tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hjalmar Aarnio

August Hjalmar Aarnio (8. toukokuuta 1880 Kaarina – 22. huhtikuuta 1943 Turku) oli suomalainen tukkukauppias ja Aarnio Osakeyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja.
Aarnio joutui isänsä rakennustarkastaja August Mattsonin varhaisen kuoleman takia elättämään itseään sekalaisilla töillä jo kymmenvuotiaasta lähtien. 15-vuotiaana hän lähti merille, jossa oli viisi vuotta. Sen jälkeen hän sai liikeapulaisen paikan K. E. Merilä Oy:ssä. Vuonna 1901 Aarnio avioitui Edla Säterin kanssa. Seuraavana vuonna hän perusti Turkuun toiminimen, jolla harjoitettiin elintarvikkeiden vähittäiskauppaa ja leipomotoimintaa. Liiketoiminta laajeni nopeasti ja Aarnio hankki omistukseensa myös kahvipaahtimon, joka tunnettiin Koti-tuotemerkistään. 
Vuonna 1904 Aarnio laajensi toimintaansa siirtomaatavaroiden tukkumyyntiin. Vuonna 1922 yritys muuttui toiminimestä Hjalmar Aarnio Oy:ksi. Vuonna 1925 apulaisjohtajaksi tuli poika Aarno Aarnio. Jatkosodan aikana 1942 yrityksen nimi muuttui Aarnio Osakeyhtiöksi, joka keskittyi pelkästään tukkukauppaan pääartikkeleinaan elintarvikkeet sekä kankaat ja lyhyttavarat. Seuraavana vuonna Aarnio kuoli ja yhtiön johtaksi tuli Artturi A. Akkola. Kaupankäynnin ohella Aarnio harjoitti maanviljelystä Naantalin maalaiskunnassa Miekkulan tilalla.
Aarnion toinen puoliso oli vuodesta 1938 kauppaneuvos Rakel Justiina Wihuri (omaa sukua Hellberg, 1905–1987). Pariskunnalla oli kaksi poikaa: tukkukauppias Antti Aarnio-Wihuri (s. 1940) ja toimitusjohtaja Risto Aarnio-Wihuri (1942–1961).
Keijo Lindroos

Keijo Orvo Ensio Lindroos (9. kesäkuuta 1920 Tampere – 22. kesäkuuta 1986) oli suomalainen näyttelijä. Lindroos teki uransa pääosin Porin Teatterissa ja Tampereen Teatterissa. Lisäksi hän näytteli lukuisia sivurooleja Yle TV2:n televisiotuotannoissa 1960–1980-luvuilla.
Ura.
Teatteri.
Keijo Lindroosin vanhemmat olivat värjäri August Lindroos ja Hilda Viklund. Ammattiuransa hän aloitti Kemin kaupunginteatterissa 1945–1947 ja jatkoi Tampereen Työväen Teatterissa 1947–1949. Sen jälkeen hän oli kiinnitettynä Porin Teatteriin 1949–1963 ja Tampereen Teatteriin vuodesta 1963.
Lindroosin näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Akusti maalaisdraamassa "Niskavuoren Heta", John Proctor Arthur Millerin draamassa "Tulikoe" ja Mies Eugène Ionescon draamassa "Tuolit". Hänen roolitehtäviinsä kirjattiin niin ikään Profiri Fjodor Dostojevskin klassikkoromaaniin perustuvassa näytelmässä "Rikos ja rangaistus" sekä Jalle-setä Serpin epookkikomediassa "Katupeilin takana". Lindroos näytteli myös Pyynikin Kesäteatterissa muun muassa Väinö Linnan romaaniin perustuvassa sotadraamassa "Tuntematon sotilas", Aleksis Kiven klassikossa "Seitsemän veljestä" ja Maiju Lassilan tekstiin perustuvassa kansankomediassa "Tulitikkuja lainaamassa".
Elokuvat ja televisiotyöt.
Lindroos näytteli kolmessa Matti Kassilan ohjaamassa elokuvassa sivuroolin. Televisiotyönsä hän aloitti Tamvision tuotannoissa vuonna 1964. Televisiosarjassa "Kiurunkulma" hänellä oli Kaarakan isännän rooli. Lisäksi hän näytteli pieniä, yleensä yhden jakson sivurooleja Yle TV2:n sarjoissa kuten "Heikki ja Kaija", "Tankki täyteen" ja "Reinikainen". Näytelmäsarjassa "Sodan ja rauhan miehet" Lindroos näytteli Juho Niukkasen roolin, televisioelokuvassa "Onnellinen mies" hänellä oli puolestaan Jämingin rooli.
Perhe-elämä.
Keijo Lindroosin ensimmäinen aviopuoliso oli näyttelijä Marja-Leena Lyytikäinen (vuodesta 1944). Vuodesta 1962 hänen puolisonsa oli Rauha Koskinen. Lindroosilla oli lapset Martti (s. 1948) ja Leena (s. 1951).
PC Gamer

PC Gamer on videopeleistä kirjoittava englanninkielinen aikakauslehti, joka on perustettu Britanniassa vuonna 1993. Yhdysvalloissa lehteä alettiin julkaista vuonna 1994.
PC Gamerin levikki Yhdysvalloissa oli vuonna 1999 noin 350 000 lehteä kuukaudessa. Samoihin aikoihin silloinen julkaisija Imagine Media osti IDG:n PC Games -lehden ja yhdisti sen PC Gameriin.
Erling Kroken

Erling Kroken (12. marraskuuta 1928 – 2007) oli norjalainen mäkihyppääjä. 
Vuonna 1951 Kroken voitti Norjan mestaruuden normaalimäessä. Vuonna 1953 hän oli mukana historian ensimmäisellä Keski-Euroopan mäkiviikolla voittaen historian ensimmäisen kilpailun Oberstdorfissa ja sijottuen mäkiviikon lopputuloksissa sijalle 11. Vuoden 1954 MM-kilpailuissa Falunissa Kroken sijoittui seitsemänneksi.
Al Hamilton (koripalloilija)

Al Hamilton (s. 6. lokakuuta 1972) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Hän pelasi urallaan useilla eri mantereilla, Yhdysvaltain piensarjoissa ja muun muassa Suomen pääsarjassa.
Pelaajaura.
Hamilton pelasi yliopistokoripalloa Weber State Universityssä vuosina 1989–1993. Ammattilaisena hän pelasi muun muassa Yhdysvaltain piensarjoissa (CBA, IBL), Etelä-Amerikassa ja Aasiassa. Elokuussa 2002 Hamilton siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Pyrbasketiin. Hamilton ja Pyrbasketin toinen ulkomaalaisvahvistus William McFarlan vastasivat kauden 2002–2003 aikana valtaosin joukkueen pisteidenteosta. Hamilton oli sarjan korikuninkuuden voittaneen McFarlanin jälkeen Pyrbasketin toiseksi paras pisteidentekijä 19,1 pisteen ottelukohtaisella keskiarvollaan. Lisäksi hän otti 8,2 levypalloa ottelua kohti. Pyrbasket sijoittui runkosarjassa 12:nneksi eli kolmanneksi viimeiseksi eikä selviytynyt pudotuspeleihin.
Pelityyli ja ominaisuudet.
Pyrbasketin pelaajahankinnoista Hamiltonin aikaan vastannut Jarmo Laitinen kuvaili Hamiltonia pelipaikkojen 2–4 pelaajaksi ja hyväksi pallonkäsittelijäksi, joka oli enemmän taito- kuin voimapelaaja.
Columbia Press

The Columbia Press on Oregonin Warrentonissa ilmestyvä yhdysvaltalainen sanomalehti. Gary Nevanin julkaisema ja toimittama viikkolehti palvelee Warrentonin kaupunkia ja Clatsopin piirikuntaa.
Lehti on saanut alkunsa Suomi-Synodin Oregonin Astoriaan vuonna 1922 perustamasta "Lännen Suomettaresta". Vuonna 1946 kirkkokunta myi lehden sitä jo vuodesta 1932 lähtien vuokranneelle Oke Zatterlowille, joka muutti sen nimeksi "Lännen Uutiset". Fabian Tolosen toimittama lehti ilmestyi kerran viikossa vuoteen 1951 saakka. Vuonna 1949 Zatterlow perusti sen rinnalle kuukausittain ilmestyneen englanninkielisen uutislehden "Columbia Pressin". "Lännen Uutisten" lakattua "Columbia Pressistä" tuli pääosin suomenkielinen viikkolehti, mutta se sisälsi toisinaan myös englanninkielisiä artikkeleita. Vuonna 1954 sen levikki oli 1 300 kappaletta. Joulukuussa 1958 lehti muuttui kokonaan englanninkieliseksi.
Vuonna 1962 Zatterlow myi "Columbia Pressin" pilapiirtäjänä tunnetulle Hal Allenille. Vuonna 1978 Allen siirsi perheyrityksensä Astoriasta Warrentoniin ja alkoi julkaista "Columbia Pressiä" kaupungin paikallislehtenä. Ohjelmistoyrityksen tiedotuspäällikkönä työskennellyt Gary Nevan osti lehden vuonna 1988.
David Pommer

David Pommer (s. 8. maaliskuuta 1993) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Pommer edustaa SV Innsbruck Bergisel Tirol -seuraa.
Pommer debytoi maailmancupissa tammikuussa 2013 Seefeldin normaalimäen kilpailussa ollen 45:s. Avauspisteensä hän saavutti joulukuussa 2015 sijoittuen Ramsaun normaalimäen kilpailussa sijalle 25. Parhaimmillaan hän on ollut kymmenes Kuusamossa marraskuussa 2016. Continental Cupista Pommer on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa.
Pommer saavutti vuonna 2012 nuorten MM-kilpailuista kultaa joukkuekilpailusta. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa kahdeksanneksi.
Markus Windisch

Markus Windisch (s. 12. toukokuuta 1984 Bruneck) on italialainen uransa päättänyt ampumahiihtäjä. 185 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Windisch edusti CS Esercitoa ja hänen valmentajanaan toimi Paolo Riva.
Italian saksankieliseltä alueelta Etelä-Tirolista kotoisin oleva Windisch osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin, vuosina 2010 ja 2014, sijoittuen parhaimmillaan sijalle 31 vuoden 2010 olympialaisten normaalimatkalla Vancouverissa. Vuoden 2014 talviolympialaisten viestissä Sotšissa Windisch oli viides. MM-kilpailuihin Windisch osallistui kuudesti, ollen parhaimmillaan 12. vuoden 2009 kilpailuiden normaalimatkalla. Lisäksi hän sijoittui kahdesti neljänneksi viestissä.
Maailmancupissa Windisch debytoi maaliskuussa 2004 sijoittuen Holmenkollenin normaalimatkalla sijalle 71. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti joulukuussa 2007 Kontiolahden pikamatkalta ollen 17:s. Windischin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kuudes tila Presque Islen pikamatkalta helmikuulta 2011. Kärkikymmenikköön hän sijoittui urallaan kolmesti. Viimeisen kilpailunsa Windisch kilpaili joulukuussa 2014 Pokljukassa.
Myös Windischin pikkuveli Dominik Windisch on ampumahiihtäjä.
Hejira

Hejira on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Joni Mitchellin vuonna 1976 julkaistu jazzvaikutteinen studioalbumi, jota monet pitävät hänen parhaanaan albumien "Blue" ja "Court and Spark" ohella. Se syntyi, kun Joni Mitchell halusi kehittää 1970-luvun puolivälissä omaa tyyliään folkrockista jazzin suuntaan. Levyllä soittavat Mitchellin lisäksi muun muassa bassokitaristi Jaco Pastorius, kitaristi Larry Carlton ja rumpali John Guerin. Raidalla ”Furry Sings the Blues” vierailee huuliharppuineen Neil Young.
Albumin laulut ovat Mitchellille tyypilliseen tapaan hyvin henkilökohtaisia ja perustuvat hänen mukaansa kolmeen vuosina 1975 ja 1976 tehtyyn matkaan: vierailu Bob Dylanin Rolling Thunder Review -kiertueella, jolloin Mitchellistä tuli kokaiinin käyttäjä; kesken jäänyt kiertue jonka aikana Mitchell lopetti suhteensa rumpali John Gueriniin; sekä automatkaan Los Angelesista mantereen läpi itärannikolle ja takaisin, menomatkalla seuranaan kaksi miespuolista ystävää ja paluumatkalla yksin. Albumin nimi "Hejira" tarkoittaa hidžraa, profeetta Muhammedin myyttistä pakoa Mekasta Medinaan vuonna 622. Kappaleessa ”Amelia” viitataan matkalentäjä Amelia Earhartiin.
Mitchell piti myöhemmin "Hejiraa" uransa kannalta hyvin merkityksellisenä. Kahtakymmentä vuotta myöhemmin 1990-luvun puolivälissä hän sanoi, että kuka tahansa olisi voinut kirjoittaa folk-henkisen ”Chelsea Morning” -laulun, mutta "Hejiran" lauluja ei kukaan muu olisi voinut tehdä.
Vastaanotto.
"Hejira" ei saavuttanut aivan Joni Mitchellin edellisten albumien myyntilukuja, mutta kriitikoiden arviot olivat alusta asti hyviä. Myöhemmin levy on arvioitu yhdeksi Mitchellin uran parhaista.
"Hejira" otettiin mukaan Robert Dimeryn vuonna 2006 julkaistuun kirjaan "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään". Mitchellin albumeista kirjaan pääsivät myös "Blue" (1971), "Court and Spark" (1974) ja "The Hissing of Summer Lawns" (1975).
Kappaleet.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset ovat Joni Mitchellin omia.
Kansi.
Kuten muillakin Mitchellin levyillä, myös "Hejiran" mustavalkoinen kansi on hänen itsensä suunnittelema. Idea lähti Joel Bernsteinin Wisconsinissa ottamista luistelukuvista, joissa Mitchellin musta viitta leviää kuin variksensiivet. Norman Seeff otti lisäkuvia Mitchellistä samoissa vaatteissa, Mitchell etsi tie- ja automatka-aiheisia arkistokuvia ja teki kaikista näistä kuvista kollaasin, joka viimeisteltiin retussiruiskulla saumattomaksi.
Tagankan vankila

Tagankan vankila () oli tsaari Aleksanteri I:n vuonna 1804 rakennuttama vankila Moskovassa. Se oli alun perin eräänlainen työsiirtola, jossa oli muun muassa ompelimo, sorvaamo, metallipaja ja kirjansitomo. Tsaarinvallan loppuaikoina suuri osa vangeista oli poliittisista syistä tuomittuja. Neuvostoaikana poliittisten vankien määrä kasvoi, ja vuonna 1940 Tagankassa oli yli 4 000 vankia. Vankila purettiin vuonna 1958 ja sen paikalle rakennettiin asuinkerrostaloja ja lastentarha.
Tagankan vankila taiteessa.
Vladimir Vysotski, joka esiintyi vuosien ajan läheisessä Taganka-teatterissa, on tehnyt Tagankan vankilasta kertovan laulun. Samantyyppisiä lauluja on venäläisessä kansanperinteessä useita.
Jyväskylän yliopiston kiihdytinlaboratorio

Jyväskylän yliopiston kiihdytinlaboratorio (JYFL-ACCLAB) tekee hiukkaskiihdyttimiin perustuvaa fysiikan tutkimusta. Kiihdytinlaboratorio on kolmatta kertaa peräkkäin Suomen Akatemian huippuyksikkö ajanjaksolla 2012–2017. Laboratoriossa on käynnissä lukuisia kiihdytin- ja materiaalifysiikan tutkimushankkeita. Niissä on löydetty kymmeniä uusia keskiraskaita neutronirikkaita isotooppeja ja tutkittu niiden rakennetta ja hajoamisominaisuuksia.
Laboratorion johtajana toimii nykyisin professori Ari Jokinen.
Laitteistot.
Hiukkaskiihdyttimet.
Kiihdytinlaboratoriossa on (keväällä 2016) käytössä kolme hiukkaskiihdytintä. Näistä vanhin on 130 MeV:n hiukkaskiihdytin (mallinimi K-130). Sen asennustyö aloitettiin kesällä 1990, koeajot suoritettiin 1992 ja tutkimustoiminta voitiin aloittaa vuonna 1993. Keskeinen osa laboratorion ydin- ja hiukkastutkimusta tehdään K-130:llä. Laitteella tehdään ydinfysiikan perustutkimusta ja soveltavaa tutkimusta.
Valtion teknillinen tutkimuskeskus (VTT) lahjoitti 2006 1,7 MeV:n Pelletron-nimisen tandemkiihdyttimen Jyväskylän yliopistolle. Käyttöön laite otettiin vuonna 2007. Pelletronilla tehdään materiaalifysiikan tutkimusta.
30 MeV:n MCC30/15-kiihdytin (mallinimi K-30) hankittiin osana Suomen ja Venäjän sopimaa Neuvostoliiton velkojen maksuohjelmaa. Kiihdyttimen asennus alkoi elokuussa 2009 ja huhtikuussa 2010 sillä tehtiin ensimmäiset testit. K-30-kiihdyttimellä voidaan kiihdyttää protoneja (18–30 MeV) ja deuteroneja (9–15 MeV). Laitteistoa käytetään erilaisten isotooppien (mm. 18F ja 123I) tutkimukseen ja tuloksia voidaan tutkia esimerkiksi niin sanotulla IGISOL-laitteistolla.
Historiaa.
Jyväskylän yliopistoon hankittiin ensimmäinen hiukkaskiihdytin, MC20-minisyklotroni, joulukuussa 1973. Laitteen suunnittelu ja asennus oli aloitettu jo aiemmin. Hiukkaskiihdyttimen koekäyttö aloitettiin alkuvuonna 1974. Tutkimusryhmässä oli useita nuoria tutkijoita, joista Rauno Julinin tehtäväksi tuli syklotronin ionisuihkun pulssien aikarakenteen parantaminen. Varsinainen haaste oli yhdistää laitteella tehdyt erilaisten isotooppien elinaikaa mittaavat tutkimukset ja elektronispektroskopia.
Hanke vaati aluksi perehtymistä menetelmään, joka oli maailmallakin uutuus, sillä vain muutama taho teki niin sanottuun suihkunsisäiseen (in-beam) elektronispektroskopiaan liittyvää monopolisiirtymien tutkimusta. Jyväskylässä menetelmä opeteltiin perusteista lähtien, ja sen ansiosta fysiikan laitokselle syntyi vahva osaaminen kiihdytinpohjaisessa fysiikassa. Laitteistoa on sittemmin uusittu ja lisätty. Vuodesta 1996 kiihdytinlaboratorio on ollut EU:n laatulaboratorio ("Large Scale Facility"). ja useita jaksoja Suomen Akatemian huippuyksikkönä.
Joulukuussa 2015 Suomen Akatemia myönsi yli miljoona euroa kiihdytinlaboratorion tutkimuslaitehankintoihin ja ohjausjärjestelmän päivitykseen.
Carl Carp

Carl Carp (8. kesäkuuta 1760 Vaasa – 21. syyskuuta 1811 Turku) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos.
Carpin vanhemmat olivat Vaasan triviaalikoulun kollega Simon Carp (1723–1792) ja Maria Widlund. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi Turussa 1774 ja opiskeli Turun akatemiassa.
Carp oli Vaasan hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina 1781–1784, kanslistina 1784–1786, aktuaarina 1786–1789, varakanneviskaalina 1789–1794, asessorina 1794–1805 ja hovioikeudenneuvoksena 1805–1809. Hän oli hallituskonseljin (senaatin) oikeusosaston jäsenenä (senaattorina) 1809–1811.
Carp oli naimisissa vuodesta 1790 Johanna Magdalena Aejmelaeuksen kanssa jonka isä oli Isonkyrön kirkkoherra Johan Aejmelaeus. Heidän poikiaan olivat Karl Fredrik Carp (1798–1828) ja Vaasan hovioikeuden varapresidentti Gustaf Carp (1806–1877).
Stora Lulevatten

Stora Lulevatten, toiselta nimeltään Stora Lule träsk on Ruotsin Lapissa sijaitseva järvi. Luulajanjoki kulkee järven läpi. Järvi on Luulajanjoen latvajärvi Järvi on pitkä ja kapea. Sen ala on 165 neliökilometriä. Suurin syvyys on 28 m ja normaali pinnankorkeus merenpinnasta 369 m, mutta vuonna 1960 järveä alettiin säännöstellä sillä tavalla, että pinnankorkeus vaihtelee 367:n ja 370 m:n välillä.
Carl Gustav Mortimer von Kraemer

Carl Gustaf Mortimer von Kraemer (16. kesäkuuta 1817 Lammi – 10. huhtikuuta 1898 Tampere) oli suomalainen eversti, kuvernööri, valtiopäivämies ja senaattori.
Von Kraemerin vanhemmat olivat eversti Carl Johan von Kraemer (1782–1834) ja Ulrika Charlotta von Platen (1794–1864). Hän oli naimisissa Anna Toropovin (1830–1882) kanssa. Heidän poikansa oli eversti Carl Johan Alexander von Kraemer (1854–1920).
Von Kraemer kävi Haminan kadettikoulun 1832–1837. Hän palveli 1837–1845 Henkikaartin Preobraženskin rykmentissä vänrikkinä, aliluutnanttina ja luutnanttina. Von Kraemer oli vuodesta 1845 krenatöörikaartin esikunnassa vanhempana adjutanttina ja hän yleni kapteeniksi 1846. Viimeksi hän oli divisioonan majoitusmestarina 4. jalkaväen reservidivisioonassa vuodesta 1848 alkaen. Von Kraemer ylennettiin everstiluutnantiksi 1851 ja hän erosi armeijasta 1852 everstin arvoisena.
Von Kraemer toimi Oulun läänin kuvernöörin apulaisena 1854–1856 ja hän oli "Virallisen lehden" päätoimittajana 1866–1869, Mikkelin läänin vt. kuvernöörinä 1869–1871 sekä vakinaisena kuvernöörinä 1871–1873. Viimeksi hän toimi Kuopion läänin kuvernöörinä 1873–1884 ja senaatin siviilitoimituskunnan päällikkönä 1884–1885. Hän oli myös vuoden 1863 säätyvaltiopäiviä valmistelleen Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862.
Von Kraemer oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894.
Susie Abromeit

Susie Abromeit (s. 15. marraskuuta 1982 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Upranovan roolissa "16-love"-elokuvassa ja Pamin roolissa "Jessica Jones" -televisiosarjassa.
Abromeit oli 16-vuotiaana Yhdysvaltojen tenniksen ranking-listalla kuudentena, minkä ansiosta hän sai tennisstipendin Duken yliopistoon. Opiskeluaikanaan hän keskittyi enemmän näyttelijän opintoihin. Ensimmäisen pääroolinsa Abromeit sai vuonna 2009 Lionsgaten "Know Thy Enemy" -elokuvassa.
Maxim-lehti listasi Abromeitin "Hot 10" -listalleen vuonna 2015.
Pohjan Tähti (Fitchburg)

Pohjan Tähti oli Massachusettsin Fitchburgissa vuosina 1902–1926 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Alex Heissonin perustaman "Pohjan Tähden" ensimmäisenä toimittajana työskenteli C. E. Christiansson. Vuonna 1904 tehtävään tuli "Työmiehen" entinen toimittaja Taavi Tainio, joka ryhtyi käyttämään lehteä sosialististen ajatusten levittämiseen. Tuona aikana "Pohjan Tähden" tilaajamäärä nousi lähes neljään tuhanteen ja se jopa tunnustettiin amerikansuomalaisten sosialistien puoluelehdeksi. Heisson antoi Tainiolle pian potkut, minkä jälkeen paikalliset sosialistit perustivat oman äänenkannattajan "Raivaajan".
Myöhemmin "Pohjan Tähdestä" tuli kansallismielinen oikeistolehti. Sen ilmestymistiheys kasvoi yhdestä kahteen kertaan viikossa ja 1910-luvun lopussa se ilmestyi muutamien vuosien ajan päivälehtenä. Lehden levikki jäi kuitenkin pieneksi ja oli vuonna 1920 vain vajaat 2 500 kappaletta. Samoihin aikoihin ilmestymistiheyttä vähennettiin neljään kertaan viikossa. "Raivaajan" kustannusyhtiö osti "Pohjan Tähden" vuonna 1926, minkä jälkeen Fitchburgissa ilmestyi vielä kaksi porvarilehteä: "Amerikan Suomalainen" vuosina 1926–1929 ja "Fitchburgin Sanomat" 1930–1938.
Court and Spark

Court and Spark on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Joni Mitchellin studioalbumi vuodelta 1974. Siitä tuli Mitchellin eniten myyty albumi. Tällä kuudennella studioalbumillaan Mitchell ottaa folk rock -tyyliinsä ensi kertaa mukaan jazzvaikutteita, jotka tulivat vieläkin vahvempaan rooliin hänen 1970-luvun loppupuolen levytyksissä.
"Court and Spark" nousi Yhdysvaltojen albumilistan kakkoseksi, Kanadassa ykköseksi ja saavutti lopulta RIAA:n tuplaplatinalevyrajan ainoana Mitchellin albumeista. "The Village Voice" -lehden jazz- ja popkriitikot valitsivat sen vuoden parhaaksi albumiksi. Vuonna 2003 "Rolling Stone" -lehti valitsi sen kaikkien aikojen 500 parhaan albumin joukkoon. "Court and Spark" otettiin mukaan Robert Dimeryn vuonna 2006 julkaistuun kirjaan "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään". Mitchellin albumeista kirjaan pääsivät myös "Blue" (1971), "The Hissing of Summer Lawns" (1975) ja "Hejira" (1974).
Tuotanto.
Mitchell vietti suurimman osan ajastaan vuonna 1973 äänittäen "Court and Spark" -albumia Los Angelesissa. Mitchell ja tuottaja-äänittäjä Henry Lewy kutsuivat soittajiksi alueen huippumuusikoita muun muassa kokoonpanoista The Jazz Crusaders ja Tom Scott’s L. A. Express. Levyllä vierailevat myös Robbie Robertson, David Crosby ja Graham Nash sekä komediaryhmä Cheech &amp; Chong.
Vastaanotto.
"Court and Spark" julkaistiin tammikuussa 1974 ja otettiin hyvin vastaan. Maaliskuussa albumin kappale ”Help Me” julkaistiin singlenä, ja alkoi saada paljon radiosoittoa niin, että se nousi Mitchellin ensimmäiseksi ja ainoaksi Top 10 -singleksi "Billboard"-lehden listalla. Albumi nousi lehden LP-listalla kakkoseksi. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet paitsi päätösraita ”Twisted” ovat Joni Mitchellin kirjoittamia.
Chipata

Chipata on kaupunki Itä-Sambiassa lähellä Malawin rajaa. Se on Eastern Provincen pääkaupunki. Vuoden 2000 väestönlaskennassa Chipatan asukasluku oli 73 110. Vuonna 2010 asukasluku oli 116 627.
Gustaf Magnus Armfelt

Gustaf Magnus Armfelt (; 2. huhtikuuta 1792 Tukholma – 8. heinäkuuta 1856 Halikko) oli suomalainen kreivi, kenraaliluutnantti, kuvernööri ja senaattori.
Elämäkerta.
Armfeltin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali, kreivi Gustaf Mauritz Armfelt ja kreivitär Hedvig Ulrika De la Gardie. Hän kävi sotilaskoulua Berliinissä ja vuonna 1809 hänestä tuli Ruotsin armeijan ratsastavan henkikaartin kornetti. Armfelt erosi Ruotsin armeijasta, muutti Suomeen ja meni vuonna 1811 Venäjän keisarillisen armeijan palvelukseen aliluutnanttina. Hän palveli vuodesta 1812 alkaen 3. Suomenmaalaisessa jääkärirykmentissä ja osallistui Napoleonia vastaan käytyyn sotaan vuosina 1812–1815. Armfeltista tuli luutnantti vuonna 1812, alikapteeni vuonna 1813 ja kapteeni vuonna 1814. Hän erosi palveluksesta vuonna 1816 everstiluutnanttina mutta palasi jo vuonna 1817 takaisin armeijaan.
Armfelt palveli vuosina 1817–1819 3. Suomen jääkärirykmentin Viipurin pataljoonan esikunnassa ja vuosina 1819–1820 Suomenmaalaisen divisioonan esikunnan Suomen joukkojen jaoston ensimmäisenä adjutanttina ja keisarin sivusadjutanttina. Hän oli 1. Suomen jalkaväkirykmentin komentajana vuosina 1820–1827 ja 1. Suomen tarkk’ampujaprikaatin komentajana vuosina 1827–1830 aina Suomen sotaväen lakkauttamiseen saakka. Armfelt ylennettiin everstiksi vuonna 1819 ja kenraalimajuriksi 1828. Hän erosi armeijan palveluksesta todellisena valtioneuvoksena vuonna 1830.Armfelt oli Vaasan läänin maaherrana vuosina 1830–1832 ja Uudenmaan läänin maaherrana (vuodesta 1838 kuvernöörinä) 1832–1847. Hän sai keisarillisen hovin kamariherran arvon vuonna 1831 ja hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi vuonna 1834. Armfelt oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä vuosina 1847–1853 ja Suomen ruotujakoisten tarkk’ampujapataljoonien tarkastajana vuosina 1854–1855. Hän omisti vuoteen 1852 saakka Elimon kartanon Pohjan pitäjässä ja sen jälkeen Oulunkylän kartanon Helsingin pitäjässä. Hän ei kuitenkaan asunut Oulunkylän kartanossa vaan perintötilallaan Halikon Joensuun kartanossa. Lisäksi Armfelt vuokrasi vuosina 1833–1844 valtion omistamaa Viikin latokartanoa Helsingin pitäjässä.
Armfelt oli naimisissa vuodesta 1819 englantilaisen Louise Cuthbert-Brooken (1801–1865) kanssa, jonka vanhemmat olivat Englannin armeijan eversti Thomas Brooke ja englantilaisyntyinen Sara Cuthbert Brooke Klinckowström (1772–1838). Heidän lapsiaan olivat kenraalimajuri Gustaf Wilhelm Artur Armfelt (1821–1880), Matilda Hedvig Sara Armfelt Wedel-Jarlsberg (1822–1862), vapaaherratar, keisarinna Aleksandra Fjodorovnan hovinainen Adelaide Auguste Wilhelmine Armfelt Gripenwaldt (1825–1871) ja Olga Lovisa Axelina Armfelt (1828–1855).
Mansa

Mansa on kaupunki Pohjois-Sambiassa. Se on Luapula Provincen pääkaupunki. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Mansan asukasluku oli 41 059 ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 78 153.
Reino Salo (vuorineuvos)

Reino Sakari Salo (20. helmikuuta 1920 Helsinki – 1. joulukuuta 2011 Rauma) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja. 
Salon vanhemmat olivat kauppias Severi Salo ja Ida Maria Lappalainen ja puoliso vuodesta 1949 kuvanveistäjä Aila Helena Hollming. Reino Salo tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1945 ja valmistui rakennusinsinööri Tampereen teknillisestä opistosta 1947. Hän oli Teräsbetoni Oy:n konstruktori ja valvoja 1947–1949 ja F. W. Hollming Oy:n, sittemmin Hollming Oy, rakennusosaston johtaja 1949–1951, toimitusjohtaja 1951–1978 ja 1982–1987 sekä hallituksen puheenjohtaja ja pääjohtaja 1977–2000. Salo oli vaikuttamassa, kun Hollmingin ostama Salora ja Nokia perustivat Mobira-yhtiön 1979. Salo oli myös Holra Oy:n isännöitsijä vuodesta 1951 ja Holl-Trade Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1966 ja toimitusjohtaja vuodesta 1969, minkä lisäksi hänellä oli useita liike-elämän luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Salo oli reservin yliluutnantti (1956). Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi 1973 ja vuorineuvoksen arvonimi 1985.
Night Ride Home

Night Ride Home on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Joni Mitchellin studioalbumi vuodelta 1991. Se sai hyvän vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta, ja sitä pidettiin valoisampana ja kuuntelijaystävällisempänä kuin sitä edeltänyttä Mitchellin 1980-luvun tuotantoa.
Mitchell itse kiisti yrittäneensä tehdä levystä yleisönsuosikkia, vaan sanoi että sen duuripohjaiset melodiat ja paluu intiimimpiin aiheisiin vain kuvasivat hänen silloista onnellista mielentilaansa avioliitossa basisti-tuottaja Larry Kleinin kanssa.
Levyn matkustusteemat muistuttavat Mitchellin vuoden 1976 albumia "Hejira". Erikoisia kitaravirityksiä harrastava Mitchell sanoo käyttäneensä levyllä myös lähes samaa viritystä kuin "Hejiralla".
Kappaleet.
Levyn kappaleista ”Cherokee Louise” kertoo Mitchellin lapsuudenystävästä Kanadan Saskatchewanissa, joka kärsi seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Lapsuutta ja keski-ikää tarkastelee myös laulu ”Come in from the Cold”. Kappale ”The Windfall (Everything For Nothing)” kertoo palvelijattaresta, joka yritti haastaa Mitchellin oikeuteen. Kappale ”Slouching Towards Bethlehem” perustuu W. B. Yeatsin runoon. Kuutamoisesta yöstä Havaijilla alkunsa saanut nimikappale ”Night Ride Home” oli alun perin nimeltään ’Fourth of July’, ja Mitchell esitti sitä jo edellisen albuminsa promootiokiertueella 1988. Mikään levyn kappaleista ei noussut listoille, mutta ”Come in from the Cold” sai melko paljon radiosoittoa Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Albumin laulut ovat Joni Mitchellin käsialaa lukuun ottamatta Larry Kleinin sävellystä kappaleessa ”Nothing Can Be Done”.
Helsingfors Svenska Arbetarförening

Helsingfors Svenska Arbetarförening (lyh. HSAF) on Helsingissä toimiva ruotsinkielinen työväenyhdistys, joka on yksi Suomen sosialidemokraattisen puolueen jäsenjärjestöistä. Yhdistys on perustettu vuonna 1898.
Historiaa.
Helsingfors Svenska Arbetarförening perustettiin huhtikuussa 1898 Pohjanmaalta Helsinkiin muuttaneen kirvesmiehen Gustaf Wistbackan aloitteesta. Muita perustajajäseniä olivat niin ikään Pohjanmaalta kotoisin ollut puuseppä Anders Käcklund, Kymenlaaksossa syntynyt faktori Reino Drockila, hovioikeuden auskultantti Jean Boldt sekä samana vuonna Ruotsista saapunut metallimies Axel Weüdel. Perustajajäsenistä Weüdel oli tullut Suomeen Ruotsin sosialidemokraattisen työväenpuolueen puheenjohtajan Hjalmar Brantingin lähettämänä, tarkoituksenaan organisoida suomenruotsalaisen työväenliikkeen toimintaa.
Manchester Storm

Manchester Storm on jääkiekkojoukkue Manchesterista, Englannista. Joukkue pelaa Britannian pääsarjassa Elite Ice Hockey Leaguessa. Kotipelit joukkue pelaa Altrinchamissa Altrincham Ice Domessa, johon mahtuu 2 200 katsojaa. Joukkue on perustettu vuonna 2015. 
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Mathew Quinn

Mathew Quinn (s. 17. huhtikuuta 1976 Harare, Rhodesia) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestijuoksun maailmanmestari.
Quinn juoksi ankkuriosuuden Etelä-Afrikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 alun perin toiseksi maansa ennätysajalla 38,47. Kilpailun voittaneen Yhdysvaltojen Tim Montgomeryn kaikki kilpailusuoritukset hylättiin jälkikäteen dopingin takia maaliskuusta 2001 alkaen, ja Etelä-Afrikka julistettiin viestin voittajaksi 2006.
Quinn kuului Etelä-Afrikan pikaviestijoukkueeseen sen sijoituttua kuudenneksi Sevillan MM-kilpailuissa 1999. Hän karsiutui 100 metrin puolivälierissä MM-kilpailuissa 1999 ja 2001 sekä Sydneyn olympialaisissa 2000.
Quinn saavutti universiadeissa pronssia 100 metrillä 1999 ajalla 10,42. Hän voitti Etelä-Afrikan-mestaruuden 100 metrillä 1998 ja 2000 sekä 200 metrillä 2000.
Hänen puolisonsa on 400 metrin juoksun olympiafinalisti Heide Seÿerling.
Lapland New Forest

Lapland New Forest oli jouluaiheinen teemapuisto, joka toimi vähän aikaa joulukuussa 2008 Englannissa lähellä Hampshiren Ringwoodia. Puisto herätti mediahuomiota Britanniassa, koska puisto käsitti vain Jeesuksen syntymää kuvaavan mainostaulun, puihin ripustettuja valoja, huonosti hoidettuja, mutaisia eläimiä, toimimattoman luistelukentän, puutarhavajoja (joita mainostettiin verkkosivulla hirsimökeiksi) ja erittäin huonosti koristellun Joulupukin luolan.
Puistoa oli mainostettu 'talven ihmemaana', jossa olisi runsaasti jännittävää ohjelmaa perheille, mukaan lukien joulutori. Puistoon myytiin yli 50 000 ennakkolippua, joiden hinnat olivat 25 punnasta ylöspäin. Rahaa kerättiin yhteensä kaikkiaan 1,2 miljoonan puntaa.
Puisto suljettiin viikon aukiolon jälkeen ja sen verkkosivut poistettiin. Tähän mennessä vihaiset asiakkaat olivat käyneet puiston työntekijöihin käsiksi– mukaan lukien Joulupukki ja tontut. Tapahtumaa odottaneiden lasten odotus vaihtui kyyneliin, varsinkin kun Pukin nähtiin tupakoivan.
Puistoa pyörittäneet veljekset Victor Mears ja Henry Mears todettiin helmikuussa 2011 syyllisiksi harhaanjohtavaan mainontaan ja he saivat 13 kuukauden vankeustuomion. Lokakuussa 2011 vetoomustuomioistuin kumosi veljesten aikaisemman oikeudenkäynnin. Syynä oli oikeudenkäynnin aikana yhden juryn jäsenen saama tekstiviesti morsiameltaan, jossa luki 'syyllinen'. Myös muut juryn jäsenet näkivät tekstiviestin. Uutta alemman oikeuden oikeuskäsittelyä ei kuitenkaan järjestetty, koska veljekset olivat jo istuneet vankilassa.
Nora (Liechtensteinin prinsessa)

Liechtensteinin prinsessa, Rietbergin kreivitär ja Mariñon markiisitar Norberta (Nora) Elisabeth Maria Assunta Josefine Georgine s. 31. lokakuuta 1950 Zürich, Sveitsi on edesmenneen Liechtensteinin ruhtinaan Franz Josef II:n ja tämän puolison, kreivitär Gina von Wilczekin tytär ja hallitsevan Liechtensteinin ruhtinaan Hans Adam II:n sisko. 
Prinsessa Nora opiskeli Geneven yliopistossa ja geneveläisessä Graduate Institute of International Studies -instituutissa. Hän on toiminut muun muassa tutkimusavustajana Maailmanpankissa Washingtonissa, Kansainvälisessä ympäristö- ja kehitysinstituutissa Lontoossa sekä lukuisissa avustus-, koulutus- ja katolista kirkkoa lähellä olevissa järjestöissä.
Prinsessa Nora valittiin isänsä ruhtinas Franz Josef II:n jälkeen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäseneksi vuonna 1984. Hän toimi Liechtensteinin kansallisen olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 1982–1992. Vuonna 2002 hän oli perustamassa ruhtinaskuntaan Special Olympics -rahastoa, jonka tarkoituksena on tukea ruhtinaskunnan kehitysvammaisten urheilua ja liikuntaa olympia-aatteen hengessä. Hän toimi Liechtensteinin partioliikkeessä myös aktiivina vuosina 1973–1990.
Prinsessa Nora avioitui vuonna 1988 espanjalaisen Mariñon 4. markiisin Vicente Sartorius y Cabeza de Vacan (1931–2002) kanssa. Heille syntyi vuonna 1992 tytär Maria Teresa.
Kauhukeittiö (kausi 3)

Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 3 ohjelman voittaja pääsi johtamaan nevadalaista miljardin dollarin ravintolaa Terra Verdeä Green Valley Ranchillä. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 4. kesäkuuta – 13. elokuuta 2007.
Kauden finaalijaksoa seurasi 9,8 miljoonaa katsojaa, minkä ansiosta siitä tuli illan katsotuin tv-ohjelma.
Kilpailijat.
Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
Finaalin joukkueet.
Rock Harperin joukkue
Bonnie Muirheadin joukkue
Kauhukeittiö (kausi 4)

Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 4 ohjelman voittaja pääsi johtamaan losangelesilaista miljardin dollarin London West Hollywood -ravintolaa. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 1. huhtikuuta – 8. heinäkuuta 2008 käsikirjoittajien lakon vuoksi.
Pääpalkintona ollut ravintola aukesi 27. toukokuuta 2008 ohjelman kuvausten aikana.
Kilpailijat.
Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
Finaalin joukkueet.
Christina Machamerin joukkue
Louis Petrozzan joukkue
Faridaddin Attar

Faridaddin Attar, myös Farīd-al-dīn ʿAṭṭār (n. 1145 – n. 1221), oli persialainen runoilija, suufimystikko, hagiografi ja apteekkari. Hän on vaikuttanut merkittävästi persialaiseen runouteen ja suufilaisuuteen, ja eräät hänen teoksistaan kuuluvat maailmankirjallisuuden huomattavimpiin runoihin.
Elämä.
Attar syntyi Nišapurissa nykyisen Iranin koillisosassa. Hänen alkuperäinen nimensä oli todennäköisesti Abū Ḥāmed Moḥammad bin Abī Bakr Ebrāhīm, ja hän käytti myöhemmin kirjailijanimiä "Faridaddin" ja "Attar". Hänen elämästään ei ole paljon tietoa, sillä aikalaisistaan hänet ovat maininneet vain 'Awfi ja Tusi. Hän toimi apteekkarina kotikaupungissaan, jossa hän tiettävästi pysyi koko uransa ajan. Attar kuoli, kun mongolit kaupunkiin 1221 hyökättyään teloittivat hänet. Hänen maineensa runoilijana ja mystikkona alkoi kasvaa vasta 1400-luvulla.
Janne Saarikivi

Janne Santeri Saarikivi (s. 29. toukokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä ja tietokirjailija.
Koulutus.
Saarikivi aloitti syksyllä 1989 Kallion lukiossa ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1992. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006. Väitöskirjassaan "Substrata Uralica: Studies on Finno-Ugrian Substrate in Northern Russian Dialects" hän käsitteli kuolleiden suomalais-ugrilaisten kielten jälkiä venäjän kielen pohjoisissa murteissa ja pyrki kehittämään kuolleiden kielten tutkimuksen menetelmiä. 
Ura.
Saarikivellä on Helsingin yliopiston Suomalais-ugrilaisen ja pohjoismaisen osaston dosentuuri. Vuosina 2006–2008 hän toimi tutkijana Helsingin yliopistossa. Hän on ollut muun muassa suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen määräaikainen professori Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa vuosina 2009–2014. Saarikivi johti vuonna 2015 kahta tutkimushanketta. Minoreurus-hanke tutki vähemmistökielten säilymisen ja katoamisen kysymyksiä erityisesti Venäjällä vertaillen tilannetta Euroopan unionin vähemmistöihin. Saarikivi on toiminut professorina Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisten kielten laitoksella vuosina 2018–2021.
Saarikivi on luennoinut ja opettanut ulkomailla muun muassa Tarton yliopistossa, Babeș-Bolyain yliopistossa ja Udmurtian valtionyliopistossa. Hän toimii Tromssan yliopiston osa-aikaisena professorina.
Saarikivi on polyglotti ja hallitsee itämerensuomalaisista kielistä suomen,viron, vepsän ja karjalan; saamelaiskielistä pohjoissaamen, jonka lisäksi ymmärtää eräitä muita saamen kieliä sekä joitakin niiden murteita; muista suomensukuisista kielistä permiläiskielet komin ja udmurtin, volgalaiskielistä marin ja ersän sekä ugrilaiskieli unkarin; germaanikielistä englannin, saksan ja ruotsin sekä muista indoeurooppalaisista kielistä venäjän, kreikan ja latinan sekä muista kielistä muun muassa turkin, arabian ja japanin – joskaan kaikkia hän ei puhu yhtä sujuvasti kuin esimerkiksi viroa.
Saarikivi on 1990-luvulla tehnyt sanoituksia Ultra Bra -yhtyeen kappaleisiin. Hän on myös kirjoittanut kolumneja muun muassa "Parnassoon" ja "Helsingin Sanomiin".
Yksityiselämä.
Saarikiven puoliso on Taina Saarikivi.
Carl Olof Cronstedt (nuorempi)

Carl Olof Cronstedt (18. lokakuuta 1800 Tukholma – 5. maaliskuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen eversti, kuvernööri, salaneuvos ja senaattori.
Cronstedtin vanhemmat olivat vara-amiraali Carl Olof Cronstedt ja Beata Sofia Wrangel af Sauss. Hän oli naimisissa Wilhelmina Augusta von Schwanenbachin (1798–1878) kanssa.
Cronstedt oli paašina Pietarissa 1816–1819 ja keisarillisen hovin kamaripaašina 1819–1820. Hän palveli sitten vänrikkinä Henkikaartin Semjonovin rykmentissä 1820 ja luutnanttina Petrovskin jalkaväkirykmentissä 1820–1823. Hän oli 23. jalkaväkidivisioonan divisionnankivalterina 1822–1824, Petrovskin rykmentin esikuntakapteenina 1824–1827, 23. jalkaväkidivisioonan komentajan adjutanttina 1827–1829 sekä viimeksi kapteenina Petrovskin rykmentissä 1829–1830 ja Henkikaartin krenatöörirykmentissä 1830–1833. Hän erosi armeijan palveluksesta everstin arvoisena 1833.
Cronstedt toimi Vaasan läänin kuvernöörinä 1837–1845 ja oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1845–1870. Hänestä tuli salaneuvos 1862 ja vapaaherra 1870. Cronstedt oli aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867.
Kivalteri

Kivalteri oli Ruotsin vallan ja autonomian aikana käytetty nimitys poliisivirkamiehelle, joka vastasi järjestyksenvalvonnasta ja oikeuslaitoksen tehtävistä.
Etymologia ja alkuperä.
Sana "kivalteri" tulee ruotsin kielen sanasta "gevaldiger", joka esiintyi jo 1600-luvulla. Termi on lainattu alasaksasta ja liittyy saksan kielen sanaan "Gewalt", joka viittaa valtaan tai väkivaltaan. Vanhassa tanskan kielessä "gevaldiger" saattoi viitata ylimpään sotilasjohtajaan tai sotavoimien ylipäällikköön, rinnastettavissa saksan kielen termiin "generalgewaltiger". Sana on esiintynyt myös mahdollisessa keskiaikaisessa riimukirjoituksessa.
Tehtävät ja rooli.
Kivalteri oli virkamies, joka valvoi järjestystä oikeuslaitoksen ja poliisivallan piirissä Ruotsin vallan ja autonomian aikana aina vuoteen 1850 asti. Hänen tehtävänsä vastasivat myöhemmin käytössä ollutta poliisikonstaapelia tai alempaa poliisivirkamiestä. Kivalteri vastasi järjestyksenvalvonnasta, vankien kuljetuksesta ja vartioinnista sekä joissain tapauksissa rangaistusten toimeenpanosta, mukaan lukien pyövelin rooli. Sotilaspiireissä kivalteri toimi järjestyksenvalvojana leireissä ja varuskunta-alueilla, ja hänellä oli usein avustajia, kuten "gevaldiger-karl" tai "gevaldiger-löjtnant". Linnoituksissa termiä käytettiin myös vankilavartijoista.
Kivalteri yhteiskunnassa.
Esimerkiksi lääninkivalteri oli läänin poliisimestari, joka vastasi alueensa järjestyksenvalvonnasta. Heinolassa on säilynyt lääninkivalteri L. A. Aschanin 1780-luvulla rakennuttama mansardikattoinen Kivalterin talo, joka toimi hänen virkatalonaan. Sotilasyksiköissä kivalteri saattoi toimia myös sotilasoikeuden täytäntöönpanijana ja alikomentajana.
Merkityksen vaihtelu.
Sanan "gevaldiger" merkitys on vaihdellut kontekstin mukaan, mutta se on aina liittynyt järjestyksenvalvontaan ja valtuuksiin. Joissain yhteyksissä se viittasi strategiseen sotilasjohtajaan, kun taas toisissa se tarkoitti alempaa virkamiestä, kuten poliisikonstaapelia tai vankilavartijaa.
Laura Londén

Laura Londén (s. 1961) on suomalainen diplomaatti, joka toimii YK:n ja YK:n väestörahasto UNFPAn hallinnosta vastaavana varapääjohtajana. Hän on aloittanut työnsä tässä tehtävässä joulukuussa 2015 ja vastaa järjestön kehittämisestä. Hänen edeltäjänsä oli tanskalainen Anne-Birgitte Albrectsen.
Nuoruus ja opinnot.
Londénin isä työskenteli YK:n palveluksessa, ja perhe asui muun muassa Guatemalassa ja Uruguayssa. Londén valmistui valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1988. Hänen pääaineensa olivat julkisoikeus ja hallinto. Tutkielman nimi oli “Asylrätt och flyktingar i Finland – med speciell hänsyn till beviljande av asyl och omhändertagande av flyktingar” (‘Turvapaikkaoikeus ja pakolaiset Suomessa – erityistarkastelussa turvapaikan myöntäminen ja pakolaisista huolehtiminen’). Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli muutaman kuukauden Maalahdella pakolaissihteerinä järjestelemässä vietnamilaispakolaisten asioita.
Ura YK:ssa.
Maalahden jälkeen hän on ollut yhtäjaksoisesti lähes 30 vuotta YK:n palveluksessa ja työskennyt muun muassa pakolaiskysymysten, rauhanturvaamisen ja hallinnon parissa.
Londénin ura YK:ssa alkoi Palestiinassa vuonna 1990, ja yhteensä hän on viettänyt Lähi-idässä 13 vuotta. Hän on lisäksi toiminut useissa YK-järjestöjen päämajoissa sekä kenttätoimistoissa muun muassa New Yorkissa, 
Sierra Leonessa, Israelissa, Bosniassa, Itä-Timorissa, Kroatiassa, Sveitsissä, Itävallassa, Liberiassa. Vuodet 2010–2015 hän asui Jordaniassa, jossa hän toimi 2012–2015 YK:n Palestiinan pakolaisten avustusjärjestön UNRWAn henkilöstöjohtajana, missä tehtävässä hänellä oli 32 000 työntekijää alaisenaan.
Vuosina 2004–2006 Londén toimi hallintotehtävissä rauhanturva- ja rauhanrakennustyössä Sierra Leonessa, minkä jälkeen hän toimi UNRWA:n logistiikkajohtajana rauhanturvaamisen osalta. Vuosina 2007–2012 Londén toimi UNRWA:n henkilöstöjohtajan hallintoapulaisena, jolloin hän myös hoiti tämän järjestön kehitystyötä vajaat kolmen vuotta.
Toiminta UNFPA:ssa.
Väestö- ja kehityskysymyksiin keskittyvän UNFPA:n tehtävänä on edistää naisten ja tyttöjen oikeuksia sekä seksuaali- ja lisääntymisterveyttä. Tähän kuuluvat esimerkiksi perhesuunnittelun edistäminen sekä äiti- ja lapsikuolleisuuden vähentäminen. Työssään Londénilla on tavoitteena saavuttaa “kolme nollaa”: ei ainuttakaan äitiyskuolemaa, ei yhtään epätoivottua raskautta ja loppu sukupuolittuneelle väkivallalle ja alistamiselle, kuten silpomiselle ja lapsiavioliitoille.
YK:n apulaispääsihteerin virkoja on vain yksi. Londénin edeltäjinä ovat samalla nimikkeellä toimineet muun muassa suomalaiset Helvi Sipilä ja Martti Ahtisaari.
Hayley Okines

Hayley Leanne Okines (3. joulukuuta 1997 – 2. huhtikuuta 2015) oli englantilainen kirjailija ja aktivisti. Hänellä diagnosoitiin progeria kaksivuotiaana.
Okines julkaisi kaksi omaelämäkertaa ja kampanjoi aktiivisesti saadakseen näkyvyyttä progerian hoitoon tähtäävälle tutkimukselle. Hän tapasi Justin Bieberin vuonna 2010, ja aloitti tämän kanssa Twitter-kampanjan, jonka tarkoituksena oli tehdä progeriaa näkyväksi. 
Hayley Okines saavutti 17 vuoden iän, vaikka hänen oli alun perin ennustettu elävän vain 13-vuotiaaksi.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2015–2016

Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2015–2016 pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat ylempään jatkosarjaan ja muut alempaan. Alkusarjat pelattiin loppuun joulukuussa. Ylempään jatkosarjaan saivat joukkueet lähtöpisteitä alkusarjan perusteella siten, että alkulohkon voittaja sai 3 ja kakkoseksi sijoittunut 2 ja kolmanneksi sijoittunut yhden pisteen. Alempaan jatkosarjaan joukkueet saivat pisteitä vastaavasti 3-2-1-0.
Sarjan mestaruuden voitti Maaningan Mahti, joka selvisi pudotuspeleihin alemman jatkosarjan kautta. Loppuotteluissa Mahti kaatoi Lempäälän Kisan, joka myöskin selviytyi Mestaruusliigan karsintaan.
Ylempi jatkosarja.
Kaikki joukkueet pudotuspeleihin.
Pudotuspelit.
Puolivälierät.
Puolivälierissä pelataan yksi ottelu kummankin joukkueen kotikentällä. Otteluvoittojen mennessä tasan pelataan 15 pisteen lisäerä välittömästi jälkimmäisen ottelun perään.
Vladimir Alfons Walleen

Vladimir Alfons Walleen (29. marraskuuta 1820 Helsinki – 19. kesäkuuta 1870 Porvoo) oli suomalainen kenraalimajuri ja kuvernööri.
Walleenin vanhemmat olivat senaatin prokuraattori, vapaaherra Carl Johan Walleen (1781–1867) ja Eva Gustava von Willebrand. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1837 ja kävi sitten vuodesta 1839 Pietarin tykistökoulua valmistuen ensimmäisen luokan tulittajaksi 1841 ja portepéjunkkariksi 1842. Hän palveli vuodesta 1842 tykistössä ja ylennettiin vänrikiksi 1842, aliluutnantksi 1845, luutnantiksi 1846, alikapteeniksi 1848, kapteeniksi 1855, everstiksi 1856 sekä kenraalimajuriksi keisarillisessa seurueessa 1862. Hänestä tuli vuonna 1854 vapaaherra yhdessä isänsä kanssa.
Walleen toimi Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1862–1869. Viimeiset vuotensa hän asui Haikon kartanossa Porvoossa. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1863–1864 ja 1867.
Walleen oli naimisissa 1856–1862 Anna Charlotta Björkenheimin (k. 1862) ja vuodesta 1868 Katarina Margareta Etholénin (k. 1929) kanssa. Tilanomistaja, valtiopäivämies Karl Magnus Mikael Walleen oli Vladimir Alfons Walleenin poika ensimmäisestä avioliitosta.
Changquan

Chángquán () on pohjoiskiinalainen taistelulaji ja kungfu -tyylisuunta, jolle on ominaista nopeat ja laajat liikeradat sekä notkeutta ja voimaa vaativat hypyt ja potkut. Changquanissa pyritään jatkuvasti ylläpitämään ylvästä olemusta sekä hallittua keskittyneisyyttä. Lyönnit ja potkut viedään loppuun asti koko raajojen pituudelle ja niissä yhdistetään tasapainoisesti sekä pehmeyttä että kovuutta. Maassa liikkuminen tapahtuu nopeasti ja rytmilliset liikesarjat sisältävät runsaasti ilmavia hyppyjä. 
Historia.
Changquanin kehitti Song-dynastian perustanut keisari Zhao Kuangyin 900-luvulla. Tuolloin sitä kutsuttiin nimellä Tàizǔ Chángquán.
Carl Klick

Carl Klick (1. elokuuta 1792 Rokkala, Johannes – 15. maaliskuuta 1837 Helsinki) oli suomalainen eversti, maaherra ja senaattori.
Klickin vanhemmat olivat Anjalan liiton johtaja, majuri Carl Henrik Klick ja Anna Elisabet Armfelt (1761–1827). 
Klick oli Suomen opetuspataljoonan päällikkönä everstin arvoisena 1823–1827. Hän toimi Savon ja Karjalan läänin maaherrana 1828–1829, Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana 1828–1831 ja Hämeen läänin maaherrana 1831. Klick oli senaatin talousosaston jäsenenä 1831–1837 ja hän toimi senaatin kamaritoimituskunnan päällikkönä 1833–1834.
Abraham Arvid Finckenberg

Abraham Arvid Finckenberg (2. marraskuuta 1769 Hangslax, Nauvo – 21. marraskuuta 1840 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, todellinen valtioneuvos ja senaattori.
Finckenbergin vanhemmat olivat luutnantti Jakob Arvid Finckenberg (1707–1798) ja Margareta Magdalena Mjödh (1746–1833). Hän oli naimisissa 1812–1813 Agata Gustava Mjödhin (1783–1813) kanssa.
Finckenberg palveli vuodesta 1784 Ruotsin armeijan henkirakuunarykmentissä vänrikkinä. Hän osallistui saaristolaivastoon komennettuna 1788–1790. Sodan päätyttyä Finckenberg teki 1791–1792 trigonometrisia ja astronomisia mittauksia Suomenlahden saaristossa. Hän palvel sitten vuodesta 1794 Turun läänin rykmentin kevyessä jalkaväkipataljoonassa luutnanttina ja vuodesta 1802 kapteeniksi ylennettynä komppanianpäällikkönä. Finckenberg osallistui rykmentin mukana Suomen sotaan haavoittuen Virtain ja Siikajoen taisteluissa. Hänet ylennettiin 1809 majuriksi ja hän oli sitten 1809–1810 Ruotsin armeijan merenmittausjoukoissa Tukholmassa ja oli myös Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Finckenberg erosi vuonna 1810 Ruotsin armeijasta everstiluutnanttina ja muutti Suomeen. 
Finckenberg oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1821–1834 ja oli senaatin sotilastoimituskunnan päällikkönä. Hänestä tuli valtioneuvos 1832 ja erotessaan senaatista 1834 hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon. Finckenberg toimi samalla Suomen luotsilaitoksen luotsitarkastajana 1823–1840 ja Suomen sotaväen ja luotsilaitoksen ylisotaoikeuden vt. puheenjohtajana 1836–1838. Hänet ylennettiin everstiksi 1829 sekä kenraalimajuriksi Venäjän perämieskuntaan kuuluvana 1835.
Carl Otto Gabriel Melan

Carl Otto Gabriel Melan, myös: Melén (16. syyskuuta 1839 Balta, Podolian kuvernementti, Venäjä – 2. syyskuuta 1919 Littoinen) oli suomalainen kenraaliluutnantti ja senaattori.
Melanin vanhemmat olivat eversti Carl Fredrik Gabriel Melan (1808–1853) ja Barbara Auguste Mathilde von Paykull (1820–1869). Hän oli naimisissa 1867–1911 Natalia Eva Lovisa Enckellin (1832–1911) kanssa.
Melan kävi Haminan kadettikoulun. Hän palveli vuodesta 1862 Henkivartioväen Moskovan rykmentissä, ja hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1863, luutnantksi 1863, alikapteeniksi 1867, kapteeniksi 1871 ja everstiksi 1876. Hän osallistui rykmentin mukana Puolan kapinan kukistamiseen 1863–1864 ja oli pataljoonankomentajana sekä va. rykmentinkomentajana mukana Turkin sodassa 1877–1878. Vuonna 1880 Melan siirrettiin Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen esikuntaan, ja hänestä tuli samana vuonna Suomen sotakomissariaatin yli-intendentti. 
Melan oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1891–1894 ja toimi senaatin sotilastoimituskunnan päällikkönä. Hänestä tuli kenraalimajuri 1883 ja kenraaliluutnantti 1894. Palveluksesta erottuaan Melan asui Tampereella ja vuodesta 1911 Littoisissa.