tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vitali Teleš

Vitali Teleš (s. 17. lokakuuta 1983 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapallomaalivahti. 
Teleš edusti juniorina Tallinna JK:ta. Hän siirtyi seuraan edustusjoukkueeseen vuonna 1998. Vuonna 2004 hän siirtyi Meistriliigassa pelaavaan FC TVMK:hon. Hän voitti seurassa ykkösmaalivahtina kaudella 2005 mestaruuden. Teleš voitti myös Viron cupin 2006. Hän pelasi seurassa 144 ottelua. Kaudeksi 2009 Teleš siirtyi Veikkausliigaan FF Jaron joukkueeseen. Hän debytoi liigassa toukokuussa 2009 JJK:ta vastaan ja pelasi kaudella yhdeksän ottelua. Kaudella 2010 pelasi seuran ykkösmaalivahtina 26 ottelua.
MyGrain (albumi)

MyGrain on MyGrainin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2011. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Brändön vaakuna

Brändön vaakuna on Brändön kunnan tunnus. Vaakunan aiheen lokki, aaltokoro ja kala viittaavat saaristokunnan sijaintiin ja kalastukseen, yhteen sen pääelinkeinoista.
Vaakunan selitys kuuluu ”aaltokoroisen kilven punaisessa yläkentässä lentävä hopeinen lokki, hopeisessa alakentässä kala.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Finströmin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 5. huhtikuuta 1952. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 9. huhtikuuta 1952.
Status Grand Prix

Status Grand Prix on irlantilais-kanadalainen formulatalli, joka kilpailee GP2 -sarjassa. Talli perustettiin vuonna 2005 edustamaan Irlannin joukkuetta A1 Grand Prix -sarjassa. Tallin osaomistajia ovat entinen Jordan-tallin markkinointipäällikkö Mark Gallagher, entinen F1-kuljettaja Dave Kennedy, John Hynes ja Teddy Yip Jr., jonka isä omisti Theodore F1-tallin. Tallin teknisenä johtajana toimii Gary Anderson. 
Historia.
A1GP-sarjassa talli edusti myös kanadaa Kaudella 2007–2008 ja Alankomaita kaudella 2008–2009. Adam Carroll voitti A1GP-sarjan mestaruuden Irlannille kaudella 2008–2009. Vuonna 2010 talli kilpaili GP3-sarjassa. Talli sijoittui sarjan toiseksi neljällä voitollaan ja tallin kuljettaja Robert Wickens sijoittui sarjapisteissä toiseksi. Talli jatkoi GP3-sarjassa kaudella 2011. Talli jäi sarjan loppupisteissä viidenneksi kahdella voitollaan. Parhaana kuljettaja sarjan loppupisteissä sijoittui Alexander Sims, joka oli loppupisteissä kuudes. Vuonna 2012 talli saavutti yhden voiton Marlon Stöckingerin voitettua Monacon sprinttikilpailun. Talli keräsi 66 pistettä sijoittuen loppupisteissä kuudenneksi. Vuonna 2013 talli saavutti 18 pistettä ja jäi loppupisteissä viimeiseksi. Vuonna 2014 talli sijoittui tiimien pisteissä kolmanneksi kolmella voitollaan. Talli vetäytyi GP3-sarjasta kauden 2015 päätteeksi.
Vuodesta 2015 talli kilpaili GP2-sarjassa. Talli saavutti ensimmäisellä kaudellaan kaksi voittoa Richie Stanawayn voimin sijoittuen tiimien pisteissä kahdeksanneksi.
Niže

Niže (Ниже) on suomalaisen Kypck-yhtyeen toinen studioalbumi, joka ilmestyi 9. helmikuuta 2011. Albumin tuotti yhtyeen rumpali Hiili Hiilesmaa. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 16.
Albumin kansitaide koostuu venäläisen valokuvaajan Aleksei Repkinin Moskovan viemärijärjestelmästä ja maanalaisista tunneleista ottamista valokuvista.
Viimeinen kappale, Vals smerti, on instrumentaali. Se on omistettu vuonna 2009 kuolleen Sentencedin kitaristin Miika Tenkulan muistolle.
Ammattiurheilu

Ammattiurheilu tarkoittaa urheilun harjoittamista kokopäiväisenä ammattina. Yksilöurheilijalle se usein merkitsee oman urheilulajin kilpailujen kiertämistä ja joukkueurheilijalle jossakin ammattilaisliigassa pelaamista.
Ammattiurheilu Suomessa.
Joukkueurheilussa Suomen ainoa täysammattilaissarja on jääkiekon SM-liiga. Usean lajin sarjassa osa pelaajista on täysin ammattilaisia, mutta osa harjoittaa lajia puoliammattimaisesti käyden samaan aikaan muualla töissä tai opiskellen urheilun ohella. Tällaisia ovat muun muassa jalkapallon Veikkausliiga, Koripalloliiga ja Salibandyliiga. Suomalaisia joko kotimaassa tai ulkomailla kilpailevia ammattiurheilijoita oli vuonna 2008 tehdyn laskelman mukaan noin 500. Suomalaisista ammattiurheilijoista lähes kaikki ovat miehiä.
Vesthardus-ritarikunta

Vesthardus-ritarikunta () on historiallisesti Latvian kolmanneksi korkein ritarikunta. Ritarikunta perustettiin 12. heinäkuuta 1938, jolloin Latvian presidentti Karlis Ulmanis antoi asiaa koskevan asetuksen. Samalla annettiin asetus toisesta uudesta kunniamerkistä Kansallisen tunnustuksen rististä. Ritarikunnasta käytetään myös nimityksiä Isänmaan Vartijoiden ritarikunta ja Viesturs-ritarikunta (Verhardus Rex). 
Historia.
Ritarikunnan nimi periytyy Latvian historiasta 1200-luvulta. Tuolloin läntisessä Zemgalessa hallitsi Viesturs-niminen sotilashallitsija, jonka asuinpaikkana oli Tērveten linna. Hänestä käytettiin lähteestä riippuen erilaisia nimiä: Viestards, Viesthardus, Vesthardus, Vestardus ja Vesters. Tästä johtuu myös ritarikunnan nimitysten moninaisuus. Koska Viesturs taisteli menestyksekkäästi mm. saksalaisia vastaan, hänet otettiin ritarikunnan merkkihenkilöksi. Vesthardus-ritarikunta perustettiin Latvian muinaisten aikojen mahdin muistoksi.
Ritarikunnan kunniamerkkejä ehdittiin jakaa vain 18 kuukauden ajan ennen Neuvostoliiton miehitystä vuonna 1940. Marraskuun 1938 ja kesäkuun 1940 välisenä aikana kunniamerkkejä myönnettiin 3221 henkilölle, pääasiassa sotilaille. Suurristin eli 1. luokan kunniamerkin sai kuusi kenraalia. Ritarikunta perustettiin uudelleen vuonna 2004 presidentti Vaira Vīķe-Freibergan toimiessa Latvian presidenttinä. 
Myöntämisperusteet ja luokat.
Ritarikunnalla palkitaan siviilejä ja sotilaita erityislaatuisista ansioista valtion itsenäisyyden puolustamisen ja ylläpitämisen, valtion rajojen puoluetamisen, maan asevoimien muodostamisen sekä kansalaistaitojen opettamisen saralla. Uusista nimityksista vastaa maan presidentti. 
Ritarikunta jakaantuu viiteen luokkaan: suurristi, suurupseeri, komentaja, upseeri ja ritari. Siinä on lisäksi kolme mitaliluokkaa (kultainen, hopeinen ja pronssinen). Sotilashenkilöille kunniamerkit jaetaan miekkojen kera. Ritarikunnan nauha on punainen: 
Tunnuksien ulkonäkö.
Ritarikuntaristi on valkoemaloitu ns. apilaristi, ja siinä on kullatut reunat. Ristin kultareunaisessa ja valkoemaloidussa keskuskuviossa on kirjaimet VR (Vesthardus Rex). Ristin kääntöpuolella on ritarikunnan tunnuslause "Confortamini et pugnate ()" sekä vuosiluku 1219. Ritarikunnan nauha on tummanpunainen. Nauha ja risti liitetään toisiinsa heraldisen Latvian valtionvaakunan kautta. 
Suurristi on halkaisijaltaan 58 mm ja sitä kannetaan 110 mm leveässä nauhassa. Naisten nauhan leveys on 75 mm. Suurristin rintatähti on halkaisijaltaan 87 mm. Suurupseerin kaulassa kannettavan kunniamerkin halkaisija on 52 mm ja siihen liittyvä rintatähti on halkaisijaltaan 80 mm. Rintatähti on nelisakarainen ja hopeoitu. Sen keskellä on ritarikunnan risti. Komentajien kaulassa kannettava merkki on samanlainen kuin suurupseerien, mutta siihen ei liity rintatähteä. Upseerit ja ritarit kantavat halkaisijaltaan 40 mm olevaa ristiä rinnassa 32 mm nauhassa. Mitalit ovat halkaisijaltaan 30 mm ja ne kannetaan 32 mm nauhassa.
Finströmin vaakuna

Finströmin vaakuna on Finströmin kunnan tunnus. Vaakunan aiheen aaltokoro viittaa pieneen Kyrkström-virtaan, jonka oletetaan vaikuttaneen koko pitäjän nimeämiseen. Tammi kuvastaa asukkaiden peräänantamattomuutta ja seudun rehevää kasvillisuutta.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kultatammi alaisen, aaltokoroisen hopeahirren yläpuolella.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Finströmin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 22. toukokuuta 1948. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951. Vaakunalle hyväksyttiin korjattu selitys 8. lokakuuta 1969.
Intian Grand Prix 2011

Intian Grand Prix 2011 (virallisesti 2011 Formula 1 Airtel Grand Prix of India) oli Formula 1 -kauden 2011 17. osakilpailu, joka ajettiin 30. lokakuuta Buddh International Circuitin moottoriradalla Intiassa. Kilpailu oli kaikkien aikojen ensimmäinen Intian Grand Prix.
Vapaat harjoitukset.
Team Lotuksen kolmoskuljettaja Karun Chandhok ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Heikki Kovalaisen tilalla.
Aika-ajot.
Aika-ajoissa paalulle ajoi Red Bullin Sebastian Vettel. Toiseksi ajoi McLarenin Lewis Hamilton, mutta hän oli saanut perjantaiharjoituksissa kolmen ruudun lähtöruuturangaistuksen, joten hän joutui aloittamaan viidennestä ruudusta. Rangaistus nosti Vettelin tallikaverin Mark Webberin eturiviin. Myös Vitali Petrov, Sergio Pérez, Daniel Ricciardo ja Narain Karthikeyan joutuivat kärsimään lähtöruuturangaistuksia.
Kilpailu.
Kilpailun lähdössä Vettel onnistui pitämään johtopaikkansa, mutta hänen takanaan Webber joutui Jenson Buttonin ohittamaksi.
Kilpailun edessä myös Fernando Alonso pääsi Webberistä ohi. 24. kierroksella Lewis Hamilton yritti ohittaa Felipe Massaa, mutta mutkaan ajettaessa Massa sulki sisälinjan, jolloin he osuivat toisiinsa. Massa pyörähti ja Hamiltonin etusiipi vahingoittui, mutta molemmat pystyivät jatkamaan kisaansa. Tapauksesta langetettiin Massalle varikon läpiajorangaistus. Kymmenen kierrosta myöhemmin Massan autosta petti eturipustus jo toisen kerran tänä viikonloppuna, ja hän joutui keskeyttämään.
Vettel voitti kilpailun ja ajoi samalla uransa ensimmäisen Grand Slamin: hän ajoi paalulta voittoon johtaen jokaisen kierroksen ajan sekä ajoi nopeimman kierroksen.
Hammarlandin vaakuna

Hammarlandin vaakuna on Hammarlandin kunnan tunnus. Vaakunan aiheen vuori liittyy sitä tarkoittavaan muinaisruotsin sanaan "hamar", ja viittaa siten sekä kunnan nimeen että alueen kallioiseen luontoon. Laiva kuvastaa perimätietoa siitä, että Hammarland oli lännestäpäin purjehtijoille ensimmäinen maihinnousupaikka.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kohti kääntynyt kultainen viikinkilaiva; kultatyviössä punainen kolmoisvuori.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Hammarlandin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksissaan 14. helmikuuta 1948 ja 20. joulukuuta 1951. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 28. joulukuuta 1951.
Kansallisen tunnustuksen risti

Kansallisen tunnustuksen risti () on historiallisesti katsottuna vanhin Latvian ritarikunnista. Latvialaisena ritarikuntana se perustettiin kuitenkin vasta vuonna 1938 yhdessä Vesthardus-ritarikunnan kanssa. Tällöin Latvian presidentti Kārlis Ulmanis antoi perustamista koskevan asetuksen. Ritarikuntaa sanotaan myös Latvian Ansioritarikunnaksi. Ranskaksi ritarikunnan nimi on "Croix de la Reconnaissance".
Ritarikunta perustettiin ensimmäisen kerran toukokuussa vuonna 1710 Liepājassa. Perustaja oli Kuurinmaan herttua Friedrich Wilhelm. Hän halusi perustaa ritarikunnan Kuurinmaan jälleenrakentamisen kunniaksi suuren Pohjan sodan jälkeen. Vuonna 1938 ritarikunnan perustamisen taustalla oli Kuurinmaan ja Zemgalen loistokkaan menneisyyden muisto. Vuonna 1938 ritarikunta perustettiin uutena ritarikuntana, ja sen linkki menneeseen Kuurinmaan ritarikuntaan on lähinnä symbolinen. Ritarikunnan toiminta lakkautettiin, kun Neuvostoliitto oli miehittänyt Latvian. Latvian ensimmäisen itsenäisyyden aikana kunniamerkki myönnettiin yli 3 900 henkilölle, joista 21 sai suurristin ja mitaliluokan merkkejä myönnettiin yli 2 100 henkilölle.
Ritarikunta perustettiin uudelleen vuonna 2004 presidentti Vaira Vīķe-Freibergan annettua lakiesityksen Latvian ritarikunnista. Kansallisen tunnustuksen ristin kunniamerkeillä palkitaan esimerkiksi huomattavista palveluksista isänmaan hyväksi politiikan, kulttuurin, tieteen ja urheilun aloilla.
Kunniamerkit suunnitteli kuvanveistäjä Gustavs Šķilters. Ritarikunta jakaantuu viiteen luokkaan: suurristin komentajat (suurristi), suurupseerit (1. luokan komentajamerkki), komentajat (komentajamerkki), upseerit (1. luokan ritarimerkki) ja ritarit (ritarimerkki). Siinä on lisäksi kolme mitaliluokkaa – kultainen, hopeinen ja pronssinen. Ritarikunnan risti on valkoemaloitu maltanristi, jossa on kullatut reunat. Ristin sakarat liittyvät toisiinsa yhteensä kahdeksan pyöreän linkin välityksellä. Ristin keskuskuviossa on suuri valtionvaakuna ja vuosi 1938. Kunniamerkin kääntöpuolella on Kuurinmaan herttuakunnan vaakuna ja vuosi 1710. Ristin kääntöpuolen sakaroissa on ritarikunnan tunnuslause ”Pour les honnêtes gens” (”rehellisille ihmisille”). Ritarikunnan nauha on väriltään tummanpunainen, ja nauhassa on hopeiset juovat molemmissa ulkoreunoissa. 
Suurristi, suurupseerin risti ja komentajan risti ovat kaikki halkaisijaltaan 49 mm. Upseerin ja ritarin ristit ovat halkaisijaltaan 40 mm. Suurristiä kannetaan 110 mm leveässä nauhassa. Naisten nauhan leveys on 75 mm. Suurristin rintatähti on halkaisijaltaan 75 mm ja suurupseerin vastaava tähti on halkaisijaltaan 70 mm. Rintatähti on ritarikuntaristi suuremmassa muodossaan. Suurupseerien ja komentajien nauhanleveys on 32 mm. Upseerit ja ritarit kantavat merkkiään rinnassa 32 mm nauhassa.
Ritarikunnan mitalit ovat halkaisijaltaan 30 mm ja ne kannetaan 32 mm nauhassa. Mitaliin on kuvattu ritarikuntaristi ja kääntöpuolelle kruunu, rengas ja teksti ”Ajatuksia ja työtä Latvian hyväksi”.
Marjapaprika

Marjapaprika ("Capsicum baccatum") on paprikoiden ("Capsicum") sukuun kuuluva chililaji, joka on kotoisin Etelä-Amerikasta. Se on levinnyt Andeilta koko Latinalaiseen Amerikkaan. Kasvi on suurikokoinen.
Kasvatus.
Marjapaprika sopii kasvihuoneeseen, vesiviljelyyn tai sisäkasvatukseen. Se on helppohoitoinen.
Havannapaprika

Havannapaprika ("Capsicum chinense", myös "Capsicum sinense") on paprikoiden ("Capsicum") sukuun kuuluva chililaji. Se on levinnyt Karibian alueelta ja Etelä-Amerikasta Eurooppaan ja sieltä Aasiaan ja Afrikkaan.
Kasvin ulkonäkö.
Havannapaprika on matala ja tuuhea. Lehdet ovat isoja, kiiltäviä ja röpelöpintaisia. Kukka on pieni, keltavihreä. Hedelmän muoto ja väri ovat vaihtelevia.
Kasvatus.
Havannapaprika sopii kasvihuoneeseen ja vesiviljelyyn. Se on pitkäikäinen mutta vaativa.
Jomalan vaakuna

Jomalan vaakuna on Jomalan kunnan tunnus. Vaakunan aihe seuraa melko uskollisesti jäljennöksenä vuodelta 1326 säilynyttä Ahvenanmaan keskiaikaista sinettiä. Pyhä Olavi oli suojeluspyhimys paitsi koko saariryhmälle, niin myös 1200-luvulta peräisin olevalle Jomalan kirkolle.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä Pyhä Olavi istumassa valtaistuimella pidellen valtakunnanomenaa ja sotakirvestä, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Jomalan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 21. marraskuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 27. helmikuuta 1952.
Heikki Pyysalo

Heikki Pyysalo (11. maaliskuuta 1946 Rauma – 14. joulukuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen professori, joka tuli julkisuudessa tunnetuksi erityisesti korvasienitutkimuksistaan. 
Pyysalo valmistui kemistiksi Helsingin yliopistosta. Työskennellessään VTT:n elintarvikelaboratoriossa hän tutki korvasieniä, ja näiden tutkimusten pohjalta on luotu korvasienen nykyiset keittämisohjeet. Hän työskenteli myös yliopisto-opettajana. Sittemmin hän siirtyi johtajaksi Tullilaboratorioon, jossa hän työskenteli vuoteen 2009, joskin oli välillä pitkiä jaksoja EU:n neuvonantajana.
All Star Karate

All Star Karate on huhtikuussa 2010 julkaistu karate aiheinen videopeli. THQ:n kehittämä ja julkaisema peli julkaistiin vain Wiille.
Pelattavuus.
Pelin ohjaimina toimivat Wii Remote ja Nunchuk. Pelissä pääosin opetellaan eri hahmoilla karatea. Tarinatilassa pelaaja ohjaa nuorta miestä, joka olettaa osaavansa karatea. Pelastettuaan vanhan miehen ninjoilta, vanha mies osoittautuukin olevan karatemestari ja vie nuoren miehen dojoonsa harjoittelemaan oikeaa karatea.
Haastetilassa pelaajan on tarkoitus kehittää hahmonsa taitoja ja tätä varten on läpäistävä eri haasteita pitkin peliä. Tarkoituksena on saavuttaa lopulta mustavyö.
Pelin aikana, kun on edennyt tarpeeksi pitkälle voi myös muokata omaa karategi-asua, sekä luoda omia katoja, jo valmiista opituista katoista.
Sundin vaakuna

Sundin vaakuna on Sundin kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kahteen kunnassa olevaan linnoitukseen: keskiaikaiseen Kastelholman linnoitukseen ja Venäjän vallan aikaiseen Bomarsundin linnoitukseen, josta nykyään on jäljellä pelkät rauniot.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä sakarainen, tornilla varustettu kultainen harjamuuri; harjalla kultainen viiri.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Sundin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 27. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951.
José Ángel Valdés

José Ángel Valdés Díaz (s. 5. syyskuuta 1989 Gijón, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Villarrealia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
José Ángel on Sporting Gijónin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 8. helmikuuta 2009 ottelussa Barcelonaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan, joka päättyi lopulta Sportingin 3–2-voittoon. Joukkue oli lähellä pudota kauden päätteeksi alemmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin, mutta onnistui tiukasta paikasta huolimatta säilyttämään sarjapaikkansa pisteen erolla putoamisviivaan.
Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän pelasi 13 sarjaottelua, mikä oli sama määrä kuin edelliskaudella. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi sijalle 15.
Kumlingen vaakuna

Kumlingen vaakuna on Kumlingen kunnan tunnus. Vaakunan aiheen kummeli () tekee vaakunasta puhuvan ja kertoo samalla saaristokunnan luonteesta. Merikotka pesii seudulla.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kultainen kotka siivet levällään seisomassa hopeakivien muodostamalla merimerkillä.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Kumlingen kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 15. helmikuuta 1948. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951. Kumlingen kunta käyttää pääasiassa heraldikko Gustaf von Numersin vuonna 1953 uudelleenpiirtämää mallia vaakunasta.
Myllymäen koulu (Hämeenlinna)

Myllymäen koulu on Hämeenlinnassa sijaitseva peruskoulu. Myllymäen kaupunginosassa Ahokadun varrella sijaitseva koulu perustettiin vuonna 1913. Koulun hirsirunkoinen puuosa valmistui v. 1912 ja kivirakennus v. 1950. Oppilaita on 275 ja opettajia 25 henkilöä. Vuonna 2013 koulussa juhlittiin koulun 100-vuotisjuhlaa. Koulun rehtori on Outi Kärki. Opetusta annetaan luokka-asteille 1–6.
Peruskorjaus ja laajennus.
Hämeenlinnan kaupunki kilpailutti koulun peruskorjauksen ja kivikoulun laajennuksen alkuvuodesta 2022. Siinä tehtiin myös suuria parannuksia esteettömyyteen mm. hissiasennuksilla, ja katolle sijoitettiin aurinkopaneeleja. Hankkeen veroton tavoitebudjetti oli 8,5 miljoonaa euroa. Rakennustyöt alkoivat lokakuussa 2022, ja rakennukset tulivat uudestaan käyttöön elokuussa 2024. Uudistustöiden aikana koulu toimi väistötiloissa Ahveniston koulussa.
Kultafasaani

Kultafasaani ("Chrysolophus pictus") on kultafasaanien sukuun kuuluva koristeellinen kanalintu.
Tuntomerkit.
Kultafasaanikoiras on 90–105 (pyrstön osuus 60–70) senttimetriä pitkä, naaras 60–80 senttimetriä, josta pyrstön osuus 30–35 senttimetriä. Koiraan vatsapuoli on punainen. Selkä ja pää ovat keltaiset ja soitimella koiras levittää viuhkaksi oranssinkeltaisen niskahunnun. Naaraalla on vaatimattomampi ruskea höyhenpuku, jossa on mustia poikkiraitoja.
Koiraan soidinlaulu on yksi- tai kaksitavuinen ja karhea "ähk" tai "äh-ehk". Muuten laji on hiljainen.
Levinneisyys.
Kultafasaani elää luonnonvaraisena Keski-Kiinan vuoristoseudulla. Sitä on istutettu esimerkiksi Kaakkois-Englantiin ja Lounais-Skotlantiin.
Taistelupari (Ankantekijät)

Ankantekijät 12: Taistelupari on vuonna 2010 ilmestynyt Ankantekijät-kirjasarjan kahdestoista osa. Kirjan seikkailut ovat Bas ja Mau Heymansin piirtämiä.
2012-ilmiö

2012-ilmiö käsittää eskatologisia uskomuksia siitä, että tarkalleen 21. joulukuuta 2012 olisi pitänyt tapahtua luonnonmullistavia tai muodonmuutoksellisia tapahtumia. Time and Date -sivuston mukaan maailmanlopun laskettiin tapahtuvan kello 11.11 UTC-aikaa.
Kulttuurinen vaikutus.
Kyseiseen ilmiöön perustuen on myös tehty yhdysvaltalainen Roland Emmerichin ohjaama elokuva "2012". Monet elokuvan katsoneet uskoivat maailmanlopun tulevan ja ottivat yhteyttä tähtitieteilijöihin.
Ilmiöstä kirjoitettiin myös satoja kirjoja.
Karate (videopeli)

Karate on vuonna 1982 julkaistu karateaiheinen videopeli. Ultravisionin kehittämä ja julkaisema peli julkaistiin vain Atari 2600:lle. Peli julkaistiin myöhemmin uudelleen Froggon kautta vuonna 1987. Pelin suunnittelusta vastasi tuolloin mustan vyön ja 25 vuotta karatea harjoitellut Joseph Amelio.
Pelattavuus.
Pelissä on tarkoitus otella voitokkaasti eri karateotteluita ja saavutta sitä kautta vyöasteittain lopulta musta vyö. Otteluiden aikana pelaajalla on käytössä erilaisia potkuja ja lyöntejä, joista osuessaan vastustajaan saa eri määrä pisteitä. Ottelut kestävät kaksi minuuttia, jonka jälkeen voittaja määräytyy eniten pisteitä keränneelle ottelijalle.
Vastaanotto ja arvostelu.
Peliä pidetään yleisesti yhtenä huonoimmista Atari 2600:lle tehdyistä peleistä.
Iatrogeneesi

Iatrogeneesi tarkoittaa iatrogeenisen tilan eli hoitoperäisen tai hoidosta johtuvan epäsuotuisan tilan aiheuttamista potilaalle. Tila voi olla lääkäreiden, kirurgien, psykiatrien, psykologien, terapeutin, hoitajan, hammaslääkärin tai muiden hoidosta vastaavien aiheuttama. Myös vaihtoehtoiset hoitomenetelmät voivat aiheuttaa iatrogeenisiä tiloja.
Jotkin iatrogeeniset tilat on helppo havaita, kuten kirurgisen hoitotoimenpiteen aiheuttama epätoivottu komplikaatio. Toiset voivat olla vaikeammin havaittavissa, kuten lääkehoidon sivuvaikutukset. Lapsuusiällä selvästi yleisin lisämunuaisen kuorikerroksen vajaatoiminnan muoto on iatrogeeninen, farmakologisesta glukokortikoidihoidosta johtuva.
Iatrogeeninen tila voi tulla sattuman, hoitovirheen, huolimattomuuden tai lääkkeiden yhteensopimattomuuden aiheuttamana. Yhdysvalloissa on arviolta 44 000 − 98 000 kuolemantapausta joka vuosi kokonaan tai osaksi iatrogeenisen syyn takia.
Historia.
Termin "iatrogeeninen" etymologia on "parantajan aiheuttama" ("iatros" tarkoittaa parantajaa kreikan kielessä); sellaisena se saattoi olla hyvää tai pahaa.
Hippokrateen päivistä alkaen on tiedostettu lääkärin potentiaaliset kyvyt aiheuttaa myös pahaa. Fraasi "Primum non nocere" ("ennen kaikkea vältä vahingoittamasta potilasta") on tärkeä osa lääketieteen etiikkaa, ja tarkoituksella aiheutettu iatrogeeninen tai muu sairaus tai kuolema onkin rikos monissa yhteiskunnissa.
Lääkärin siirtyminen suoraan ruumiinavauksesta hoitamaan synnyttäviä äitejä aiheutti paljon iatrogeenisiä lapsivuodekuolemia 1800-luvulla ennen kuin infektioiden mekanismi havaittiin (ks.Ignaz Semmelweis).
Lääketieteen kehittyminen 1900-luvulla on auttanut paremmin välttämään iatrogeenisiä tiloja. Antiseptiikka, anestesia, antibiootit ja paremmat kirurgiset toimenpiteet ovat vähentäneet huomattavasti iatrogeenisiä kuolemia.
Kökarin vaakuna

Kökarin vaakuna on ahvenanmaalaisen Kökarin kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa tämän ulkosaaristolaiskunnan tärkeimpään elinkeinoon kalastukseen.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hyppäävä hopeakala, jonka varukset punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Kökarin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 30. marraskuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 16. huhtikuuta 1952.
Lemlandin vaakuna

Lemlandin vaakuna on Lemlandin kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa 1300-luvulla rakennettuun Pyhälle Olaville pyhitettyyn Lemböten kappeliin.
Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä kultainen kappeli, jossa kaksi punaista ikkunaa: katon harjalla kaksi kultaristiä, joiden sakarat päättyvät punaisiin kolmioihin.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Lemlandin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 22. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 28. joulukuuta 1951.
Donna (kappale)

Donna oli 1950-luvun lopulla vaikuttaneen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi Ritchie Valensin toinen singlejulkaisu. Tuolloin vain 17-vuotias Valens kirjoitti kyseisen teiniballadin tyttöystävästään Donna Ludwigista.
Single nousi Yhdysvalloissa Top 10 -listalle tammikuussa 1959 ja oli parhaimmillaan toisella sijalla. Single ilmestyi Del-Fi -levymerkillä ja koko 1950-luvun Top 250 -listalla se oli sijalla 192.
Levyn kääntöpuolella oli rockaava versio vanhasta meksikolaisesta standardista "La Bamba". Myös tämä kappale oli Yhdysvalloissa Top 40 &lt;br&gt;-listalla.
"Donna" oli Valensin ensimmäinen ja viimeinen Top 10 -hitti, sillä hän kuoli 3. helmikuuta 1959 yhdessä Buddy Hollyn ja Big Bopperin kanssa lento-onnettomuudessa, kun nämä olivat Winter Dance Party -nimisellä kiertueella.
Suomessa "Donnan" on levyttänyt ainakin Teddy &amp; The Tigers albumilleen "Burn It Up".
Gabrielle Giffords

Gabrielle Giffords (s. 8. kesäkuuta 1970 Tucson, Arizona) on yhdysvaltalainen poliitikko ja Arizonan osavaltion kongressiedustaja. Giffords on Yhdysvaltain demokraattipuolueen jäsen. Giffords valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensi kerran vuonna 2006, ja hän aloitti sen jäsenenä tammikuussa 2007. Tätä ennen hän toimi vuosina 2001–2003 Arizonan edustajainhuoneen ja vuosina 2003–2005 Arizonan senaatin jäsenenä.
Giffords valmistui maisteriksi Cornellin yliopistosta pääaineenaan aluesuunnittelu vuonna 1996. Hän on ollut vuodesta 2007 naimisissa astronautti Mark E. Kellyn kanssa.
Arizonan ampumavälikohtauksen uhrina.
8. tammikuuta 2011 Giffords haavoittui vakavasti Tucsonissa pidetyssä ulkoilmatilaisuudessa tapahtuneessa ammuskelussa. Tulituksen kohteena oli useita henkilöitä, joista kuusi sai surmansa. Giffords itse sai osuman päähänsä. Hän joutui tehohoitoon, mutta hänet leikannut kirurgi oli optimistinen hänen toipumisensa suhteen.
Toipuminen.
Kesäkuussa 2011 Giffordsin puhekyky oli yhä vajavainen, eikä hänen paluutaan kongressityöskentelyyn kuluvalla vaalikaudella pidetty todennäköisenä. Hän palasi kongressisaliin 1. elokuuta aplodien saattelemana äänestääkseen Yhdysvaltojen velkakaton korotuksesta. 22. tammikuuta 2012 Giffords ilmoitti videoviestillä eroavansa kongressiedustajan virasta voidakseen keskittyä toipumiseen.
Nick Pope

Nicholas Pope (s. 19. syyskuuta 1965) on entinen Britannian puolustusministeriön virkamies. Hän vastasi vuodesta 1991 vuoteen 1994 Britannian puolustusvoimien suorittamista UFO-tutkimuksista, mistä työstä hänet parhaiten tunnetaan.
Virkaura.
Britannian puolustusministeriö.
Hän hakeutui Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriön palvelukseen vuonna 1985.
Hän työskenteli ministeriössä vanhempana johtajana, joka edustaa virka-asteikolla keskijohtoa. Hän osallistui myös Afganistanin ja Irakin sotaan liittyvään työhön.
Britannian ufotutkimus.
Vuosien 1991 ja 1994 välillä hänen päätehtävänsä Britannian puolustusministeriössä liittyivät Kuninkaallisten ilmavoimien merentakaisiin rutiinitoimintoihin ja ylilentolupia koskevaan diplomaattiseen paperisotaan.
Näiden virkatehtävien ohella hänen tehtävänsä oli vastata puolustusministeriön tietoon tulleiden ufotapauksien dokumentoimisesta ja tutkimisesta. Tässä toiminnassa Iso-Britannia sovelsi Yhdysvaltojen Projekti sinisen kirjan käytäntöjä. Vaikka useimmat Britannian puolustusministeriön tutkimat ufotapaukset kyettiin selvittämään tunnetuista kohteista tehtyinä virhehavaintoina, Popen mukaan noin 5% havainnoista jäi selittämättä.
Ufotutkimuksen ohella hän vastasi abduktioita, viljapeltokuvioita, karjansilpomista ja muita outoja ilmiöitä koskevista yhteydenotoista. Hänen työnsä UFOjen parissa toi hänelle lempinimen ”Britannian Fox Mulder” suositun tv-sarjan "Salaiset kansiot" päähenkilön mukaan.
Alkuun Pope oli skeptinen, mutta työnsä tuloksena hän alkoi uskomaan ufoilmiön todellisuuteen, kuin myös siihen, että ufoihin liittyy vakavia turvallisuus- sekä puolustuspoliittisia kysymyksiä. Hän tutki useita tapauksia joissa ufoja oli jäljitetty tutkalla, minkä seurauksena niiden perään oli lähetetty hävittäjiä. Hän tutustui myös siviililentokoneita koskeviin vaaratilanteisiin, joissa toisena osapuolena on ollut ufo. Tämä kaikki johti hänet siihen käsitykseen, että osassa näistä tapauksista ET-hypoteesia ei voida sulkea pois mahdollisena selityksenä.
Freelancer-journalisti ja ufoasiantuntija.
Marraskuussa 2006 hän erosi tehtävistään puolustusministeriössä kritisoiden työnantajaansa ja maansa hallitusta ufotutkimustoiminnan alasajamisesta Hän jatkaa työtään ufotutkijana kirjailijana, toimittajana ja yksityisenä konsulttina.
Pope kirjoittaa kolumneja muun muassa "Hot Gossip"-nimiseen aikakauslehteen, jonka on perustanut ufoilmiöstä kiinnostunut liikenainen Georgina Bruni. Hän on esiintynyt julkisuudessa useilla kansainvälisillä tv-kanavilla ufoilmiön tiimoilta. Hän on luennoinut tieteellisissä konferensseissa, museoissa, sotilastukikohdissa ja Oxford Unionissa.
Lumparlandin vaakuna

Lumparlandin vaakuna on Lumparlandin kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kunnan pääelinkeinoihin kalastukseen ja maanviljelyyn.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kultalyhde, molemmin puolin sitä kohti kaartuva hopeinen, punavaruksinen kala.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Lumparlandin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 20. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 16. huhtikuuta 1952.
Sottungan vaakuna

Sottungan vaakuna on Sottungan kunnan tunnus. Vaakunan aiheena on pieni keskiaikainen pursi. Samanlaisia käytettiin kotitarvepurjehdukseen ja pienoisrahdin kuljetukseen, joilla on tässä saaristokunnassa pitkät perinteet.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä vene kahden aaltonauhan yläpuolella; kaikki kultaa paitsi maston huipussa punainen, kolmikielekkeinen lippu.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Sottungan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 30. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 27. maaliskuuta 1952.
Ardabīl (provinssi)

Ardabīl () on yksi Iranin 30 provinssista. Se sijaitsee Iranin luoteisosassa Azerbaidžanin vastaisella rajalla ja kuuluu maan pienimpiin provinsseihin (17 800 km²). Ardabīlin asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 1,2 miljoonaa. Sen pääkaupunki on noin 418 000 asukkaan Ardabīl (2006). Provinssi jakaantuu yhdeksään piirikuntaan.
Valtaosa provinssin asukkaita on azereita, mutta sen alueella elää myös muita väestöryhmiä, kuten tateja ja persialaisia. Provinssin sää vaihtelee huomattavasti eri vuodenaikoina; kesät ovat hyvin lämpimiä, mutta talvisin lämpötila voi pudota jopa –25 °C:seen. Ardabīlia pidetään yleisesti Iranin kylmimpänä provinssina, vaikka iso osa sen alueesta onkin metsän ja muun kasvillisuuden peittämää. Vuosittainen sademäärä on noin 400 millimetriä.
Ali Daei, jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä, sekä Hossein Rezazadeh, superraskaan sarjan painonnostaja, ovat molemmat lähtöisin Ardabīlista.
Ardabīl

Ardabīl on (, myös muodossa "Erdebil" tai "Ardebil") Ardabīlin provinssin pääkaupunki Luoteis-Iranissa. Kaupunki sijaitsee avoimella tasangolla Sabalan-vuoren (4 811 metriä) sekä Kaspianmeren lounaisrannan välissä, 25 kilometrin päässä Azerbaidžanin rajasta.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 482 632. Suuri osa asukkaista on etniseltä taustaltaan azereita. Edeltävinä vuosikymmeninä kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 65 742 (1956), 83 596 (1966), 147 865 (1976), 281 973 (1986), 311 022 (1991), 340 386 (1996) ja 418 262 (2006).
Kaupungissa sijaitsee Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva šeikki Safi al-Din Ardabiliin khanqah ja mausoleumi.
Ardabīl tunnetaan silkki- ja mattokaupan keskuksena. Joitain perinteisiä Ardabilin mattoja on esillä kuuluisissa museoissa länsimaissa; ne tunnetaan erittäin korkealaatuisina persialaisina mattoina.
Vårdön vaakuna

Vårdön vaakuna on Vårdön kunnan tunnus. Vaakunan aihe, kartio eli vartiotuli, viittaa kunnan nimeen, joka juontaa juurensa muinaisruotsin sanaan "vardher" tarkoittaen vahtia, vartiota tai vartijaa. Vartiotulia on entisaikaan sytytetty Vårdön Kasbergillä sekä varoittamaan vaarasta että ohjaamaan merenkulkijoita.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen kartio, jossa kulta-punainen liekki.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Vårdön kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 29. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 20. helmikuuta 1952.
Burrin ja Hamiltonin kaksintaistelu

Burrin ja Hamiltonin kaksintaistelu oli kahden tunnetun yhdysvaltalaisen poliitikon, Alexander Hamiltonin ja Aaron Burrin välinen kaksintaistelu heinäkuun 11. päivänä vuonna 1804. Hamilton oli entinen Yhdysvaltain valtiovarainministeri, ja Burr senhetkinen Yhdysvaltain varapresidentti. Hamilton ja Burr olivat olleet pitkään riidoissa toistensa kanssa ja riita kulminoitui vuonna 1804, kun Burr hävisi New Yorkin kuvernöörinvaalit täpärästi Hamiltonin tukemalle vastaehdokkaalle. Vaalitappion jälkeen Burr haastoi Hamiltonin kaksintaisteluun, mihin tämä suostui.
Taistelu käytiin aamulla 11. heinäkuuta Weehawkenissa, New Jerseyssä samalla paikalla, jossa Hamiltonin poika Phillip oli kuollut kaksintaistelussa kolme vuotta aiemmin. Kaksintaistelussa Burr ampui ja haavoitti kuolettavasti Hamiltonia, joka kannettiin lääkäri William Bayardin kotiin Manhattaniin, jonne hän kuoli seuraavana päivänä noin kello 14.00.
Kaksintaistelun jälkeen monet pitivät Burria murhaajana, Burr menetti poliittisen uransa ja oli jopa lähellä saada tuomion maanpetoksesta suunniteltuaan Espanjan kaksoisagenttina toimineen kenraali James Wilkinsonin kanssa hyökkäämistä Meksikoon. Hamiltonin vaimo ja seitsemän lasta taas ajautuivat Hamiltonin kuoleman myötä raskaisiin velkoihin, mutta pääsivät ystäviensä taloudellisen tuen ansiosta irti veloistaan.
Vytautas Suuren ritarikunta

Vytautas Suuren ritarikunta () on arvojärjestyksessä Liettuan korkein ritarikunta. Ritarikunta perustettiin vuonna 1930, kun Liettuan suuriruhtinaan Vytautas Suuren kuolemasta tuli kuluneeksi 500 vuotta.
Kunnianosoitusta myönnetään sellaisille henkilöille, jotka ovat tehneet erikoislaatuisen palveluksen Liettuan hyväksi. Saajan ei tarvitse olla Liettuan kansalainen.
Kaikki uudet nimitykset, joista päättää maan presidentti, tehdään lähtökohtaisesti ritarikunnan ensimmäiseen luokkaan ja ylennyksiä tehdään aikaisintaan kolmen vuoden päästä.
Ritarikunnan symbolit.
Ritarikunnassa on viisi luokkaa sekä yksi erikoisluokka:
Ritarikunnan kunniamerkit suunnitteli liettualainen taiteilija Jonas Burba.
Ritarikunnan korkeimman erityisasteen muodostaa suurristi ketjun kera, joka on myönnetty valtionpäämiehille. Kultaisessa ketjussa vuorottelevat kaksoisristit ja tyylitellyt V-kirjaimet. Kultainen, 50 mm halkaisijaltaan oleva risti on valkoemaloitu. Ristin keskellä on punaemaloidussa taustassa ratsastava suuriruhtinaan hahmo. Ristin sakaroihin on kaiverrettu suuriruhtinas Vytautaksen hallintovuodet 1392–1430. Risti roikkuu ketjusta vaakunan ja kruunun kautta. Vaakuna on otettu Vytautas Suurelta. Ketjuun kuuluva, halkaisijaltaan 85 mm:n rintatähti on yhdeksänhaarainen kultainen tähti, jonka keskuskuviossa on kuvattuna ritarikuntaristi punaemaloidussa taustassa. Lisäksi tähden päällä on kruunu. 
Nauhassa kannettava suurristi (ilman ketjua) on samanlainen kuin ketjuissa kannettava. Risti roikkuu nauhassa kruunun kautta. Nauha on väriltään valkoinen ja sen sivuissa on kaksi oranssia raitaa. Nauhan leveys on miehille 100 mm ja naisille 65 mm. Nauhassa kannettavan suurristin rintatähti on samanlainen kuin ketjuluokassa, mutta se on tehty hopeasta ja keskuskuvion emalointi on punaisen sijaan tummansininen. 
Ensimmäisen luokan komentajamerkki on halkaisijaltaan 50 mm. Sitä kannetaan kaulassa 40 mm:n nauhassa, joka on valkoinen oranssien sivujuovien kera. Ensimmäisen luokan komentajamerkkiin kuuluu hopeinen, yhdeksänhaarainen rintatähti. Sen keskuskuvio on mustaemaloitu. Komentajamerkki on samanlainen, mutta ilman rintatähteä.
1.luokan ritarimerkki on halkaisijaltaan 42 mm, ja sitä kannetaan rinnassa. 1.luokan ritarimerkkiin kuuluu ruusuke. Nauhan leveys on 32 mm. Ritarimerkki on samanlainen, mutta siinä ei ole ruusuketta. Ritarikunnan mitali on hopeaa ja sen halkaisija on 36 mm. Nauhan leveys on 32 mm. Mitalin etupuolelle on kuvattu ritarikunnan risti ja kääntöpuolelle sanat "Vytautas Didysis 1392–1430".
Bernhard Schlink

Bernhard Schlink (s. 6. heinäkuuta 1944 Bielefeld, Saksa) on saksalainen juristi ja kirjailija. Hänen teoksensa "Lukija" on sovitettu myös elokuvaksi.
Elämäkerta.
Schlinkin vanhemmat olivat teologeja. Isä toimi teologian professorina mutta menetti työnsä kansallissosialistien vuoksi ja työskenteli sen jälkeen seurakuntapappina.
Schlink opiskeli oikeustiedettä Länsi-Berliinissä ja valmistui vuonna 1968. Hän eteni urallaan tuomariksi Nordrhein-Westfalenin osavaltion perustuslakioikeuteen. Vuonna 1992 hänet nimitettiin Humboldt-yliopiston oikeustieteen professoriksi, ja hän jäi eläkkeelle vuonna 2006. Kaunokirjallisen uransa hän aloitti vuonna 1982 julkaisemallaan rikosromaanilla. 
Tuotannosta.
Myöhemmin Schlink on kuvannut kirjoissaan Saksan historian kipupisteitä, kuten kansallissosialismia ja sen aikana tehtyjä rikoksia sekä 1970-luvun terrorismia.
Menestysteos "Lukija" ilmestyi vuonna 1995 ja on käännetty 39 kielelle. Teoksen päähenkilö, lakimies, muistelee murrosikäänsä, jolloin hänellä oli sukupuolisuhde itseään vanhempaan raitiovaunun rahastajaan. Eräänä päivänä nainen katoaa. Myöhemmin päähenkilö näkee hänet syytettynä sotarikosoikeudessa. Kirjan pohjalta on tehty elokuva, ja pääosissa näyttelevät Kate Winslet ja Ralph Fiennes. 
Terrorismia käsitellyt teos "Viikonloppu" ilmestyi vuonna 2008. Vasemmistolaiseen terroristiryhmään kuulunut, neljä murhaa tehnyt Jörg pääsee 24 vuoden vankeuden jälkeen vapaaksi. Edessä on viikonloppu, ja vapautumisen kunniaksi ovat Jörgin nuoruudenystävät järjestäneet juhlat. Paikalla on yllättäen myös Jörgin poika Bartholomeus. Poika ei päästä isäänsä helpolla. Bartholomeuksen mielestä isän vallankumousideat olivat mieltä vailla, eikä isä pojan mielestä juurikaan eroa kansallissosialisteista.
Danielle Panabaker

Danielle Nicole Panabaker (s. 19. syyskuuta 1987 Augusta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Yksityiselämä.
Heinäkuussa 2016 Panabaker ilmoitti olevansa kihloissa pitkäaikaisen poikaystävänsä Hayes Robbinsin kanssa. He menivät naimisiin 24. kesäkuuta 2017, ja heillä on vuonna 2020 ja kesällä 2022 syntyneet lapset.
Tausta ja koulutus.
Panabaker syntyi Augustassa, Georgian osavaltiossa Donna ja Harold Panabakerille. Myös hänen pikkusiskonsa Kay Panabaker on nuorempana näytellyt. Panabaker kiinnostui näyttelemisestä otettuaan teatteritunteja kesäleirillä ja aloitti näyttelemisen jo 12-vuotiaana teatterissa. Panabaker valmistui high schoolista priimuksena jo 14-vuotiaana. Myöhemmin hän muutti Los Angelesiin tavoitellakseen uraa näyttelijänä. Kesäkuussa 2007 hän valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa.
Dolores del Río

Dolores del Río (oik. Lolita Dolores Martínez Asunsolo López Negrette, 3. elokuuta 1904 Durango, Meksiko – 11. huhtikuuta 1983 Newport Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) oli meksikolainen näyttelijä. Hän avioitui kuusitoistavuotiaana Jaime Martinez del Ríon kanssa. Avioliitto purkautui myöhemmin, mutta del Río jatkoi senkin jälkeen sukunimen käyttämistä. Del Ríon ensimmäinen elokuva oli vuonna 1925 valmistunut "Jos saisitte miljoonan?", jonka jälkeen hän näytteli pääosan useissa suuren tuotannon mykkäelokuvissa. Del Río puhui englantia sujuvasti, joten hän onnistui siirtymään äänielokuviin sujuvasti, vaikkakin hänen meksikolainen aksenttinsa rajoitti roolivalikoimaa. Del Río oli erittäin suosittu kotimaassaan Meksikossa ja vuonna 1943 hän siirtyi näyttelemään meksikolaisissa elokuvissa tuottoisalla sopimuksella, joka takasi hänelle osuuden elokuvien tuotosta. Hollywood-elokuviin hän palasi satunnaisesti, usein ystävänsä ohjaaja John Fordin pyynnöstä. Del Río vetäytyi näyttelemisestä 1978.
Del Río oli naimisissa kolmesti. Ensimmäinen avioliitto oli Jaime Martinez del Ríon kanssa. Toinen puoliso oli Cedric Gibbons. Kolmas avioliitto Lewis A. Rileyn kanssa kesti 23 vuotta aina Del Ríon kuolemaan saakka. Del Río on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Karate Joe

Karate Joe on Rocket Gamesin kehittämä ja julkaisema karateaiheinen taistelupeli, joka julkaistiin vuonna Game Boy Colorille. Peli oli yksi kahdeksasta pelistä, jotka Rocket Gamesin nimellä toimiva Datel Design julkaisi. Datelilla ei ollut virallista lisenssiä Nintendolta alustalla julkaisemiseen.
Pensaspaprika

Pensaspaprika ("Capsicum frutescens") on paprikoiden ("Capsicum") sukuun kuuluva chililaji. Se on todennäköisesti lähtöisin Väli-Amerikasta. Nykyisin sitä kasvatetaan kaikkialla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla.
Kasvin ulkonäkö.
Pensaspaprika on pitkäikäinen ja suurikokoinen. Hedelmä on pieni ja pitkulainen.
Kasvatus.
Pensaspaprika tarvitsee valoa ja lämpöä. Se on helppohoitoinen.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 500 m

Helsingin olympiakisojen miesten 1 500 metrin juoksuun osallistui 52 urheilijaa edustaen 26 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 24.–26. heinäkuuta. 
Alkuerät.
Jokaisesta erästä neljä nopeinta jatkoon.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
6. erä
Välierät.
Kummastakin erästä kuusi nopeinta loppukilpailuun.
1. erä
2. erä
M/S Nordep

M/S Nordep on vuonna 1987 Norjan Risørissä rakennettu yhteysalus. Kesällä 2022 se liikennöi Salossa Salon ja Matildan kylän välillä ja sen omistaa vuonna 2006 perustettu turkulainen Ferentes Oy. 
Aluksen on rakentanut norjalainen Lindstøl Skips- &amp; Båtbyggeri A/S. Alus kuljetti Norjassa ihmisiä armeijan linnakkeisiin.
Aluksessa ei ole eturamppia, vaan rahti lastataan takarampista. Rampille ajettu auto pitää seisauttaa rampin jyrkimpään kohtaan sen kaltevuuden vuoksi. Ramppi nostetaan loivempaan kulmaan kannen kanssa. Alus pystyy liikkumaan sivuttain, sillä sen molemmissa päissä on sivupotkurit. Kun alus aloitti ensi kertaa liikennöinnin Paraisilla vuonna 2011, paikalliset olivat sen toimivuuteen tyytymättömiä juurikin yksisuuntaisen lastauksen ja hyvin jyrkän rampin vuoksi.
Aiemmin aluksen omisti JS Ferryway Ltd Oy ja alus liikennöi Saaristomerellä Nauvon eteläisellä reittialueella, Paraisten kaupungissa. Alus tuli JS Ferrywayn omistukseen vuonna 2009 ja aloitti liikennöinnin Nauvon reitillä 1. tammikuuta 2011. Aluksen lähtösatamat olivat Nauvossa sijaitsevat Kirjaisin ja Borstön saaret. Reittiaikataulussa ajalle 1. tammikuuta 2011–31. maaliskuuta 2011 Nordep liikennöi Kirjaisin eteläpuolella oleviin pieniin saarin, kuten Brännskäriin, Stenskäriin, Pensariin ja Gullkronaan.
M/S Nordep ajoi karille 26. toukokuuta 2013 lähdettyään Lökholmin satamasta Paraisilla. Tärkeimpänä syynä onnettomuuteen olivat Onnettomuustutkintakeskuksen mukaan virheellinen tilannearviointi sekä aluksen laitteistojen ja ominaisuuksien huono tuntemus; erityisesti automaattiohjauksen suhteen, joka kytkettiin päälle tilanteessa, jossa niin ei olisi tullut tehdä. Karilleajossa ei syntynyt henkilö- tai ympäristövahinkoja.
K-kommando

K-kommando () on Viron poliisi- ja rajavartiolaitoksen alaisuuteen kuuluva erikoisyksikkö, joka perustettiin vuonna 1991 suorittamaan erityistä koulutusta vaativia poliisitehtäviä. Yksikkö on erikoistunut muun muassa aseistautuneiden ja vaarallisten rikollisten kiinniottamiseen, panttivankikriisien hallintaan, terrorismin torjuntaan sekä muihin korkean riskin operaatioihin.
K-Kommando on osa Euroopan unionin ATLAS-verkostoa, joka koostuu EU-maiden poliisin erityistoimintayksiköistä.
Historia.
K-kommando perustettiin vuonna 1991 Viron itsenäistyttyä uudelleen Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Alun perin yksikkö tunnettiin nimellä Poliisin reservin erikoisyksikkö, ja sen perusti Henn Kask, joka johti yksikköä vuosina 1991–1993. Vuonna 1993 yksikön nimeksi muutettiin K-kommando Lembit Kolkin ehdotuksesta, joka toimi yksikön johtajana tuolloin. Yksikköä koulutettiin alkuvaiheessa kansainvälisten asiantuntijoiden avulla, mukaan lukien Yhdysvaltain FBI:n SWAT-yksiköt, Saksan GSG 9 ja Ranskan poliisin RAID-erikoisyksikkö.
K-kommando on osallistunut useisiin merkittäviin operaatioihin Viron historiassa. Yksikkö on tunnettu tiukasta koulutuksestaan ja salaisesta toimintatavastaan, sillä sen jäsenten henkilöllisyys pidetään salassa, eikä yksikön tarkkaa jäsenmäärää ole koskaan julkistettu.
Marraskuussa 2023 K-kommandon johtajana aloitti Marek Aas, joka on aikaisemmin työskennellyt Virun vankilan johtajana.
Merkittäviä operaatioita.
K-kommando on osallistunut useisiin korkean profiilin operaatioihin, joista osa on saanut laajaa huomiota. Esimerkkejä operaatioista:
Koulutus ja rekrytointi.
K-kommando järjestää kerran vuodessa kokeet, joilla pääsee liittymään ryhmään. Hakuprosessin aikana hakijoiden henkilökohtaisia ominaisuuksia sekä henkistä ja fyysistä vahvuutta arvioidaan, ja näin varmistetaan heidän kykynsä selviytyä stressaavista tilanteista sekä itsenäisesti että osana tiimiä.
Yksikön koulutukseen kuuluu muun muassa taktista koulutusta, ampumataitojen kehittämistä, lähitaistelutaitoja, panttivankineuvotteluja ja erikoistilanteiden simulointeja.
Yhteistyö ja kansainvälinen toiminta.
K-kommando on osa ATLAS-verkostoa, joka mahdollistaa koulutusyhteistyön ja tiedonvaihdon muiden EU-maiden poliisin erikoisyksiköiden kanssa. Yksikkö on osallistunut yhteisiin harjoituksiin ja operaatioihin, joissa se on kehittänyt kykyjään yhdessä esimerkiksi Suomen Valmiusyksikkö Karhun kanssa.
Vuonna 2024 K-kommandon johtaja Marek Aas kommentoi Viron yleisradiolle, että yksikkö olisi ollut valmis ottamaan haltuun Eagle S -tankkerin Viron vesillä, mutta korosti samalla Suomen suurempia resursseja vastaavissa operaatioissa ja maiden välistä yhteistyötä.
Vologases I

Vologases I oli Parthian kuningas noin vuosina 51–78. Hänen isänsä oli Vonones II. Hänen äitinsä kerrotaan olleen Vononesin kreikkalainen jalkavaimo. Vonones kuoli vuonna 51 ja Vologases seurasi isäänsä valtaistuimelle.
Vologases antoi Media Atropatenen ja Armenian kuningaskunnat veljilleen Pakoros II:lle ja Tiridates I:lle. Parthialaiset hyökkäsivät Armeniaan ja asettivat Tiridateen valtaistuimelle. Tämä johti sotaan Rooman kanssa, joka päättyi vuonna 63. Rauhansopimuksen mukaan Tiridates sai hallita Armenian kuninkaana mutta Rooman vasallina.
Vologases oli tyytyväinen sodan tuloksiin ja kunnioitti Rooman keisari Neroa. Hän pysyi myös hyvissä väleissä keisari Vespasianuksen kanssa ja hän tarjosi tälle 40 000 ratsujousimiestä sodassa Vitelliusta vastaan. Pian tämän jälkeen alaanit hyökkäsivät Meediaan ja Armeniaan. Vologases pyysi apua Vespasianukselta joka suunnitteli joukkojen lähettämistä parthialaisten avuksi. Vologases kuoli vuonna 78 ja hänen poikansa Vologases II nousi kuninkaaksi.
Cozumelinvireo

Cozumelinvireo ("Vireo bairdi") on Meksikon kotoperäinen varpuslintu. Se elää vain Jukatanin niemimaan koillispuolella olevalla Cozumelin saarella. Robert Ridgway kuvaili lajin holotyypin Cozumelista vuonna 1885 ja nimesi lajin Spencer Fullerton Bairdin kunniaksi.
Jiří Dienstbier

Jiří Dienstbier (20. huhtikuuta 1937 Kladno, Tšekkoslovakia – 8. tammikuuta 2011 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen toimittaja ja Tšekkoslovakian kommunistivallan aikainen toisinajattelija, josta tuli vuoden 1989 samettivallankumouksen jälkeisen demokratian ajan ensimmäinen ulkoministeri (1989–1992).
Toimittajan uransa aikana Dienstbier työskenteli Tšekkoslovakian radiossa ja oli ulkomaanreportterina Länsi-Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Aasiassa. Hänen uskonsa sosialismiin murtui Prahan kevään päättyessä Neuvostoliiton joukkojen tuloon elokuussa 1968. Kriittisyytensä vuoksi hän menetti työpaikkansa ja sai elantonsa erilaisista tilapäistöistä, mutta toimi samalla maanalaisessa liikkeessä. Ystävineen hän perusti uudelleen kommunistihallinnon 1950-luvulla lopettaman maan vanhimman sanomalehden Lidové novinyn. Dienstbier oli keskeisiä hahmoja Itä-Euroopan toisinajattelijoiden vastustaessa Neuvostoliiton valta-asemaa alueella. Hän kuului kansalaisvapausjulistuksen Peruskirja 77:n allekirjoittajiin. Aktivisminsa vuoksi hän joutui vankilaan vuosiksi 1979–1982. Vuonna 1989 hän johti yhdessä Václav Havelin kanssa samettivallankumousta.
Dienstbier toimi vuonna 1992 Etyjin puheenjohtajana. Diestbier toimi YK:n ihmisoikeuskomission raportoijana entisen Jugoslavian alueella 1998–2001. Hän vastusti 1999 Naton pommituksia Jugoslaviaa vastaan Kosovon tilanteen vuoksi sekä myöhemmin Kosovon julistautumista itsenäiseksi. Vuodesta 2008 Dienstbier toimi senaattorina Tšekin parlamentin ylähuoneessa.
Vuoden 2013 Tšekin presidentinvaaleissa oli sosiaalidemokraattisen ČSSD-puolueen ehdokkaana Jiří Dienstbierin poika, juristi ja senaattori Jiří Dienstbier mladší (= junior). Hän on syntynyt 1969 Washingtonissa Isä-Dienstbieriä taas nimitetään lisänimellä "starší" (=senior).