tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Disciples of Christ

Christian Church (Disciples of Christ) () on erityisesti Yhdysvalloissa ja Kanadassa toimiva protestanttinen suuntaus, joka sai alkunsa 1800-luvun alun amerikkalaisista herätysliikkeistä. Liike tunnetaan myös nimellä Stone-Campbell-liike tai restorationismi. Liikkeellä on 277 864 jäsentä (2022). Jäsenmäärä on ollut selvässä laskussa koko 2000-luvun. 
Kirkolla on jaettu varhaishistoria liikkeen kahden haaran, Christian Churches and Churches of Christin ja Churches of Christin kanssa. Vuonna 1832 Barton Stonen sekä Thomas Campbellin ja Alexander Campbellin johtamat herätysliikkeet yhdistyivät. 
Restauraatioliikkeenä nämä ryhmät halusivat luopua kaikesta tunnustuskuntiin liittyvistä rasitteista kuten uskontunnustuksista ja kirkollisesta hierarkiasta. Liike halusi palata alkuperäiseen kirkon järjestykseen, joka oli löydettävissä ensimmäisen vuosisadan kirkosta, sellaisena kuin se oli kuvattu Uudessa testamentissa. Liikkeen perimmäinen tavoite oli yhdistää kaikki kirkot Uuden testamentin uskon ja käytännön pohjalta.
Vaikka uusi kirkkokunta levisi nopeasti Amerikan rajaseudulla, sillä ei ollut juurikaan vaikutusta eri kirkkokuntien yhdistymiseen. Vuonna 1906 liike jakautui kahteen haaraan erimielisyyksien vuoksi, jotka koskivat instrumentaalimusiikin käyttöä jumalanpalveluksissa. A cappella -kirkot nimettiin Churches of Christiksi. Vuonna 1927 tapahtui toinen jaakuatuminen ja muodostettiin konservatiivisempi haara.
Muiden vapaakirkollisten protestanttisten kirkkokuntien tavoin Disciples of Christ ylläpitää itsenäisiä paikallisseurakuntia, jotka ovat kongreagationaalisesti johdettuja. Useimmat liikkeen jumalanpalvelukset koostuvat laulusta, rukouksesta, saarnasta ja viikottaisesta ehtoollisen viettämisestä.
Luiz Adriano

Luiz Adriano de Souza da Silva (s. 12. huhtikuuta 1987 Porto Alegre, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa italialaista Milania ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ennätykset.
Luiz Adriano teki mestarien liigan ottelussa BATEa vastaan peräti viisi maalia. Luiz Adriano jakaa tämän ennätyksen Barcelonan Lionel Messin kanssa.
Seurajoukkueura.
Luiz Adriano on brasilialaisseura Internacionalin kasvatti. Hän koki joukkueessa uransa huippuhetkiä, kun se voitti vuoden 2006 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuiden loppuottelussa Barcelonan. Hän alusti joukkuetoverinsa Adriano Gabirun voittomaalin. Aikaisemmin välieräottelussa Luiz Adriano oli itse onnistunut maalinteossa Al-Ahlia vastaan.
2. maaliskuuta 2007 hän siirtyi ukrainalaisseura Šah’tar Donetskiin 3 miljoonan euron siirtokorvauksen. Hän voitti toisella kaudellaan joukkueessa Ukrainan pääsarjamestaruuden ja seuraavalla kaudella 2008–2009 joukkue selviytyi aina UEFA Cupin loppuotteluun saakka. Luiz Adriano teki loppuottelun ensimmäisen maalin. Šah’tar Donetsk voitti ottelun lopulta numeroin 2–1 jatkoajan jälkeen.
20. marraskuuta 2012 Mestareiden liigan ottelussa Nordsjællandia vastaan Luiz Adriano teki reilun pelin vastaisen maalin, kun brasilialaispelaaja Willian potkaisi erotuomaripallon jälkeen pallon kohti tanskalaismaalivahti Jesper Hansenia, mutta Luiz Adriano kävi hakemassa pallon ja sijoitti sen tyhjään maaliin. Ottelu päättyi 5–2 Šah’tar Donetskin hyväksi. 
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Luiz Adriano debytoi marraskuussa 2014 Turkkia vastaan.
Saksalaisten sotilaiden hautausmaa (Vantaa)

Saksalaisten sotilaiden hautausmaa ("Deutscher Soldatenfriedhof") on Honkanummen hautausmaan yhteydessä Vantaalla oleva hautausmaa, johon on haudattu pääasiassa toisen maailmansodan aikana Suomen alueella kuolleita saksalaisia sotilaita.
Alueelle on alun perin haudattu 364 toisen maailmansodan ja kuusi ensimmäisen maailmansodan aikana kaatunutta saksalaista sotilasta. Lisäksi sinne on haudattu 201 saksalaista merisotilasta, jotka hukkuivat Suomenlahdella 12. joulukuuta 1944 hävittäjäalusten Z 35 ja Z 36 upotessa. Hukkuneiden nimet on kaiverrettu muistomerkkiin, joka sijaitsee pyöreällä aukiolla metsätien päässä. Muut haudat on sijoiteltu maastoon pieniksi ryhmiksi metsäpolkujen varrelle. Hautausmaan suunnitteli saksalainen kuvanveistäjä ja professori Gustav Seitz. Sinne on myöhemmin siirretty vielä lisää rintamilta löytyneitä saksalaisten sotilaiden jäännöksiä.
Hautausmaan taustalla on Saksassa 1919 perustettu Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge (Sotilashautahuollon Kansallisliitto) -niminen kansalaisjärjestö, joka huolehtii maailmansodissa kaatuneiden saksalaisten haudoista eri puolilla maailmaa. Suomen rintamilla kaatui toisen maailmansodan aikana noin 15 000 saksalaista sotilasta, jotka haudattiin ensin kenttähautoihin. Pääosa niistä sijaitsi Lapissa lähellä itärajaa, nykyisellä Venäjän alueella. Saksalaiset vapaaehtoiset ja suomalaiset poliisit kokosivat Suomen puolelle jääneet saksalaiset vainajat vuosina 1952–1959 kahdelle sotilashautausmaalle, Honkanummelle ja Rovaniemen Norvajärven hautausmaalle. Norvajärvelle koottiin Oulun ja Lapin läänien alueille ja Honkanummelle muualle Suomeen haudatut. Hautausmaiden rakentamisen mahdollisti Länsi-Saksan taloudellinen tuki. Honkanummen saksalainen hautausmaa vihittiin käyttöön 30. elokuuta 1963, päivää ennen Norvajärveä.
Ensimmäisen maailmansodan kaatuneita saksalaisia on haudattu Suomessa 22:lle hautausmaalle.
Hautausmaan kiviaidan rakensivat 1950-luvulla saksalaisnuoret kesätyönään. Hautausmaan alkuperäinen sisäänkäynti suljettiin, kun Lahden moottoritie rakennettiin.
Eye Dance

Eye Dance on saksalaisen Boney M. -yhtyeen kahdeksas ja samalla viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1985. Se on ainoa Boney M. -studioalbumi, joka ei noussut listalle yhtyeen kotimaassa Länsi-Saksassa. Kuriositeettina "Eye Dance" on myös yhtyeen ainoa studioalbumi, jonka kannessa ei ole Boney M. -logoa, eikä yhtyeen jäseniä kuvattuna.
Avausraita ”Young, Free &amp; Single” ja Stevie Wonder -cover ”My Cherie Amour” olivat levyn singlejulkaisut. Albumilla on myös muun muassa 10cc-cover ”Dreadlock Holiday”.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
What Is Love (Haddawayn kappale)

”What Is Love” on Haddawayn vuonna 1993 julkaistu kappale. Single sijoittui monissa maissa listojen kärkeen. 
Single nousi listakakkoseksi Saksassa, kuudenneksi Britanniassa ja Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle yksitoista. Se sai Yhdysvalloissa kultalevyn. Vuoden 1994 huhtikuuhun mennessä singleä oli myyty maailmanlaajuisesti 2,6 miljoonaa kappaletta. Se oli vuonna 2010 Saksan kaikkien aikojen 62. myydyin singlelevy.
Käännöskappale.
Tauski julkaisi alkuvuodesta 2009 kappaleesta suomenkielisen käännöskappaleen ”Mitä jos?” Kappaleen rap-osuuden laulaa Hausmylly-yhtyeessäkin vaikuttanut Enzo. Haddaway on itse sanonut kappaleesta: ”Ei tämä versio nyt ihan ällöttävä ole, pelkästään outo".
Muuta.
Kappale on tunnettu myös yhdysvaltalaisen komediasarjan "Saturday Night Liven" "The Roxbury Guys" -sketseistä. Veljekset Doug ja Steve Butab kuuntelevat autolla ajaessa kappaletta ja nytkyttävät päitään. 
Muun muassa ruotsalainen EMD on tehnyt kappaleesta cover-version.
The One (Elton Johnin albumi)

The One on Elton Johnin kahdeskymmeneskolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992.
Kappaleet.
Kappaleiden tekijöinä Elton John ja Bernie Taupin, joiden lisäksi Olle Romo kappaleella ”Runaway Train”.
Aitoa ruokaa

Aitoa ruokaa () on Svenska Dagbladetin toimituspäällikön Mats-Eric Nilssonin toinen kirja teollisesti valmistettujen elintarvikkeiden runsaasta lisäaineiden ja aromien käytöstä sekä kuluttajien johtamisesta harhaan. Suomenkielinen laitos ilmestyi Atarin kustantamana lokakuussa 2010, ja se on sisällöltään mukautettu Suomen oloihin. 
Kirja on "vaativan kuluttajan selviytymisopas". Se sisältää noin 150 teollisesti valmistettua elintarviketta ja kuvailee, miten niitä on manipuloitu. Nilsson tarjoaa niille aitoja vaihtoehtoja. Lisäksi kirjassa kerrotaan, kuinka kauppa ohjailee ostoksiamme ja esitellään käytössä olevat elintarvikkeiden merkit, kuten luomun ja kotimaisten elintarvikkeiden tunnukset. Kirjassa on myös vihjeitä ostopaikoista ja verkkosivustoista, joista saa aitoa ruokaa.
Kirjan mottona on vuodelta 1883 peräisin oleva sitaatti, jossa sanotaan: "Suuri osa niistä ravintoaineista, joita ostetaan, on väärennettyjä". Kirja käynnisti Ruotsissa vallankumouksen: elintarviketeollisuus ryhtyi siivoamaan tuotteistaan ylimääräisiä lisäaineita, ja kuluttajat valveutuivat tarkkailemaan ostoksiaan.
Gliese 581 g

Gliese 581 g on väitetty eksoplaneetta, joka kiertää punaista kääpiötähteä Gliese 581 tähteä ympäröivällä elinkelpoisella vyöhykkeellä.
Planeetta ei näy suoraan kaukoputkessa vaan se havaittiin spektroskoopilla säteisnopeusmenetelmällä ja löytö julkaistiin syyskuussa 2010. Myöhemmin 13. lokakuuta 2010 annettiin julkisuuteen tieto, jonka mukaan kilpaileva tutkimusryhmä ei ole havainnut Gliese 581 g:tä Euroopan eteläisen observatorion havaintovälineisiin kuuluvalla HARPS-instrumentillä ja siten ensimmäinen ilmoitettu havainto tästä planeetasta on luultavasti väärä. Planeetan olemassaolemattomuutta tukevat myös alkuperäisen löydön tehneen tutkimusryhmän aineiston uudelleenanalysointi.
Planeetan väitetyt ominaisuudet.
Väitetty planeetta on Steven Vogtin mittausten ja niistä tehtyjen johtopäätösten mukaan ainakin 3–4 kertaa Maata raskaampi, silloin se voi olla niin kutsuttu supermaa. Koska planeetta ei näy suoraan, monia sen fysikaalisia ominaisuuksia ei tunneta.
Gliese 581 g on Maata kylmempi, sen keskilämpötila on arviolta −12 – −31 °C välillä. Koska planeetta on niin painava, sillä voisi olla Maan kaasukehää tiheämpi kaasukehä joka lämmittäisi planeettaa ja tasaisi sen pinnan lämpötilaeroja. Planeetan kiertoaika on keskustähtensä ympäri 36,6 päivää. Jos planeetta on olemassa, keskustähden vetovoima on lukinnut planeetan kiertämään aina saman puolensa keskustähteen. Tällöin planeetan toinen puolisko kylpee keskustähden valossa, toinen on jatkuvasti pimeässä.
Lasse Virénin patsas

Lasse Virénin patsas (myös Lasse Virénin juoksijapatsas) on kuvanveistäjä Terho Sakin suunnittelema nelinkertaista olympiavoittajaa Lasse Viréniä esittävä pronssiveistos. Veistos on ilmeeltään rosoinen ja sen sanotaan ilmentävän uuvuttavaa ponnistelua, joka edeltää huippusuorituksia. Veistoksesta on tehty kaksi valosta, josta toinen sijaitsee Helsingissä ja toinen Myrskylässä.
Helsingissä Olympiastadionin tuntumassa Kisahallin puistikossa oleva valos paljastettiin yleisurheilun EM-kisojen alla 6. elokuuta 1994. Patsaan paljasti kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n puheenjohtaja Primo Nebiolo ja tilaisuudessa puhui juoksija Pekka Vasala. Patsastoimikuntaa johti kauppaneuvos Jukka Uunila. 
Helsingin kaupungille oli tarjottu kahta vaihtoehtoista Virénin patsasta, joista toinen oli amerikansuomalaisen Eino Romppasen neljää juoksijaa esittänyt teos "Viimeinen metri" (The Last Meter). Kaupunginjohto valitsi kuitenkin Sakin veistoksen toteutettavaksi. Romppasen veistos pystytettiin lopulta vuonna 1999 Kempeleeseen Polar Electron pääkonttorin eteen.
Toinen valos veistoksesta on Virénin kotikunnan Myrskylän kirkonkylän keskustassa, se paljastettiin 18. syyskuuta 1994.
Lasse Virén on neljäs suomalainen juoksija, jonka kunniaksi on pystytetty patsas jo elinaikana. Muut ovat Paavo Nurmi, jota kuvaavan juoksijapatsaan ensimmäinen valos valmistui jo 1925, Hannes Kolehmainen (Heikki Konttisen veistos Kuopion Väinölänniemellä, 1953) ja Ville Ritola (Maija Nuotion veistos Peräseinäjoella, 1978).
Lähteet.
Hopeabromidi

Hopeabromidi (AgBr) on hopea- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Hopeabromidia käytetään muun muassa valokuvauksessa.
Valmistus ja ominaisuudet.
Hopeabromidi liukenee erittäin huonosti veteen, minkä vuoksi sitä tuotetaan saostamalla vesiliuoksista. Reaktio tapahtuu hopeanitraatti- ja bromidiliuoksien, esimerkiksi kaliumbromidin, välisellä reaktiolla. Muiden hopeayhdisteiden tavoin myös hopeabromidi tummuu erittäin helposti valon vaikutuksesta, minkä vuoksi reaktio on suoritettava pimeässä.
AgNO3(aq) + KBr(aq) → AgBr(s) + KNO3(aq)
Hopeabromidi liukenee hyvin niukasti veteen ja on käytännöllisesti katsoen liukenematon. Hopeaionit muodostavat helposti komplekseja esimerkiksi tiosulfaatti- ja syanidi-ionien kanssa, ja niiden liuoksiin yhdiste liukenee paremmin. Hopeabromidikiteiden alkeiskoppi on kuutiollinen ja muistuttaa natriumkloridin rakennetta. Ionien välinen etäisyys on 0,29 nm. Jos bromidi- tai hopeaioneita on ylimäärä, muodostuu kiteistä oktaedrisia. Yhdisteen kiteiden keltaisen värin arvellaan johtuvan kiteiden epämuodostumista, jotka johtuvat hopeabromidin osittaisesta kovalenttisesta luonteesta.
Käyttö valokuvauksessa.
Hopeahalidien valokemialliset ominaisuudet sopivat hyvin valokuvaukseen. Hopeabromidia käytetään erityisesti filmeissä ja hopeakloridia- ja jodidia valokuvauspapereissa. Filmin pinnalla on gelatiinista ja hopeabromidista koostuva kalvo. Filmin valottuessa hopeaionit pelkistyvät metalliseksi hopeaksi, joka näkyy negatiivissa mustana. Samalla bromidi-ionit hapettuvat bromiksi.
2Ag+ + e- → Ag
Valokuvattaessa vain osa filmin pinnalla olevasta hopeabromidista hajoaa tällä tavoin. Jäljelle jäänyt hopeabromidi poistetaan käyttämällä sopivaa komplekseja muodostavaa liuosta, kiinnitettä, joka yleensä on natriumtiosulfaattia. 
AgBr(s) + 2 Na2S2O3(aq) → Na3[Ag(S2O3)2](aq) + NaBr(aq)
Kaneto Shindō

 japanilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Shindō palkittiin vuonna 1996 Japanin akatemian vuoden ohjaaja -palkinnolla elokuvasta "Gogo no Yuigon-jo". Hän on ohjannut muun muassa elokuvat "Alaston saari", "Musta kissa", "Hiroshiman lapset" ja "Onibaba – tappajat".
Shindō oli naimisissa näyttelijän Nobuko Otowan (1925–1994) kanssa, joka näytteli useassa Shindōn ohjaamassa elokuvassa.
Donna Lee

”Donna Lee” on Charlie Parkerin tunnetuksi tekemä jazzstandardi vuodelta 1947.
1910-luvun jazzstandardi ”Indianan” sointukulkuun perustuvaa kappaletta pidettiin pitkään Parkerin itsensä säveltämänä, mutta tosiasiallinen säveltäjä oli Parkerin yhtyeen trumpetisti Miles Davis. Pitkäaikainen sekaannus johtui mahdollisesti siitä, että Parkerin sopimus oikeutti levy-yhtiön ostamaan oikeudet Parkerin säveltämiin kappaleisiin – näin ollen saattoi olla yhtiölle kannattavampaa merkitä yhtyeen muidenkin jäsenten sävellykset Parkerin nimiin. Kappale nimettiin bassonsoittaja Curly Russellin tyttären mukaan.
Parker nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran toukokuussa 1947. Yhtyeeseen kuuluivat Parkerin ja Davisin lisäksi pianisti Bud Powell, basisti Tommy Potter ja rumpali Max Roach. Jaco Pastorius nauhoitti kappaleen vuoden 1976 debyyttialbumillaan "Jaco Pastorius" bassokitaran ja congarumpujen välisenä duettona. Kappaleen ovat äänittäneet myös muun muassa Gil Evans, Anthony Braxton, Wardell Gray, Clifford Brown ja Tito Puente.
Jimmy Briand

Jimmy Briand (s. 2. elokuuta 1985) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelaa nykyään Bordeaux'ssa. Ennen Bordeaux'hin sirtymistä Briand pelasi Rennesissä vuosina 2002–2010, Lyonissa 2010–2014, Hannoverissa 2014–2015 ja Guingampissa 2015–2018.
Askerhallen

Askerhallen on Norjassa Askerin kunnassa sijaitseva jäähalli. Halli avattiin vuonna 1969 ja siinä on 1342 istuma- ja 1058 seisomapaikkaa. Maan pääsarjassa GET-ligaenissa pelaava Frisk Tigers pelaa kotiottelunsa Askerhallenissa. Toinen hallin käyttäjä on "Asker kunstløpsklubb" eli Askerin taitoluistelukerho. Halli sijaitsee noin kahden kilometrin päässä Askerin keskustasta. Katsojaennätys on 3 012.
Askerhallen tuhoutui tulipalossa vuonna 1972, mutta se rakennettiin uudelleen nopeasti ja saatiin käyttöön jo samana vuonna.
Tom Westerholm

Tom Westerholm (s. 3. marraskuuta 1972) on suomalainen koripallovalmentaja, joka toimi viimeksi Korisliigassa pelaavien Korihaiden päävalmentajana. Nykyisin hän toimii Koripalloliiton kilpailutoimenjohtajana.
Ura.
Westerholm aloitti vuonna 1999 Korihaiden seurajohtajana. Kaudella 2004–2005 hän toimi Korihaiden päävalmentajana viiden pelin ajan, jolloin joukkue voitti kaksi ottelua. Kaudeksi 2010–2011 Westerholm siirtyi Korihaiden päävalmentajaksi yksivuotisella sopimuksella. Hän valmensi joukkuetta myös seuraavalla kaudella, jonka jälkeen hänet nimitettiin Koripalloliiton kilpailutoimenjohtajaksi.
Jan Thoresen

Jan Thuresen (s. 1. joulukuuta 1968) on norjalainen curling-pelaaja. Thuresen on voittanut pronssia vuonna 1998 Naganon talviolympialaisissa, vuonna 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa ja 1995 Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Anthon Grimsmo

Anthon Grimsmo (s. 5. heinäkuuta 1968 Oslo) on norjalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti.
Grimsmo kuului Norjan olympiapronssia Naganossa 1998 ja EM-pronssia 1995 voittaneisiin joukkueisiin. Olympiajoukkueeseen kuuluivat Grimsmon lisäksi Eigil Ramsfjell, Jan Thoresen, Stig-Arne Gunnestad ja Tore Torvbråten.
Harvinainen Maa -olettamus

Harvinainen Maa -olettamus on väite, jonka mukaan Maan tyyppiset elinkelpoiset planeetat ovat harvinaisia maailmankaikkeudessa. 
Erään tulkinnan mukaan harvinainen Maa selittää usein esitetyn mutta kiistellyn Fermin paradoksin, jonka mukaan vierasta älykästä elämää ei ole kiistatta havaittu, vaikka sen pitäisi olla maailmankaikkeudessa yleistä.
Perustelu.
Maan tyyppisen planeetan harvinaisuuden mahdolliseksi syyksi on väitetty muun muassa oletettua kapeaa galaktista elinkelpoista vyöhykettä, keskustähden oikeaa laatua, arvioitua kapeaa elinkelpoista vyöhykettä keskustähden ympärillä,
väitettä, jonka mukaan elinkelpoisen planeetan aurinkokunnan on muistutettava ainakin jossain määrin omaa aurinkokuntaamme, planeetan oikeaa kokoa, vaatimusta suurelle kuulle ja vaatimusta laattatektoniikalle.
Ed Podivinsky

Edward Charles "Ed" "Edi" Podivinsky (s. 8. maaliskuuta 1970 Toronto) on uransa lopettanut kanadalainen alppihiihtäjä. 
Podivinsky voitti pronssia vuoden 1994 Lillehammerin talviolympialaisten syöksylaskussa. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui samassa lajissa viidenneksi. MM-kilpailuissa hän oli alppiyhdistetyssä yhdeksäs Saalbachissa 1991 sekä syöksylaskussa kahdestoista Sierra Nevadassa 1996 ja kymmenes Sestrieressä 1997. Nuorten syöksylaskun maailmanmestaruuden hän voitti 1989.
Podivinsky voitti maailmancupissa Saalbachin syöksylaskukilpailun tammikuussa 1994. Hän sijoittui lisäksi kolmanneksi Bormion (joulukuussa 1995), Kvitfjellin (maaliskuussa 1997), Val Gardenan (joulukuussa 1999) ja Wengenin (tammikuussa 2000) syöksylaskuissa sekä Kitzbühelin alppiyhdistetyssä (tammikuussa 1998). Alppiyhdistetyn maailmancupin kokonaispisteissä hän oli viides kaudella 1997–1998 sekä syöksycupissa seitsemäs kaudella 1993–1994 ja yhdeksäs 1999–2000.
Magnus Arvedson

Karl Magnus Olof Arvedson (s. 25. marraskuuta 1971 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Laitahyökkääjänä pelannut Arvedson oli voimakas pelaaja, jonka vahvuudet olivat kahden suunnan pelaamisessa ja työmoraalissa. Hän pelasi NHL:n runkosarjassa yhteensä 434 ottelua tehoin 100+125=225. Jäähyminuutteja tuli 241.
Valmentajana Arvedson toimi viimeksi HockeyAllsvenskanin Bofors IK:ssa kaudella 2008–2009.
Pelaajaura.
Arvedson oli Färjestads BK:n kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina pelaamaan Örebro IK:hon, jossa Arvedson teki debyyttinsä miesten peleissä kaudella 1990–1991, kun hän pelasi I-divisioonassa. Kolmen siellä vietetyn kauden jälkeen Arvedson palasi kasvattajaseuraansa Färjestadiin pelaamaan Elitserieniä kaudeksi 1993–1994. Hän pelasi joukkueessa neljä kautta, joista kausina 1995–1996 ja 1996–1997 Arvedson teki yhden kauden piste-ennätyksensä 24 pisteellään. Noista jälkimmäinen kausi päättyi Ruotsin mestaruuteen keväällä 1997. 
Ottawa Senators varasi Arvedsonin 25-vuotiaana numerolla 119 . Hän siirtyi NHL:ään heti varauksensa jälkeen ja teki kaudella 1997–1998 61 ottelussa tehopisteet 11+15=26. Toisella kaudellaan 1998–1999 Arvedson teki pisteillä 21+26=47 yhden kauden piste-ennätyksensä NHL:ssä. Hän oli Senatorsin kolmanneksi paras maalintekijä maanmiehensä Andreas Johanssonin kanssa sekä neljänneksi paras pistemies. Kauden päätteeksi Arvedson oli ehdokkaana NHL:n parhaalle puolustavalle hyökkääjälle annettavan Frank J. Selke Trophyn saajaksi, mutta palkinnon vei lopulta Dallas Starsin Jere Lehtinen äänin 23-19.
Kausina 1999–2000 ja 2000–2001 Arvedson kärsi loukkaantumisista ja oli molempina kausina sivussa noin 30 runkosarjan ottelua. Niistä huolimatta hän pelasi molempina keväinä pudotuspeleissä. Arvedson pelasi Senatorsissa kuusi kautta kevääseen 2003 saakka. Syyskuussa 2003 hän siirtyi vapaana agenttina Vancouver Canucksiin. Arvedson pelasi lähinnä samassa ketjussa maanmiestensä Sedinin kaksosten Daniel ja Henrikin kanssa. Hänen kautensa kuitenkin päättyi jo uuden vuoden aattona 31. joulukuuta 2003, kun Arvedson loukkasi polvensa ottelussa Washington Capitalsia vastaan. Hän pelasi kauden 2003–2004 aikana yhteensä 41 ottelua tehoin 8+7=15.
Kesällä 2004 Arvedson teki sopimuksen kasvattajaseuransa Färjestadin kanssa, mutta harjoituskaudella 2004 hän loukkasi selkänsä, eikä pelannut kauden aikana otteluakaan runkosarjassa. Arvedson lopetti uransa 11. lokakuuta 2004 32-vuotiaana.
Maajoukkue.
Arvedson edusti Ruotsia vuoden 1997 MM-kilpailuissa, jolloin hän voitti hopeaa. Arvedson pelasi myös Salt Lake Cityn olympiakisoissa 2002.
Valmentajaura.
Kaudella 2006–2007 Arvedson valmensi Ruotsin II-divisioonassa pelaavaa Forshaga IF:ää. Maaliskuussa 2007 hänet nimettiin Elitserien-joukkue Mora IK:n päävalmentajaksi. Arvedson valmensi joukkuetta noin puoli kautta, kunnes hänet erotettiin 26. joulukuuta 2007. Arvedsonin korvasi Pär Djoos.
Huhtikuussa 2008 Arvedson siirtyi valmentamaan HockeyAllsvenskanissa pelaavaa Bofors IK:ta, mutta hänet erotettiin jo marraskuussa 2008 joukkueen peräsimestä.
Jordal Amfi

Jordal Amfi on vuoden 1952 talviolympialaisiin valmistunut Oslossa Norjassa sijaitseva jäähalli. Siellä kilpailtiin silloin jääkiekossa ja taitoluistelussa. Se on toiminut myös jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen näyttämönä vuosina 1958, 1989 ja 1999. 
Jordal Amfi oli alun perin ulkoareena, mutta vuonna 1971 siihen rakennettiin katto. Näin Jordal Amfista tuli Norjan kuudesjäähalli. Vuonna 1989 alueelle rakennettiin harjoitushalli, Jordal Ungdomshall, johon mahtuu 400 katsojaa.
Areena sai nykyaikaisen ilmeensä vuoden 1999 IIHF:n jääkiekon MM-kisoihin. Hallin katsojakapasiteetti on 4 450. Maan pääsarjassa GET-ligaenissa pelaava Vålerenga Ishockey pelaa kotiottelunsa Jordal Amfissa. Halli on kuudes Norjaan rakennettu jäähalli.
Jorma Routti

Jorma Tapio Routti (s. 17. joulukuuta 1938 Jyväskylä) on suomalainen fyysikko ja professori. Routti on suorittanut tohtorin tutkinnon Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. 
Routti on toiminut muun muassa tutkijana CERNissä Genevessä, teknillisen fysiikan professorina Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1975–1990, Sitran yliasiamiehenä (1986–1995), Euroopan komission tutkimusosaston DG XII:n pääjohtajana (1996–2000) ja Maailmanpankin asiantuntijana. Routti on ollut vuodesta 1982 lähtien Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Hän oli Suomen Kulttuurirahaston hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1979.
Routti on tutkinut työssään ydinfysiikkaa ja energiajärjestelmiä.
The Social Network

The Social Network on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut David Fincher. Se kertoo yhteisöpalvelu Facebookin perustamisvaiheista. Elokuva perustuu Ben Mezrichin vuonna 2009 julkaistuun kirjaan "The Accidental Billionaires", jonka on sovittanut käsikirjoitukseksi Aaron Sorkin. Elokuvan pääosia esittävät Jesse Eisenberg, Andrew Garfield, Justin Timberlake, Armie Hammer ja Max Minghella.
"The Social Network" sai maailmanensi-iltansa New Yorkin elokuvajuhlilla 24. syyskuuta 2010. Suomen ensi-iltansa se sai 1. lokakuuta 2010.
Elokuva oli arvostelu- ja taloudellinen menestys, ja sen ohjaus, roolisuoritukset, käsikirjoitus, leikkaus, kuvaus sekä musiikit saivat ylistystä. Elokuva sai kahdeksan Oscar-ehdokkuutta vuoden 2011 gaalassa, joista se voitti kolme: paras sovitettu käsikirjoitus, paras musiikki ja paras leikkaus. Se palkittiin myös neljällä Golden Globella vuoden 2011 gaalassa parhaasta draamaelokuvasta, parhaasta ohjauksesta, parhaasta käsikirjoituksesta ja parhaasta musiikista.
Vuonna 2016 "The Social Network" äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 30 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 326 arvostelun perusteella kriitikoiden arvosteluista 96 prosenttia oli myönteisiä. Metacritic-sivuston mukaan 42 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 95 prosenttia oli myönteisiä.
Kuopion Luisteluseura

Kuopion Luisteluseura (KuLS) on kuopiolainen vuonna 1900 perustettu taitoluistelu- ja pikaluisteluseura.
Historia.
Vuoteen 1968 saakka seuran tehtävänä oli luisteluradan ylläpitäminen ja hoitaminen. Lisäksi seura pyrki herättämään innostusta luistelu-urheiluun. Ensin pikaluistelusta muodostui kilpaurheilulaji, jossa seuralla onkin ollut nimekkäitä jäseniä. 1940-luvulla seurassa alkoi myös taitoluisteluharrastus. Seura järjesti myös rusetti-iltoja, naamiaisia, pika- ja kaunoluistelukilpailuja sekä näytöksiä. Alkuvuosikymmeninä luistelukentän reunalla soitti torvisoittokunta 2–3 kertaa viikossa puhallinmusiikkia, ja vuonna 1931 seura hankki
oman äänilevylaitteen ja siihen viihdemusiikkia yleisön iloksi. Vuonna 1957 seura pääsi valioluokkaan ja oli jopa Suomen kolmanneksi paras luistelu-urheiluseura. Vuonna 1960 KuLS järjesti kaunoluistelun SM-kilpailut ja KuLS:in Kaarina Kukkonen voitti Suomen mestaruuden. Ensimmäiset pikaluistelukilpailut pidettiin Kuopiossa vuonna 1904.
Finland Ice Marathon.
KuLS järjesti Kuopiossa vuosina 1992–2008 Kallaveden luonnonjäällä Finland Ice Marathon -kilpailun. Vuodesta 2008 lähtien seura siirsi järjestelyvastuun pois, resurssipulan, kisaväsymyksen ja taloudellisen kannattamattomuuden vuoksi.
Suikerohanhikki

Suikerohanhikki ("Potentilla reptans") on sormihanhikkien sukuun kuuluva ruohovartinen monivuotinen kasvi, jonka rönsyt suikertelevat pitkin maanpintaa.
Ulkonäkö ja koko.
Suikerohanhikki on 15 cm korkea. Sen keltaisten kukkien halkaisija on 15–25 mm. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä.
Levinneisyys.
Suikerohanhikkia tavataan yleisesti Keski- ja Etelä-Euroopassa, Afrikan pohjoisrannikolla ja samoilla leveysasteilla Aasian puolella. Suomessa se on tulokaslaji.
Keltamaite

Keltamaite ("Lotus corniculatus") on monivuotinen ruohovartinen hernekasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Keltamaite kasvaa 10–40 cm korkeaksi. Sillä on keltaiset, punakuvioiset perhosmaiset kukat. Lehdet ovat kaksiparisia päättölehdykkäisiä, ja niiden lehdykät ovat ehytlaitaisia. Keltamaite muistuttaa suuresti hentomaitetta ("Lotus tenuis"). Keltamaitteella on Suomessa monia muunnoksia, kuten saaristokeltamaite ("Lotus corniculatus" var. "alandicus"), kyyrykeltamaite ("Lotus corniculatus" var. "carnosus"), merikeltamaite ("Lotus corniculatus" var. "maritimus"), harjukeltamaite ("Lotus corniculatus" var. "arenosus"), niittykeltamaite ("Lotus corniculatus" var. "corniculatus") ja peltokeltamaite ("Lotus corniculatus" var. "sativus").
Levinneisyys.
Keltamaitetta tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä eteläisimmässä Suomessa.
Roger

Roger on alkuperältään normannilais-englantilainen tai mahdollisesti saksalainen miehen etunimi. Nimi on muodostettu germaanisista ’maineikasta keihäsmiestä’ tarkoittavista sanoista "hruod gas".
Suomessa nimi Roger on syyskuuhun 2025 mennessä annettu 2 948 miehelle ja muutamalle naiselle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Rogerin nimipäivä on 30. syyskuuta. Nimi otettiin almanakkaan vuonna 1973.
Radioliikenteessä Roger merkitsee, että viesti on vastaanotettu tai ymmärretty.
Microsoft Flight

Microsoft Flight on "Microsoft Flight Simulator" -sarjan osa, joka julkaistiin 29. helmikuuta 2012. 
Microsoft ilmoitti elokuussa 2010, että on tarkoitus jatkaa ja korvata pitkään käytössä "Microsoft Flight Simulator" tuotesarja, joka oli olemassa yli 28 vuotta ennen kuin se lopetettiin noin 18 kuukautta aiemmin. 
Microsoft Flightin myynti päättyi 2012, jolloin myös yksi Microsoftin ikonisimmista simulaatiogenren pelisarjoista tuli päätökseen kun Flightia kehittänyt tiimi irtisanottiin Microsoft Vancouverin palveluksesta. Pelin verkkosivut ja muut lisäosat poistuivat lopullisesti saatavilta elokuussa 2014, jolloin Microsoftin Games for Windows Live Marketplace lakkasi olemasta.
Muutamaa kuukautta myöhemmin kuitenkin ilmoitettiin, että Microsoft Flight Simulator X palaa myyntiin Steam-jakelualustan kautta Dovetail Gamesin avustamana.
Vastaanotto.
PCWorld antoi pelille arvosanaksi 2,5 tähteä viidestä. Peliä kehuttiin grafiikan kauneudesta.
Waivers

Waivers on termi pohjoisamerikkalaisessa ammattilaisurheilussa. Vapaasti suomennettuna waivers-listaa voisi kutsua vapaiden pelaajien listaksi. Urheiluseura voi laittaa pelaajansa waivers-listalle, josta mikä tahansa toinen seura saa vapaasti poimia hänet omaan joukkueeseensa. NHL, NFL, MLB ja NBA-sarjat käyttävät waivers-systeemiä. 
Waivers NHL:ssä.
NHL:ssä pelaajan waiver-kelpoisuus riippuu hänen pelaamiensa NHL-ottelujen määrästä sekä iästä, jona hän teki ensimmäisen NHL-sopimuksensa. Waivers-kelpoinen pelaaja täytyy sijoittaa waiver-listalle, ennen kuin hänet voidaan siirtää farmijoukkueeseen. Pelaajaa ei kuitenkaan ole pakko siirtää farmiin waiver-listalla olemisen jälkeen. Seura voi myös vain koittaa päästä eroon pelaajasta pistämällä hänet waivers-listalle, jos vaikka toinen joukkue olisi kiinnostunut hänestä.
Waivers-listalta poimitusta pelaajasta ei tarvitse maksaa siirtokorvausta. Kaikki pelaajat ovat kahden ensimmäisen kautensa aikana suojattu waivers-listalle joutumiselta. 
Waivers-listaa kutsutaan NHL:ssä myös suojaamattomien pelaajien listaksi.
Vuosina 1977–2003 NHL:ssä oli käytössä ennen runkosarjan alkua suoritettava Waiver Draft eli suojaamattomien pelaajien varaustilaisuus. Sen ideana oli tasoittaa joukkueiden eroja, sillä uudet joukkueet eivät pystyneet kilpailemaan pelaajista vanhojen seurojen tavoin. Varaustilaisuus palveli myös sellaisia pelaajia, jotka eivät saaneet peliaikaa joukkueessaan, mutta heille oli kysyntää jossain muualla. Varaustilaisuudessa joukkueet saivat suojata 20 pelaajaansa. Lisäksi kaikki tulokassopimuksella pelaavat olivat automaattisesti suojattuja. Varaustilaisuudessa oli kaksi kierrosta joiden aikana joukkueet saivat halutessaan varata itselleen toisen joukkueen suojaamattomia pelaajia. Waiver Draft oli yksi kiistakapuloista aikana, ja lopulta siitä päätettiin luopua.
Aeros (satelliitti)

Aeros oli saksalainen kaukokartoitussatelliitti, jonka Saksa toteutti yhdessä Nasan kanssa. Satelliitti tutki ilmakehää ja ionosfääriä.
Aeros-satelliitin rakensi yhdysvaltalainen Ball Aerospace. Mission rahoittivat Nasa ja Saksan "Bundesministerium für Foschung und Technologie". 
Aeros A ja Aeros B satelliiteissa oli samat laitteet, A-satelliitissa osa laitteista ei toiminut.
Spectrum (albumi)

Spectrum on fuusiojazz-rumpali Billy Cobhamin pitkäsoitto. Vuonna 1973 julkaistu albumi oli Cobhamin ensimmäinen julkaisu, ja sitä pidetään yleiesti hänen soolouransa huippukohtana. Albumi oli myös merkittävä virstanpylväs koko fuusiojazz-genren kehityksessä. Albumin tyyli on saanut vaikutteita Miles Davisilta ja Mahavishnu Orchestralta; Cobham oli tehnyt molempien kanssa paljon yhteistyötä aiemmin.
Cobham käytti Spectrumin äänityksessä akryylimuovista Fibes-rumpusettiä, jota hän oli soittanut myös Mahavishnu Orchestrassa. Kitaraa albumilla soittaa Tommy Bolin, joka myöhemmin liittyi hard rock -yhtye Deep Purpleen. Hänet pyydettiin yhtyeeseen laulaja David Coverdalen ihastuttua Bolinin soittoon "Spectrumilla".
"Spectrumilta" löytyvän kappaleen "Stratus" voi kuulla soivan "Grand Theft Auto IV" -pelissä fiktiivistä "Fusion FM" -kanavaa kuunnellessa. Psytrance-yhtye Shpongle on myös lainannut kappaleen bassonsoittoa kappaleessaan "Circuits of Imagination".
Vastaanotto.
"Spectrum" on Cobhamin laajan tuotannon arvostetuimpiin kuuluva albumi. Allmusic nimeää sen hänen parhaimmakseen yhdessä vuoden 2001 "The Art of Threen" kanssa: kumpikin saa sivustolta neljä ja puoli tähteä viidestä. Sivuston kriitikon Scott Yanowin mukaan albumi "erottuu edukseen: [se on] vahva yhdistelmä rockaavia rytmejä ja jazz-improvisaatiota." Myös progreviews.comin arvostelu kehuu "Spectrumia" ja sen virtuoosimaista soittoa, vaikkakin pitää heikkoutena lyhyehköjen rumpusooloraitojen sijoittamista varsinaisten kappaleiden väliin.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on merkitty Billy Cobhamin tekemiksi.
Muusikot.
Albumin äänitti ja miksasi Ken Scott.
Operaatio Hastings

Operaatio Hastings oli Yhdysvaltain armeijan operaatio Vietnamin sodassa. vuonna 1966. Operaatiossa yhdysvaltalaiset onnistuivat työntämään pohjoisvietnamilaiset joukot Pohjois- ja Etelä-Vietnamin välisen demilitarisoidun vyöhykkeen yli pohjoiseen.
Mediassa.
Operaatio on mainittu elokuvassa "Full Metal Jacket", ja se on myös tuttu videopeleistä "Battlefield Vietnam" sekä "".
Makita

Makita on japanilainen sähkötyökaluja valmistava yritys. Makita perustettiin Japanissa 1915. Makitan tehtaita sijaitsee Japanissa, Kiinassa, Yhdysvalloissa, Englannissa, Kanadassa, Meksikossa, Brasiliassa ja Romaniassa.
Vuonna 2017 Makita oli liikevaihdoltaan maailman seitsemänneksi suurin käsi- ja sähkötyökalujen valmistaja Stanley Black &amp; Deckerin, Boschin, Fortiven, Techtronic Industriesin, Hiltin ja ITW:n jälkeen.
Markojuhani Rautavaara

Markojuhani Rautavaara (s. 19. heinäkuuta 1960 Helsinki) on suomalainen lauluntekijä. Hän on esiintynyt vuodesta 1975 Suomessa, Ruotsissa, Saksassa, Venäjällä, Ranskassa ja Sveitsissä. Tällä hetkellä Markojuhani keikkailee trubaduurina, Jukka Jyllin kanssa Rautavaara &amp; Jylli duossa, Rautawenhossa yhdessä Susan Ahon kanssa sekä Markojuhani Rautavaara &amp; Studio-orkesterin kanssa. Hän on aloittanut uuden Blues Seminaari tapahtuman blues managerina Kajaanissa 2023. Rautavaara on toiminut yhdessä Sinikka Ala-Leppilammen kanssa taiteellisena johtajana Hailuodon Musiikkipäivillä. Hänen isänsä oli säveltäjä Einojuhani Rautavaara ja äitinsä laulaja Mariaheidi Rautavaara. 
Tuotanto.
Kokoelmalevyt
Myllylähde (Oripää)

Myllylähde on noin kolmihehtaarinen ison, padotun lähdelammen muodostava lähde Oripäässä Varsinais-Suomessa. Lähde sijaitsee Säkylän–Mellilän harjujaksoon kuuluvan harjun kupeessa lähellä entisen Alastaron kunnan rajaa ja on eräs Loimijokeen Alastarolla Loimaalla laskevan Hanhijoen alkulähteistä.
Lähteen rannat ovat mesotrofista eli keskiravinteista nevarämettä ja lähteistä lettonevaa, ja suon reunassa kangasta vastaan on pieniä lähteensilmiä ja tihkupintoja. Lähde on kasviltoltaan erittäin arvokas. Sen lajistoon kuuluvat muiden muassa lähdesara, hetesara, punakämmekkä, sykeröpiippo ja kiiltosirppisammal. Linnustoon kuuluvat muiden muassa keltavästäräkki ja koskikara. Luontoarvojensa takia lähde lähiympäristöineen on otettu Natura 2000 -ohjelmaan.
Myllylähde on Suomen suurimpia lähteitä, kutsuttu joskus Suomen ja Pohjoismaidenkin suurimmaksi. 1990-luvulla ja 2000-vuosikymmenellä lähteen virtaama on kuitenkin vähentynyt kymmenesosaan aikaisemmasta. 2000-luvun taitteessa lähteen keskimääräinen vuorokausivirtaama oli 6 500 kuutiometriä (m³), kun vuonna 2011 se oli enää 1 000 m³. Syynä on pidetty runsasta vedenottoa.
Myllylähteessä paljastui kevättalvella 2011 suuri kalakuolema. Tämän aiheuttajaksi osoittautui happikato. Happikadon todettiin johtuneen siitä, että lähteen virtaama oli pienentynyt ja sen pinta tämän takia talvella jäätynyt. Monien mielestä syynä oli tekopohjavesilaitoksen koekäyttö. Sittemmin lähteen tilan on arvioitu parantuneen.
Noin 10 kilometriä Oripään Myllylähteestä pohjoiseen, saman Säkylän–Mellilän harjujakson varressa Alastaron Virttaalla on toinenkin Myllylähde. Se laskee Säkylän Pyhäjärveen Pyhäjoen kautta ja sijaitsee Alastaron Virttaan kylässä Oripään rajalla.
Myllylähde (Alastaro)

Myllylähde on Alastarolla Loimaalla sijaitseva, Virttaankankaasta purkautuva lähde. Se sijaitsee Alastaron Virttaan kylässä, Oripään kunnan rajalla lähellä seututietä 213 ja se on eräs Säkylän Pyhäjärveen laskevan Pyhäjoen alkulähteistä. Lähde on aikoinaan padottu vesivoiman saamiseksi jauhomyllyjä varten. Nykyään se on yhtenä etappina Virttaankankaan harjureitin ulkoilureitillä, ja lähteen ympäristöön on kunnostettu myllytupa, turvekammi ja pitkospuut. Myllytupa tuhoutui tulipalossa 17.06.2021.
Noin 10 kilometriä Alastaron Myllylähteestä etelään, saman Säkylän–Mellilän harjujakson varressa Oripäässä on toinenkin Myllylähde. Se laskee Loimijokeen Hanhijoen kautta ja sijaitsee Oripäässä Alastaron Virttaan kylän etelärajalla.
Pasvalys

Pasvalys on pohjoisessa Liettuassa, Panevėžysin läänissä, Svalia-joen rannalla sijaitseva kaupunki. Se toimii Pasvalysin kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 8 120 asukasta. Kaupunki sijaitsee lähellä Latvian rajaa.
Opaskoirakoulu

Opaskoirakoulu on Vantaan Itä-Hakkilassa toimiva oppilaitos, jossa koulutetaan opaskoiria näkövammaisten käyttöön. Se on suurin kolmesta Suomessa toimivasta, opaskoiria tuottavasta koirakoulusta. Opaskoirakoulu on Näkövammaisten Keskusliitto ry:n alainen yksikkö. Koulutuksen lisäksi Opaskoirakoulu myös kasvattaa koiria. Koulua johtaa Riitta Liimatainen.
Historia.
Opaskoirien koulutus oli tarkoitus aloittaa Suomessa 1939, mutta talvisodan syttyminen sekoitti suunnitelmat. Ruotsista lahjoitettiin 1940 sotasokeille viisi koulutuksensa aloittanutta koiraa, joiden mukana tuli kouluttaja Lars Svartengren. Koulutuksesta vastasi aluksi Hämeenlinnassa sijaitseva sotakoirakoulu. Koulutuksen rahoitti pitkään Suomen Punainen Risti. Espoon Mäkkylään valmistui 1947 opaskoirakoulu, ja tuolloin koulutuksesta vastasivat Sotasokeat ry ja Sotainvalidien Veljesliitto.
Vuonna 1976 vastuu toiminnasta siirtyi Opaskoirasäätiölle. Näkövammaisten Keskusliiton otettua vastuun alkoi uuden koulun suunnittelu. Koulu valmistui 1987 Vantaan Itä-Hakkilaan.
Koirat.
Koulu kasvattaa lähes kaikki koirat itse, mutta jonkin verran ostetaan koiria muilta kasvattajilta. Koulu saa joskus myös pentulahjoituksia.
Yleisin opaskoirarotu on labradorinnoutaja, joita oli vuoteen 1998 mennessä koulutettu 686. Seuraavaksi yleisimmät ovat saksanpaimenkoira 489, rottweiler 62 ja kultainennoutaja 10. 1960-luvulle saksanpaimenkoirat olivat kasvatuksessa enemmistönä, mutta viime ajat kasvatuksen pääpaino on ollut labradorinnoutajassa, joka on myös koulun oman Opas-kennelnimen rotu. Pentuja syntyy vuosittain noin 50.
Hanhijoki (joki Alastarolla)

Hanhijoki on 15 kilometriä pitkä joki Satakunnassa ja Varsinais-Suomessa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen vasemmanpuolinen sivujoki. Hanhijoen suu sijaitsee 38 kilometriä ylävirtaan Loimijoen suulta. Hanhijoen valuma-alue on pinta-alaltaan 92 neliökilometriä ja se on valuma-alueensa laskujoki. Hanhijoen valuma-alue ulottuu Loimaan Alastaron ja Oripään alueille.
Valuma-alueen kuvailua.
Joki yhtyy Loimijokeen Alastaron Mälläisissä kulkien läpi Myllykylän, joka sijaitsee noin 500 metriä ennen yhtymäkohtaa. Hanhijoen varrella sijaitsee kaksi erillistä Myllykylää, joista toinen on alkulähteellä ja toinen joen yhtymäkohdassa. Tällä alueella Loimijoen jokilaakso on tasainen eikä vietä yhtään. Joella onkin siellä meanderoiva kulku, kun se laskee alhaalla savitasangolla. Yläjuoksulla Hanhijoki on käynyt läpi perkauksia ja oikaisuja viljelyn laajentuessa ylempänä oleville soilla. Hanhijoen pääuoma on 7,7 kilometriä pitkä ja sen yläpäähän yhtyy kaksi erisuuruista sivuhaaraa.
Vasemmalta Hanhijokeen yhtyy Virtaoja, jonka valuma-alueen pinta-ala on 21 neliökilometriä. Se saa vetensä pääasiassa Virttaankangasta reunustavilta soilta. Sivutessaan Himaistenrahkaa jokihaaran nimeksi tulee Sepänoja, joka saa alkunsa Virttaan kylästä, jonka takaa osa vesistä virtaa.
Oikealta yhtyvää haaraa voisi pitää pääuomana, koska sen valuma-alueen pinta-ala on 46 neliökilometriä. Se virtaa Polvarin, Hanisaaren ja Hanhijoen kylien kautta kiertäen Himaistenrahkan sen eteläpuolelta. Aivan joen latvoilla sijaitsevassa Myllykylässä sijaitsee Myllylähde. Tätä lähdettä tai lampea voi pitää myös Hanhijoen lähteenä ja sen olemassaolo selittää suuren osan valuma-alueen 0,03 % järvisyydestä. Hanisaaren kohdalla siihen yhtyy etelästä Paratusojan ja Uitonojan sivuhaarat, joiden yhteinen valuma-alueen pinta-ala on 14 km².
Historia.
Jokea on perattu useaan otteeseen, johon on ainakin neljä kertaa saatu lupa. Jo vuonna 1795 haki Jacob Ericsson Heikkilän talosta lupaa Hanhijoen perkaukseen. Samoin on vuonna 1824 oli jätetty kaksikin hakemusta saada perata Hanhijoen uomaa. Hakijoina olivat väljästi ilmaistuna ensimmäisessä tilanomistajat ja toisessa loimaalaiset. Päätökset on tehty kuukauden välein, joten kummankin hakemuksen sisältö on ollut päättäjien tiedossa ja perkauksia on tehty kahdella eri porukalla. Lähes 70 vuotta myöhemmin hakivat Axel Nyberg ja kumppanit lupaa perata Hanhijoenpuroa. Myönteinen päätös asiasta saatiin vuonna 1894 ja myöhemmin sitten tutkittiin Hanhijoen ja Virtsanojan perkauksen vaikutuksia.
Paikalliset nimet Järvisuo ja Lammi viittaavat siihen, että paikalla olisi ollut järvi, joka on sittemmin kuivatettu pois. Tähän viittaavat myös viittaukset paikalliseen muistitietoon, vaikka järven nimeä ei pystytäkään mainitsemaan. Tästä on jäänyt arkistoihin hakemus vuodelta 1863, jossa pyydettiin lupa suorittaa järvenlasku ja Hanhijoen perkaus. Jos nämä kaksi asiaa liittyivät toisiinsa, tässä voisi olla kyseessä "Hanhijärven" laskeminen. Järvenlaskun hakijoita olivat läheisen Männistönkylän asukkaat, jotka olivat valtuuttaneet J. Nummelinin hakemaan lupaa omasta puolestansa.
Bad Reputation

Bad Reputation on Thin Lizzyn studioalbumi vuodelta 1977. Kuten kansikuva kertoo, albumi tehtiin pääosin kolmimiehisenä (Phil Lynott, Brian Downey, Scott Gorham) Brian Robertsonin oltua sivussa yhtyeen toiminnasta. Robertson palasi yhtyeeseen nauhoitusten loppuvaiheessa ja soittaa kansitietojen mukaan kolmella kappaleella.
Albumin tuotti yhdysvaltalainen, muun muassa Marc Bolanin ja David Bowien kanssa työskennellyt Tony Visconti. Singlenä julkaistu ”Dancing in the Moonlight (It’s Caught Me in Its Spotlight)” nousi Britannian singlelistalla sijalle 14. Myös itse albumi menestyi hyvin nousten 4. sijalle saman maan albumilistalla.
Dame N’Doye

Dame N’Doye (s. 21. helmikuuta 1985 Thiès, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Hull Cityä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
N’Doye aloitti ammattilaisuransa kotimaansa ASC Jeanne d'Arcista vuonna 2003. Hän pelasi joukkueessa kolme kautta, jonka jälkeen hän siirtyi Al-Saddin kautta Académica Coimbraan.
Hyvin sujuneen kauden jälkeen portugalilaisseurassa, N’Doye teki sopimuksen kreikkalaisjätti Panathinaikosin kanssa. Hänestä maksettiin 800 000 siirtokorvaus.
12. tammikuuta 2009 hän siirtyi tanskalaisseura Kööpenhaminaan arviolta noin 2 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa 4½-vuotisen sopimuksen.
Ukulele Orchestra of Great Britain

The Ukulele Orchestra of Great Britain (UOGB) on brittiläinen kahdeksanhenkinen ukulele-orkesteri. Orkesteri soittaa ukulelesovituksia erilaisista musiikkilajityypeistä. Se on toiminut vuodesta 1985 esiintyen useissa kansainvälisissä konserttisaleissa sekä televisio- ja radioasemilla. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat: Dave Suich, Peter Brooke Turner, Hester Goodman, George Hinchliffe, Richie Williams, Kitty Lux, Will Grove-White ja Jonty Bankes. Jäsenet soittavat erikokoisia ukuleleja aina bassoukulelesta pieniin ja korkeaäänisiin ukuleleihin saakka, vaihdellen soittimia eri numeroihin sovitusten mukaan. Kaikki jäsenet laulavat, osa myös viheltää ja tuottaa muutoinkin erikoisefektejä.
Historia.
UOGB perustettiin aluksi hauskanpidon merkeissä vuonna 1985. Ensimmäinen esiintyminen myytiin loppuun nopeasti ja orkesteri on esiintynyt siitä lähtien säännöllisesti. Ensimmäinen pitkäsoittolevy julkaistiin vuonna 1988 BBC:n kustantamana. Se levytettiin WOMAD-festivaaleilla ja levytys tapahtui BBC:n radioäänityksen pohjalta. Nykyinen kokoonpano on soittanut yhdessä alusta saakka ja sitä pidetään jopa eräänlaisena kansallisena instituutiona. UOGB on antanut tuhansia, usein loppuunmyytyjä, konsertteja ympäri maailman - Britanniassa, Saksassa, Ruotsissa, Suomessa, Puolassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Japanissa. Yhtye vieraili Suomessa Tampere-talossa 25. huhtikuuta 2010.
Yhtyeen kanssa yhteistyötä tehneitä artisteja ja muita tahoja ovat muun muassa Madness, David Arnold, The British Film Institute, The Ministry of Sound, Yusuf Islam sekä The Kaiser Chiefs.
Vaikutus.
UOGB on saanut vuosien myötä lukuisia jäljittelijöitä ja monissa kaupungeissa on nykyisin toimivia ukulele-orkestereita. Orkesterin toiminnan pohjalta on puhuttu jopa eräänlaisesta ukukelen uudelleen elpymisestä maailmanlaajuisenakin ilmiönä. Yhtyeen musiikkia on käytetty elokuvissa, näytelmissä ja mainoksissa.
Made in England (Elton Johnin albumi)

Made in England on Elton Johnin kahdeskymmenesviides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.
Lloydminsterin lentoasema

Lloydminsterin lentoasema (, ) on Lloydminsterin lähellä, Albertan provinssissa sijaitseva lentoasema. Lentoasema sijaitsee noin 5 kilometriä luoteeseen Lloydminsteristä.
Vuonna 2009 Lloydminsterin lentoasemalle suoritettiin 13 278 laskeutumista ja nousua.
Historia.
kaupungin ensimmäinen lentokenttä sijaitsi Saskatchewanin puolella, 62. streetin itäpäässä. Se valmistui vuonna 1950 ja kiitotie oli sorapintainen 1067 metriä pitkä sekä 23 metriä leveä. Lentoasemalle lensi Canadian Pacific Airlines. Uusi lentoasema rakennettiin vuonna 1981 sen nykyiselle paikalle.
Saksalaisten sotilaiden hautausmaa (Rovaniemi)

Saksalaisten sotilaiden hautausmaa on Rovaniemellä 1963 käyttöön otettu toisen maailmansodan aikana Pohjois-Suomen rintamilla kaatuneiden saksalaisten sotilaiden hautausmaa. Alueelle on haudattu 2 683 saksalaissotilasta. Hautausmaa-alue on kooltaan 1,5 hehtaaria ja se sijaitsee Norvajärvellä Rovaniemen kaupungin pohjoispuolella. 
Suomen valtio luovutti vuonna 1959 saksalaisen Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge -järjestön käyttöön 1,5 hehtaarin maa-alueen Lapin rintamalla kaatuneiden saksalaisten sotilaiden hautausmaan perustamiseksi. Käyttöoikeus luovutettiin korvauksetta niin pitkäksi aikaa kuin alueita käytetään mainittuun tarkoitukseen. Myöhemmin valtio luovutti maapohjan Rovaniemen seurakunnan omistukseen maa-alueen käyttöehtojen pysyessä samoina. Järjestö vastasi hautausmaan perustamisesta ja vainajien kokoamisesta sekä rakennutti paikalle mausoleumin. Sen suunnitteli saksalainen arkkitehti Otto Kindt ja se on rakennettu Vehmaan punaisesta graniitista. Hautausmaa vihittiin käyttöön vuonna 1963. Järjestö huolehti hautausmaan hoidosta. Pienessä, karun yksinkertaisessa luonnonkivistä rakennetussa mausoleumissa vierailee yhä runsaasti matkailijoita, vuosittain noin 10 000.