogt-Koyanagi-Haradan oireyhtymää, joten puhuttaessa UDS:sta saatetaan käyttää termiä VKH. UDS muistuttaa oireiltaan SA:ta, mutta on vakavampi. UDS on melko harvinainen, eikä Suomessa tunneta olleen kuin muutama tapaus.
Oireet.
UDS:ssä ihotulehdus keskittyy ihon ja limakalvojen rajakohtiin, muiden muassa huulten, silmien ja peräaukon ympäristöön. Alueille kehittyy märkivä ihotulehdus, jonka seurauksena alue kaljuuntuu ja menettää usein pigmenttiä. UDS:ään voi liittyä myös sokeutumista ja kynsien irtoamista. UDS:n ensioireita silmissä ovat usein uveiitti ja pemfigus. Koira yleensä sairastuu melko nuorena, yleisimmin noin 1–2-vuotiaana.
Vaikka sairaus voi esiintyä kaikkialla, yleensä se esiintyy naamassa autoimmuunitulehduksena. Tyypillinen oire on pigmentin katoaminen kirsusta, huulista ja silmäluomista. Pään alueen tulehdus aiheuttaa turvotusta, hilseilyä ja paksua rupimaista karstaa. Sairaalla koiralla silmään voi kertyä kivuliasta painetta, jolloin silmän keskiosa näkyy vaalean sinertävänä.
Hoito ja ennaltaehkäisy.
UDS voi olla tuskallinen koiralle, eikä siihen ole parannuskeinoa. Sitä ei myöskään voida todeta ennen oireiden ilmenemistä.
UDS:n oletetaan olevan perinnöllinen sairaus, mutta sen periytymisen mekaniikasta ei ole toistaiseksi selkoa. Toistaiseksi ainoa tapa ehkäistä UDS:ää on valita jalostukseen vain terveitä yksilöitä sellaisista linjoista, joista ei ole syntynyt UDS:ästä kärsiviä yksilöitä.
John Jacob Rhodes III

John Jacob Rhodes III (8. syyskuuta 1943 Mesa, Arizona – 20. tammikuuta 2011 Washington D.C.) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Rhodes, kutsumanimeltään Jay, toimi kuuden vuoden ajan, tammikuusta 1987 tammikuuhun 1993, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Arizonan osavaltion ensimmäisestä vaalipiiristä. Hän oli ehdolla myös vuoden 1992 edustajainhuoneen vaaleissa, mutta hävisi demokraatti Sam Coppersmithille. Hänen edeltäjänsä oli sittemmin Yhdysvaltain senaatin jäsenenä toiminut John McCain, ja myös Rhodesin isä, John Jacob Rhodes Jr., toimi aiemmin saman vaalipiirin edustajana. 
Rhodes oli varsinaiselta ammatiltaan juristi, jona hän työskenteli viimeksi lakiyritys Hunton &amp; Williamsissa Washington D.C.:ssä. Hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon vuonna 1968 Arizonan yliopistossa, Tucsonissa. Rhodes osallistui juristiksi valmistumisensa jälkeen Vietnamin sotaan vuosina 1968–1970 Yhdysvaltain maavoimissa. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Rhodes oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta, kaikki poikia. Hän kuoli tammikuussa 2011, 67-vuotiaana, Washington D.C:ssä sijaitsevassa veteraanisairaalassa. Hän oli ollut kolme kuukautta aiemmin auto-onnettomuudessa, jossa häneltä murtui kolme selkänikamaa.
Punaisten kirjainten arvoitus

Punaisten kirjainten arvoitus () on brittiläisen kirjailijan Sir Arthur Conan Doylen kirjoittama ensimmäinen Sherlock Holmes -romaani, joka ilmestyi ensimmäisen kerran Britanniassa 1887. Suomeksi teos on julkaistu useilla eri nimillä: "Kosto" (1898), "Kostaja" (1899), "Vainottu" (1908) ja "Punaisten kirjainten arvoitus" (1982).
Romaani ilmestyi alun perin yhteisniteessä kahden muun romaanin kanssa. 1888 se ilmestyi yksinään, mutta kumpikaan laitos ei ollut menestys - lukijat ja arvostelijat tuskin edes huomasivat sitä. Yhdysvalloissa teos menestyi kuitenkin niin hyvin, että yhdysvaltalainen Lippincott's Magazine tilasi Doylelta jatko-osan 1889 ("Neljän merkki").
Juoni.
Kirjassa Scotland Yard löytää autiotalosta miehen ruumiin. Seinältä löydetään verenpunaisilla kirjaimilla kirjoitettu RACHE.
Synty.
"Punaisten kirjainten arvoitus" oli Doylen kolmas romaani. Se oli hänen vastineensa halpojen vihkoromaanien rikostarinoille. Doyle pyrki kirjoittamaan parannellun ja rationaalisen version niistä. Doyle aloitti romaanin kirjoittamisen maaliskuussa 1886 ja käsikirjoitus valmistui huhtikuun loppuun mennessä. Doyle lähetti käsikirjoituksen useille kustantajille, mutta yksikään ei halunnut julkaista sitä. Lopulta Ward, Lock and Company suostui julkaisemaan sen seuraavana vuonna yhteisniteessä kahden muun teoksen kanssa. Doyle suostui siihen, vaikka olikin tyytymätön julkaisutapaan ja saamaansa palkkioon (25 puntaa), joka oli vähemmän kuin mitä hän oli saanut novellista pari vuotta aikaisemmin.
Julkaisu ja aikalaisvastaanotto.
"Punaisten kirjainten arvoitus" ilmestyi ensimmäisen kerran "Beeton's Christmas Annual" -lehdessä 1887 yhdessä kahden muun romaanin kanssa. Se ei menestynyt. Nykyään lehti on harvinainen keräilykappale ja sitä pidetään maailman kalleimpana lehtenä. Sothebyn huutokaupassa 2007 hyväkuntoinen kappale myytiin 156 000 dollarilla. 1888 romaani julkaistiin erillisenä kirjana, jonka kuvituksen teki Doylen isä Charles Altamont Doyle. Erillisjulkaisu ei menestynyt sen paremmin kuin ensimmäinenkään: Britanniassa sitä eivät huomanneet lukijat eivätkä arvostelijat.
Doyle ehti kirjoittaa kaksi romaania ("Micah Clarke" ja "Cloomberin salaisuus") ennen kuin yhdysvaltalainen Lippincott's Magazine otti yhteyttä 1889 ja tilasi uuden Sherlock Holmes -romaanin. Toisin kuin Britanniassa romaani oli menestynyt Yhdysvalloissa niin hyvin, että kustantaja halusi uuden Holmes-seikkailun. Doyle kirjoitti Neljän merkit, joka ilmestyi helmikuussa 1890. "Neljän merkit" menestyi jo huomattavasti paremmin kuin "Punaisten kirjainten arvoitus".
Otto Bengtsson

Otto Bengtsson (20. elokuuta 1921 Fjälkestad – 4. heinäkuuta 1998 Knislinge) oli ruotsalainen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti seuratasolla IFK Knislingeä. Bengtsson osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1952. Tuolloin hän sijoittui yhdenneksitoista tuloksellaan 65,50 metriä. Bengtsson voitti maansa mestaruuden kerran, vuonna 1953.
Lähteet.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – naisten 100 m

Helsingin olympiakisojen naisten 100 metrin juoksuun osallistui 56 urheilijaa edustaen 27 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 21.–22. heinäkuuta. Virallisissa tuloksissa käytettiin käsiaikaa.
Ensimmäiset alkuerät.
Eriä kaikkiaan 12, joista jokaisesta 2 nopeinta jatkoon.
1.erä
2.erä
3.erä
4.erä
5.erä
6.erä
7.erä
8.erä
9.erä
10.erä
11.erä
12.erä
Toiset alkuerät.
1.erä
2.erä
3.erä
4.erä
Välierät.
1.erä
2.erä
Carter Conlon

Carter C. Conlon (s. 1953) on yhdysvaltalainen pastori, kirjailija ja muusikko. Conlon toimii vanhempana pastorina Times Square Church -seurakunnassa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa.
Conlon tuli pastoriksi New Yorkiin vuonna 1994, silloisen vanhimman pastorin David Wilkersonin kutsumana. Conlon nimitettiin jatkamaan Wilkersonin työtä vuonna 2001. Ennen pastorin työtä Conlon teki uran poliisina, pastorina ja perusti kristillisen koulun Ottawaan, Kanadaan. Pastorina olleessaan Kanadassa hän työskenteli maatilallaan kasvattaen lampaita. Hän on naimisissa Teresa Conlonin kanssa, ja heillä on kolme lasta. Conlon on ollut mukana järjestämässä "Prayer In The Square" -tapahtumaa.
Heikki Hämäläinen (muusikko)

Heikki Jarmo Olavi Hämäläinen (s. 11. marraskuuta 1947) on suomalainen viulisti, joka sai Suomen Muusikkojen Liiton tunnustuspalkinnon. Hän sijoittuu Gramexin studiomuusikkojen listalle sijalle 11.
Jorge Molina

Jorge Molina Vidal (s. 22. huhtikuuta 1982 Alcoy, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Molina edusti lähes koko alku-uransa ajan alemman sarjatason joukkueita Alcoyanoa, Benidormia ja Gandía. Ensimmäistä kertaa Segunda División B:ssä hän pelasi vuonna 2005 Benidormin riveissä.
Kesällä 2009 hän siirtyi Elcheen, joka pelasi Segunda Divisiónissa. 19. kesäkuuta 2010 hän teki joukkueensa kaikki maalit, kun Elche vei voiton Real Sociedadista numeroin 4–1. Hän pelasi joukkueessa kaiken kaikkiaan erinomaisen kauden tehden 38 ottelussa 26 maalia, jolla hän voitti myös sarjan maalikuninkuuden.
29. kesäkuuta 2010 Molina teki nelivuotisen sopimuksen Real Betisin kanssa ja hänestä maksettiin 1,6 miljoonan euron siirtokorvaus. Siirtosumma voi vielä nousta 500 000 eurolla, mikäli joukkue nousee sarjakauden päätteeksi Primera Divisióniin.
Pyrstöerakkokolibri

Pyrstöerakkokolibri ("Phaethornis superciliosus") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisosan, pääasiassa Amazonasin alueen, eteläisestä Venezuelasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Brasilian pohjoisosiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1766. Laji tunnetaan tavastaan rakentaa pesä hämähäkinseitistä.
Reliant Regal

Reliant Regal oli Reliant Motor Companyn valmistama pieni kolmipyöräinen auto. Sitä valmistettiin vuosina 1952-1971.
Kolmipyöräisyyden syyt.
Auton valmistuksen eräs syy oli verotus, koska Isossa-Britanniassa myös kolmipyöräiset autot pääsevät moottoripyöräverolla, toisin kuin nelipyöräiset autot.
Turvallisuus.
Auton turvallisuus on huono, sillä auto on herkkä kaatumaan sivulle tiukoissa mutkissa kolmipyöräisyyden huonosta tasapainosta johtuen.
Nigel Melker

Nigel Melker (s. 25. tammikuuta 1991 Rotterdam) on hollantilainen autourheilija.
Uran alkuvaiheet.
Melker aloitti uransa kartingsarjoissa vuonna 2001 ja voitti Alankomaiden Mini Junior Cupin. Vuonna 2005 hän voitti Saksan Junior-sarjan mestaruuden ja oli paras tulokas Euroopan ICA Junior -mestaruussarjassa. Vuonna 2008 Melker siirtyi Formula Renault 2.0 -sarjaan ja sijoittui sarjassa 12:ta. Seuraavana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa huonolla menestyksellä.
Siirtyminen GP-sarjoihin.
GP3-tulokset.
Vuonna 2010 Melker kilpaili GP3-sarjassa Mücke Motorsportin tallissa ja onnistui ajamaan pisteille vain kauden päätöskilpailussa, jossa saavutti yhden pisteen sijoittumalla lauantain pitkässä kilpailussa kahdeksanneksi. Paalupaikoista hän saavutti neljä pistettä. Melker jatkoi GP3-sarjassa myös kaudella 2011. Hän voitti kauden avauskilpailun Turkissa ja keräsi kauden aikana 38 pistettä sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi Formula 3 Euroseries-sarjassa sijoituen sarjan neljänneksi.
 
GP2-tulokset.
Vuonna 2012 Melker ajoi GP2-sarjassa Ocean Racing Technology-tallin kuljettajana ja saavutti 25 pistettä sijoittuen sarjan 19:neksi.
Myöhempi kilpailumenestys.
GP2 -sarjan ohella vuonna 2012 hän ajoi kaksi kilpailua World Series by Renault-sarjassa sijoittuen heti ensimmäisessä kilpailussaan palkintokorokkeelle. Vuonna 2013 Melker jatkoi täyden kauden WSBR-sarjassa saavuttaen neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Vuonna 2014 Melker kilpaili uudessa Formula Acceleration 1 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden.
Kultavatsaviheltäjä

Kultavatsaviheltäjä ("Pachycephala pectoralis") on Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa sekä Indonesiassa tavattava viheltäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kultavatsaviheltäjä on 16–18 cm. Kultavatsaviheltäjäkoiras on selästään ja siivistään väriltään vihreä. Pää on musta ja niskassa kulkee keltainen raita. Koiraan kurkku on valkoinen ja rinnan poikki kulkee leveähkö musta juova. Vatsastaan koiraskultavatsaviheltäjä on kirkkaan keltainen. Naaras on selästään harmahtavan ruskea ja vatsastaan vaalea. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, mutta niiden siivissä on myös punaruskeaa väriä. Naaraskultavatsaviheltäjä muistuttaa ulkonäöltään punakurkkuviheltäjä- ("Pachycephala inornata") ja lyijyselkäviheltäjänaaraita ("Pachycephala rufiventris").
Levinneisyys ja elinympäristö.
Australiassa kultavatsaviheltäjää tavataan alueelta, joka ulottuu Queenslandin osavaltion rannikolta etelään Victorian ja Etelä-Australian osavaltioihin ja rannikkoa pitkin Länsi-Australiaan sekä Tasmaniaan. Lisäksi kultavatsaviheltäjää tavataan Indonesian saaristosta ja Papua-Uudesta-Guineasta. Linnun elinympäristöä ovat sademetsät, malleekasvusto, eukalyptusmetsät ja pensaikot. Toisinaan sitä tavataan puutarhoistakin.
Elintavat.
Kultavatsaviheltäjät liikkuvat yleensä pareittain. Linnun äänet ovat melodisia vihellyksiä ja se kuuluu Australian äänekkäimpiin lajeihin. Ravintonaan se käyttää pääasiassa hyönteisiä ja voi syödä myös marjoja. Kultavatsaviheltäjä pyydystää hyönteisiä puiden latvustoista ja pensaikoista ja voi muodostaa sekaparvia yhdessä muiden hyönteisiä syövien lintujen kanssa.
Lajin pesimäkausi kestää syyskuulta tammikuulle. Kultavatsaviheltäjäpariskunta rakentaa oksanhaarukkaan kuppimaisen pesän risuista, puun kuoresta, ruohoista ja hämähäkinseitistä. Pesimäkaudessa on vain yksi pesintä ja naaras munii kahdesta kolmeen munaa. Munien haudonta-aika on hieman yli kaksi viikkoa ja sekä koiras että naaras hautovat munia. Molemmat puolisot osallistuvat myös poikasten ruokintaan hyönteisillä ja marjoilla.
Leanne Smith

Leanne Smith (s. 28. toukokuuta 1987) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Smithin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Lake Louisen syöksylaskussa 1. joulukuuta 2007, jossa hän sijoittui 23:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Cortina d'Ampezzon supersuurpujottelussa kaudella 2010–2011. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val d'Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2012. Samalla kaudella hän oli kolmas Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Smith sijoittui superalppiyhdistetyssä sijalle 21 ja supersuurpujottelussa sijalle 18. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli supersuurpujottelussa 19:s, Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 syöksylaskussa 12:s ja supersuurpujottelussa 16:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui supersuurpujottelussa 18:nneksi.
Altis

Sebastian Hämäläinen (s. 2. kesäkuuta 1990 Turku) eli Altis, tunnetaan myös nimellä AKA on turkulainen rap-artisti ja rapin Suomen mestari vuosilta 2008 ja 2010. Altis julkaisi ensimmäisen levyn Sairaala LP:n omakustanteena vuonna 2009 artistinimellä AKA. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Ottaa päähän" julkaistiin Skill Street Entertainmentin kautta 27. heinäkuuta 2011. Altiksen kolmas albumi Kovakustanne LP julkaistiin 7. kesäkuuta 2012 omakustanteena.
Altiksen vahvuuksina voidaan pitää hänen punchlinejaan, metaforiaan ja multiriimejään. Artistin freestylet ja tekstit ovat monesti aggressiivisia ja erittäin väkivaltaisia, mutta usein humoristisella otteella kerrottuja. Täten häntä onkin verrattu Eminemiin. Merkillepantavaa on myös hänen monissa kappaleissaan esiintyvä tarinankerronnallinen ja juonellinen kirjoitustyylinsä.
Altis on osallistunut RAP SM -kilpailuun vuosina 2007, 2008 ja 2010. Vuosina 2008 ja 2010 hän voitti.
Deutsche Guggenheim

Deutsche Guggenheim oli Berliinissä Deutsche Bankin rakennuksen alakerrassa vuosina 1997–2012 sijainnut taidemuseo. Se oli Deutsche Bankin ja Solomon R. Guggenheimin säätiön yhteisyritys, joka päättyi vuoden 2012 lopussa.
Unter den Lindenin varrella sijaitseva museo avattiin vuonna 1997 rakennuksessa, joka on valmistunut vuonna 1920. Näyttelyhallin suunnitteli amerikkalainen arkkitehti Rickhard Gluckman, ja siinä oli näyttelytilaa noin 350 m². Taidemuseossa järjestettiin kolmesta viiteen merkittävää taidenäyttelyä vuosittain. 
Guggenheim-museon ensimmäinen johtaja Hilla Rebay muutti New Yorkiin Preussista.
Toiminta.
Museossa järjestettiin vuosina 1997–2012 noin 60 näyttelyä, ja vierailijoita oli 1,8 miljoonaa. 
Museossa oli esillä muun muassa Jeff Wallin ja Anish Kapoorin teoksia sekä puolalaisen taiteen näyttely noin 30 taiteilijalta. Kesällä 2008 toteutti taiteilija Collin Schorr näyttelyn "Freeway Balconies", jossa oli taiteilijoiden omakuvia ja otos amerikkalaisen nykytaiteen suuntauksista. Kolme vuotta aikaisemmin näyttelyssä ”Vanity of Allegory” oli teoksia Andy Warholilta, Federico Felliniltä, Walt Disneyltä ja Marcel Duchampilta. 
Deutsche Guggenheimissa oli myös esillä osia pankin yli 50 000 teoksen kokoelmasta. Sen 25-vuotisen perustamisen kunniaksi kesällä 2005 esitettiin Zaha Hahidin näyttelyarkkitehtuuria. Kokoelman taiteilijoista esillä on ollut teoksia muun muassa Anish Kapoorilta, Gerhard Richteriltä, Jeff Koonsilta ja William Kentridgeltä.
Vuoden taiteilijana 2012 oli slovenialainen Roman Ondak, ja museossa oli esillä yhdeksän taiteilijan näyttely ”Found in Translation” keväällä 2012. Myöhemmin vuonna 2012 järjestettiin Gabriel Orozcon ja Cindy Shermanin näyttelyt.
Yhteistyön loppu.
Helmikuussa 2012 Deutsche Bank ilmoitti, että nykyisen muotoista yhteistyötä ei enää jatketa Guggenheimin säätiön kanssa vuoden 2012 jälkeen. Pankin tiedotteen mukaan se haluaa laajentaa läsnäoloaan Berliinissä ja kulttuuriin liittyvää toimintaansa. "The New York Timesin" kriitikon Carol Vogelin mukaan kumpikaan osapuoli ei maininnut konkreettista syytä siihen, miksi yhteistyö loppui.
Surinamen maroonit

 
Maroonit ovat Surinamessa asuvia 1700-luvun aikana plantaaseilta maan sisäosiin karanneiden afrikkalaisorjien jälkeläisiä. Nykyisin he muodostavat noin 10 % maan 486 000 asukkaasta. Maroonien ja maan intialaistaustaisen väestön keskinäiset epäluulot ovat johtaneet ajoittain jopa aseellisiin yhteenottoihin.
Historia.
Maroonien lukumäärä oli vuoteen 1728 mennessä kasvanut merkittäväksi. Hollantilaiset tekivät useita retkiä Surinamen sisämaahan maroonien kiinnisaamiseksi, mutta retket osoittautuivat hyödyttömiksi. Vuonna 1730 paikallinen hallinto yritti pelotella afrikkalaisorjia kiduttamalla yhtätoista kiinni saatua maroonia. Tämä johti maroonien tekemiin hyökkäyksiin hollantilaisia vastaan ja näiden pitikin pian solmia rauha maroonien kanssa. Rauha tehtiin vuonna 1749 marooneja johtaneen kapteeni Adoen kanssa. Rauhanteon yhteydessä alueen kuvernööri antoi Adoelle hopeanuppisen sauvan, johon oli kaiverrettu Surinamen vaakuna. Lisäksi Adoelle luvattiin lisää lahjoja, mutta ne eivät päässeet perille, kun rauhasta tietämättömät maroonit hyökkäsivät niitä kuljettaneiden hollantilaisten kimppuun. Syttyi uusi sota, jonka päätteeksi maroonien kanssa solmittiin vuonna 1761 uusi rauha.
Vuoden 1761 rauhassa hollantilaiset sitoutuivat luovuttamaan marooneille aseita ja nämä puolestaan suostuivat palauttamaan siitä lähtien karkaavat orjat. Tämäkin rauha rikkoutui ja sotaa käytiin jälleen vuodesta 1772 eteenpäin maroonien kanssa. Orjakauppa kiellettiin vuonna 1818, mutta orjuus vasta vuonna 1863. Kun marooneja ei saatu työskentelemään plantaaseilla, maahan tuotiin suuria määriä intialaisia ja jaavalaisia työntekijöitä. Suriname itsenäistyi vuonna 1975, ja vuonna 1980 maassa tapahtui Dési Boutersen johtama vallankaappaus. Boutersen vastaisen Ronnie Brunswijkin sissijoukot koostuivat pääasiassa marooneista, ja nämä sissijoukot kävivät hallituksen vastaista sotaa Surinamen sisäosien viidakossa ja Ranskan Guayanan vastaisella rajalla. Brunswijkin kanssa tehtiin rauha vuonna 1989, kun Ramsewak Shankar oli noussut presidentiksi. Maroonien aseellinen toiminta jatkui kuitenkin vielä muutaman vuoden ajan.
Kulttuuri.
Monet maroonit on virallisesti kastettu kristinuskoon, mutta perinteisiä uskontoja harjoitetaan yhä. Yksi tärkeä uskonto on afrikkalaisperäinen winti. Maroonit puhuvat muun muassa kwintiä ja aukania, jotka ovat molemmat kreolikieliä. Monet maroonit osaavat myös Surinamen yleiskieltä sranantongoa.
Annikki Luukela

Lea Annikki Luukela (s. 18. marraskuuta 1944 Kemi) on kuvataiteilija ja ensimmäisiä suomalaisia valotaiteen tekijöitä. Luukelan tuotantoon kuuluu valokineettisiä teoksia, valokuvia, valoveistoksia sekä valolla ja peileillä toteutettuja tilateoksia. Luukela on tehnyt myös hologrammiteoksia ja on käyttänyt teoksissaan myös videota. Luukela on myös suunnitellut valovisualisointeja tanssiesityksiin ja oopperatuotantoihin. Hän on tehnyt teoksia yhdessä etenkin tanssija Leena Gustavsonin kanssa. Valoa ja ääntä yhdistäviä, diaprojektorilla toteuttamiaan teoksiaan Luukela kutsuu valotiloiksi. Keskeistä hänen abstrakteissa teoksissaan on ollut valon kokeminen.
Vuonna 1972 perustetun Dimensio-ryhmän perustajajäseniin kuuluva Luukela opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1964–1968 sekä Frank J. Malinan Studiolla vuosina 1968–1969. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 2001–2003. Luukelan teoksia oli ensi kertaa esillä Helsingissä 1971 ja sittemmin monissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä. Vuodesta 1976 alkaen hän on osallistunut näyttelyihin myös ulkomailla. Luukela on myös opetttanut eri taidekouluissa sekä Taideteollisessa korkeakoulussa.
Kemissä syntyneellä Luukelalla oli kaksi sisarta, joista kumpikin on työskennellyt taiteen ja kulttuurin parissa. Toinen sisärista oli tekstilitaiteilija Maija Lavonen.
Jumalista ja ihmisistä

Jumalista ja ihmisistä ("Des hommes et des dieux") on Xavier Beauvois'n ohjaama tosipohjainen uskonnollinen draamaelokuva vuodelta 2010. Ranskalaisfilmi kuvaa pienen trappistimunkkien ryhmän elämää luostarissa Algeriassa vuonna 1996 ja heidän kohtaamaansa terrorin uhkaa, joka huipentui munkkien joukkosurmaan saman vuoden keväällä.
Biologinen vaara

Biologinen vaara tai biovaara, viittaa biologisiin tekijöihin, jotka aiheuttavat vaaraa eliöille, niistä tärkeimpänä ihmiset. Niihin voi kuulua lääketieteelliset jätteet, kuten käytetyt neulat, pieneliönäytteet, virukset tai myrkyt biologisista lähteistä. Niihin kuuluvat myös eläimille haitalliset aineet. Termiä ”biovaara” ja vastaavaa varoitusmerkkiä käytetäänkin juuri ennakkovaroituksena, että ne joilla on mahdollisuus olla ko. aineille alttiina, voivat siihen valmistautua.
Biologisilla tekijöillä tarkoitetaan 
Unicodessa biovaaran symboli on U+2623 (☣).
Dimensio (taiteilijaryhmä)

Dimensio on suomalainen vuonna 1972 perustettu kokeelliseen taiteeseen ja taiteidenväliseen ilmaisuun keskittyvä taiteilijaryhmä. Dimensioon on kuulunut kuvataiteilijoiden lisäksi muun muassa säveltäjiä, insinöörejä, elokuvantekijöitä ja arkkitehteja. 
Ryhmän perustajat olivat kineettisen taiteen tekijöitä ja konstruktivisteja. Perustajajäseniä olivat Osmo Valtonen, Esa Laurema, Aimo Taleva, Erkki Kurenniemi, Annikki Luukela, Unto E. Hämäläinen, Matti Koskela ja Antti Maasalo. Valtonen on ollut ryhmän johtohahmoja. Muita ryhmään kuuluneita taiteilijoita ovat olleet muun muassa Jorma Hautala, Olavi Lanu, Aimo Taleva, Ernst Mether-Borgström ja Raimo Utriainen. Ryhmän piirissä on toiminut myös muusikoita, kuten Jarmo Sermilä ja Otto Romanowski.
Justin Gabriel

Paul Lloyd Jr. (3. maaliskuuta 1981) on toisen sukupolven eteläafrikkalainen showpainija. Hänellä on sopimus World Wrestling Entertainmentin kanssa missä hän esiintyy sen SmackDown brändissä nimellä Justin Gabriel. Hän oli kilpailijana WWE NXT ohjelman ensimmäisellä kaudella missä hän sijoittui kolmanneksi ennen Nexusiin liittymistä Rawissa. Hän on entinen FCW Florida Heavyweight Champion.
Painissa.
Pituus: 185 cm
Paino: 98 kg
Cuttack

Cuttack () on kaupunki Odishan osavaltiossa Intiassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 606 007 ihmistä. Kaupunki sijaitsee Mahanadi-joen varrella noin 20 kilometriä Bhubaneswarin kaupungista koilliseen.
David Lodge (ääninäyttelijä)

David Lodge on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt pääosin videopelien parissa, sekä dubannut animesarjoja ja elokuvia englanniksi.
Ura.
Lodge aloitti ääninäyttelemisen animaatioiden ja videopelien parissa 1990-luvulla, tehden muun muassa vierasrooleja Pilipalipiloteihin, Duckmaniin ja I Am Weaseliin. Videopelejä olivat tuolloin The Dig ja . Sittemmin vuodesta 1999 lähtien Lodge teki useita rooleja Power Rangers -sarjoihin. Hän toimi aluksi Power Rangers Lost Galaxyssa sarjan konnan Trakeenan apurina Villamaxina. Sittemmin seuraavissa sarjoissa Lodge jatkoi roistojen rooleissa, ollen Lokin äänenä Power Rangers Lightspeed Rescuessa. Myöhemmissä sarjoissa Power Rangers Time Forcessa ja Power Rangers Wild Forcessa Lodge teki muutaman jakson verran vierasrooleja.
Power Rangereiden aikana Lodge päätyi tekemään dubbausrooleja animesarjoihin ja elokuviin 2000-luvulta lähtien. Hän on dubannut muun muassa Mashuranbossa, Digimon, , Digimon Frontier, Naruto ja Bleach.
Vuosina 2006–2007 Lodge teki ensimmäisen DC Comics sarjakuvaan pohjautuvan roolin Legion of Super Heroesissa. Hän ääninäytteli sarjassa Tharok ja Controller roistoja. Vuotta myöhemmin Lodge palasi takaisin Power Rangerin pariin videopelin myötä. Pelissä hän toimi Power Rangereiden vihollisten Choobon ja Moltorin ääninä. Lisäksi on ääninäytteli pelissä Sheriffi Toothpickkia.
Jaakko Julkunen

Jaakko Julkunen (29. heinäkuuta 1938 Sortavala – 21. tammikuuta 2011 Joensuu) oli suomalainen valokuvaaja. 
Julkunen aloitti työn valokuvan parissa 1955 valokuvaharjoittelijana joensuulaisessa Kuva-Lassissa. Hänen ensimmäinen lehtikuvaajan työpaikkansa oli vuodesta 1957 sanomalehti Karjalainen, jonka ensimmäinen päätoiminen valokuvaaja hän oli, ja hän työskenteli siellä vuoteen 1971. Hän siirtyi 1972 Helsingin Sanomiin, joka perusti silloin aluetoimituksen Kuopioon. 1994 hän siirtyi HS:n Lappeenrannan toimituksen valokuvaajaksi ja oli siellä vuoteen 2000, jolloin hän jäi eläkkeelle. Tehtävissään Julkunen kiersi kuitenkin niin eri puolilla Suomea kuin ulkomaillakin, erityisesti Neuvostoliitossa ja Venäjällä. Julkisuuden henkilöiden lisäksi hän kuvasi huumorin ja realismin keinoin erityisesti itäsuomalaisia ihmisiä. 
Julkunen oli merkittävänä vaikuttajana perustettaessa 1987 Kuopioon VB-valokuvakeskusta.
Julkunen julkaisi kaksi kuvateosta ja piti useita valokuvanäyttelyjä, joista viimeinen, yhdessä VB-valokuvakeskuksen kanssa toteutettu Julkusen ja Raimo Heimosen yhteisnäyttely oli meneillään Kotkan valokuvakeskuksessa hänen kuollessaan. Muistonäyttely "Siperia opettaa" järjestettiin VB-valokuvakeskuksessa 21. lokakuuta – 27. marraskuuta 2011.
Juf

Juf on noin 30 asukkaan kylä Kaakkois-Sveitsissä, Aversin kunnassa, Graubündenin kantonissa. Kylä sijaitsee Reinin yhden alkujoen Averser Rheinin latvoilla, Aversin laaksossa, 2 124 metrin korkeudessa. Tiettävästi kylä on Euroopan korkeimmalla sijaitseva, ympäri vuoden asuttu kylä. 
Matkailu on Jufin tärkeä elinkeino. Siellä on loma-asuntoja ja se on myös monen retkeilyreitin alkupiste. Kylään on postiautoyhteys Andeerista (8 vuoroa päivittäin).
Penrosen kolmio

Penrosen kolmio on optinen harha ja esimerkki siitä, miten kaksiulotteiselle pinnalle voidaan toteuttaa todellisuudessa mahdoton kolmiulotteinen kappale. Penrosen kolmion loi alun perin ruotsalainen taiteilija Oscar Reutersvärd vuonna 1934, mutta nimensä kappale sai Lionel ja Roger Penrosen popularisoinnin myötä 1950-luvulla. Penrosen kolmion popularisointiin on vaikuttanut myös hollantilainen taiteilija Maurits Cornelis Escher, jonka työssä ”Vesiputous” on käytetty Penrosen kolmiota.
Pass Lunghin

Pass Lunghin on vuoristosola Kaakkois-Sveitsissä, Graubündenin kantonissa, Bregaglian ja Bivion kuntien rajalla. Sola on 2 645 metrin korkeudessa.
Pass Lunghin on kolmen suuren vesistön vedenjakaja:
Sola on retkeilyreittien risteyskohta. Solassa ei ole tietä.
Grizzly Man

Grizzly Man on Werner Herzogin ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2005. Elokuva kertoo harmaakarhuharrastaja Timothy Treadwellin elämästä ja kuolemasta. Kuvamateriaali koostuu Treadwellin harmaakarhujen parissa kuvaamista otoksista ja Herzogin tekemistä Treadwellin tuttavapiirin haastatteluista. Elokuvan tuotti Discovery Channelin dokumenttijaos Discovery Docs yhdessä Lions Gate Entertainmentin kanssa. Musiikin elokuvaan sävelsi brittiläinen laulaja-laulunkirjoittaja, kitaristi Richard Thompson.
Taustaa.
Timothy Treadwell vietti 13 kesää Katmain kansallispuisto- ja luonnonsuojelualueella Alaskassa. Ajan mittaan hän alkoi kokea puiston harmaakarhujen luottavan häneen: ne sallivat hänen lähestyä niitä ja jopa koskettaa niitä. Puistoviranomaiset varoittivat Treadwellia useaan otteeseen hänen puuhiensa vaarallisuudesta. Deb Ligget, Katmain ja Lake Clarkin kansallispuistojen johtava valvoja kertoi "Anchorage Daily Newsille" vuonna 2001 pitävänsä Treadwellin toimia parhaimmillaankin ajattelemattomina. "Pahimmillaan se voi olla vaarallista. Timothyn riskialtis käyttäytyminen voi viime kädessä asettaa muut puiston vieraat ja karhut vaaroille alttiiksi." Treadwell filmasi kokemuksensa ja käytti kuvaamaansa aineistoa valistustyössään, joka käsitteli Pohjois-Amerikan karhujen kohtaamia vaikeuksia. Vuonna 2003, kolmannentoista puistossa viettämänsä kesän lopussa Treadwell ja hänen tyttöystävänsä Amie Huguenard joutuivat karhun hyökkäyksen kohteeksi. Karhu tappoi heidät ja söi osia heidän ruumiistaan.
Elokuvan tuotannolle pyydettiin lupa Jewel Palovakilta, joka oli Treadwellin läheinen ystävä ja tämän kanssa Grizzly People -järjestön perustajia. Treadwellin kuoleman jälkeen Palovak jäi yksinään johtamaan järjestöä. Hänen hallussaan on myös kaikki Treadwellin karhuista kuvaama aineisto, jota on kaikkiaan 100 tuntia. Palovak oli tuntenut Treadwellin vuodesta 1985 asti ja koki olevansa vastuussa tämän jättämästä perinnöstä. Hän oli usein keskustellut Treadwellin kanssa tämän videoarkistosta. Hänen mukaansa "Timothy oli hyvin dramaattinen", ja hän on siteerannut Treadwellia: "Jos minä kuolen, jos minulle sattuu jotakin, tee se elokuva. Tee se. Näytä niille."
Diplomaattisia suhteita koskeva Wienin yleissopimus

Diplomaattisia suhteita koskeva Wienin yleissopimus on vuonna 1961 solmittu kansainvälinen sopimus, joka säätelee maiden välisiä diplomaattisia suhteita. Sopimus määrittelee diplomaattisen edustuston etuoikeudet, niin että diplomaatit voivat hoitaa virkatehtävänsä ilman pelkoa, että isäntämaa kohdistaisi heille vaatimuksia (ns. diplomaattinen koskemattomuus).
Elokuussa 2021 sopimuksen oli ratifioinut 193 maata. Sopimusta eivät ole ratifioineet muun muassa Etelä-Sudan ja Palau.
Osa sopimuksen allekirjoittajista on esittänyt varaumia joihinkin sopimuksen kohtiin ja/tai muiden sopijaosapuolien tekemiin varauksiin.
Diplomaattisia suhteita koskeva Wienin yleissopimus on osa Suomen lakia.
The 101ers

The 101ers oli englantilainen pub rock -yhtye 1970-luvulla. Joe Strummer oli yhtyeen jäsen ennen siirtymistään The Clashiin. Yhtye perustettiin Lontoossa toukokuussa 1974 ja se teki ensiesiintymisensä 7. syyskuuta Telegraph-pubissa Brixtonissa nimellä "El Huaso and the 101 All-Stars".
Yhtye sai nimensä lontoolaisesta vallatusta talosta, jossa he asuivat. Sen osoite oli 101 Walterton Road, Maida Vale.
Toriumdioksidi

Toriumdioksidi (ThO2) on torium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa monatsiittimineraalissa.
Ominaisuudet.
Toriumdioksidin kiderakenne on alkeiskopiltaan kuutiollinen ja muistuttaa fluoriittimineraalin rakennetta. Se voi esiintyä myös kolloidisina muotoina, joiden rakenne voidaan esittää kaavalla ThO2·nH2O. Aineen sulamispiste on 3 390 °C, joka on korkein millään oksideista. Oksidin tiheys on hyvin lähellä metallisen toriumin tiheyttä, mikä johtuu toriumdioksidin välisijayhdisteluonteesta. Toriumin tavoin myös toriumdioksidi on radioaktiivinen aine.
Valmistus.
Toriumdioksidia voidaan erottaa monatsiitista, mutta sitä valmistetaan myös toriumnitraatista, -hydroksidista, -peroksidista, -karbonaatista ja -oksalaatista. Toriumnitraatista saadaan toriumdioksidia käsittelemällä se ensin oksaalihapolla, jolloin muodostuu toriumoksalaattia. Toriumoksalaatti hajoaa 600 °C lämpötilassa toriumdioksidiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi.
Käyttö.
Toriumdioksidia käytetään hehkusukissa, optisessa lasissa ja katalyyttinä hiilivetyjen krakkauksessa alumiinioksidikantajalla. Metallista toriumia voidaan valmistaa pelkistämällä oksidia kalsiummetallin avulla ja toriumdioksidista valmistetaan myös muita toriumyhdisteitä.
Toriumdioksidi tuli lääketieteelliseen käyttöön vuonna 1928 kolloidina nimeltä Thorotrast. Sitä käytetään erityisesti 1930–1940-luvulla röntgenkuvauksen apuna varjoaineena. Toriumdioksidi on heikosti radioaktiivista ja sen biologinen puoliintumisaika ihmisen elimistössä on yli 400 vuotta. Thororastin havaittiin aiheuttavan maksasyöpää ja leukemiaa, minkä vuoksi sen käyttö röntgenkuvauksissa lopetettiin.
Dethrone

Dethrone oli suomalainen thrash metal -yhtye. Se perustettiin Tampereella 1988. Yhtye julkaisi kaksi pitkäsoittoa, Let The Day Begin (tunnus PÄLP 101) 1989 ja The Decay of a Man (tunnus PÄLP 124) 1992. Dethronen levy-yhtiö oli Poko Rekords. Pitkäsoitto The Decay of a Man on tyylilajiltaan enemmänkin avant-garde metalia, kuin thrashia.
Yhtye soitti erikoiskeikan 10.8.2018 järjestettyssä Speed Metal Partyssä Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella .
Yhtye julkaisee uuden albumin vuonna 2022. Ensimmäinen single albumilta on "Raise the Dead".
Let the Day Begin

Let The Day Begin (PÄLP 101) on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Dethronen ensimmäinen pitkäsoitto vuodelta 1989.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Dethrone sekä sanoittanut Niko Airaksinen.
Armindo Araújo

Armindo Araújo (s. 1. syyskuuta 1977) on portugalilainen ralliautoilija. Hän on voittanut PWRC-sarjan mestaruuden kahdesti vuosina 2009 ja 2010 sekä Portugalin mestaruuden kuusi kertaa.
Ura.
Araújo aloitti urheilu-uransa vuonna 1994 kilpaillen moottoripyöräsarjoissa vuoteen 2000 asti, jolloin hän kilpaili portugalin rallisarjassa. Araújo debytoi WRC-sarjassa vuonna 2001 Portugalin rallissa, jossa keskeytti. Araújo voitti National Championship tittelin vuosina 2003-04 Citroen Saxolla ja uudestaan 2005-06 Mitsubishilla. Vuonna 2007 hän ajoi kuusi kilpailua pääsarjassa saavuttamatta pisteitä. Samana vuonna hän aloitti kilpailemisen Production World Rally Championship -sarjassa. Vuosina 2008-09 hän kilpaili yksittäisissä WRC-kilpailuissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 hän saavutti ensimmäisen pisteensä pääsarjassa ajamalla kymmenenneksi Meksikon rallissa. Hän myös saavutti ensimmäisen erikoiskoevoittonsa samana vuonna. Araújo voitti PWRC-sarjan mestaruuden vuosina 2009-10 ollen sarjan ensimmäinen kuljettaja, joka on voittanut kaksi peräkkäistä mestaruutta. Araújon kartturina toimii Miguel Ramalho. Vuonna 2011 Araújo ajoi kahdeksanneksi Saksan rallissa saavuttaen neljä pistettä.
Ailanthuskehrääjä

Ailanthuskehrääjä ("Samia cynthia") on riikinkukkokehrääjiin kuuluva, kookas perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Ailanthuskehrääjä on yleisväritykseltään ruskea, mutta värin sävy ja siiven kontrastisuus vaihtelee suuresti. Siivet ovat leveät ja etusiiven sirppimäisesti kaartuvassa kärjessä on silmätäplä. Molempien siipiparien poikki kulkee punertavanvalkea viiru. Sekä etu- että takasiiven keskellä on lisäksi puolikuun muotoinen silmätäplä. Siipiväli 113–125 mm. Perhosen ruumis on karvainen ja tukeva, noin 25 mm pitkä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin luontainen elinalue on Itä-Aasia Korean niemimaalta Kiinan keskiosiin. Ihmisen mukana laji on levinnyt luontoon ja muodostanut pysyviä populaatioita ympäri maailmaa. Tällaisia villiintyneitä populaatioita elää mm. Japanissa, Australiassa, Tunisiassa, Ranskassa, Sveitsin ja Saksan eteläosissa, Itävallassa, Unkarissa, Yhdysvaltojen itäosissa, Kanadassa, Brasiliassa sekä Uruguayssa. Aikuiset perhoset lentävät toukokuusta kesäkuuhun ja riittävän lämpimillä alueilla toisena sukupolvena syyskuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Ailantuskehrääjä suosii avoimia ympäristöjä. Alueilla joille se on levinnyt karkulaisena sen tapaa tavallisimmin puistoista ja puutarhoista, joihin on istutettu toukan ravintokasvia. Aikuinen perhonen on aktiivinen yöllä ja lepää päivät kasvillisuuden kätköissä. Niiden suuosat ovat surkastuneet, eivätkä perhoset nauti ravintoa. Naaras tuottaa jopa 400 munaa.
Ailanthuskehrääjän toukan tuottamaa, kaupallisesti arvokasta silkkiä kutsutaan eri-silkiksi.
Ravintokasvi.
Toukka elää haisujumaltenpuulla ("Ailanthus altissima"), alalaji "S. c. ricina" risiinillä ("Ricinus communis").
Benimle Oynar Mısın?

Benimle Oynar Mısın? on folk- ja jazzmuusikko Bülent Ortaçgilin ensimmäinen albumi. Albumi julkaistiin vuonna 1974 ja se on turkkilaisen populaarimusiikin tunnetuimpia. Etenkin nimikkokappale (suom. soittaisitko / pelaisitko kanssani?) on edelleen suosittu. 
Äänitteen kappaleet ovat laulajan itsensä säveltämiä ja sanoittamia, poikkeuksena kuitenkin Yağmur, jonka sanat ovat ruotsalaisrunoilija Artur Lundkvistin. 
Singlejulkaisussa olivat kappaleet Olmalı Mı Olmamalı (A-raita) ja Şık Latife (B-raita).
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Simonkallion koulu

Simonkallion koulu on Simonkylän kaupunginosassa Vantaalla toimiva alakoulu 1.–6. luokkalaisille. Koulua käy noin 600 oppilasta. Koulussa toimii musiikkiluokka kolmosluokalta alkaen. Jalmari Peltosen suunnittelema koulurakennus valmistui vuonna 1953.
Koulu tekee yhteistyötä koko Tikkurilan alueen muiden koulujen (erityisesti Peltolan yläkoulun ja Viertolan koulun) ja useiden läheisten päiväkotien kanssa. Niin oppilaiden kuin henkilökunnankin vahvuuksia pyritään nostamaan esiin yksilöllisen ja yhteisöllisen kasvamisen ja oppimisen tukemiseksi. Koulussa on langaton verkko ja yli 300 tablettia opiskelun tukena sekä runsaasti muita oppimista tukevia apuvälineitä. Koulu on palkittu kaupungin Hyvä työyhteisö -palkinnolla.
Carlos García Badías

Carlos García Badías (s. 29. huhtikuuta 1984 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Almeríaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
García on Espanyolin kasvatti. Kaudella 2003–2004 hän pelasi kolmeen otteeseen seuran edustusjoukkueessa. Seuraavaksi kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi lainalle Polideportivo Ejidoon.
Kesällä 2005 García palasi kasvattajaseuraansa, jonka jälkeen hänet kaupattiin Segunda Divisiónissa pelanneeseen Almeríaan. Hän nousi lähes välittömästi joukkueen avauskokoonpanoon ja pelasi lopulta koko kauden aikana yhteensä 39 sarjaottelua. Almería onnistui nousemaan seuraavan kauden 2006–2007 päätteeksi maan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin.
Hänellä oli vaikeuksia saada peliaikaa Hugo Sánchezin alaisuudessa ja niin hän vietti kauden 2009–2010 lainalla sevillalaisseura Real Betisissä. Palattuaansa Almeríaan hän onnistui jälleen vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa.
The Decay of a Man

The Decay of a Man (PÄLP 124) on suomalaisen Dethrone-yhtyeen toinen ja viimeiseksi jäänyt pitkäsoitto.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Dethrone sekä sanoittanut Niko Airaksinen ja Jouni Rinta.
Jäsenet.
Vierailijat
Trichoderma

 
Trichoderma on sienisuku, jota kasvaa yleisesti maaperässä. Viljeltäessä sieni on hyvin nopeakasvuinen. Aluksi kasvusto on kermanvärinen, mutta muuttuu itiöinnin alkaessa vihreäksi. Itiöinti alkaa pesäkkeiden reunoilta. Konidioforit ovat haaroittuneita.
Lajit.
"Trichoderma"-sukuun kuuluu 89 lajia. "Hypocrea"t ovat "Trichoderman" teleomorfeja. Vastaavasti "Trichoderma" on "Hypocrea"n anamorfi. 
"Trichoderma"an kuuluvat seuraavat lajit:
Bjerkreim

Bjerkreim on Norjan kunta Rogalandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Gjesdal, idässä Sirdal, etelässä Eigersund sekä lännessä Hå ja Time. Kunnassa oli 2 789 asukasta vuoden 2022 alussa. 
Kunnan ainut taajama on sen hallintokeskus Vikeså, minkä lisäksi tiheämpää asutusta on Bjerkreimin kirkonkylässä.
Bjerkreim perustettiin vuonna 1837. Siihen yhdistettiin Nedre Maudalin kunta vuonna 1965.
Espanjankuukehrääjä

Espanjankuukehrääjä ("Graellsia isabellae") on kookas eteläeurooppalainen yöperhonen. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteissä II ja V lueteltuihin lajeihin. Ranskassa laji on täysin rauhoitettu.
Koko ja ulkonäkö.
Espanjankuukehrääjä on melko kookas perhonen, jota ei voi sekoittaa muihin lajeihin. Siivet ovat pohjaväriltään vaaleanvihreät. Siipien reunat ja siipisuonten kohdat ovat punaruskeat. Siipien keskellä on kirjava silmätäplä. Takasiivissä on pitkä, taaksepäin suuntautunut kannus. Siipiväli on 65–100 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Espanjankuukehrääjää tavataan paikoittaisesti Ranskan ja Espanjan alueilla sekä Valais'n kantonissa Sveitsissä. Aikuiset perhoset lentävät yhtenä sukupolvena maaliskuun ja heinäkuun alun välisenä aikana. Lentoajan alku riippuu paikallisesta lämpötilasta ja ilmankosteudesta.
Elinympäristö ja elintavat.
Espanjankuukehrääjää tavataan 100–1800 m merenpinnasta kasvavissa mäntymetsissä. Molemmat sukupuolet ovat aktiivisia yöllä. Naaras munii 100–150 munaa. Täysikasvuiset toukat koteloituvat maahan ja kotelo talvehtii jopa useita vuosia, ellei talvikausi ole riittävän kylmä.
Ravintokasvi.
Toukka elää joillakin mäntylajeilla, ainakin metsämännyllä ("Pinus sylvestris"), vuorimännyllä ("Pinus mugo") sekä mustamännyllä ("Pinus nigra"). Kasvatuksessa toukka saattaa syödä myös ambrapuita ("Liquidambar").
Bokn

Bokn on saaristokunta Norjassa, Rogalandin läänissä. Kunnan väkiluku oli 855 vuoden 2022 alussa. Bokn sijaitsee Boknavuonon pohjoisosassa, koostuen kolmesta asutusta saaresta, jotka ovat Vestre Bokn ja Loten (yhteensä 36 km², saaret on yhdistetty kapean salmen yli sillalla), Austre Bokn (7,5 km²) sekä Ogn (2 km²). Niiden lisäksi kuntaan kuuluu yhteensä 121 pienempää saarta, luotoa ja karia. Kunnan hallintokeskus sijaitsee Føresvikin kylässä. Kunta sai tieyhteyden mannermaalle vuosina 1988, 1990 ja 1991 valmistuneilla silloilla.
Historia.
Bokn perustettiin vuonna 1849 erottamalla se Skudenesin kunnasta, eivätkä rajat ole sen koommin muuttuneet.
Gydan niemimaa

Gydan niemimaa () on Venäjän pohjoisosissa Länsi-Siperiassa Karanmeren rannikolla sijaitseva niemimaa. Lounaassa sitä rajaa Tazinlahti, lännessä Obinlahti ja idästä Jenisein estuaari. Aluehallinnollisesti Gydan niemimaan länsi- ja keskiosa kuuluvat Jamalin Nenetsian Tazin piiriin. Niemimaan itäosa on Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin dolgaanien ja nenetsien piiriä.
Niemimaa on 400 km pitkä ja suunnilleen saman levyinen. Gydan niemimaa muodostaa Länsi-Siperian alangon pohjoisimman osan. Nimimaa kattaa noin 160 000 neliökilometriä, joka vastaa suuruudeltaan lähes puolta koko Suomen pinta-alasta. 
Ilmasto on ankara, yleispiirteiltään mannermaisen subarktinen. Tammikuun keskilämpötila on -26 – -30 °C, heinäkuun +4 – +11,5 °C. Sademäärä on 200-300 mm vuodessa. Niemimaa kuuluu ikiroutavyöhykeeseen, ja siellä on monia termokarstijärviä, joista suurin on ollut Jambuto (Ямбуто).
Kasvillisuus on matalaa tundraa, eteläosissa kuitenkin metsätundraa. Gydan niemimaalla virtaavia jokia ovat muun muassa Gydanlahteen laskevat Juribeijoki ja Gydajoki, josta on niemimaan nimi on peräisin.
Hyvin harvaanasutulla niemimaalla väestön elinkeinoja ovat perinteisesti olleet poronkasvatus, metsästys ja kalastus. Niemimaan kyliä ovat muun muassa Antipajuta, Gyda, Nahodka, Nosok ja Tadebja-Jaha (eli Tadebjajaha).
Gydan luonnonpuisto muutetaan kansallispuistoksi.
Niemimaan pohjoisosassa on sijainnut vuodesta 1996 lähtien tiukasti suojeltu Gydan luonnonpuisto. Joulukuussa 2019 kerrottiin luonnonpuiston muuttamisesta suojelustatukseltaan heikommaksi Gydan kansallispuistoksi.
Petrokemian teollisuutta.
Niemimaan maaperän mesotsooiset sedimenttikerrokset sisältävät runsaasti maakaasu- ja öljyvarantoja. Suurta osaa niistä ei ole ankarien luonnonolojen, infrastruktuurin vähäisyyden ja suurien etäisyyksien vuoksi hyödynnetty. Niemimaan eteläosassa Tazin piirin alueella on kuitenkin 2000-luvun alkuvuosina rakennettu tuotantoalue, josta siirtoputkiyhteys johtaa itään Krasnojarskin aluepiirin puolelle. 
2010-luvun loppupuolella käynnistettiin Jamal-LNG-megahankkeen toinen vaihe, jossa petrokemian teollisuuden tuotantoalueet levittäytyivät Jamalin niemimaalta (muun muassa tuotantokäytössä oleva LNG-satama Sabetta) Obinlahden itärannan Gydan niemimaalle Tazin piiriin. Sinne, Utrenniksi kutsuttuun paikkaan (), petrokemian suuryritys Novatek on rakentanut erityisesti vuosina 2018-2024 mittavaa nesteytetyn maakaasun (LNG) terminaalia ja kaasuteollisuuden tuotantokeskittymää. Hallinnollisesti Utrennin terminaali on osa Sabettan satamaa. Utrennin itäpuolelle on rakennettu Utrennin lentoasema. Vuonna 2020 arvioitiin, että LNG-terminaali tulisi tuotantokäyttöön vuosien 2022-2024 aikana.
Juribei (Jamal)

Juribei (; aiemmin "Mutnaja") on Venäjällä läntisessä Pohjois-Siperiassa Jamalin niemimaalla oleva 340 km pitkä joki, jota ei saa sotkea Gydan niemimaalla olevaan Juribei-jokeen.
Juribei (Gydan)

Juribei () on 479 km pitkä Karanmereen laskeva joki Venäjällä pohjoisessa Länsi-Siperiassa. Joki sijaitsee Gydan niemimaalla. Jamalin niemimaalla sijaitsee samanniminen lyhyempi joki.
Mammuttilöytö.
Juribein varrelta on löydetty paleontologisesti melko nuoria, noin 10000 vuoden ikäisiä mammutteja. Euraasian mammuteista nuorempia ovat Taimyrin niemimaan mammuttilöydöt.