tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Success (1901)

HMS Success oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1901 vesille laskettu torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Amiraliteetti hyväksyi William Doxford and Sonsin 25. tammikuuta 1899 tekemän 51 191 punnan tarjouksen yhden aluksen toimittamisesta. Se tilasi aluksen 30. maaliskuuta 1899, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 15 kuukautta. Köli laskettiin 18. syyskuuta 1899 telakkanumerolla 282. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1901 ja valmistui toukokuussa 1902, jolloin sen ensihinnaksi oli laskettu 63 273 puntaa. Hintaa oli korotettu valmistuksen aikana tehtyjen pienten muutosten vuoksi.
Palvelus.
"Success" palveli koko uransa kotivesillä. Alus upposi 27. joulukuuta 1914 kovassa aallokossa Fifenessin edustalla.
Win Butler

Win Butler (s. 14. huhtikuuta 1980) on Montrealissa sijaitsevan indie rock -yhtye Arcade Firen laulaja ja lauluntekijä. Hänen vaimonsa Régine Chassagne ja hänen veljensä William Butler ovat molemmat olleet saman yhtyeen jäseniä. Win syntyi Edwin Farnham Butler III -nimisenä Truckeessa, Kaliforniassa ja kasvoi Woodlandsissa, Texasissa. Butler muutti vuonna 2000 Montrealiin, jossa hän tapasi vaimonsa Régine Chassagnen. Butler opiskeli McGill-yliopistossa uskontotiedettä.
Alan Warren

Alan Kemp Warren (s. 13. joulukuuta 1935) on brittiläinen entinen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Warren voitti Münchenin olympialaisissa 1972 hopeaa Tempest-luokassa yhdessä David Huntin kanssa. Pari kilpaili samassa luokassa myös Montréalin kisoissa 1976, mutta silloin he olivat neljänsiätoista eli koko kisan kolmanneksi viimeisiä.
Peik Salminen

Peik Salminen (s. 1981) on suomalainen salibandyn pelaaja. Salminen on pelipaikaltaan hyökkääjä, mutta pystyy pelaamaan myös puolustajana.
Salibandyliigassa Salminen edustaa Loviisan Toria, hän on myös joukkueen kapteeni. Kasvattajaseuraansa hän palasi SSV:stä.
Salminen on pelannut 12 maaottelua ja voittanut MM-hopeaa vuonna 2006.
Ingus Laivins

Ingus Laivins on latvialainen salibandypelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Loviisan Toria.
Laivins voi pelata sekä hyökkääjänä että pakkina. Torissa hän on kuitenkin pääasiassa puolustaja, kun taas Latvian maajoukkueessa keskushyökkääjä. Laivinsin pelitapa on ruotsalaistyylinen.
Laivins kuuluu Latvian salibandymaajoukkueen vakiomiehistöön.
Myrmidon-luokka (hävittäjä)

Myrmidon-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Ne luokiteltiin 30 solmun nopeuden omaavina ja nelisavuhormisina lokakuussa 1913 B-luokkaan.
Ulkomaisten alusten kasvaneet nopeudet määrittivät torpedovenehävittäjille suuremman 30 solmun nopeuden tarpeen. Amiraliteetti teki uudet tilaukset 30 solmun nopeuden omaavista aluksista, mutta ne eivät kyenneet saavuttamaan vaadittua nopeutta huonoissa olosuhteissa.
Alusten voimanlähteenä olivat 6 300 hevosvoiman Normand-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 30 solmun nopeuden. Niiden aseistuksen rungon muodostivat 12 naulan tykki ja torpedoputket.
Jarno Lappalainen

Jarno Antero Lappalainen (s. 13. joulukuuta 1986 Mikkeli) on suomalainen vihreitä edustava poliitikko, joka toimii ympäristö- ja ilmastoministeri Maria Ohisalon erityisavustajana ja Vihreiden ministeriryhmän sihteerinä. Hän oli Suomen ylioppilaskuntien liiton (SYL) puheenjohtaja vuonna 2012.
Ennen SYL:n puheenjohtajuutta Lappalainen toimi liiton varapuheenjohtajana vuonna 2011 sekä Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenenä ylioppilaskunnan ensimmäisenä toimintavuonna 2010. Hän oli Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssin hallituksen jäsen vuosina 2012–2014.
Kaudella 2015–2017 Lappalainen toimii vihreiden puoluevaltuuskunnan varapuheenjohtajana. Aiemmin kaudella 2013–2015 Lappalainen toimi puoluevaltuuskunnan jäsenenä Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton (ViNO) edustajana. Lisäksi Lappalainen on toiminut vihreiden työllisyystyöryhmän puheenjohtajana sekä poliittista ohjelmaa uudistaneen työryhmän jäsenenä. Lappalainen oli ehdolla kevään 2015 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä ViNOn kärkiehdokkaana, muttei tullut valituksi saaden 370 ääntä. 
Lappalainen suoritti lukio-opintonsa asuessaan Lemillä ja kirjoitti ylioppilaaksi Lappeenrannan Kimpisen lukiosta vuonna 2005. Koulutukseltaan hän on tekniikan kandidaatti.
Lappalainen valittiin vuonna 2019 Rinteen hallitukseen yhdeksi ulkoministeri Pekka Haaviston kolmesta erityisavustajasta. Myöhemmin samana vuonna hän siirtyi sisäministeri Maria Ohisalon erityisavustajaksi. Hänen erityisavustajan tehtäviinsä kuuluivat viestintä ja mediasuhteet sekä vihreiden ministeriryhmän viestinnän koordinaatio. Ohisalon esikunnassa hän siirtyi vuonna 2021 Vihreiden ministeriryhmän sihteerin tehtävään. Ohisalon jäädessä perhevapaalle Lappalainen jatkoi ministeriryhmän sihteerinä ja siirtyi ympäristö- ja ilmastoministerin erityisavustajaksi toimien ensin Emma Karin ja myöhemmin jälleen Ohisalon erityisavustajana.
Rehakka

Rehakka on kylä Janakkalassa Kanta-Hämeen maakunnassa. Rehakan kylä sijaitsee Janakkalan Tervakosken pohjoispuolella. Kylässä asuu 80 asukasta.
Nimensä Rehakan kylä on saanut Rehakka-nimisestä kantatilasta. 
Kylän alueella sijaitsee pieni Rehakkajärvi, josta on vesiyhteys pohjoiseen Haapajärveen. Haapajärvestä vesiyhteys jatkuu melontakelpoisena edelleen Hyvikkälänjokea ja Tuulensuunjokea myöten Kernaalanjärveen. Lopulta vesiyhteys jatkuu Vanajaveden kautta aina Tampereelle ja Länkipohjaan saakka.
Kylillä toimii Rehakan ja Irjalan Kyläyhdistys ry, RIKy.
Tuomas Savukoski

Tuomas Savukoski (s. 1990) on suomalainen salibandypelaaja. Hän on pelipaikaltaan puolustaja, mutta voi pelata myös hyökkääjänä. 
Savukoski pelaa Salibandyliigaa Loviisan Torin joukkueessa. Hän tuli Loviisaan divarin SC Kaneetista (nykyinen Blackbirds). Savukoski on pelannut myös SB Vantaassa, Åif:ssä, PSS:ssä, Tapanilan Erässä sekä KooVeessa.
HMS Kangaroo (1900)

HMS Kangaroo oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1900 vesille laskettu torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Palmers Shipbuilding and Iron Company valmisti aluksen ilman tilausta. Köli laskettiin 29. joulukuuta 1899 telakkanumerolla 787. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1900 ja laivasto lunasti aluksen vuosien 1900-1901 laivasto-ohjelman täydennyksenä. Alus valmistui heinäkuussa 1901.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivastoon, jossa se palveli vuoden 1905 Atlantin laivastoon siirtoonsa saakka. Vuotta myöhemmin alus siirrettiin Britteinsaarille. Alus myytiin 23. maaliskuuta 1920 M. Yatesille romutettavaksi.
The Sword

The Sword on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin Austinissa, Texasissa vuonna 2003. Alusta lähtien bändi koostui laulaja ja kitaristi John D. Cronisesta, kitaristi Kyle Shuttsta ja basisti Bryan Richiestä, ja lokakuussa 2011 liittyi rumpali Santiago "Jimmy" Vela.
Vuonna 2018 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän mittaiselle tauolle. Lokakuussa 2022 yhtye ilmoitti lopettavansa.
HMS Arun

HMS Arun oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1902-1903 laivasto-ohjelmaa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 27. elokuuta 1902. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1903 ja valmistui helmikuussa 1904.
Palvelus.
Alus myytiin 30. kesäkuuta 1920 romutettavaksi.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi

Joukkopsykologia ja egoanalyysi () on Sigmund Freudin tutkielma vuodelta 1921. Freud tarkastelee kirjassaan joukkoilmiöiden psyykkisiä mekanismeja psykoanalyyttisesta näkökulmasta.
Joukkopsykologian kysymykset olivat alkaneet askarruttaa Freudia I maailmansodan aikoihin, ja "Joukkopsykologian ja egoanalyysin" alkuidea on peräisin keväältä 1919. Kirja liittyy hänen edeltäviin teoksiinsa, kuten artikkeliin ”Murhe ja melankolia” (1917) ja kirjaan "Mielihyväperiaatteen tuolla puolen" (1920), mutta sen varsinaiset juuret juontavat kirjaan "Toteemi ja tabu" (1912–1913). Kirjan taustalla oli 1800–1900-luvun joukkopsykologia, joka pyrki selittämään uuden ajan joukkoilmiöitä Ranskan suuresta vallankumouksesta I maailmansotaan.
Käsikirjoituksen ensimmäinen luonnos valmistui elokuussa 1920 ja lopullinen käsikirjoitus maaliskuussa 1921.
Kirjaansa varten Freud perehtyi ”joukkopsykologian” klassikoihin, varsinkin Gustave Le Bonin (1841–1931), William McDougallin (1871–1938) ja Wilfred Trotterin (1872–1939) kirjoituksiin, ja erittelee niitä kirjansa alussa. Freud pyrki kehittämään joukkopsykologiaa psykoanalyyttisten käsitysten avulla ja selittämään joukkoilmiöitä – kuinka joukot pysyvät koossa ja hajoavat – yksilöiden tiedostumatto­mien psyykkisten ominaisuuksien ja yksilöllisen henkilöhistorian (ontogeneesin) avulla. Hän jatkoi tässä aikaisempien joukkoteoreetikkojen viitoittamaa linjaa.
Joukkoilmiöitä oli jo aikaisemmassa tutkimuksessa pidetty jollain tapaa tiedostumattomina ja ne oli yhdistetty hypnoosiin ja suggestioon; Freud jatkoi idean kehittelyä ja toi mukaan libidon, rakastuneisuuden ja samastumisen. Hän tarkasteli kahta ”keinotekoista” joukkoa: kirkkoa ja sotaväkeä. Tämäntyyppiset joukot perustuvat Freudin mukaan siihen, että libido kääntyy sivuun alkuperäisistä tavoitteistaan ja yhdistää joukon jäseniä ja että joukon jäsenet voivat kuvitella johtajan – Kristuksen tai sotapäällikön – rakastavan heitä kaikkia samalla tavoin.
"Joukkopsykologia ja egoanalyysi" edustaa tärkeää välivaihetta Freudin kypsän kauden tuotannossa: hän oli siirtymässä kohti psyyken toista rakennemallia: minä, viettipohja ja yliminä. Tässä kirjassa yliminä mainitaan vielä nimellä egoihanne. Toisen rakennemallin hän esitteli kirjoituksessaan ”Minä ja ’se’” vuonna 1923.
Kirjassaan Freud palaa myös näennäishistorialliseen ”kantalauman” ajatukseen. Freud oli omaksunut sen Charles Darwinilta mutta hän kehit­teli sitä jo "Toteemissa ja tabussa" oudoksuttuun suuntaan, enemmän J.-B. Lamar­ckin kuin Darwinin evoluutioteorian hengessä.
Vaikutus.
Kir­jal­la oli vaikutusta niin sanottuun freudomarxilaisuuteen ja Frankfurtin koulukuntaan. Theodor W. Adorno arvosti kirjaa, ja hänen mukaansa se ennakoi nerokkaasti kansallissosialismia. Serge Moscovici arvioi Freudin ratkaisseen joukkopsykolo­gian arvoituksen. Laajimmin Freudin tutkielmaa arvosteli kirjailija Elias Canetti pääteoksessaan "Joukko ja valta" (1960).
Jääpallon Suomensarja 1957

Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1957-58 nelilohkoisena. Lohkovoittajat selviytyivät karsimaan kahdesta paikasta seuraavan kauden jääpallon mestaruussarjaan. Neljäs lohko pelattiin taloudellisista syistä kahdessa ryhmässä.
Sarjataulukko.
Lohko 4.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: SePS - Tarmo 2-1 , Tarmo - SePS 4-2. Tarmo karsintaan maalein 5-4.
SM-sarjakarsinta.
Tarmo ja MP nousivat SM-sarjaan.
Teemu Kortelainen

Teemu Kortelainen (s. 6. toukokuuta 1990) on suomalainen salibandymaalivahti, joka pelaa Rauman SalBan riveissä. Hän on Tapanilan Erän kasvatti.
Kortelainen on pelannut 23 poikien maaottelua. Kortelaisella on palkintokaapissa yksi hopea sekä kaksi pronssia Erästä.
Mihail Vasiljev (käsipalloilija)

Mihail Anatoljevitš Vasiljev (; 4. maaliskuuta 1961 Moskova – 5. maaliskuuta 2025) oli Neuvostoliittoa edustanut käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän pelasi seuratasolla TsSKA Moskovassa.
Vasiljev oli voittamassa MM-kultaa vuonna 1982 Saksassa pelatuissa kisoissa. Hän pelasi maansa joukkueessa kuusi ottelua ja teki viisi maalia Soulin olympialaisissa 1988, joissa Neuvostoliitto voitti kultaa.
Reijo Perälä

Reijo Perälä (s. 1955 Merijärvi) on suomalainen toimittaja, historiantutkija ja filosofian tohtori, joka on tehnyt pitkän työuran lehdissä ja Yleisradiossa. Vuonna 2006 Perälä oli käynnistämässä Yle Elävää arkistoa ja vuonna 2007 Yle Areenaa. Hän oli Yle Areenan, Ylen Elävän arkiston ja yle.fi-etusivutoimituksen ohjelmapäällikkö ja esimies vuosina 2005–2018. 
Aiemmin Perälä on toiminut Radio Suomen ohjelmajohtajana (1999–2005), Yleisradion Oulun läänin ohjelma-alueen aluepäällikkönä (1989–1999), Oulu-lehden päätoimittajana (1983–1989) ja toimitussihteerinä (1982–1983) sekä toimittajana ja paikallistoimittajana oululaisissa lehdissä (1979–1982).
Perälän kirjoittama artikkelisarja Oulun puutaloista ja puutalokokonaisuuksista palkittiin Suomen kaupunkilehtien vuoden 1983 parhaana lehtiartikkelina. Valtion tiedonjulkistamispalkinto hänelle myönnettiin vuonna 2007 ja Koulutusrahasto Kouran Vuoden sivistysteko -palkinto vuonna 2006 Ylen Elävän arkiston perustamisesta. Perälä on saanut Elävän arkiston ja Yle Areenan toimitustiimien vetäjänä useita media-alan palkintoja.
Perälä on koulutukseltaan filosofian tohtori, pääaineena yleinen historia. Hän on kirjoittanut satoja artikkeleita Suomen poliittisesta historiasta ja erityisesti maailmansotien välisestä kaudesta. Akateemisissa tutkimuksissaan hän on tutkinut suomalaista äärioikeistoliikehdintää: Lapuan liikettä, pulaliikehdintää, Isänmaallista Kansanliikettä ja niiden julkista kuvaa. Väitöskirjassaan "Lapuan liike ja sanan mahti" hän on tutkinut, miten Lapuan liike rakensi julkisen kuvansa ja miten oikeistoliike hyödynsi julkisuutta vallankäytön ja painostuspolitiikan osana.
Vuonna 2024 Perälältä ilmestyi esseekokoelma "Pontevia pohjalaisia – Tarinoita historiasta." Kirja sisältää 40 värikästä tarinaa historialliselta Pohjanmaalta. Samana vuonna ilmestynyt "Kurkistuksia – Maailman ja median myllerryksessä" on muistelmateos. Perälä on mukana monessa hankkeessa. Kirjassaan hän mm. kertoo, miten perustettiin Radio Suomi, maakuntaradiot, alueelliset tv-uutiset, saamenkieliset tv-uutiset, Yle Elävä arkisto ja Yle Areena.
Twister (vuoden 1996 elokuva)

Twister on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eeppinen katastrofielokuva, jonka on ohjannut Jan de Bont sekä käsikirjoittaneet Michael Crichton ja Anne-Marie Martin. Sen pääosia esittävät Helen Hunt, Bill Paxton, Jami Gertz ja Cary Elwes.
Elokuva kertoo tornadonmetsästäjistä, jotka kilpailevat oklahomalaista tiimiä vastaan parhaan mahdollisen myrskydatalaitteiston kehittämisessä samalla kun tornadot riehuvat kaupungissa.
"Twister" tuotti yli 495 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti, ollen vuoden 1996 toiseksi tuottoisin elokuva. Se sai vaihtelevia arvosteluja kriitikoilta: sitä kiitettiin erityisesti sen erikoistehosteista ja äänisuunnittelusta, mutta kritisoitiin käsikirjoituksesta. Elokuva sai Oscar-ehdokkuudet parhaista erikoistehosteista ja parhaasta äänityksestä. Se voitti myös Razzie-palkinnon huonoimmasta yli 100 miljoonaa dollaria tuottaneesta elokuvasta.
Jatko-osa.
"Twisters"-niminen jatko-osa sai ensi-iltansa heinäkuussa 2024. Elokuvan ohjasi Lee Isaac Chung.
Martin Stodius

Martin (Martti, Martinus) Stodius (9. marraskuuta 1590 Turku – 1675 Naantali) oli Turun akatemian professori, teologi, filosofi ja Raamatun suomentaja.
Stodiuksen isä oli Turun linnan kirjuri Henrik Hannunpoika eli Puujalka. Hän kävi koulua Turussa ja opiskeli sitten ilmeisesti Rostockissa ja Wittenbergissä, jossa valmistui maisteriksi. Stodius toimi valmistuttuaan ensin opettajana Turussa ja Viipurissa, vuodesta 1634 vuoteen 1640 Turun lyseon ylimääräisenä kreikan lehtorina ja ajoittain myös rehtorina. Vuonna 1640 hänestä tuli ns. pyhien kielten opettaja ja professori Turun akatemiaan, yksi yhdeksästä ensimmäisestä professorista. Vuonna 1654 hän siirtyi jumaluusopin kolmanneksi professoriksi ja 1658 toiseksi professoriksi. Stodius toimi akatemian eli yliopiston rehtorina kahteen otteeseen, 1658–1659 ja 1646–1647. Stodius toimi savolaisen, viipurilaisen ja hämäläisen ylioppilasmaakunnan ensimmäisenä inspehtorina vuodesta 1653 vuoteen 1660. Vuonna 1660 Stodiuksesta tuli palkkapitäjänsä Naantalin kirkkoherra. 
Tutkijana Stodiusta ei juurikaan arvostettu, hän ei julkaissut yhtään itsenäistä tieteellistä teosta. Hänen työnsä 1638 asetetussa Raamatun käännöskomiteassa oli kuitenkin merkittävä, komitea sai koko Raamatun suomennettua vuonna 1642. Stodiusta epäiltiin noituudesta hänen luonnontieteellisten ja kabbalististen harrastustensa takia ja hän oli menettää virkansa. Yliopiston kansleri Pietari Brahe ei vahvistanut konsistorin erottamispäätöstä.
Stodiuksen puolison tiedetään olleen etunimeltään Elisabet.
Lucio Dalla

Lucio Dalla (4. maaliskuuta 1943 Bologna, Italia – 1. maaliskuuta 2012 Montreux, Sveitsi) oli suosittu italialainen laulaja-lauluntekijä, muusikko ja näyttelijä. Hän soitti klarinettia ja kosketinsoittimia.
Dalla sävelsi kappaleen "Caruso" (1986), jonka on sittemmin levyttänyt moni laulaja, muun muassa Luciano Pavarotti ja Andrea Bocelli. Kappale on myös Josh Grobanin albumilla "Closer".. Laulu on kunnianosoitus oopperatenori Enrico Carusolle. Myös Maynard Ferguson levyttänyt kappaleen albumilleen "Brass Attitude".
Mihail Vasiljev (jääkiekkoilija)

Mihail Aleksandrovitš Vasiljev (; s. 3. kesäkuuta 1962 Elektrogorsk) on Neuvostoliittoa ja Venäjää edustanut entinen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Hyökkääjänä pelannut Vasiljev aloitti ammattiuransa PHK TsSKA Moskovassa, jossa hän pelasi vuosina 1979–1988. Hän oli voittamassa MM-kultaa 1983 ja sai seuraavana vuonna olympiakultaa Sarajevossa pidetyistä kisoista. Vasiljev nimitettiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1983.
Vasiljev voitti maailmanmestaruuskilpailuista pronssia vuonna 1985 ja hopeaa vuonna 1987. Hän vaihtoi seuraa Lokomotiv Jaroslavliin kaudeksi 1989–1990, mutta meni heti seuraavana vuonna Italiaan HC Selvaan.
Vasiljev pelasi 1990-luvun alussa Italiassa AS Varesessa ja EV Bozen 84:ssä, ja vieraili kaudella 1994–1995 seitsemän ottelun verran Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän siirtyi kaudeksi 1996–1997 HC Bolzanoon, jossa hän jatkoi koko loppu-uransa lukuun ottamatta kautta 1997–1998, jonka Vasiljev kulutti pitkälti tanskalaisessa Rødovre IK:ssa. Vasiljev lopetti aktiiviuransa vuonna 2001, jonka jälkeen hän on valmentanut kahden kauden verran Serie A:n joukkueita 2000-luvulla.
Michael Stocklasa

Michael Stocklasa (s. 2. joulukuuta 1980) on pelaajauransa lopettanut liechtensteinilainen jalkapalloilija. Hän pelasi 71 ottelua Liechtensteinin jalkapallomaajoukkueessa vuosien 1998 ja 2012 välillä ja on Liechtensteinin avainpelaajiin kuuluneen Martin Stocklasan veli.
Henrik Wright

Henrik Wright (19. tammikuuta 1685 Narva – 6. helmikuuta 1766) oli Suomeen asettunut ruotsalainen eversti, von Wright -aatelissuvun kantaisä. Hän toimi upseerina Ruotsin armeijassa.
Wrightin vanhemmat olivat skotlantilaiset Georg Wright ja Anna Walding. He olivat muuttaneet kauppiaiksi Ruotsin hallitsemaan Narvaan.
Wright aloitti sotilasuransa Narvassa, kun hän liittyi vapaaehtoisena kaupungin varuskuntarykmenttiin. Narvasta Wright siirtyi korpraaliksi Viipurin läänin kaksikasjalkaväkeen ja eteni majoitusmestariksi. Hän jäi venäläisten vangiksi Narvan antautuessa 10. elokuuta 1704, mutta karkasi vankeudesta tammikuussa 1705. Tämän jälkeen hänestä tuli Hämeen läänin jalkaväen vänrikki ja myöhemmin luutnantti. Vuoden 1707 organisaatiouudistuksessa Wright jäi kuitenkin ilmeisesti ilman vakinaista virkaa. Tämän vuoksi hänestä tuli perustetun saksilaispataljoonan majoitusmestari. Wright jäi uudestaan venäläisten vangiksi 18. syyskuuta 1708 Tuutarin lähellä. Wright ja myös vangiksi jäänyt luutnantti Anders Lavin antoivat venäläisille tietoja ruotsalaisten liikkeistä alueella ja tulevista operaatioista. Toukokuussa 1710 Wright karkasi vankeudesta kahdeksan muun upseerin kanssa ja saapui heidän kanssaan Savonlinnaan kuukausia myöhemmin. 
Sukukirjan tarinoiden mukaan Wright oli myyty orjaksi ensimmäisen vangiksi jäämisen jälkeen, mutta pakeni uudenvuoden yönä Viipuriin. Toisen vangiksi jäämisen jälkeen venäläiset pitivät häntä kymmenen kuukautta rautakejuissa, joissa hänen piti kerjäämällä hankkia elantonsa Pietarissa ja Pähkinälinnassa. Vuonna 1709 hänet vapautettiin kahleista ja vietiin Pietariin. Pietarissa kenraali Robert Bruce ja Pietari Suuri lupasivat hänelle palkkion, jos hän suostuisi etenemään Venäjän armeijan mukana Viipuriin ja antaisi tietoja kaupungin puolustuksesta venäläisille.
Vuonna 1713 Wright liittyi Pohjanmaan rykmenttiin ja vuonna 1714 hän johti kapteenina partiota, joka yllätti ja voitti 36-miehisen kasakkapartion 5. lokakuuta 1715. Tämän jälkeen Wright jakoi Raahen makasiinista paikallisille viljaa ja poltti sitten loppuvaraston. Wright yleni majuriksi ja osallistui syksyllä 1718 Carl Gustaf Armfeltin Trondheimin sotaretkelle. Paluumatkalla Wright komensi jälkijoukkona toiminutta värvättyä pataljoonaa, joka kääntyi takaisin lumimyrskyn puhjettua. Pataljoona pääsi myöhemmin Ruotsiin ja sen tappiot olivat paluumatkalla vain kuusi miestä.
Sodan jälkeen Wright siirrettiin Armfeltin alaisuudessa Uudenmaan jalkaväkirykmenttiin. Hän erosi armeijasta yliluutnanttina 1732. Hattujen sodassa Wright kutsuttiin takaisin palvelukseen ja hän yleni jälleen majuriksi. Vuonna 1760 hänet ylennettiin everstiksi ja Jämtlandin jääkärirykmentin komentajaksi. Wright jäi eläkkeelle armeijasta vuonna 1762.
Hsieh Su-wei

Hsieh Su-wei (s. 4. tammikuuta 1986 Kaohsiung, Taiwan) on taiwanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 23 helmikuussa 2013 ja nelinpelissä ykkössijalla toukokuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta kaksinpelissä ja 32 nelinpelissä. Hän on voittanu nelinpelissä 7 grand slam -turnausta ja sekanelinpelissä vuoden 2024 Australian avoimet.
Tennisura.
Vuonna 2008 Hsieh eteni neljännelle kierrokselle Australian avoimissa, jonne hän pääsi mukaan karsintojen kautta. Neljännellä kierroksella hän hävisi maailmanlistan ykköselle, Justine Heninille. Maaliskuussa 2012 Hsieh saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä, kun hän voitti Malesian avointen loppuottelussa Petra Martićin. Toisen turnausvoittonsa hän otti Kantonin turnauksessa syyskuussa 2012 voitettuaan loppuottelussa Laura Robsonin. Kolmannen kaksinpelivoittonsa hän saavutti Hiroshimassa syyskuussa 2018, kun hän voitti loppuottelussa Amanda Anisimovan.
Kolme muskettisoturia (vuoden 2011 elokuva)

Kolme muskettisoturia () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Paul W. S. Anderson ja käsikirjoittanut Andrew Davies ja Alex Litvak. Elokuva perustuu löyhästi Alexandre Dumas vanhemman samannimiseen kirjaan.
Juoni.
Elokuvan alussa kolme muskettisoturia Athos (Matthew Macfadyen), Porthos (Ray Stevenson) ja Aramis (Luke Evans) ovat Venetsiassa ja havittelevat Leonardo da Vincin suunnitteleman sotakoneen piirustuksia.
Mukaan lyöttäytyy myös Milady (Milla Jovovich), joka uskottelee rakkauttaan Athokselle, mutta luovuttaakin sotakoneen piirustukset Buckinghamille (Orlando Bloom) pistettyään myrkkyä kuppeihin, joista muskettisoturit juovat.
Vuotta myöhemmin nuori d’Artagnan (Logan Lerman) jättää perheensä ja matkaa kohti Pariisia hevosellaan Leinikillä. Matkalla hän törmää Meung sur Loiressa Rochefortiin (Mads Mikkelsen), joka yrittää tappaa hänet, mutta Milady estää sen. Hän jatkaa matkaa Pariisiin, jossa törmää Athokseen, Porthokseen ja Aramikseen ja sattuu haastamaan heidät kaikki kaksintaisteluun.
Juuri kun d’Artagnan ja muskettisoturit aloittavat kaksintaistelun, kardinaalin joukot keskeyttävät heidät. Muskettisoturit ja d’Artagnan taistelevat kardinaali Richelieun (Christoph Waltz) miesten kanssa, ja voittavat reilusti.
Samalla Milady juonii kardinaalin kanssa saadakseen Ranskan ja Englannin sotaan keskenään. Milady tapaa myös kuninkaan (Freddie Fox).
Muskettisoturit ja d’Artagnan saapuvat palatsiin. He odottavat saavansa rangaistuksen, mutta kuningas pyytää heitä paraatiin, jossa muskettisoturit törmäävät Buckinghamiin, jonka kanssa heillä on vanhoja kaunoja.
Kardinaali ja Milady juonivat edelleen kuningasta vastaan ja piilottavat väärennettyjä rakkauskirjeitä Buckinghamilta kuningatar Anna Itävaltalaisen huoneeseen. Kuningas löytää kirjeet ja saa selville, että hänen vaimolleen antamansa koru on nyt Buckinghamilla, mutta luulee, että kuningatar antoi sen rakkaudenosoitukseksi.
Constance (Gabriella Wilde) pyytää d’Artagnania ja muskettisotureita hankkimaan korun takaisin, ettei kuningas voisi syyttää vaimoaan uskottomuudesta. Nelikko lähtee kohti Calais’n satamaa, mutta he törmäävät siellä Jussaciin ja joukkoihin, jotka odottavat satamassa. Constance harhauttaa vartiossa olevat miehet ja muut neljä ja Planchet (James Corden) lähteävät Englantiin.
Englannissa muskettisoturit kaappaavat Buckinghamin ilmalaivan ja nappaavat kyytiin myös Miladyn, jonka hallussa kuningattaren koru on. Athos on juuri ampumassa Miladyn, joka pudottautuu Englannin kanaalin yllä ilmalaivasta.
Rochefort saa Constancen käsiinsä.
Muskettisoturit vaihtavat Constancen koruun, mutta Rochefort alkaa tulittaa heitä. Lopulta d’Artagnan tappaa Rochefortin kaksintaistelun päätteeksi ja nelikko vie korun kuningattarelle.
Lopussa käy ilmi, ettei Milady olekaan kuollut. Buckingham ja hänen joukkonsa nostivat hänet kanaalista ja hän on hengissä. He ovat matkalla kohti Ranskaa.
Punarevonhäntä

Punarevonhäntä ("Amaranthus caudatus") on punakukkainen kasvilaji revonhäntien suvussa. Se on viljely- ja koristekasvi, jonka tarkkaa alkuperää ei tunneta. Pohjoismaissa ja Suomessa punarevonhäntä on harvinainen satunnaistulokas, joka on levinnyt Etelä-Amerikasta.
Ulkonäkö ja koko.
Punarevonhäntä kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa ulkonäöltään viherrevonhäntää ("Amaranthus retroflexus"), mutta sen varsi on haaraton tai enintään niukasti haarova. Lajin lehdet ovat 6–15 cm pitkiä, vinoneliömäisen puikeita ja usein punertavia, ainakin punalaitaisia. Punarevonhännän kukinnot sijaitsevat varren latvan pitkissä, kaarevissa, lopulta nuokkuviksi taipuvissa haaroissa. Kukinnon osahaarat voivat olla yli 15 cm pitkiä. Pienten kukkien väri vaihtelee punaisesta violettiin ja joskus kellanvihreään. Kukassa on viisi leveän vastapuikeaa, otakärkistä osin toisiaan peittävää kehälehteä. Punarevonhännän hedelmä on kota, joka on hieman kehää pidempi. Pohjoismaissa kasvaessaan laji kukkii heinä-syyskuussa.
Levinneisyys.
Punarevonhäntä kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Amerikan itärannikolla Perusta Argentiinaan. Sen on levinnyt ihmisen mukana muille asutuille mantereille.
Käyttö.
Punarevonhäntää on kasvatettu pitkään Andien alueella syötävien lehtien ja siementen takia. Lehtiä käytetään pinaatin tapaan, pienikokoisia siemeniä syödään jauhettuna tai keitettynä.
Jeanne Collier

Jeanne Ellen Collier (Sitzberger; s. 15. toukokuuta 1946 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän sai vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hopeamitalin ponnahduslaudalla. Hänen edelleen pääsi Ingrid Krämer-Engel.
Collier voitti vuonna 1963 Amateur Athletic Union -mestaruuden ponnahduslaudalla. Hän meni naimisiin uimahyppääjä Ken Sitzbergerin kanssa.
Kason Sugioka

Kason Sugioka (; 6. maaliskuuta 1913 – 3. maaliskuuta 2012) oli japanilainen kalligrafi. Hän syntyi Narassa, ja hänet otettiin Kulttuuriritarikuntaan vuonna 2000. Naran kaupungin Kason Sugioka -kalliografiamuseo avattiin, kun taiteilija lahjoitti kotikaupungilleen töitään.
Kason Sugioka oli Japanin taideakatemian jäsen ja toimi Osaka Kyoiku -yliopiston professorina sekä Japanin kalligrafia-akatemian puheenjohtajana. Hän kuoli 98-vuotiaana sydämen vajaatoimintaan sairaalassa Narassa.
Jalkapallon Suomen Cup 1958

Jalkapallon Suomen Cup 1958 oli cupin neljäs järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 166 joukkuetta joista Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueet, kaikkiaan 31, pääsivät ilman karsintaa 64 joukkuetta käsittävään varsinaiseen kilpailuun. Muiden 33 joukkueen selville saamiseksi pelattiin 3 karsintakierrosta.
Loppuotteluun selvisivät Kotkan Työväen Palloilijat ja Kronohagens Idrottsförening, ja se pelattiin 3.9. Olympiastadionilla. Ottelun voitti KTP 4-1.
Suomen Cupin ottelut.
Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros
Cup-mestarit: Pentti Tähtinen, Juhani Pellinen, Erkki Rahikka, Eero Parkkinen, Reijo Haltsonen, Pertti Vanhanen, Antti Pirtilä, Jaakko Tiitinen, Mauri Vanhanen, Kaj Sveholm ja Seppo Itkonen.
Kythera (kunta)

Kythera () on Kreikan kunta (Δήμος Κυθήρων, "Dímos Kythíron"), joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 299,4 neliökilometriä ja väkiluku 4 041 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kytheran kylä (Chóra).
Kytheran kunta sijaitsee Välimeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikon edustalla. Kunta käsittää Jooniansaariin kuuluvat Kytheran ja Antikytheran saaret, jotka kuuluvat kuitenkin hallinnollisesti Attikan alueeseen Jooniansaarten alueen sijasta. Kytheran saaren 13 aiemmin itsenäistä kyläkuntaa yhdistettiin yhdeksi Kytheran kunnaksi vuonna 1997. Nykyinen Kytheran kunta muodostui, kun vanha Kytheran kunta ja Antikytheran kyläkunta yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kytheran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Paula Mollenhauer

Paula Mollenhauer (22. joulukuuta 1908 Hampuri – 7. heinäkuuta 1988 Hampuri) oli saksalainen yleisurheilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa ja sijoittui kiekonheitossa kahdenneksitoista. Vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä hän sai kiekonheitossa pronssia.
Mollenhauer sai pronssia myös yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938.
Al-Fatiha Foundation

Al-Fatiha Foundation on kansainvälisesti toimiva järjestö, joka pyrkii ajamaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvien muslimien asiaa ja vastustamaan muslimien keskuudessa esiintyvää homofobiaa. Järjestön perusti vuonna 1997 yhdysvaltalais-pakistanilainen Faisal Alam, ja Imam Daayiee Abdullah on kuulunut sen johtoon. "Al-Fatiha" tarkoittaa "avausta"; tämä nimi on myös Koraanin ensimmäisellä suuralla. 
Maailmanlaajuista islamilaista kalifaattia tavoitteleva Al-Muhajiroun-järjestö julisti Al-Fatihan jäsenet vuonna 2001 uskonluopioiksi ja vaati fatwassa heille kuolemaa.
Jansky

Jansky (lyhenne Jy) on SI-järjestelmään kuulumaton mittayksikkö, jolla ilmoitetaan tähtitieteessä, etenkin radiotähtitieteessä säteilyvuon tiheyttä.. Sen suuruus on 10−26 wattia per neliömetri per hertsi.
Säteilylähteen säteilyvuon tiheys formula_1 on radianssin formula_2 integraali lähteen avaruuskulman suhteen:
formula_3
Yksikkö on nimetty yhdysvaltalaisen radioastronomian pioneerin Karl Janskyn mukaan. Sen kuvaus on:
formula_4 (SI)formula_5 (SI) formula_6 (cgs)
Aina Berg

Aina Berg (7. tammikuuta 1902 Göteborg, Länsi-Götanmaa – 27. lokakuuta 1992 Göteborg, Länsi-Götanmaa) oli ruotsalainen uimari. Hän sai vuoden 1920 kesäolympialaisissa pronssia 4 × 100 m vapaauintiviestissä; hänen kanssaan mitalin saivat Emy Machnow, Carin Nilsson ja Jane Gylling. Hän kilpaili myös 100 ja 300 metrin vapaauinnissa.
Vuoden 1924 kesäolympialaisissa Berg sai jälleen pronssimitalin 4 × 100 m vapaauintiviestissä – tällä kertaa Gulli Ewerlundin, Wivan Petterssonin ja Hjördis Töpelin kanssa.
Carin Nilsson

Carin Maria Nilsson (10. joulukuuta 1904 Tukholma, Ruotsi – 20. joulukuuta 1999 Branchville, New Jersey, Yhdysvallat) oli ruotsalainen uimari. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai pronssia 4 × 100 m vapaauintiviestissä Emy Machnowin, Aina Bergin ja Jane Gyllingin kanssa. Hän kilpaili myös 100 ja 300 metrin vapaauinnissa.
Nilsson ui Stockholms KK -seuralle.
Wunibald Kamm

Wunibald Kamm () oli autojen aerodynamiikan kehittäjä.
Elämäkerta.
Kammin perhe muutti Wunibaldin lapsuudessa Sveitsistä Saksaan perheen äidin sairauden vuoksi. Kamm opiskeli insinööriksi ja edelleen tohtoriksi. Hän työskenteli Daimler Motoren Gesellschaftilla vuosina 1922–1925, sen jälkeen Schwäbische Hüttenwerkellä vuonna 1925 ja vuosina 1926–1930 Saksan ilmailuyhdistyksen testikeskuksessa.
Kamm nimitettiin vuonna 1930 Stuttgartin teknillisen yliopiston moottoritekniikan professoriksi. Hän perusti yliopistoon ajoneuvo- ja moottoritekniikan tutkimusinstituutin, mikä antoi hänelle mahdollisuuden perehtyä ajoneuvojen aerodynamiikan kehittämiseen. Vuosina 1938–1944 rakennettiin yhteensä neljä virtaviivaista prototyyppiautoa, joista kaksi perustui BMW:n rakenteeseen.
Kamm suunnitteli vuonna 1938 valmistuneen K-3-nimisen prototyypin yhdessä Reinhard von Koenig-Fachsenfeldin kanssa. Auton perusrakenne pohjautui BMW 328 -malliin ja se tunnetaan yleisesti nimellä "Kamm-coupé". Vuonna 1944 valmistui matalampi "toinen Kamm-coupé".
Kamm havaitsi että virtaviivaisen korin peräpään katkaisulla sopivasta kohdasta oli edullinen vaikutus auton aerodynamiikkaan. Tämän kaltaista muotoilullista elementtiä kutsutaan Kamm-peräksi.
Toisen maailmansodan jälkeen Kamm internoitiin Ranskaan, missä hänet luovutettiin yhdysvaltalaisten käsiin. Seuraavat kymmenen vuotta Kamm työskenteli Yhdysvalloissa, jossa hän jatkoi tutkimuksiaan. Hän palasi Saksaan vuonna 1955 ja siirtyi luennoimaan Battelle-instituutin Saksan yksikköön Frankfurt am Mainiin. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1958 terveydellisten syiden tähden.
Louis Bach

Louis Désiré Bach (14. huhtikuuta 1883 Pariisi, Ranska – 16. syyskuuta 1914 Servon-Melzicourt, Ranska) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Club Français'lle. Bach sai hopeamitalin vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Bach kuoli ensimmäisessä maailmansodassa 31-vuotiaana.
Émile Wegelin

Émile Robert Wegelin (24. joulukuuta 1875 Lyon – 26. kesäkuuta 1962 Lyon) oli ranskalainen soutaja. Hän kuului perämiehellisessä nelikossa hopeaa saaneeseen "Club Nautique de Lyon-2" -joukkueeseen vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Wegelin syntyi varakkaille sveitsiläisvanhemmille, ja hän sai kuvataiteellista opetusta Émile Noirot’lta ja Pierre Montezinilta. Wegelin on toiminut taidemaalarina, ja hänen töitään oli säännöllisesti näytteillä Société Lyonnaise des Beaux-Artsissa; hänelle myönnettiin ensipalkinto vuoden 1930 kevätnäyttelyn yhteydessä. Hänen töitään on ollut myös Provencessa, Lausannessa ja Fribourgissa.
Szawe

Szabo &amp; Wechselmann Automobilfabrik oli Berliinissä, Saksassa toiminut yritys joka valmisti Szawe-merkkisiä henkilöautoja vuosina 1920–1922.
Szabo &amp; Wechselmann oli alun perin korivalmistaja, joka oli aloittanut toimintansa ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Yritys aloitti oman automallin tuotannon vuonna 1920. Autot pohjautuivat NAG:n rakenteeseen. Teknisesti autot olivat hyvin tavanomaisia, mutta ne olivat tunnettuja korkeatasoisesta viimeistelystään. Taotut jäähdyttimet oli valmistettu hopeasta, putket ja putkiliitokset oli päällystetty nikkelillä ja moottori sekä alusta oli kiillotettu. Korien muotoilu oli Ernst Neumann-Neanderin käsialaa. Valikoimaan kuuluivat 2,5-litraisella moottorilla varustettu 38-hevosvoimainen sekä 2,6-litrainen ja 50-hevosvoimainen malli. Szawet johtivat Saksan edustusautomarkkinoita luokassa, jossa Horch ja Maybach ottivat myöhemmin vallan.
Vuonna 1922 Szawe yhdistyi Ehrhardtin kanssa, ja tämän jälkeen valmistettujen autojen merkki oli Ehrhardt-Szawe. Tuotanto päättyi vuonna 1924. Autoja tiedetään säilyneen vain yksi kappale, joka on Tanskan ilmailu- ja liikennemuseossa Helsingørissä.
Alapin

Alapin voi viitata seuraaviin:
Henkilö:
Shakki:
Andreas Hietala

Andreas Hietala on suomalainen salibandyn pelaaja, jonka joukkue on Loviisan Tor. Hän siirtyi Loviisaan vuonna 2010 AC HaKista. Hietala on pelannut lähes 600 ottelua Loviisan Tor joukkueessa. Hietala on saavuttanut kaudella 2017-2018 Suomen Cup hopeaa sekä divarin hopeaa. 
Andreas Hietalalla on kenialaiset sukujuuret.
TPC

TPC, Transports Publics du Chablais, on sveitsiläinen liikenneyhtiö, joka toimii lounaisessa Sveitsissä, Aiglen lähiseudulla. TPC on rautatie- ja linja-autoyhtiö.
TPCn liikennöimmät junareitit ovat
Nils Petersen

Nils Petersen (s. 6. joulukuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Bundesliiga-joukkue SC Freiburgia. Petersenin pelipaikka on hyökkääjä. Aiemmin hän on pelannut Bundesliigassa Energie Cottbusin, Bayern Münchenin ja Werder Bremenin joukkueissa. Freiburgiin hän siirtyi tammikuussa 2015, ensimmäisen puolen vuoden ajaksi lainalle.
Petersen on pelannut Saksan nuorisomaajoukkueissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti hopeaa. Hän pelasi olympiaturnauksessa Saksan kaikissa kuudessa ottelussa ja teki viisi maalia alkulohko-ottelussa Fidžiä vastaan sekä yhden maalin välieräottelussa Nigeriaa vastaan tultuaan kentälle vasta ottelun 85. minuutilla. Saksan A-maajoukkueessa hän on pelannut kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Itävaltaa vastaan ja syyskuussa 2018 ystävyysottelussa Perua vastaan.
Kierreportaat (elokuva)

Kierreportaat ("The Spiral Staircase") on Robert Siodmakin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1945.
Goottihenkisen elokuvan päähenkilö on mykkä Helen, joka pelkää eri tavoin vajavaisia ihmisiä surmaavaa sarjamurhaajaa. Murhaajan motiiveissa on nähty yhtäläisyyksiä kansallissosialistisen Saksan tuhoajien kanssa. Siodmak itse joutui juutalaisena lähtemään 1930-luvun lopulla Saksasta, jossa oli aloittanut ohjaajanuransa.
Arvostelut.
"Kierreportaita" kutsutaan usein jännityselokuvan peruspilariksi, sillä siinä yhdistyvät monet osa-alueet, jotka luetaan nykyään tiivisti kuuluvaksi lajityyppiin. "TV-maailma"-lehden arvostelussa elokuvaa on luonnehdittu "nautinnollisen karmeaksi ja komeaksi". Aavemaisen kartanomiljöön jännitystä korostavat valon ja varjon käyttö ja hidas kameran liike.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kierreportaat" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1955

Vuoden 1955 koripallon EM-kilpailut järjestettiin Unkarissa 7.–19. kesäkuuta. Kisat järjestettiin yhdeksännen kerran. Kisojen mestaruuden voitti Unkari.
Mitalistit.
Lähde:
Lauri Niinistö

Lauri Salomon Niinistö (1. lokakuuta 1941 Helsinki – 28. helmikuuta 2024 Vantaa) oli suomalainen kemisti ja Teknillisen korkeakoulun epäorgaanisen kemian professori. Hänen puolisonsa oli lääketieteen ja kirurgian tohtori, lääkintöneuvos Leena Niinistö (o.s. "Alarmo"). Heidän poikiaan ovat entinen ministeri Jussi Niinistö ja tekniikan tohtori Jaakko Niinistö.
Jääpallon Suomensarja 1958

Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1957–1958 nelilohkoisena. Kolme neljästä lohkosta pelattiin taloudellisista syistä kahdessa ryhmässä. Lohkojen voittajat selviytyivät SM-sarjakarsintaan, jonka kaksi parasta nousivat SM-sarjaan. Sarjasta luopuivat ennen kauden alkua Rosenlewin Urheilijat-38, Valkeakosken Haka ja Turun Pyrkivä. 
Sarjataulukko.
Lohko 2.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: LrPT - KUP 1-6, KUP - LrPT 3-2. Kouvolan Urheilijain Palloilijat karsintaan maalein 9-3.
Lohko 3.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: OPP - VPP 2-0, VPP - OPP 4-0. Varkauden Pallo-Pojat karsintaan maalein 4-2.
Lohko 4.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: PIF - SePS 1-6, SePS - PIF 2-1. Seinäjoen Palloseura karsintaan maalein 8-2.
SM-sarjakarsinta.
HIFK ja KUP nousivat SM-sarjaan
Begoña Vía-Dufresne

Begoña Vía-Dufresne Pereña (s. 13. helmikuuta 1971 Barcelona) on espanjalainen purjehtija. Hän kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa ja voitti kultaa 470-luokassa yhdessä Theresa Zabellin kanssa.
Vía-Dufresne aloitti purjehduksen vuonna 1979 ja voitti myös maailmanmestaruuksia.
Sadan vuoden päästäkin (kappale)

Sadan vuoden päästäkin on suomirockyhtye Eppu Normaalin samannimisen studioalbumin avausraita ja single, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2005. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Mikko "Pantse" Syrjä, ja sanat on tehnyt yhtyeen laulaja Martti Syrjä. Kappale on 3:46 minuuttia pitkä, ja se on nauhoitettu Akun tehtaalla elokuussa 2004.
Single meni Suomen virallisen singlelistan viidennelle sijalle avausviikollaan, ja se pysytteli listoilla kahden viikon ajan. Single sisältää lisäksi kolme livekappaletta, jotka on nauhoitettu Oulussa 5. kesäkuuta 2004.
Theresa Zabell

Theresa Zabell Lucas (s. 22. toukokuuta 1965 Ipswich, Suffolk) on espanjalainen purjehtija. Hän voitti vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa kultamitalin 470-luokassa yhdessä Patricia Guerran kanssa, ja sama menestys toistui vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa Begoña Vía-Dufresnen kanssa.
Zabell oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan kansanpuolueen ryhmässä vaalikaudella 1999–2004.
Tiotikseeni

Tiotikseeni ("Navane") on neurolepti eli antipsykoottinen lääke. Se ei ole kovin sedatiivinen, joskin sen hoitovaikutusta on pidetty aktivoivana. Niin sanottuihin sairauden negatiivisiin oireisiin kuuluu passiivisuus ja sosiaalisista kontakteista vetäytyminen skitsofreniassa. 
Tiotikseeni kuuluu tiaksantiinien lääkeaineryhmään. Lääkeaineen aiheuttamat sivuvaikutukset ovat samansuuntaisia. Tiotikseeni ei saavuttanut kovin laajaa käyttöä psykiatristen sairauksien hoidossa, ja se on voitu poistaa käytöstä Suomessa.
Tiaksanteenit metaboloituvat eli hajoavat elimistössä CYP2D6-entsyymin välityksellä, kuten fentiatsiinitkin. Usean samankaltaisesti vaikuttavan, taikka samaa metaboliareittiä käyttävän lääkeaineen yhteiskäyttö saattaa lisätä haittavaikutuksia. Niiden poistuminen elimistöstä hidastuu metabolisten kanavien tukkeutuessa.
Emil Škoda

Emil von Škoda (19. marraskuuta 1839 Plzeň, Böömin kuningaskunta, Itävallan keisarikunta – 8. elokuuta 1900 Selzthal,Steiermarkin herttuakunta Itävalta-Unkari) oli böömiläinen insinööri, joka loi Škodan suuryrityksen perustan.
Škoda opiskeli koneenrakennusta Prahan Polyteknillisessa ja Karlsruhen Polyteknikumissa sekä myös Stuttgartissa ja Magdeburgissa. Sen jälkeen hän harjoitteli ulkomailla muun muassa Ranskassa, Saksassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. 
Škoda toimi vuodesta 1866 hän Ernst Fürst von Waldstein-Wartenbergin Pilseniin perustaman konepajan pääinsinöörinä Pilsenissä. 12. heinäkuuta 1869 hän osti tehtaan, jossa silloin oli 33 työntekijää, ja kehitti sen menestyksekkääksi 4 000 työntekijän yritykseksi, joka valmisti koneita ja valutuotteita muun muassa sokeritehtaille ja myllyille. Hän rakensi sinne rautatieyhteyden 1886 ja liitti siihen asetehtaan, joka valmisti aseita Itävalta-Unkarin armeijalle. Yritys laajeni siirtyi käyttämään hänen nimeään (Škodovy závody) ja 1899 se muuttui osakeyhtiöksi, jonka pääjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi hän edelleen jäi, ja yritys keskittyi lähinnä aseiden valmistukseen. Vuonna 1918 laajeni ja ryhtyi valmistamaan vetureita, autoja, lentokoneita ja laivoja, ja työntekijöitä oli 35 000. Vuonna 1925 se yhdistyi olemassaolevaan yhtiöön Laurint &amp; Klement.
Emil Škoda ei ollut vain insinööri ja tuotannonjohtaja vaan myös hyvä kauppamies. Hänellä oli nenää uusille kehityksille ja hän pystyi taitavasti ratkaisemaan ongelmia.
Škoda kuoli 8. elokuuta 1900 Selzthalin (Obersteiermark) lähellä junamatkalla kylpylään Bad Gasteiniin. Hänet on haudattu Nicolasin hautausmaalle Pilseniin. Hautajaiset olivat paikkakunnalla valtava tapahtuma. Hautamuistomerkin on vuonna 1903 tehnyt italialainen kuvanveistäjä Raffaella Romanelliho. Hänen seuraajakseen yrityksessä tuli hänen poikansa Karl Freiherr von Škoda.
Äidiltään saamalla perinnöllä hän perusti 1869 osakeyhtiömuotoisen panimon Pilseniin kilpailemaan osuuskuntapanimon kanssa. 22. elokuuta 1871 hän avioitui Pilsenissä Hermine Hahnenkampin kanssa, jonka isoisä oli ollut osuuskuntapainomon merkittävimpiä perustajia. Heille syntyi neljä lasta, joista Karl Emil Ritter von Škoda, s. 29. kesäkuuta 1879, jolle perinnöllinen vapaaherran arvo siirtyi lokakuussa 1914.
Emil Škoda mukaan on nimetty kilpailu, jota järjestää Škoda Holding. 80 000 kruunun arvoinen palkinto myönnetään henkilölle, jonka diplomityö tai väitöskirja arvioidaan parhaaksi.
Autonvalmistaja Škoda Auton nimi juontuu myös Emil Škodasta.
Bill Orthwein

William Robert "Bill" Orthwein (16. lokakuuta 1881 Missouri – 2. lokakuuta 1955 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen uimari ja vesipalloilija. Hän kilpaili Missouri Athletic Clubille.
Orthwein kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa St. Louisissa ja sai pronssimitalit vesipallossa ja 4 × 50 jaardin vapaaviestissä. Lisäksi hän kilpaili 100 jaardin selkäuinnissa ja sijoittui neljänneksi. Hän opiskeli Yalessa sekä Washington University School of Law’ssa ja menestyi lakimiehenä Saint Louisissa. Hän oli myös ehdolla Missourin kuvernööriksi. 
Olympiamitalistin poika William Orthwein nuorempi omisti New England Patriotsin.
Magda Julin

Magda Maria Henrietta Julin (o.s. Mauroy) (24. heinäkuuta 1894 Vichy, Allier, Ranska – 21. joulukuuta 1990 Nacka, Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen taitoluistelija. Hän voitti kultamitalin yksinluistelussa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän kilpaili ollessaan neljännellä kuulla raskaana.
Julin sijoittui vuoden 1913 taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa kuudenneksi.
Vuonna 1917 hän voitti naisten taitoluistelukilpailun Pohjoismaisissa kisoissa Tukholmassa.
Raghbir Lal

Raghbir Lal Sharma (15. marraskuuta 1929 – 7. huhtikuuta 2025) oli intialainen maahockeypelaaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kuului kultaa voittaneisiin joukkueisiin Helsingissä vuonna 1952 ja Melbournessa vuonna 1956.
Aleksandr Žulin

Aleksandr Vjatšeslavovitš Žulin (; s. 20. heinäkuuta 1963 Moskova) on venäläinen entinen taitoluistelija ja olympiamitalisti, joka edusti uransa alkupuolella Neuvostoliittoa. Hän oli seuratasolla Profsojuz Moskovassa ja Moskovan Spartakissa. Hän oli erikoistunut jäätanssiin.
Ura.
Žulin aloitti uransa Maja Usovan parina vuonna 1980, ja pari sai ensimmäisen ison saavutuksensa universiadeissa 1985, joissa he voittivat kultaa. He menivät seuraavana vuonna naimisiin, ja nappasivat hopeaa vuoden 1987 universiadeista. Žulin ja Usova voittivat vuonna 1989 jäätanssissa hopeaa sekä MM- että EM-kilpailuissa, ja jatkoivat mitalisateessa seuraavinakin vuosina; vuoteen 1992 mennessä he olivat voittaneet kisoista yhteensä kahdeksan mitalia, joista viisi hopeisia ja kolme pronssisia.
Žulin voitti Neuvostoliiton-mestaruuden yhden kerran, vuonna 1991. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän voitti jäätanssista pronssia Usovan kanssa, ja vuonna 1993 pari voitti kultaa sekä MM- että EM-kisoista. Žulin sai toisen olympiamitalinsa Lillehammerissa 1994, jolloin hän oli hopealla jäätanssissa. Samana vuonna hän myös voitti pronssia Kööpenhaminassa pidetyistä EM-kisoista. Žulin ja Usova ryhtyivät ammattilaisiksi vuonna 1994 ja luistelivat yhdessä vuoteen 1998 asti, kunnes Žulin vaihtoi parikseen Oksana Grištšukin. Lopulta Žulin otti avioeron Usovasta.
Žulin oli seurustellut Tatjana Navkan kanssa jo pitkään ennen kuin he menivät naimisiin vuonna 2000. Saman vuoden toukokuussa parille syntyi lapsi nimeltä Saša. Žulin on valmentanut Navkaa ja Roman Kostomarovia, jotka voittivat yhdessä olympiakultaa Torinon kisoissa 2006.
Dorothy Dermody

Dorothy ”Tommy” McCormack (o.s. Dermody, 26. huhtikuuta 1909 – 10. huhtikuuta 2012) oli irlantilainen miekkailija. Hän kilpaili naisten floretissa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Alun perin hän oli aikonut kilpailla Lontoossa uimahyppääjänä. Hän ylsi molemmissa lajeissa Irlannin mestariksi.
Dermody syntyi Cloughjordanissa, Tipperaryn kreivikunnassa 26. huhtikuuta 1909. Hän oli ensimmäinen Tipperaryssa syntynyt nainen, joka osallistui olympialaisiin. Hän kuoli noin kaksi viikkoa ennen 103-vuotissyntymäpäiväänsä Killineyssä Dublinin lähistöllä. Kuolinhetkellään McCormack (Dermody) oli vanhin elossa ollut irlantilainen olympiaurheilija ja maailman vanhin elossa ollut olympiamiekkailija.
John Sumegi

John Sumegi (s. 27. lokakuuta 1954 Orange) on australialainen entinen meloja ja olympiamitalisti.
Sumegi voitti useita maansa juniorimestaruuksia ja oli mukana nuorten MM-kisoissa 16 vuoden ikäisenä. Hän sijoittui Montréalin olympialaisissa 1976 500 metrin kajakkikaksikoissa kahdeksanneksi John Southwoodin kanssa ja oli samoissa kisoissa myös Australian välieriin päässeessä 1 000 metrin kajakkinelikkojen joukkueessa. Sumegi osallistui urallaan neljiin MM-kilpailuihin. Vuoden 1979 kisoissa hän sai hopeaa 500 metrin kajakkiyksiköissä ja oli mukana maansa neljänneksi sijoittuneessa 1 000 metrin kajakkinelikkojoukkueessa.
Sumegi voitti Moskovan olympialaisissa 1980 hopeaa 500 metrin kajakkiyksiköistä ja sijoittui kilometrin henkilökohtaisella matkalla neljänneksi jääden 14 sekunnin sadasosan päähän pronssimitalista. Sumegin hopeamitali oli Australian ensimmäinen henkilökohtainen melonnan olympiamitali.
Sumegi jatkoi aktiiviuransa jälkeen valmentajana, ja hän valmensi muutamia olympiatason melojia. Myös hänen siskonsa Eda oli meloja.
William Hinde

William Robert Norris Hinde (25. kesäkuuta 1900 Cupar – 13. heinäkuuta 1981) oli brittiläinen entinen poolonpelaaja ja olympiamitalisti. Hinde oli voittamassa hopeaa Berliinin olympialaisissa 1936, joissa hän pelasi kaksi ottelua.