tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Riipustekatkoyökkönen

Riipustekatkoyökkönen ("Agrotis clavis") on yleinen keskikesän yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Etusiipien pohjaväri on punertavanharmaa. Siiven tyvi- ja kärkiosa ovat hieman keskiosaa tummempia ja sisempi poikkiviiru erottuu tummana yleensä vaivatta. Myös siiven etureuna on usein selvästi muuta siipeä tummempi. Yökköskuvioista munuaistäplä, rengastäplä ja keilatäplä erottuvat selvästi niiden selvän mustan reunuksen vuoksi. Munuais- ja rengastäplässä on usein myös tumma keskusalue. Takasiivet ovat tasaisen harmaanruskeat, ja niissä on hieman tummempi reunus. Ruumis on tukeva ja harmaan karvainen. Tuntosarvet ovat sulkamaiset ja kapenevat kärkeä kohti. Siipiväli on 34–41 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lentoaika on kesäkuun lopusta heinäkuun lopulle.
Elinympärisö ja elintavat.
Riipustekatkoyökkönen viihtyy mm. joutomaa-alueilla. Laji lentää usein valolle.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla ruohovartisilla kasveilla.
NOT-portti

NOT-portti ( tai "inverter", käytetään suomalaista nimitystä ei) on looginen portti, joka vastaa loogista negaatiota ja siten sanaa ”ei”. Operaatiosta käytetään logiikassa joskus symbolia formula_1, formula_2 tai formula_3. Sen merkitys on ”negaatio”, ts. propositiologiikan kaavana:
formula_4
ja totuustauluna:
Muuta.
Jos EI-portti kytketään toiseen EI-porttiin negaatio kumoutuu eli: formula_5
Bittioperaatio NOT merkitään useissa ohjelmointikielissä: codice_1.
Fernando Soriano

Fernando Soriano Marco (s. 24. syyskuuta 1979 Zaragoza, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Almeríaa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Soriano on Zaragozan kasvatti. Ennen siirtymistään edustusjoukkueeseen hän pelasi kauden 2001–2002 lainalla Recreativossa. 
Ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004 maan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän kuului joukkueensa luottopelaajiin. Hän teki muun muassa voittomaalit otteluissa Racing Santanderia ja Barcelonaa vastaan. Joukkue voitti kauden päätteeksi Copa del Reyn, jonka loppuottelussa se kaatoi Real Madridin.
Kaudeksi 2005–2006 Soriano siirtyi sarjatasoa alemmas Almeríaan. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 34 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Seuraavalla kaudella hän oli joukkueensa näkyvimpiä hahmoja, kun se nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Primera Divisióniin.
Kausi 2009–2010 Almeríassa sujui moitteettomasti ja hän kuului jo kolmatta vuotta peräkkäin kiistattomasti joukkueen avauskokoonpanoon. Joukkueen edelliskausien maalipyssyn Álvaro Negredon lähdettyä kesän aikana pois Sorianon hyökkäysvastuu lisääntyi ja hän pelasi useita otteluita hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Hän onnistui kauden aikana maalinteossa seitsemästi.
21. toukokuuta 2010 hän teki 2+1-vuotisen sopimuksen Osasunan kanssa. Kauden 2010–2011 jälkeen hän palasi takaisin Almeríaan.
Trumpettikurki

Trumpettikurki ("Grus americana") on Kanadan kotoperäinen kurkilaji. Se elää nykyisin vain maan keskiosissa Luoteisterritorioiden ja Albertan rajoilla sijaitsevassa Wood Buffalon kansallispuistossa. Vastikään laji on onnistunut pesimään myös Wisconsinissa. Populaation koko on 382 yksilöä. Se on muuttolintu, ja talvehtii pääasiassa Texasissa Meksikonlahden rannalla. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Hudsoninlahdeltan Kanadasta vuonna 1758.
Ulkonäkö ja koko.
Aikuisen trumpettikurjen ruumis on valkoinen, ja sen päässä on punainen laikku. Nokka on pitkä ja tumma. Nuoret trumpettikurjet ovat väriltään kanelinruskeita. Lentäessään trumpettikurki pitää pitkän kaulansa suorassa, ja jalat seuraavat niin ikään suorina perässä. Aikuisen trumpettikurjen mustat siivenkärjet näkyvät lentäessä.
Trumpettikurki on tyypillisesti 1,26–1,6 metriä pitkä ja siipienväliltään noin 2 metriä. Aikuisen yksilön paino on noin 4,5–8,5 kiloa. Koiraat ovat naaraita kookkaampia.
Keski-Liettuan tasavalta

Keski-Liettuan tasavalta oli Lucjan Żeligowskin vuonna 1920 Puolan–Liettuan sodan aikana johtaman kapinan seurauksena muodostettu tasavalta Vilnan alueella nykyisessä Liettuassa. Tasavalta lakkasi olemasta, kun se päätti liittyä Puolaan vuonna 1922. Liettua ei tunnustanut aluetta osaksi Puolaa ennen Puolan uhkavaatimusta vuonna 1938.
Tausta.
Neuvosto-Venäjä oli tunnustanut Vilnan alueen osaksi Liettuaa vuoden 1920 Moskovan rauhansopimuksessa. Puolalaiset olivat kuitenkin valloittaneet Vilnan alueen Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa vuonna 1919. Sotaonnen käännyttyä Vilnasta perääntymään joutuneita puolalaisia vaadittiin luovuttamaan kaupunki liettualaisille, mutta puolalaiset viivyttelivät niin kauan että puna-armeija ehti paikalle ennen liettualaisia. Vallattuaan alueen puna-armeija ei aluksi aikonutkaan kunnioittaa rauhansopimusta, mutta sotaonni kääntyi taas Puolan hyväksi Vistulajoen taistelun jälkeen ja puna-armeija lähti perääntymään itään päin. Peräänyessään Neuvosto-Venäjä luovutti Vilnan alueen Liettualle 27. elokuuta 1920. Liettualaiset valtasivat Vilnan ja muitakin alueita ja ylittivät niin sanotun Curzonin linjan, mikä johti taisteluihin puolalaisten joukkojen kanssa. Liettualaiset perääntyivät lopulta Curzonin linjan taakse. 7. lokakuuta Puolan ja Liettuan välillä solmittiin Suwalkin sopimus ja demarkaattilinja vedettiin siihen mihin taistelut päättyivät. Liettua sai pitää Vilnan alueen ja Puolalle jäivät Curzonin linjan takaiset alueet.
Kapina.
Rajat eivät kuitenkaan säilyneet kauan, sillä Lucjan Żeligowski aloitti kapinan Vilnan alueella jo 9. lokakuuta Józef Piłsudskin yllyttämänä. Vilnaan siirtynyt Liettuan hallitus pakeni Kaunasiin. Żeligowski julisti alueen Keski-Liettuan tasavallaksi ja nimitti itsensä sen johtajaksi. Liittoutuneet painostivat Puolaa, mutta se irtisanoutui kapinasta. Asiaa käsiteltiin Kansainliitossa, joka esitti ratkaisuksi kansanäänestystä, johon Puola ja Liettua eivät suostuneet. Żeligowskin joukot lähtivät marraskuussa 1920 etenemään kohti Kaunasia, mutta ne pysäytettiin Širvintosin ja Giedraičian taisteluissa vielä saman kuun aikana. Tappion jälkeen tie Vilnaan olisi ollut auki liettualaisille, mutta he lopettivat sotatoimet Kansainliiton sotilaskomission vaatimuksesta. 
Sejmin vaalit.
Vilnan kysymystä yritettiin ratkaista vielä Kansainliiton edustaja Paul Hymansin johdolla, mutta Liettua hylkäsi Kansainliiton esityksen ratkaisusta vuonna 1921. Żeligowski puolestaan järjesti tasavallassaan Sejmin vaalit 8. tammikuuta 1922. Virallinen, mutta kyseenalaistettu äänestysprosentti vaaleissa oli 60. Parlamentista tuli täysin puolalainen, sillä juutalaiset, valkovenäläiset ja liettualaiset olivat joko boikotoineet vaaleja tai osallistuneet vähäisissä määrin. Sejmillä oli vain yksi asia asialistallaan, suhde Puolaan. Helmikuussa 1922 sejm päätti liittyä Puolaan, ja asiaa hoitamaan lähetettiin delegaatio Puolaan. Puolan Sejm hyväksyi esityksen maaliskuun lopulla Kansainliiton protesteista huolimatta.
Keskeneräinen rakennus

Keskeneräinen rakennus on rakennus tai muu arkkitehtoninen kokonaisuus, kuten silta, tie tai torni, jonka rakentaminen on jätetty kesken joko pysyvästi tai väliaikaisesti. Useat rakennukset ovat jääneet keskeneräisiksi. Rakennusprojektin pysähtyminen on voinut tapahtua suunnitteluvaiheessa ennen varsinaisten rakennustöiden aloittamista.
Yksi kuuluisimmista keskeneräisistä rakennuksista on Barcelonassa sijaitseva Antoni Gaudín suunnittelema Sagrada Família -kirkko, jonka rakennustyöt aloitettiin 1880-luvulla ja jonka odotetaan valmistuvan 2020-luvulla.
On useita rakennuksia, joiden rakentaminen on jäänyt kesken. Joitakin rakennuksista voidaan hyödyntää keskeneräisinä, mutta osasta rakennuksista on valmiina ainoastaan runko. Esimerkki jälkimmäisistä on Pohjois-Koreassa sijaitseva Ryugyŏng-hotelli. Sen rakennustyöt aloitettiin 1987 ja aikataulussa valmistuessaan se olisi ollut maailman korkein hotelli. Rakennustyöt pysähtyivät taloudellisiin ongelmiin 1993, kun pystyssä oli vasta rakennuksen tukiranka. Hotellia alettiin rakentaa jälleen kesällä 2008. Sen jälkeen rakennuksen ulkopintaan on asennettu lasit, mutta sisätilat ovat edelleen rakentamatta.
Osa rakennuksista on ollut jatkuvan rakentamisen kohteena vuosikymmenten tai jopa vuosisatojen ajan. Gaudín Sagrada Família on ollut rakenteilla 120 vuoden ajan. Rakentaminen viivästyi Espanjan sisällissodan takia. Sodan aikana rakennuksen alkuperäiset piirustukset tuhoutuivat ja myös osia rakennuksesta tuhottiin. Nykyään se on keskeneräisyydestään huolimatta Barcelonan suosituin nähtävyys. Kölnin tuomiokirkon rakentaminen kesti vielä kauemmin: työt aloitettiin vuonna 1248 ja saatiin päätökseen 632 vuoden kuluttua vuonna 1880.
Osittain valmistuneita rakennuksia.
Hitaasti etenevät rakennustyöt:
Luettelo Suomen koisalajeista

Tämä on luettelo Suomen koisaperhoslajeista (lähteestä riippuen joko heimo Pyralidae tai heimot Pyralidae ja Crambidae). Luettelo on aakkostettu alaheimoittain ryhmän ITIS mukaisen heimojaon (Pyralidae + Crambidae) mukaan.
Mahdollinen lajin uhanalaisuutta Suomessa koskeva merkintä (RE, CR, EN, VU, NT tai DD) noudattaa Suomen kansallista uhanalaisarviointia 2010.
Luetteloon aikaisemmin kuulunut "Anania sp. nr. verbascalis" on tulikukkakoisan ("Anania verbascalis") luontaista vaihtelua, ei erillinen lajinsa.
NOR-portti

NOR-portti (, sanoista "not or",) on digitaalielektroniikassa looginen portti, joka vastaa loogista Peircen nuoli -konnektiivia. Tästä konnektiivista käytetään logiikassa joskus symbolia formula_1. Sen merkitys on "ei... eikä...", eli se on tosi vain, kun molemmat sen yhdistämät lauseet ovat epätosia, propositiologiikan kaavana formula_2. NOR- ja vastaavasti NAND-portti on niin sanottu universaali portti, jota käyttämällä on mahdollista toteuttaa kaikki muut loogiset portit.
Totuustauluna:
Muiden porttien tuottaminen NOR-portilla.
Alla näkyvässä piirikaaviossa on muodostettu järjestyksessä NOT-, OR- ja AND-portit käyttämällä NOR-portteja. NAND-portin pystyy toteuttamaan lisäämällä NOR-portin kuvassa viimeisenä näkyvän AND-portin lähtöön.
Jaakko Laitinen &amp; Väärä Raha

Jaakko Laitinen &amp; Väärä Raha on suomalainen, Balkanin alueen perinnemusiikkia ja suomalaista iskelmää musiikissaan yhdistelevä yhtye. Yhtyeen kaikki jäsenet asuivat vuonna 2010 Helsingissä, mutta ovat alun perin lähtöisin Lapista. Yhtye nimittääkin musiikkiaan Lapland-Balkaniksi. Yhtyeen laulaja ja lauluntekijä on Jaakko Laitinen, joka toimii laulajana ja sanoittajana myös vuonna 2019 perustetussa yhtyeessä Lehtojärven Hirvenpää. 
Helmi Levyt julkaisi yhtyeen kaksi ensimmäistä levyä keväällä 2010 ja 2012. Playground Music Finland julkaisi joulukuussa 2013 orkesterin kolmannen levyn "Lapland-Balkan". Neljäs albumi 'Näennäinen' julkaistiin Suomessa joulukuussa 2016 (Playground Music Finland) ja alkuvuodesta 2017 saksankielisessä Euroopassa (Asphalt Tango Records).
Toinen albumi, "Yö Rovaniemellä", valittiin vuoden 2012 kansanmusiikkilevyksi yhdessä Friggin "Polka V", sekä Kardemimmien "Autio Huvila" -albumien kanssa. Yhtye sai myös vuoden 2012 Femma-palkinnon kategoriassa Aholaita-Femma.
Kappale "Hän ei lemmi mua", nousi Ylen Radio Suomessa kymmenen soitetuimman kappaleen joukkoon viikolla 27 vuonna 2010.
Vuosisadan auto

Vuosisadan auto oli kansainvälinen palkinto, joka annettiin 1900-luvun vaikutusvaltaisimmalle autolle. "Global Automotive Elections Foundation" valitsi voittajaksi Ford Model T:n Las Vegasissa järjestetyssä gaalatilaisuudessa 18. joulukuuta 1999.
Valintaprosessi.
Global Automotive Elections Foundation valitsi lokakuussa 1996 palkintoehdokkaiksi 700 automallia, joista asiantuntijaraati valikoi helmikuussa 1997 jatkoon 200 mallia. Syyskuussa 1997 automalleja oli jäljellä sata. Tämän jälkeen yleisö pääsi äänestämään internet-äänestyksellä kymmenen suosikkimalliaan. Asiantuntijat puolestaan valitsivat 25 mallia. Yhdeksän yleisöäänestyksen autoista oli myös asiantuntijoiden suosikkeja, joten lopullisiksi vaihtoehdoiksi selvisi yhteensä 26 automallia.
Moderni perhe

Moderni perhe (engl. "Modern Family") on yhdysvaltalainen ns. "mokumenttimuotoon" tehty tilannekomediasarja, jonka esittäminen alkoi 23. syyskuuta 2009 ABC-televisiokanavalla. Sarjasta tehtiin 11 tuotantokautta, ja sarjan viimeinen jakso esitettiin 8. huhtikuuta 2020. Suomen levityksessä sarjasta on nähty 11 kautta suoratoistopalvelu Netflixin julkaistua yhdennentoista kauden jaksot vuoden 2021 tammikuun alussa. Kausia 9 ja 10 on esitetty myös Ava-televisiokanavalla.
Sarjassa seurataan vaatekaappialalla menestyneen Jay Pritchettin ja hänen kahden aikuisen lapsensa, Clairen ja Mitchellin, perheiden elämää. Monikulttuuriset suhteet, adoptio ja samaa sukupuolta olevien avioliitto ovat vain muutamia ajankohtaisia aiheita, joita TV-sarjan kolme erilaista perhettä joutuvat käsittelemään arjen tohinoissaan. 
"Moderni perhe" on palkittu viidesti peräkkäin parhaan komediasarjan Primetime Emmy -palkinnolla, vuosina 2010–2014. Se on palkittu myös parhaan musikaali- tai komediasarjan Golden Globella tammikuussa 2012. Lisäksi sarja on palkittu neljästi parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnolla.
Sarjan pilottijakso esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran MTV3-kanavalla 5. tammikuuta 2010. Sarjan varsinaisen esittämisen oli määrä alkaa syksyllä 2010, mutta aikaisemmasta tiedosta poiketen sarjan esittäminen alkoikin vasta 7. huhtikuuta 2011. Toinen tuotantokausi esitettiin suoraan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Toisen tuotantokauden jaksoihin siirryttiin 22. syyskuuta 2011.
Vuoden runoilija

Vuoden runoilija ("Poeta Finlandiae") on palkinto, jonka Suomen runoilijaliitto myönsi vuosittain 1993–2002.
Palkinnon saajat.
Lähde:
Clément Ader

Clément Ader (2. huhtikuuta 1841 Muret – 5. maaliskuuta 1925 Toulouse) oli ranskalainen insinööri ja keksijä. Hänet tunnetaan erityisesti lentämisen uranuurtajana. Hänen höyrykäyttöisen lentokoneensa nimi oli Éole.
Elämäkerta.
Clément Aderin isä oli François Ader ja äiti isän toinen aviopuoliso Antoinette Forthané. Aderin suku oli monen sukupolven ajan ollut huonekalupuuseppiä ja eräs esi-isistä oli ollut arkkitehti ja huonekalupuuseppä, jonka tunnetuin työ oli Oxin kylän kirkko. Ader valmistui ylioppilaaksi Toulousessa. Jo 15 vuoden ikäisenä hän suoritti ylioppilastutkinnon, ja opettajat luonnehtivat häntä tunnolliseksi ja matematiikasta sekä piirustuksesta kiinnostuneeksi oppilaaksi.
Velosipedi ynnä muuta.
Kun Ader saapui Pariisin maailmannäyttelyyn vuonna 1867, hän löysi Pierre Michaux’n velosipedin. Seuraavana vuonna hän ryhtyi valmistamaan velosipedeja, joita kutsuttiin raakakumisiksi velosipedeiksi. Saksan–Ranskan sota kuitenkin katkaisi hänen kehittely- ja keksijätoimintansa.
Puhelin.
Pariisissakin Ader tarvitsi rahaa elättääkseen perustamansa perheen. Hän kiinnostui syntymässä olevasta puhelimesta. Hän täydensi ja kehitti Graham Bellin keksintöä ja ryhtyi myymään parantelemiaan tuotteita Pariisissa. Hän kehitti myös teatteripuhelimen, jossa kuuntelija saattoi jäädä kotiin ja kuunnella Pariisin oopperan lähetystä kotonaan.
Kustannustoimittaja

Kustannustoimittaja on kirjankustantamossa työskentelevä henkilö, jonka tehtäviin kuuluu erilaisten kustannustuotteiden, kuten kirjojen toteutus ja suunnittelu. Kustannustoimittaja tekee yhteistyötä sekä tekijän, teknisen valmistuksen että markkinoinnin kanssa. Kustannustoimittajan työ kohdistuu kotimaiseen ja käännettyyn kaunokirjallisuuteen, oppikirjoihin, sähköisiin oppimateriaaleihin, lasten- ja nuortenkirjallisuuteen, tietokirjallisuuteen ja sarjakuviin. Kirjailijalle luotettava kustannustoimittaja on tärkeä. Hän on usein ensimmäinen käsikirjoituksen ulkopuolinen lukija, ja hänen tehtävänsä on auttaa kirjailijaa parantamaan tekstiään. 
Varsinaista ammattiin johtavaa koulutusta ei ole. Edellytyksenä on useimmiten soveltuva korkeakoulututkinto. Yleensä kustannustoimittajat ovat opiskelleet suomen kieltä tai kirjallisuustieteitä. Tietokirjojen kustannustoimittajilla on usein eri erikoisalojen koulutus. Suomessa kustannustoimittajan paikkoja avautuu harvoin vapaaseen hakuun ja paikoista käydään kovaa kilpailua. Kustannustoimittajien ammattiliittona on toiminut vuodesta 1995 alkaen Suomen journalistiliitto. 
Suomen Kirjasäätiö myöntää vuosittain Alvar Renqvist -palkinnon ansioituneelle kustannustoimittajalle.
Manfred Kokot

Manfred Kokot (s. 3. tammikuuta 1948 Templin) on Itä-Saksaa edustanut yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili pikajuoksussa ja edusti urallaan kahta eri seuraa, SC Leipzigia ja SC DHfK:ta. Kokot oli mukana maansa hopeaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa Montrealin olympialaisissa 1976. Lisäksi hän voitti pikaviestissä kaksi mitalia EM-kilpailuista ja 60 metrillä kolme mitalia sisäratojen EM-kilpailuista.
Kun vuonna 1987 kansainvälinen yleisurheiluliitto vahvisti ensimmäiset viralliset sisäratojen maailmanennätykset merkittiin 50 metrin juoksun maailmanennätys Kokotin nimiin. Myöhemmin tämä aika 5,61 vuodelta 1973 kuitenkin katsottiin virheelliseksi ja pyyhittiin ME-tilastosta. Kokot itsekään ei ollut koskaan pitänyt aikaa oikeana.
Alfred Hitchcockin filmografia

Tämä on luettelo Alfred Hitchcockin filmografiasta.
Televisio.
Alfred Hitchcock ohjasi myös jaksoa.
Antje Schmidt

Antje Schmidt (s. 1967 Moers, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Der Elefant in meinem Bett" (1999) ja rikossarjassa "Syyttäjä". Schmidt näyttelee sarjassa Corinna Nagoldia. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Kahden keikka", "Siska", "Polizeiruf 110", "Tatort" ja "Tutkija".
Jinhua

Jinhua (, pinyin: Jīnhuá Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Zhejiangin maakunnan keskellä. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä runsas 140 kilometriä maakunnan pääkaupunki Hangzhousta etelälounaaseen. Kaupungin väkiluku on 5,362 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 10 919 neliökilometriä.
Jinhuan kaupunki rajautuu etelässä Lishuin, lännessä Quzhoun, pohjoisessa Hangzhoun ja Shaoxingin, sekä idässä Taizhoun prefektuuritason kaupunkiin.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu yhdeksään osaan seuraavasti:
Nähtävyyksistä mainittakoon esimerkiksi Aasian, joidenkin lähteiden mukaan maailman suurin elokuvastudio, Hengdian World Studios, joka toimii Dongyangin kaupungissa. Yiwun kaupungissa toimii Kiinan suurin raaka-ainepörssi.
Fiona Schwartz

Fiona Coors, o.s. Schwartz (s. 7. kesäkuuta 1972 Hameln, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta "Syyttäjä", jossa hän näytteli Kerstin Klaria 2005-2023. Schwartz on näytellyt myös televisiosarjoissa "4 gegen Z", "Kettu", "Kahden keikka", "Etsivä Lea Sommer" ja "Krista".
Hän on näyttelijä Stephan Schwartzin tytär.
Paige Turco

Jean Paige Turco (s. 17. toukokuuta 1965 Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Melanie Cortlandtin roolista televisiosarjassa "All My Children", "American Gothic", sekä April O’Neilin roolista elokuvissa "" ja "Teinimutanttininjakilpikonnat III". Hän näyttelee myös The 100 sarjassa Abigail Griffiniä.
Turco on harrastanut tanssia nuoresta lähtien. Hän opiskeli Springfieldissä Kiley Junior High Schoolin aikana balettia ja opiskeli myöhemmällä iällä tanssia ja balettia New Englandissa, Amherstissa ja Länsi-Massachusettsissa. Sittemmin Turco opiskeli näyttelijäksi Connecticutin yliopistossa ja jätti tanssimisen nilkkavamman vuoksi. Turcon ensimmäinen televisiorooli oli Guiding Light televisiosarjassa, jossa hän näytteli vuosina 1987–1989. 
Yksityiselämä.
Turco on ollut naimisissa Jason O’Maran kanssa vuodesta 2003 lähtien. Parilla on lapsi nimeltään David.
Ruprecht Pfalsilainen

Ruprecht Pfalsilainen (Ruprecht III "Klem") (5. toukokuuta 1352 Amberg – 18. toukokuuta 1410), Wittelsbachin suvun jäsen, oli Kurpfalzin vaaliruhtinas vuodesta 1398 ja Saksan kuningas vuodesta 1400 kuolemaansa saakka. Ruprechtin lisänimi Klem tulee latinan sanasta "clemens" ’armollinen’.
Ruprecht syntyi Ambergissä, Baijerissa ja osallistui jo nuorella iällä vaaliruhtinaskunnan hallintoon. Isänsä vaaliruhtinas Ruprecht II:n kuoltua Ruprecht peri vaaliruhtinaan tehtävät tältä. Vuonna 1400 Ruprecht oli yksi neljästä vaaliruhtinaasta, jotka lakkauttivat Wenzel IV:n kuninkuuden ja valitsivat Ruprechtin uudeksi kuninkaaksi. Kruunajaiset pidettiin Kölnissä 6. tammikuuta 1401.
Saman vuoden syksyllä Ruprecht ylitti armeijansa kanssa Alpit tarkoituksenaan syöstä Milanon herttua Gian Galeazzo Visconti vallasta ja saada paavi nimittämään hänet keisariksi. Yritys kuitenkin epäonnistui, Ruprechtin joukot hajaantuivat, ja hän joutui palaamaan takaisin Saksaan. Uutinen aiheutti epäjärjestystä Saksassa, mutta Ruprecht onnistui palauttamaan rauhan. Hän saavutti Englannin tuen poikansa Ludvigin ja Englannin kuninkaan Henrik IV:n tyttären Blanchen avioliiton myötä.
Ruprecht sai vaimonsa Elisabethin kanssa yhdeksän lasta. Ruprecht kuoli vuonna 1410 Landskronin linnassa lähellä Oppenheimia.
Ketosiilikäs

Ketosiilikäs ("Hyphoraia aulica") on keskikokoinen, aitosiilikkäisiin lukeutuva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Ketosiilikäs on helposti tunnistettava perhonen. Etusiivet ovat tasaisen ruskeat ja niissä on useita epäsäännöllisen muotoisia laikkuja, joiden väri vaihtelee valkeasta vaaleankeltaiseen. Takasiivet ovat tummankeltaiset tai oranssit ja niissä on laajoja tummia kuvioita. Siipikuvioiden värisävy ja kuvioiden muoto vaihtelee. Pää ja keskiruumis ovat ruskeat ja perhosen niskassa on vaalea poikkijuova. Takaruumis on keltainen ja sen selkäpuolella on mustia poikkiraitoja. Siipiväli on 34–38 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Ketosiilikästä tavataan suuressa osassa Eurooppaa ja Aasian poikki Japaniin asti, mutta laji on esiintymiseltään erittäin paikoittainen, eikä sillä ole mainittavaa taipumusta hakeutua uusille elinpaikoille. Suomessa lajia tavataan vain aivan eteläisimmissä osissa sekä Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät touko-kesäkuussa.
Suomessa vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa ketosiilikäs on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN)
Elinympäristö ja elintavat.
Päiväaktiivisten siilikkäiden tapaan ketosiilikäs on vaikeasti löydettävä ja sen tapaakin tyypillisimmin toukkana. Aikuiset koiraat lentävät pääasiassa auringonpaisteisina aamupäivinä etsimässä kasvillisuuden joukkoon piiloutuneita naaraita. Erityisen hyvin ketosiilikäs viihtyy rantaniityillä sekä kuivilla ja matalakasvustoisilla paikoilla, jotka lämpiävät pian auringonnousun jälkeen.
Naaras munii ravintokasvien lehtien alapinnoille 150–200 munaa ja kuolee heti saatuaan munimisen päätökseen. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana ja koteloituu maahan. Kotelo kuoriutuu varhain aamulla.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla eri ravintokasveilla.
Rikkileinikki

Rikkileinikki ("Ranunculus sulphureus") on pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla tavattava pieni leinikkikasveihin (Ranunculaceae) kuuluva kasvi. Suomessa rikkileinikki on harvinainen Käsivarren Lapin kasvi ja luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Elinympäristö ja koko.
Rikkileinikki on monivuotinen ja kasvaa 6–15 cm korkeaksi, hedelmävaiheessa jopa 25 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty, haaraton ja yläosasta ruskeakarvainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehden lapa on 1–3 cm leveä, leveän suippotyvinen ja matalasti 5–7-halkoinen. Varsilehdet ovat ruodittomia ja syvään liuskaisia, liuskat ovat kapeanpuikeita tai lähes soikeita. Tummankeltaisia kukkia on vain yksi varren latvassa. Kooltaan kukka on noin kahden sentin levyinen ja siinä on kaksi kehäkiehkuraa. Pitkään säilyvät verholehdet ovat n. 5 mm pitkiä ja tiheään ruosteenruskeakarvaisia. Terälehdet ovat 7–12 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Kukkapohjus on tiheäkarvainen. Rikkileinikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmistö on leveyttään korkeampi. Siihen kehittyy noin 1,5–2 mm pituisia pähkylöitä, joissa on jokseenkin suora, noin puolet pähkylän pituudesta oleva ota. Muiden leinikkien tavoin myös rikkileinikki on myrkyllinen laji.
Rikkileinikki muistuttaa läheisesti hieman hennompaa lumileinikkiä ("R. nivalis"), mutta tämän aluslehdet ovat herttatyvisiä ja kukkapohjus on kalju.
Levinneisyys.
Rikkileinikkiä tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisimmassa osassa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, Pohjois-Siperiassa, Alaskassa, Pohjois-Kanadassa, Grönlannissa sekä Huippuvuorilla. Suomessa rikkileinikkiä kasvaa ainoastaan Enontekiöllä Käsivarren suurtuntureilla, muun muassa Haltin seudulta.
Suomessa rikkileinikki on taantunut. Vuoden 2000 uhanalaisuusarvioinnissa se luokiteltiin vaarantuneeksi ja vuonna 2010 erittäin uhanalaiseksi. Vuonna 2019 laji luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Elinympäristö.
Rikkileinikki kasvaa tunturipaljakan sulavesipuroissa ja valuvetisillä lumenviipymäpaikoilla. Laji on kalkinsuosija. Suomessa laji kasvaa keskipaljakalla korkeintaan 1050 metrin korkeudella.
Ben Spies

Ben Spies (11. heinäkuuta 1984 Germantown, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräily-kuljettaja.
Uran alku.
Spies aloitti kilpailu-uransa Yhdysvalloissa. Siellä hän voitti jo toisella kaudellaan mestaruuden AMA Formula Xtreme -sarjassa. Seuraavat kaksi kautta menivät USA:n Superstock ja Supersport-sarjoissa, kunnes paikka aukesi kaudeksi 2005 AMA Superbike -sarjassa. Ensimmäisenä vuonnaan 2005 hän oli sarjan 2. sijalla, ja vuonna 2006 hän valloitti sarjan mestaruuden. 
Ura ammattilaisena.
Ben Spies juhli AMA Superbiken mestaruutta neljä kertaa peräkkäin. Viimeisen kautensa 2008 hän päätti sarjassa mestaruuteen ja ajoi myös kolmessa kisassa MotoGP-sarjassa, Hän ylsi niissä kaikissa pisteille ja oli parhaimmillaan 6. sijalla. Ensimmäisen MotoGP-kilpailunsa mies ajoi Britannian GP:ssä toukokuussa 2008 Suzukilla.
Kaudelle 2009 Spies teki sopimuksen Superbike-pyörien World Superbike -sarjaan Yamahan kanssa ja voitti heti tulokaskaudellaan sarjan mestaruuden. Kauden aikana hän pääsi myös näyttämään taitojaan MotoGP:ssä ja vakuutti Yamahan tallin, kun sijoittui viimeisessä kisassa Valenciassa sijalle 7.
Ura MotoGP-sarjassa.
Mestaruuteen päättyneen Superbike-kautensa jälkeen Spies teki sopimuksen Yamahan kakkostallin kanssa. Hän sai ajaa 2010 täyden MM-sarjan Monster Yamaha Tech 3 -tallissa Colin Edwardsin tallikaverina.
Ben Spies aloitti MotoGP-uransa vakuuttavasti. Ensimmäisessä kisassa hän päätyi 4. sijalle ja ylsi ensimmäisen kerran palkintokorokkeelle Britannian GP:ssä 20. kesäkuuta 2010. Uransa ensimmäisen paalupaikan Spies saavutti Yhdysvaltain GP:ssä Indianapolisissa. Kilpailussa hän ylsi parhaaseen sijoitukseensa ollen toinen Dani Pedrosan jälkeen.
Spies olisi monen mielestä ollut sopivin vaihtoehto ajamaan Valentino Rossin pyörää tämän ollessa loukkaantuneena, mutta MotoGP-sarjan säännöt kieltävät Rookie-kuskien ajamisen tehdastallissa.
Loistavan tulokaskauden ansiosta Yamaha päätti tehdä Spiesin kanssa sopimuksen kaudesta 2011 Yamahan tehdastiimissä Jorge Lorenzon tallikaverina Rossin siirtyessä Ducatille. 
Kauden 2011 alussa Spies osoitti taistelevansa palkintokorokesijoista Yamahan tehdastiimissä. Ensimmäisessä kilpailussa hän päätyi 6. sijalle ja toisessa kilpailussa hän kaatui 2. paikalta kolme kierrosta ennen maaliintuloa.
Ben Spies otti ensimmäisen voittonsa MotoGP-luokassa 25. kesäkuuta 2011 Assenin GP:ssä
Haavanlasisiipi

Haavanlasisiipi ("Sesia apiformis") on keskikokoinen, ulkonäöltään huomattavan pistiäismäinen perhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Haavanlasisiipi on eräs kookkaimmista lasisiipislajeista. Paksun takaruumiin kussakin jaokkeessa on leveä, keltainen raita. Yksi takaruumiin jaokkeista on kuitenkin sininen. Pää on suurelta osin keltainen, ja mustan keskiruumiin sivuilla on laajat keltaiset laikut. Jalat ovat keltaiset. Tuntosarvet ovat mustat. Sekä etu- että takasiivet ovat läpinäkyvät. Siipiväli on 31–48 mm.
Haavanlasisiipi muistuttaa paljon läheistä raitalasisiipeä ("Sesia bembeciformis"), mutta on helposti erotettavissa pään keltaisen värin takia.
Levinneisyys ja lentoaika.
Haavanlasisiipeä tavataan Euroopassa ja Aasiassa. Se on 1800-luvulla levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikan itäosiin. Suomessa lajia tavataan lähinnä maan etelä- ja keskiosissa. Lentoaika on heinäkuu.
Elinympäristö ja elintavat.
Muiden lasisiipisten tapaan haavanlasisiipi on melko piilottelevaa elämää viettävä perhonen. Aikuiset perhoset ovat helpoimmin löydettävissä heinäkuisina aamuina, aurinkoisella paikalla kasvavien poppeleiden lähistöltä, missä juuri kotelostaan kuoriutuneet perhoset lepäävät. Lajin läsnäolosta kertovat myös puiden tyviltä löytyvät tyhjät kotelot. Laji talvehtii toukkana 2–3 kertaa.
Ravintokasvi.
Toukka elää metsähaavan ("Populus tremula") ja muiden poppelien ("Populus" spp.) rungon sisällä.
Néa Kydonía

Néa Kydonía (; virallisesti Δημοτική Ενότητα Νέας Κυδωνίας, "Dimotikí Enótita Néas Kydonías") on yksi Chanián kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 10 771 (vuonna 2011).
Néa Kydonían nimi, ”Uusi Kydonia”, viittaa Chanián antiikin aikaiseen nimeen Kydonia. Néa Kydonía sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Egeanmeren rannalla. Sen länsipuolella sijaitsee Plataniás ja itäpuolella Chanián kaupunki. Néa Kydoníaan kuuluu sen edustalla sijaitseva asumaton Ágioi Theódoroin saari. Saarelle on tuotu Kreetan vuoristoista uhanalaisia kri-kri-vuohia eli ”kreetalaisia villivuohia”.
Néa Kydonía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chanián kuntaan yhdessä Akrotírin, Elefthérios Venizéloksen, Keramián, Soúdan ja Thérison kanssa.
Kunnallisyksikön osat.
Néa Kydonían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Lusignanin hallitsijasuku

Lusignanin hallitsijasuku oli suku, joka sai alkunsa Poitousta, läheltä Lusignania, läntisessä Ranskassa varhaisella 900-luvulla. He nousivat alueen merkittävimmäksi ylimyssuvuksi ja hallitsivat La Marchea ja Angoulêmea. Ristiretkien aikaan suvun maihin kuuluivat myös Jerusalemin, Kyproksen ja Kilikian kuningaskunnat.
Tatsu

Tatsu on Turtles-universumissa esiintyvä kuvitteellinen superroisto. Mirage Studiosin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1990 "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat" -elokuvassa.
Turtles-elokuvasarja.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Toshirô Obata näytteli Tatsua ensimmäisessä elokuvassa vuonna 1990 ja Michael McConnohie dubbasi hänen äänensä.
Tatsu on Silppurin oikean käden mies, joka vastaa jalkaninjojen koulutuksesta heidän nuorisokeskuksessa. Tatsu on erittäin äkkipikainen, eikä suvaitse epäonnistumista, jonka seurauksena hän useimmiten rankaisee väkivalloin nuoria jalkaninjoja. Hän taisteli elokuvan aikana Casey Jonesia vastaan, mutta joutui tyrmätyksi Jonesin lyötyä häntä yllättäen golf-mailalla.
Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus.
Toshirô Obata näytteli Tatsua myös toisessa elokuvassa vuonna 1991 ja Michael McConnohie dubbasi toistamiseen hänen äänensä.
Tatsu selvisi edellisen elokuvan tappiosta Casey Jonesille ja oli onnistunut pakenemaan Jalkaklaanin alkuperäisestä piilopaikasta. Hän otti huomattavasti pienentyneen Jalkaklaanin komentoonsa, kunnes kuolleeksi oletettu Silppuri palasi takaisin. Tatsu alentui takaisin varajohtajaksi ja sai muun muassa tehtäväkseen varastaa TGRI kanisteri ja siepata tiedemies Jordan Perryn mukanaan. Hän joutuu kuitenkin taistelemaan samalla Turtleseja vastaan ennen kuin pääsee pakenemaan paikalta. Tatsu lähettää myöhemmin parhaan ninjansa vakoilemaan reportteri April O'Neilia. Tatsu oli myös paikalla, kun Jordan Perryn loi Tokan ja Rahzarin mönjän avulla. Tatsu taisteli vielä elokuvan lopussa Turtleseja vastaan, jotka löivät hänet tajuttomaksi ja hän kompuroi pois tanssialattialla tapahtuneessa tappelussa.
Muissa medioissa.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012).
Tatsu esiintyi vuoden 2012 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjassa 5. Kaudella Jalkaklaanin väliaikaisena johtajana, aikeinaan tulla heistä pysyvä johtaja Silppurin kuoltua. Tatsun koko nimi tässä sarjassa on Hattori Tatsu ja hän on sarjassa sokea mutta hänen kuulonsa on erittäin tarkka. Nuoruudessaan Silppuri koulutti hänestä hänen parhaimman oppillaan, "Sokean miekkamiehen" ja vuosia myöhemmin Tatsu koulutti myös Karain, Silppurin otto-tyttären. Hänet tappoi myöhemmin Demonilohikäärme nimeltään Kavaxas mutta hänen henkensä palasi hetken aikaa taistelemaan kilpikonnia vastaan.
Mantšuriankurki

Mantšuriankurki ("Grus japonensis") on itäaasialainen kurkilintu. Sen esiintymisalue käsittää Koillis-Kiinan, Venäjän kaakkoiskolkan, Hokkaidōn itäosan Japanissa sekä aivan viime vuosina myös Mongolian. Japanin kurjet ovat paikkalintuja, muu populaatio muuttolintuja, jotka talvehtivat Keltaisenjoen suistossa ja Jiangsun rannikolla, sekä Korean niemimaan demilitarisoidulla vyöhykkeellä. Lajin populaation koko on noin 2 300 täysikasvuista yksilöä. Philipp Ludwig Statius Müller kuvaili lajin holotyypin Japanista vuonna 1776.
Janne Juusela

Janne Tapani Juusela (s. 9. tammikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen asianajaja, tietokirjailija ja veroasiantuntija. Juusela toimii neuvonantajana erityisesti yritysverotukseen, kansainväliseen verotukseen, yrityskauppoihin ja veroriitoihin liittyvissä kysymyksissä. Juusela on Asianajotoimisto Castrén &amp; Snellman Oy:n osakas. Aikaisemmin hän on työskennellyt muun muassa Borenius Asianajotoimisto Oy:ssä sekä valtiovarainministeriön ja kansainvälisen tilintarkastusyhteisön palveluksessa.
Koulutukseltaan Juusela on oikeustieteen tohtori, hän väitteli vero-oikeudesta vuonna 1998. Vuodesta 2002 lähtien hän on toiminut vero-oikeuden dosenttina Helsingin yliopistossa. Juusela kirjoittaa ja luennoi säännöllisesti omaan erityisosaamiseensa liittyvistä aiheista.
Jauhen Hutarovitš

Jauhen Eduardavitš Hutarovitš (, s. 29. marraskuuta 1983 Minsk) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies.
Hutarovitš kilpaili U. V. Aube -joukkueessa kaudella 2006 ja Roubaix Lille Métropole -tallissa 2007. Ammattilaisurallaan hän edusti FDJ-tallia 2008–2012, Ag2r-La Mondialea 2013–2014 sekä Bretagne - Séché Environnement / Fortuneo-Vital Concept -tallia viimeisillä ammattilaiskausillaan 2015–2016.
Hutarovitš voitti Espanjan ympäriajossa 2010 Marbellaan päättyneen toisen etapin massakirissä ennen Mark Cavendishiä ja Tyler Farraria.
Saavutuksia.
Lähteet: Cyclingbase , Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Circuit des Ardennes, 3. ja 4. etapin voitto
Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne, 2. etapin voitto
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Vuelta a Burgos, 2. ja 4. etapin voitto
Driedaagse van West-Vlaanderen, 2. etapin voitto
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Tour de la Somme, voitto
Välimeren ajo, 1. ja 5. etapin voitto
La Tropicale Amissa Bongo, 6. etapin voitto
Circuit de Lorraine, 2. etapin voitto
GP Fourmies, kolmas
Ranskan ympäriajo, 11. etapilla kolmas 
Espanjan ympäriajo, 2. etapin voitto
Puolan ympäriajo, 3. etapin voitto
Välimeren ajo, 1. ja 3. etapin voitto
Circuit de Lorraine, 1. etapin voitto
Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen
Coppa Bernocchi, voitto
Étoile de Bessèges, 1. etapin voitto
Scheldeprijs, kolmas
Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne, 2. etapin voitto
Nationale Sluitingsprijs, voitto
Pariisi–Bryssel, toinen
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen
Tour de l'Ain, 1. ja 2.(a) etapin voitto
Grand Prix de la Somme, voitto
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Puolan ympäriajo, pistekilpailun ja 1. etapin voitto
La Tropicale Amissa Bongo, 5., 7. ja 8. etapin voitto
Scheldeprijs, kolmas
La Tropicale Amissa Bongo, 7. etapin voitto
Umpikortteli

Umpikortteli on kortteli, jossa toisiinsa kiinni rakennetut talot rajaavat sisäänsä piha-alueen, jolle kuljetaan kadulta porttikongin läpi. Umpikorttelin perusajatus on julkisen tilan eli kadun ja yksityisen tilan eli pihan erottaminen toisistaan. Samalla umpikortteleiden julkisivut muodostavat yhtenäisiä katunäkymiä ja rajaavat selkeästi katutilaa.
Umpikorttelit ovat tyypillisiä Euroopan suurten kaupunkien keskustoissa. Suomessa umpikortteleiden rakentaminen väheni radikaalisti 1940-luvulla, kun lähiöperiaate valtasi alaa. Uusissa kaupunginosissa asuinkortteleihin ryhdyttiin rakentamaan erillisiä pistetaloja toisissaan kiinni olevien kadunvarsitalojen sijaan.
Suomen suurin asuintalojen umpikortteli sijaitsee Helsingin Vallilassa Sammatintien–Somerontien–Kangasalantien–Anjalantien rajaamassa korttelissa numero 555.
2,3-oksidoskvaleeni

2,3-oksidoskvaleeni (C30H50O) on triterpeeni ja skvaleenin hapettunut johdannainen. Yhdiste on tärkeä välituote useiden eri sterolien biosynteesissä.
Biosynteesi ja biologinen rooli.
2,3-oksidoskvaleenia muodostuu eliöissä skvaleenista skvaleenimono-oksigenaasientsyymin katalysoimana. Entsyymi tuottaa ainoastaan S-isomeeria. 2,3-oksidoskvaleenin hiilirungossa on kolme erillistä π-elektronisysteemiä, jotka vaikuttavat sterolien synteesissä muodostuvien rengasrakenteisten välituotteiden stabiilisuuteen. Entsyymit tuottavat 2,3-oksidoskvaleenista useita eri tuotteita. Tuotteen muodostumiseen vaikuttaa se, minkä konformaation entsyymin substraatti ottaa entsyymin pinnalla. Yhdistettä substraattinaan käyttäviä entsyymejä kutsutaan 2,3-oksidoskvaleenisyklaaseiksi, joita ovat muun muassa lanosterolisyntaasi, sykloartenolisyntaasi ja dammareenidiolisyntaasi. Nämä entsyymit tuottavat steroleja, joiden esiaste on lanosteroli, sykloartenoli tai dammaraani.
Kyyhkynherne

Kyyhkynherne eli kirjokyyhkynherne ("Cajanus cajan", synonyymi "Cajanus indicus") on trooppinen hernekasvi, joka on todennäköisesti kotoisin Aasiasta. Sitä viljellään koko trooppisella vyöhykkeellä, ja se on tärkeä viljelykasvi erityisesti puolikuivilla alueilla.
Kyyhkynhernettä viljellään erityisesti Intian niemimaalla, Itä-Afrikassa ja Väli-Amerikassa. Monivuotiset lajikkeet elävät 3–5 vuotta; yksivuotiset soveltuvat paremmin viljelyyn. Kasvia viljellään yleensä sekaviljelynä viljakasvien, kuten durran, helmihirssin tai maissin, kanssa. Se on tärkeä ravintokasvi.
Intiassa käytetään halkaistusta siemenestä nimitystä "toor dal". Englanninkielisissä maissa käytetään nimitystä "kyyhkynherne" (pigeon pea).
Sinabung

Sinabung tai Gunung Sinabung on kerrostulivuori Indonesiassa Sumatran saarella. Tulivuoren korkeus on 2 460 metriä. Tulivuori alkoi purkautua 29. elokuuta 2010. Edellisen kerran se oli purkautunut yli 400 vuotta aikaisemmin, vuonna 1600.
Tulivuori oli jälleen aktiivinen syyskuusta 2013 lähtien. Alueelta on lähtenyt yli 12 000 ihmistä.
Antti Halonen (kuvataiteilija)

Antti Halonen (14. heinäkuuta 1870 Linnasalmi, Lapinlahti – 7. helmikuuta 1945 Suonenjoki) oli suomalainen taidemaalari sekä puunveiston ja rakennusopin opettaja.
Antti Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Halonen ja Vilhelmiina Uotinen. Perheessä oli yhdeksän lasta, joista Antti oli viides. Hänen veljiään olivat taidemaalari Pekka Halonen, soitinrakentaja, harmonitehtailija Aapeli Halonen sekä viulutaiteilija Heikki Halonen.
Halonen opiskeli kuvataidetta aluksi vanhemman veljensä Pekka Halosen johdolla, ja sittemmin hän oli Akseli Gallen-Kallelan ja Eero Järnefeltin oppilaana. Hän kävi myös 1888 "Mäkisen Käsityöammattikoulun" Sortavalassa ja 1897 Pohjois-Savon kansanopiston Maaningalla.
Antti Halonen työskenteli Mäkisen urkuharmoonitehtaalla Sortavalassa ja sitten veljensä Aapeli Halosen urkuharmoonitehtaalla Jyväskylässä. 1900-luvun alussa Antti Halonen toimi useiden rakennushankkeiden (muun muassa Pekka Halosen Halosenniemen ateljeen ja J. H. Erkon Erkkola-kodin) suunnittelijana ja töiden valvojana. Vuosina 1910–1915 Antti Halonen oli vapaana taiteilijana Jyväskylässä, ja isänsä kuoltua 1915 hän hoiti perheen maatilaa Akkalansaaressa.
Mentyään naimisiin 1920 Tilda Nykäsen kanssa Halonen muutti Suonenjoelle, jossa hän toimi maamieskoulun rakennusopin ja -piirustuksen opettajana jääden eläkkeelle 1937. 
Antti Halosen maalausten aihepiirit liittyvät luonnonmaisemiin sekä maaseudun rakennuksiin ja ihmisiin. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran näytteillä Helsingissä 1904, ja viimeisen näyttelynsä Halonen piti kesällä 1940 Kuopiossa. Halonen oli myös hirsirakentamisen asiantuntija ja taitava puuseppä, joka suunnitteli ja valmisti huonekaluja ja kanteleita.
Euroopan raja- ja merivartiovirasto

Euroopan raja- ja merivartiovirasto (Frontex) () on Euroopan rajaturvallisuusvirasto, joka vastaa Euroopan unionin ulkorajoja koskevan yhteisen politiikan toteuttamisesta. Frontex on perustettu vuonna 2004 ja sijaitsee Varsovassa. Sen johdossa toimi perustamisesta alkaen toukokuuhun 2014 suomalainen Rajavartiolaitoksen virkamies Ilkka Laitinen. Viraston johtajana on toiminut maaliskuusta 2023 Hans Leijtens.
Historia.
Vuonna 2011 Frontex aloitti Hermes-operaation, jolla pyrittiin avustamaan Italiaa maahanmuuttovirtojen hallitsemiseksi. Frontexin tehtävänä oli tarkkailla Välimerta Italian ja Pohjois-Afrikan välillä laittoman maahanmuuton hillitsemiseksi. Suomen rajavartiolaitos osallistui operaatioon suorittaen merivalvontaa rajavartioston Dornier 288 -merivalvontalentokoneella Lampedusan saarelta vuonna 2013.
Frontexin vuoden 2017 riskianalyysin mukaan ihmissalakuljettajien liiketoimintamalli hyötyy EU:n ja kansalaisjärjestöjen meripelastustoiminnasta Välimerellä.
Vuonna 2020 julkaistujen uutisten mukaan Frontex on osallistunut laittomiin siirtolaisten häätöoperaatioihin Välimerellä.
Tehtävä.
Viraston tehtävä on sovittaa EU:n jäsenvaltioiden välistä rajojen valvontaan liittyvää yhteistyötä. Lisäksi virasto avustaa jäsenmaita rajavartijoiden koulutuksessa, tekee riskianalyyseja ja tarjoaa jäsenmaille apua lisätukea vaativissa tehtävissä.
Kalle Halonen

Kalle Halonen (6. joulukuuta 1899 Lapinlahti – 13. helmikuuta 1947 Lapinlahti) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut näyttelijä ja taidemaalari.
Kalle Halonen valmistui alun perin näyttelijäksi Kansallisteatterin oppilaskoulusta 1919 ja hän oli sitten näyttelijänä seuraavat kuusi vuotta eri teattereissa. Serkkunsa Pekka Halosen kehotuksesta Kalle Halonen päätti sitten vaihtaa alaa. Hän kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1925–1926 ja ensimmäinen näyttely hänellä oli 1928 Helsingin Taidehallissa viiden taiteilijan yhteisnäyttelyssä. 
Kalle Halonen asui Lapinlahdella mutta hän teki useita maalausmatkoja Keski- ja Pohjois-Suomeen erityisesti Korpilahdelle. Halonen teki myös opintomatkan Pariisiin. Halosen taulujen aiheina olivat luonnonmaisemat sekä maaseutuaiheet. Hän suunnitteli myös tekstiilejä sisarensa Anna Halosen kutomolle.
Jatkosodan aikana Kalle Halonen oli Rukajärven rintamalla ja siellä hän maalasi lukuisia luonnon- ja kylämaisemia. Halonen toimi lääkintämiehenä mutta saattoi maalata vapaa-aikanaan. 
Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Halonen ja Annaliisa o.s. Puurunen. Kolmetoistalapsisen perheen nuorimpana syntyneen Kalle Halosen sisaruksia olivat kuvanveistäjä Eemil Halonen ja kuvanveistäjä Arttu Halonen sekä ryijy- ja mattokutomon Kouvolassa omistanut Anna Halonen.
Arttu Halonen

Arttu Halonen (1. huhtikuuta 1885 Lapinlahti – 10. maaliskuuta 1965 Lapinlahti) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut kuvanveistäjä ja taidevalimon omistaja. Hän oli Suomen ensimmäinen ammatillinen taidevalaja. Tunnetuimmat Halosen pronssivalimossa valetut veistokset olivat Jussi Mäntysen "Hirvi"-patsas, Felix Nylundin "Kolmen sepän patsas", Viktor Malmbergin "Vedenkantaja"-patsas ja Johannes Haapasalon "Nyrkkeilijät"-patsas.
Arttu Halonen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1907–1909 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1909–1910. Hän teki myös opintomatkoja Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Halosen töitä oli ensi kertaa esillä Helsingissä 1913. Halonen oli aloittanut opintonsa 15-vuotiaana opiskelemalla metallitöitä Itä-Suomen käsityökoulussa Vuohimäellä. 
Hän opetteli yhdessä kuvanveistäjäveljensä Eemilin kanssa veistosten pronssivalua. Suomessa ei tähän aikaan ollut omia pronssivalimoita vaan kuvanveistäjät joutuivat lähettämään teoksensa valettaviksi ulkomaille. Halonen osti 1918 "Arttula"-nimisen talon läheltä Lapinlahden rautatieasemaa ja perusti sinne Suomen ensimmäisen taidevalimon joka oli toiminnassa 35 vuotta. 
Arttu Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Halonen ja Annaliisa o.s. Puurunen. Kolmetoistalapsiseen perheeseen syntyneen Artun sisaruksia olivat kuvanveistäjä Eemil Halonen ja taidemaalari Kalle Halonen sekä ryijy- ja mattokutomon Kouvolassa omistanut Anna Halonen. 
Halonen teki myös omia veistoksia jotka olivat usein lapsiaiheisia. Hän suunnitteli myös tekstiilejä sisarensa Anna Halosen kutomolle.
Julkisia teoksia.
Arttu Halosen julkisia teoksia ovat:
Maria Romantschuk

Maria Charlotta Elisabeth Romantschuk (s. 23. heinäkuuta 1956 Helsinki) on suomalainen toimittaja.
Romantschuk työskenteli toimittajana Yleisradiossa 1976–1989 ja politiikan toimittajana Hufvudstadsbladetissa 1989–1995. Hän oli ulkoministerin lehdistöavustaja 1995–1997, minkä jälkeen hän työskenteli Suomen Tukholman-suurlähetystön lehdistöneuvoksena 1997–2000. Romatschuk oli presidentin kanslian lehdistöpäällikkö 2000–2007 ja Fortumin viestintäjäjohtaja 2007–2009. Syyskuusta 2010 alkaen hän työskenteli Tammen viestintäpäällikkönä. Vuoden 2012 alusta alkaen hän toimi Bonnier Books Finlandin viestintäjohtajana. Bonnier irtisanoi Romantschukin tammikuussa 2013.
Romantschuk jäi vuodenvaihteessa 2019–2020 eläkkeelle Hanasaaren kulttuurikeskuksen ohjelmajohtajan työstä.
Yksityiselämä.
Romantschuk oli 1979–1984 naimisissa Leif Salménin kanssa. Hän avioitui vuonna 2019 taloustieteilijä Sixten Korkmanin kanssa.
Kruunukurjet

Kruunukurjet ("Balearica") on kurkilintujen lahkoon kuuluva lintusuku.
Kruunukurjet elävät Afrikassa Saharan eteläpuolella, ja ovat ainoita puuhun pesiviä kurkia. Suvussa on kaksi lajia, etelänkruunukurki ("Balearica regulorum") ja kruunukurki ("Balearica pavonina").
Alba Trissina

Alba Trissina oli 1600-luvun alkupuolella vaikuttanut italialainen säveltäjä. Hän oli Aracelin luostarin nunna Vicenzassa ja opiskeli Leone Leonin johdolla. Häneltä tunnetaan neljä motettia (mm. "Vulnerasti cor meum"), jotka sisältyvät Leonin teokseen "Sacri fiori: quarto libro de motetti a 1–4" (Venetsia, 1622). Alttoäänelle kirjoitetut motetit edustavat Veneton 1620-luvulle ominaista tyyliä.
Etelänkruunukurki

Etelänkruunukurki ("Balearica regulorum") on afrikkalainen kurkilintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji "regulorum" elää mantereen etelä- ja lounaisosissa Angolasta ja Namibiasta Botswanaan, Zimbabween ja Etelä-Afrikkaan. Alalaji "gibbericeps" elää mantereen itäosassa Ugandasta ja Keniasta Pohjois-Zimbabween ja Pohjois-Mosambikiin. Edward Turner Bennett kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikasta vuonna 1834.
Etelänkruunukurki esiintyy Ugandan lipussa.