tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jonas Andersson (keksijä)

Joonas Andersson (7. lokakuuta 1864 Purmo – 10. tammikuuta 1921 Tampere) oli suomalainen rakennusmestari, keksijä sekä baptistisaarnaaja. Andersson tuli tunnetuksi erityisesti 30 vuoden urastaan Tampereen baptistiseurakunnan saarnaajana vuosina 1891–1921.
Andersson on suomalaisen baptismin perustajajäsen ja sen ensimmäisiä saarnaajia. Anderssonin tyyliä on kuvattu harkituksi ja hienotunteiseksi.
Elämäkerta.
Andersson lähti kotoaan Purmosta jo varhain rengiksi naapuritaloon ja myöhemmin rakennuksille Helsinkiin. Andersson aloitti työuransa Vaasan radan rakennustyömaalla ja opiskeli sitten Helsingin teollisuuskoulun huoneenrakennus- ja koneosastolla. Päästyään koulusta 1886 hän oli jonkin aikaa työnjohtajana Helsingissä ja palveli sitten kaksi vuotta sotaväessä Oulussa yleten aliupseeriksi. Asevelvollisuuden suorittamisen jälkeen Andersson asettui Tampereelle kaupunginarkkitehti F. L. Caloniuksen kutsumana 1880-luvun lopussa. Vuonna 1886 Andersson valmistui rakennusmestariksi Helsingin ruotsalaisesta teollisuuskoulusta. 
Rakennusmestari.
Andersson rakennutti muun muassa Tampereen ortodoksisen kirkon, Commercen ja Palanderin talot Keskustorin varrella, Tirkkosen talon Kauppakadulla, sekä Tampereen tyttölyseon sekä ruotsalaisen yhteiskoulun. Hän työskenteli neljän vuoden ajan Tampereen kaupungin palveluksessa ja oli sen jälkeen rakennusmestarina useiden eri rakentajien työmailla sekä toimi myös itse urakoitsijana. Tampereen ulkopuolella Andersson urakoi muun muassa Kotkan kirkon ja Helsingin suomalaisen normaalilyseon rakennuksen. Vuonna 1896 hän oli perustamassa Tampereen Rakennusmestariyhdistystä.
Keksijä.
Andersson hankki vuonna 1906 yhden Tampereen ensimmäisistä autoista amerikkalaisen yksivaihteisen Waltham Orient Buckboardin. Hän rakensi myös itse kolmipyöräisen auton ja 1910 Andersson rakensi talvikäyttöä varten moottorireen. Tunnetuin Anderssonin keksinnöistä oli vuonna 1908 rakennettu helikopteria muistuttanut lentolavitsa jossa oli kolme potkuria joita pyöritti 5 hevosvoiman ilmajäähdytteinen kaksitahtimoottori. Kaksi pystyakseleilla pyörivää potkuria nosti lavitsan ilmaan ja ohjaajan takana sijainnutta vaaka-akselilla pyörinyttä potkuria käytettiin laitteen ohjaamiseen. Laitetta kokeiltiin Anderssonin kotipihalla Tammelan Pinninkadulla mutta se oli liian raskas heikkotehoiselle moottorille eikä noussut kuin hieman ilmaan. Anderssonin lentolavitsasta valmistettiin 2003 näköismalli.
Baptistiseurakunnan johtaja.
Samoihin aikoihin Andersson alkoi käymään saarnaaja Erik Janssonin kokouksissa. Vuonna 1891 Andersson tuli uskoon ja kastettiin Tampereen baptistiseurakuntaan. Saman vuoden syyskuussa Andersson valittiin seurakunnan saarnaajaksi ja johtajaksi. Vuonna 1915 hän myi Pinninkadun ja Vellamonkadun kulmassa sijainneen talonsa baptistiseurakunnalle ja rakennutti perheelleen uuden asuintalon Pyynikinrinteelle Palomäentie 7:ään. Anderssonilla oli myös Päivölä-niminen kesähuvila Hyhkyssä.
Yksityiselämä.
Anderssonin perheen kolme poikaa toimivat myös rakennusalalla. Heistä kaksi suomensi sukunimensä Auttilaksi.
Anzac-luokka (fregatti)

Anzac-luokka eli MEKO 200 ANZ on kymmenen ohjusfregatin muodostama alusluokka, jonka aluksista kahdeksan on Australian laivastossa ja loput kaksi Uuden-Seelannin laivastossa. 1980-luvulla Australian laivasto aloitti suunnittelun River-luokan hävittäjien korvaamiseksi partiofregateilla, jolloin esitettiin mahdollisuus muokata olemassa olevasta mallista laivaston tarpeita vastaava alus. Samoihin aikoihin Uuden-Seelannin laivasto etsi korvaajaa Leander-luokan fregateilleen.
Alukset.
Alusten yksiakselinen propulsiojärjestelmä poikkeaa muista MEKO 200 tyypin aluksista.
Vantaan kaupungintalo

Vantaan kaupungintalo on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva rakennus, joka valmistui vuonna 1956 silloisen Helsingin maalaiskunnan kunnantaloksi. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Eija ja Olli Saijonmaa. Kaupungintalo sijaitsee keskeisellä paikalla Asematiellä Tikkurilan rautatieaseman läheisyydessä. 
Rakennus on suojeltu asemakaavalla ja kuuluu Vantaan kulttuurihistoriallisesti tärkeiden rakennusten joukkoon.
Historia.
Kaupungintalo valmistui loppuvuodesta 1956. Ensimmäisen istuntonsa kunnanvaltuusto järjesti vastavalmistuneessa kaupungintalossa 18. joulukuuta 1956. Kirjastosiipi valmistui kaksi vuotta myöhemmin. 
Peruskorjaus vuosina 2011–2012.
Kaupungintalon laaja peruskorjaus käynnistyi vuonna 2011. Yli viisikymmenvuotisen historiansa aikana rakennusta ei oltu liiemmin korjattu. Remontin yhteydessä rakennuksen 600 neliömetrin suuruiseen lisätilaan valmistui uusi valtuustosali. Entinen valtuustosali muutettiin kaupunginhallituksen kokoussaliksi. 
Peruskorjaus valmistui kesällä 2012 ja urakan hinnaksi tuli 15 miljoonaa euroa. Kallein osuus oli perustusten valaminen uudelleen: savipohjaan puupaalutettu rakennus sai remontin yhteydessä betoniset suihkupaalut. Kaupungintalon vieressä oleva kirjastosiipi eli entinen Vantaan pääkirjasto muutettiin samassa yhteydessä kaupungin vastaanottotiloiksi, joissa voi järjestää konsertteja ja näyttelyjä. Taidenäyttelytila tunnetaan nimellä Galleria K.
Vuonna 2019 uusittiin kaupungintalon pääsisäänkäynnin aulan ja kirjaamon lattiat noin viisi viikkoa kestäneessä remontissa.
Maiseman muutos.
Kaupungintalon viereen valmistui marraskuussa 2012 maanalainen Tikkuparkki-pysäköintitalo. Sen kattaa marraskuussa 2014 valmistunut Tikkurilantori. Kaupungintalon sisäänkäynnin yhteyteen torin viereen valmistui elokuussa 2016 Vesipeili-taideteos. Seuraavana vuonna kaupungintalon ja Tikkurilan kirjaston väliin valmistui monitoimipuisto eli Kirjastopuisto leikki- ja skeittipaikkoineen vuonna 2017.
Suorasuusulkukotilo

Suorasuusulkukotilo ("Cochlodina orthostoma") on Suomessa erittäin harvinainen ja uhanalainen kotilolaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU) ja on erityisesti suojeltava.
Koko ja ulkonäkö.
Vaaleanruskea kotilolaji, jonka pitkänomaisen ja kierteisen kuoren pinnassa on hyvin erottuvia säännöllisiä uurteita. Suuaukon yläpuolelta kuori on vaaleampi ja suuaukon toinen reuna on lähes suora. Suuaukon sisäpuolella kuoressa oleva uloke, niin kutsuttu alalamelli on lajilla huomattavan voimakas. Kuoren pituus on 12–13 mm ja leveys noin 4 mm.
Samankaltainen laji on esimerkiksi sileäsulkukotilo ("Cochlodina laminata").
Levinneisyys.
Lajia tavataan Itä- ja Keski-Euroopassa, mutta se on sielläkin paikoittainen ja etäisyydet eri esiintymien välillä ovat pitkiä. Suomessa lajin tiedetään elävän ainoastaan Karjalohjalla, Karkalin luonnonpuistossa ja Kalkkimäen alueella sekä Kiskossa Korkeaniemenkallion ja Malmbergin luonnonsuojelualueilla. Kaksi kotilon kuorta on löydetty myös Pohjasta Långbrobergetin alueelta, mutta laji tuskin elää siellä enää.
Elinympäristö ja elintavat.
Suorasuusulkukotilo on hyvin vaatelias elinpaikkansa suhteen. Suomessa esiintymispaikat ovat reheviä jalopuulehtoja, joissa kasvaa pähkinäpensasta sekä iäkkäitä haapoja. Maaperä on kalkkipitoista ja lähistöllä on yleensä puro. Kotilot viihtyvät etenkin sammalia ja leviä kasvavilla lehtipuiden rungoilla. Keski-Euroopassa laji elää kosteissa ja varjoisissa lehtimetsissä, joissa se oleskelee yleensä puiden rungoilla. Munat kuoriutuvat jo emon ruumiin sisällä ja poikaset syntyvät valmiina. Koska esiintymät ovat pirstaleisia, lajin säilymistä uhkaavat niissä tapahtuvat muutokset puulajistossa ja puiden ikärakenteessa.
Sähköstaattinen kaiutin

Sähköstaattisessa kaiuttimessa on kahden metallihilan väliin pingotettu ohut, johtavalla materiaalilla pinnoitettu kalvo. Metallihilojen ja kalvon välillä vallitsee voimakas staattinen sähkökenttä. Toistettava signaali tuodaan muuntajan kautta hilojen välille, mikä tuottaa kalvon ja hilojen välille sähköisen voiman ja saa kalvon värähtelemään. 
Sähköstaattiset kaiuttimet käyttävät korkeaa, jopa useiden tuhansien volttien jännitettä, ja audiosignaalin jännitettä vahvistetaan voimakkaasti audiomuuntajalla, jotta kaiutinta voi soittaa tavallisella vahvistimella. Sähköä johtavan liikkuvan kalvon paksuus on joitakin mikro­metrejä. 
Sähköstaattinen kaiutin on rakenteeltaan yleensä levymäinen, kapea ja korkea dipolikaiutin. Sitä muistuttavat rakenteeltaan ja äänenladultaan magnetostaattiset panelikaiuttimet. Dipolikaiuttimen etuna on, että kuuntelutila ei väritä ääntä kovin paljoa kaiuttimen suuren suuntaavuuden takia. Haittapuolena on se että dynamiikkaa kadotetaan sitä enemmän, mitä matalampaa taajuutta soitetaan, mutta jakosuotimella asiaa voi auttaa. Siksi rakenteeseen on toisinaan yhdistetty subwoofer tai bassokaiutin, jotta matalat taajuudet toistuvat paremmin.
Äänenlaadultaan kaiutin on arvostettu. Sähköstaattisella periaatteella on toteutettu myös kuulokkeita.
Vladislav Ravdonikas

Vladislav Josifovitš Ravdonikas (, 27. marraskuuta 1894 Tihvinä – 28. marraskuuta 1976 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen arkeologi ja historiantutkija.
Vladislav Ravdonikas opiskeli Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa ja työskenteli vuodesta 1928 lähtien Neuvostoliiton tiedeakatemian antropologian ja kansatieteen museossa (Kunstkamera) sekä tiedeakatemian aineellisen kulttuurin historian instituutissa. Vuodesta 1929 lähtien hän toimi myös Leningradin yliopiston opettajana ja vuodesta 1931 professorina. Vuosina 1936–1939 hän oli perustamansa yliopiston arkeologian laitoksen johtaja.
Ravdonikas on tutkinut Luoteis-Venäjän kurgaanihautoja, Peurasaaren kalmistoa, muinaisvenäläistä Laatokankaupunkia sekä Äänisen ja Vienanmeren kalliopiirroksia. Vuonna 1934 hänestä tuli historian tohtori ja vuonna 1946 Neuvostoliiton tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen sekä Norjan tiedeakatemian jäsen.
The Vaccines

The Vaccines on vuonna 2010 perustettu brittiläinen indie rock -yhtye. Yhtye tunnetaan erityisesti sinkustaan "Wreckin' Bar (Ra Ra Ra)". Yhtye on myynyt kaikkiaan yli miljoona levyä maailmanlaajuisesti.
Historia.
Yhtyeen perusti Lontoossa 2010 neljä kaverusta. Cowan ja Young olivat esiintyneet yhdessä kesällä 2009. Yhtyeen ensimmäinen sinkku "Wreckin' Bar (Ra Ra Ra)" julkaistiin 2010 ensin demoversiona. Yhtye saikin pian levytyssopimuksen ja alkoi työstää ensimmäistä kokonaista studioalbumiaan.
Yhtyeen debyyttialbumi nimeltään "What Did You Expect From The Vaccines?" julkaistiin 11. maaliskuuta 2011 Columbia-levy-yhtiön kautta. Albumi oli Britannian listoilla parhaimmillaan neljäs. Albumi sai hyvät arvostelut ja myikin hyvin.
Yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa "Come of Agen" 3. syyskuuta 2012. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "No Hope", "Teenage Icon" ja "I Always Knew".
Kolmas studioalbumi kantoi nimeä English Graffiti ja se julkaistiin Columbian kautta 25. toukokuuta 2015. Albumin suurimmaksi hitiksi nousi sen esikoissinkku Handsome.
Yhtyeen seuraava studioalbumi Combat Sports tullaan julkaisemaan vuonna 2018. Albumi tulee olemaan ensimmäinen, jolla soittavat kiertuemuusikoista vuonna 2016 rumpali Pete Robertsonin erottua vakituisjäseniksi nostetut rumpali Yoann Intonti sekä kosketinsoittaja Timothy Lanham.
Magnit

Magnit () on Venäjän suurimpiin kuuluvaa vähittäiskauppaketjua hallitseva pörssiyhtiö ja ketjun vähittäiskauppojen nimi. Vuoden 2011 lopussa ketjuun kuului yhteensä 5 309 myymälää. Tämä sisälsi 5 006 elintarvikekauppaa, 93 hypermarkettia ja 210 kosmetiikkamyymälää. Yritys oli kovassa kasvussa; myymälöistä 1 254 avattiin vasta vuoden 2011 aikana.
Yhtiön pääkonttori sijaitsee Venäjän eteläosissa Krasnodarissa. Yhtiön osake on noteerattu sekä Moskovan (MICEX-RTS: MICEX Index, RTS Index) että Lontoon arvopaperipörssissä (LSE).
Yhtiön mukaan vähittäiskaupan ketjuuntuminen on Venäjän vähittäiskaupassa esimerkiksi Euroopan yhteisöön verrattuna vielä melko vähäistä. Suurimpina kilpailijoinaan Magnit pitää muun muassa ranskalaislähtöisen "Auchan"-ketjun suurmyymälöitä, Diksi- yhtymän eri kauppaketjuja, Lenta-hypermarketteja, saksalaisen "Metro AG:n" myymälöitä (muun muassa METRO Cash &amp; Carry -liikkeet), "O'KEY"-yhtymän myymälöitä (O'KEY Express-supermarketit ja O'KEY-hypermarketit) ja X5-myymäläketjua.
RIAraitingin sadan venäläisen suuryritysten vuoden 2014 vertailussa yhtymä sijoittui markkina-arvoltaan kahdeksanneksi (8. suurin). Yhtiön arvoksi arvioitiin 869,0 miljardia ruplaa vuoden 2013 lopussa (+90,2 % edellisvuoteen).
Roikonkoski

Roikonkoski () on taajama ja rautatieasema Karjalan tasavallan Suojärven piirin Loimolan kunnassa. Se sijaitsee Uuksunjoen varrella 16 kilometriä Loimolasta lounaaseen. Taajamassa on 752 asukasta (vuonna 2009).
Roikonkoskella toimii kivilouhimo ja metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluu keskikoulu, kulttuuritalo ja poliklinikka.
Ennen sotia Roikonkoski kuului Suistamon kuntaan.
Suomen Yrityskummit

Suomen Yrityskummit ry on suomalainen mentorointiverkosto jonka toiminta perustuu vapaaehtoisuuteen. Yrityskummit tarjoavat mentorointia Pk-yrittäjille.
Yrityskummien toiminnan aloittivat vuonna 1994 Asikkalassa kunnan kesäasukkaat. Yrityskummit ry aloitti toimintansa virallisesti 1.1.2001 jatkaakseen Suomen Kuntaliiton neljävuotisen Yrityskummiprojektin toimintaa. Yhdistyksen nimi muuttui vuonna 2007 Suomen Yrityskummit ry:ksi.
Yhdistyksen jäseninä on yli 1200 yrityskummia ja lisäksi yrityksiä, kuntia, seudullisia elinkeinoyhtiöitä, järjestöjä ja yhdistyksiä. Yrityskummit auttavat vuosittain yli tuhatta pk-yritystä.
Pääkaupunkiseudulla toimii Pääkaupunkiseudun Yrityskummit ry. Yrityskummeja - mentorit on noin 70.
Yrityskummi – mentori on yrittäjän sparraaja, vertaistuki ja mentori joka tarkastelee asioita ulkopuolelta. Yrityskummit toimivat yrittäjien tukena liiketoiminnan elinkaaren eri vaiheessa. Hän on yrittäjän keskustelukumppani ideoiden kehittelyssä. Yrityskummi tekee kysymyksiä, verkostoituu ja tarjoaa välineet ratkaisujen löytämiseen. 
Yrityskummit ovat kokeneita yrittäjiä, yritysjohtajia ja asiantuntijoita, jotka antavat tukea, tietojaan, kokemustaan, osaamistaan, vertaistukea ja aikaansa yrittäjien, yritysten liiketoiminnan kehittämiseen sekä toimivat eri tavoin yrittäjyyden edistämiseksi.
Yrityskummi voi toimia tukena omistajan- tai sukupolvenvaihdostilanteissa.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012 – miesten 3 metrin ponnahduslauta

Miesten 3 metrin ponnahduslautakilpailu käytiin 6. – 7. elokuuta London Aquatics Centressä. Kilpailijoita oli yhteensä 29.
Tulokset.
Karsinta.
Karsinnoissa kilpailijat hyppäsivät kuusi hyppyä ja 18 parasta pääsi välierään.
Välierä.
Kilpailijat hyppäsivät kuusi hyppyä ja 12 parasta pääsi loppukilpailuun.
Loppukilpailu.
Kilpailijat hyppäsivät kukin kuusi hyppyä.
Naulakko

Naulakko on rakenne, johon ripustetaan vaatteita, esimerkiksi takkeja. Naulakoita on lattialle asetettavia sekä seinään kiinnitettäviä malleja. Yksinkertaisimmillaan naulakko on rivi lautaan kiinnitettyjä koukkuja. Seinänaulakon rakenteeseen kuuluu usein myös hattuhylly.
Historiaa.
Vaatenaulakon syntyhistoria ei ole kovin hyvin tiedossa. Ennen korkeiden vaatekaappien ja vaateripustimien keksimistä vaatteet säilytettiin yleensä taiteltuina arkuissa. Usein märkien päällysvaatteiden kuivattaminen ja säilyttäminen jossain ulko-oven lähellä oli kuitenkin ratkaistava jotenkin, ja parhaiten ne kuivuivat riippuessaan koukusta tai muusta ulokkeesta. Niinpä vähitellen alkoi muodostua käytännöksi kiinnittää ulko-oven läheiseen sisäseinään nauloja tai koukkuja takkeja varten, ja niiden yläpuolelle hyllyjä päähineitä varten. 
Vapaasti lattialla seisovat, siirreltävät naulakkopylväät (joista käytetään ainakin nimityksiä "pystynaulakko", "jalkanaulakko" ja "pylväsnaulakko") voitiin tuoda eteiseen, kun oli tulossa paljon vieraita, ja muulloin pitää varastossa. Naulakkopylväs tai muu lattialla seisova naulakkotyyppi on nykyäänkin kätevä, mikäli vapaata seinätilaa ei ole tai seinäpintaan ei voi tehdä kiinnityksiä. Kuuluisimpia pystynaulakoita on Michael Thonet’n hienoon wieniläiskahvilaan suunnittelema, taivutetusta puusta valmistettu "Cafe Daum", jonka alaosassa on rengas sateenvarjojen säilytykseen.
Meimi Sevander

Meimi Sevander (, ; 23. heinäkuuta 1923 Brule, Wisconsin – 22. huhtikuuta 2003 Uumaja) oli petroskoilainen opettaja ja kirjailija.
Syntyperältään amerikansuomalaisen Meimi Sevanderin perhe muutti Neuvostoliittoon vuonna 1934. Hänen isänsä Oscar Corgan menehtyi Stalinin vainoissa vuonna 1937.. Meimi valmistui vuonna 1948 Karjalais-suomalaisen SNT:n ja vuonna 1953 Leningradin pedagogisesta instituutista englannin kielen opettajaksi. Hän työskenteli opettajana aluksi koulussa ja vuosina 1955–1989 Karjalan pedagogisessa instituutissa. Vuosina 1962–1972 hän toimi instituutin englannin kielen laitoksen johtajana ja vuosina 1965–1967 ja 1972–1985 vieraiden kielten tiedekunnan dekaanina. Vuonna 1970 Sevander sai dosentin arvon. Hän on laatinut suomen kielen aapisen ja oppikirjan sekä englannin kielen didaktisia apuneuvoja.
Sevander toimi aktiivisesti Neuvostoliitto–Suomi-ystävyysseurassa sekä Petroskoin ystävyyskaupunkitoiminnassa varsinkin Duluthin kaupungin kanssa. Vuonna 1992 hän muutti asumaan Wisconsiniin. Hän on kirjoittanut useita Neuvostoliittoon muuttaneiden amerikansuomalaisten kohtaloita käsitteleviä teoksia. Hänen puolisonsa oli Kuuno Sevanderin poika Milton.
Gyltö

Gyltö on saari entisessä Korppoon kunnassa nykyisen Paraisten kaupungin alueella. Se oli pitkään Puolustusvoimien linnakkeena. Gyltössä toimi Turun rannikkopatteristo (TurRPsto) vuoteen 2007. Saaressa oli myös alokaskoulutusta 1960-luvun lopulta silloisen Turun Rannikkotykistörykmentin koulutuspatterissa.
Nykyhetket.
Nykyisin saarella toimii automatisoitu Korppoon merivalvontakeskus.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2012

Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Hisense Arenalla Melbournessa, Australiassa 4.–8. huhtikuuta 2012. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen lajia miehille ja yhdeksän naisille.
Mitalistit.
Lähde: tissottiming
Peltoaivi

Peltoaivi, joskus myös Peltotunturi (, ) on tunturi Inarissa Muotkatunturin erämaa-alueella. Sen korkeus on 567,6 metriä merenpinnan yläpuolella.
Se on suosittu vaelluskohde ja sijaitsee alueen suurimman järven, Peltojärven, pohjoispuolella. Tunturin itärinne kohoaa suoraan järvestä jyrkkänä pahtana. Länsirinne Alemman Honkavuoman puolella on loivaa ja helppokulkuista. Peltotunturin massiiviin kuuluu useita huippuja. Matkaa Karigasniemen tieltä tunturille on 15 km.
Elina Wallin

Elina Wallin (s. 11. joulukuuta 1980 Pori) on suomalainen murrekirjailija ja -pakinoitsija, juontaja ja esiintyjä. Porin murteella kirjoittava Wallin on kirjoittanut murrepakinoita sekä julkaissut murreteoksia, äänikirjan sekä toimittanut kaksi yhdistyskirjaa. Hän toimii lisäksi juontajana erilaisissa tilaisuuksissa ja koordinoi Kirvatsin jytä -musiikkitapahtumaa. Wallin tunnetaan Porin seudulla vahvana kotikaupunkinsa rakastajana ja tuntijana. Lisäksi Wallin on auktorisoitu kaupunkiopas. 
Vuonna 2008 Wallin voitti "Satakunnan Viikko" -kaupunkilehden kirjoituskilpailun tekstillään "Mu Porini". Se aloitti hänen julkisen uransa. Vuotta myöhemmin hän aloitti Satakunnan Kansan kolumnistina ja näistä kirjoituksista on koostettu kaksi hänen ensimmäistä murreteostaan, "Onnepotkui" ja "Mansikkapaikka". Hänen teoksiaan on myyty yli 10 000 kappaletta. Wallin valittiin "Positiivisimmaksi porilaiseksi" vuonna 2014.
Vuonna 2011 Wallin sijoittui toiseksi Murteella puhumisen SM-kilpailuissa. Hän on julkaissut punk-yhtye The Tarjasin kanssa singlen, joka sisältää viisi Wallinin tarinaa sekä tehnyt yhteistyötä murrerunoilija Heli Laaksosen kanssa.
Luonnosta (Parmenides)

Luonnosta () oli Parmenideen kirjoittama metafyysinen ja kosmologinen runoelma. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta sen sisällöstä tunnetaan katkelmia.
Parmenides kirjoitti teoksen ilmeisesti suhteellisen nuorena, sillä teoksessa häneen viitataan ”nuorukaisena”. Diogenes Laertioksen mukaan "Luonnosta" oli Parmenideen ainoa teos. Teoksesta nykyaikana käytetty nimi ei kuitenkaan todennäköisesti ole alkuperäinen.
Parmenideen teos oli runomuotoinen: se oli kirjoitettu perinteisellä eeppisellä runomitalla, heksametrisäkeinä. Parmenides on saattanut saada innoituksen runomuodossa kirjoittamiselle Ksenofaneelta. Toisaalta hänen tyylinsä ei muistuta tämän tyyliä, vaan enemmän Hesiodosta ja orfilaista runoutta.
Runo jakautuu kolmeen osaan. Ensimmäinen osa on johdanto, joka kuvaa valjakkoajelua taivaisiin Alētheia-jumalattaren (Totuus) luokse, sekä käytyä keskustelua. Alētheia ilmoittaa, että matkalainen tulee tuntemaan sekä järkkymättömän totuuden että sen, mitä ihmisille ilmenee, missä ei ole varmaa totuutta. Runon toinen osa on ”Totuuden tie”, joka kuvaa todellisen olevan. Kolmas osa on ”Mielipiteen tie”, jossa esiintyvät ihmisten jokapäiväisen havaintomaailman yksittäiset kohteet.
Runo on käsittänyt alun perin ehkä noin 800 säettä. Siitä tunnetaan nykyään yhteensä noin 160 säettä, jotka on järjestetty 20 pidemmäksi katkelmaksi. Katkelmat ovat peräisin myöhemmiltä filosofeilta, jotka ovat lainanneet Parmenideen teosta osana omia teoksiaan. Merkittävimpiä lähteitä ovat Sekstos Empeirikos, jolta tunnetaan 30 ensimmäisen katkelman (johdannon) 32:sta säkeestä, sekä Simplikios, jolta tunnetaan pitkiä Parmenideelta peräisin olevia lainauksia Aristoteleen teosten "Fysiikka" ja "Taivaasta" kommentaareissa. Kahdeskymmenes katkelma on peräisin Platonin dialogista "Theaitetos".
Luonnosta (Empedokles)

Luonnosta () eli "Fysiikka" () oli Empedokleen pääteos, jossa hän esitteli luonnonfilosofiansa. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta sen sisällöstä tunnetaan katkelmia.
Empedokleen teos oli heksametrimuotoinen runoelma. Siinä hän esitti tunnetut ajatuksensa neljästä alkuaineesta — maa, vesi, ilma (eetteri) ja tuli — jotka yhdistyvät ajoittain rakkaudeksi kutsutun voiman kautta, erotakseen sille vastakkaisen voiman, riidan kautta.
Aiemmin Empedokleen on yleensä ajateltu kirjoittaneen kaksi runoa, "Luonnosta" sekä "Puhdistusmenot" ("Katharmoi"). Tämän nimiset teokset mainitsee myös Diogenes Laertios. Näistä ensin mainittu olisi käsitellyt ennen kaikkea maailman ja elävien olentojen luomista ja jälkimmäinen sielun kohtaloa ja ajatusta "metempsykhosiksesta". Nykyään pidetään kuitenkin mahdollisena, että Empedokles kirjoitti vain ensin mainitun teoksen, ja kaikki häneltä säilyneet katkelmat ovat peräisin tästä teoksesta.
Empedokles vaikutti todennäköisesti suuresti Lucretiukseen ja tämän teokseen "Maailmankaikkeudesta" ("De rerum natura"). David Sedleyn mukaan yhtäläisyyksiä on erityisesti kummankin teoksen johdannossa. Yhtäläisyyksillä Lucretius halusi mahdollisesti osoittaa kirjallista velkaansa Empedokleelle; tämän lisäksi hän saattoi haluta tulla Empedokleen kaltaiseksi filosofiseksi runoilijaksi Roomalle.
Sallustius julkaisi Ciceron aikoina teoksen "Empedoclea", joka oli oletettavasti Empedokleen teoksen latinannos tai jäljitelmä.
Egyptin Panopoliksesta on löydetty papyruskatkelmia (nk. Strasbourgin papyrus), yhteensä noin 70 tekstiriviä, jotka ovat peräisin Empedokleen teoksesta. Ne osoittavat, että teoksen kopioita oli kierrossa vielä 100-luvulla jaa.
Saunalahden koulu

Saunalahden koulu on peruskoulu Espoon Saunalahden kaupunginosassa. Koulussa on tilat myös Saunalahden kirjastolle, päivähoidolle ja nuorisotoimelle. Saunalahden koulu toimii myös Espoon esi- ja alkuopetuksen oppimiskeskuksena ja aluksi myös lähikoulujen peruskorjausten vuoksi väliaikaistilana. Koulun ensimmäinen lukukausi käynnistyi syksyllä 2012. Koulu aloitti esikouluna ja 1–3-luokkien kouluna ja on kasvanut vähitellen, vuosiluokka kerrallaan noin 830 oppilaan yhtenäiseksi peruskouluksi, jossa on esikoulu ja luokat ensimmäisestä yhdeksänteen. Syksyllä 2020 koulussa aloitti ensimmäistä kertaa 9. luokka jonka oppilaat olivat alusta loppuun käyneet koulunsa siellä.
Saunalahden koulun piha palkittiin Vuoden 2013 Ympäristörakenteena.
Murteella puhumisen SM-kilpailut

Murteella puhumisen SM-kilpailut on vuonna 2001 ensimmäistä kertaa järjestetty puhekilpailu. Kilpailun järjestelyistä vastaavat isäntäpaikkakunnalla toimivat murre- ja kotiseutuyhdistykset sekä Suomen Heimot ry.
SM-kilpailussa on yksilösarjan lisäksi joukkuekilpailu, johon osallistuvat kolmihenkiset joukkueet. Yksilökilpailussa palkitaan kolme parasta, joukkuesarjassa vain voittaja. Kilpailun ylituomarina on useana vuotena toiminut professori Kalevi Wiik.
Vuoden 2012 kesäolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 2012 kesäolympialaisissa kilpailtiin kaikkiaan 302 kilpailutapahtumassa. Menestynein maa oli Yhdysvallat.
Koivunkierrelehtitauti

Koivunkierrelehtitauti on 1990-luvulta alkaen Suomen koivuissa tavattu virustauti. Sitä esiintyy lähinnä puistopuissa, eikä metsien koivuissa sairautta toistaiseksi ole paljonkaan. Tauti aiheuttaa koivun lehtien jäämisen tavallista pienemmiksi, nopeammin kellastuviksi, kiertyviksi ja lopulta ruskettuvaksi. Aluksi tauti näkyy koivujen lehdillä viherhiukkasten vähenemisenä pääsuonten välissä eli vaaleanvihreänä. Tauti tarttuu tiettävästi kaikkiin Suomen koivulajeihin ja jopa muunlaisiin puihin, kuten seljaan ja pihlajaan. Tauti heikentää koivuja ja lyhentää niiden elinikää, mutta rauduskoivu vaikuttaa vastustuskykyisemmältä kuin hieskoivu. 
Taudin aiheuttajaksi on todettu kirsikankierrelehtivirus CLRV. Metlan tutkijan Risto Jalkasen tutkimusryhmä yhdessä Humboldtin yliopiston professorin Carmen Büttnerin ja Susanne von Bargenin kanssa osoitti 2007 kyseessä olevan genomiltaan saman nepoviruksen, joka on todettu ensin kirsikalta. Taudin leviämistapaa ei toistaiseksi kokonaan tunneta, mutta se leviää geneettisesti. Kasveille ei ole parannuskeinoa, ja taimet tulisi tarkastaa ennen istuttamista puistoa uudistettaessa.
Tarrakirjoitin

Tarrakirjoitin tai tarratulostin on laite, jolla voi tulostaa tekstiä tarranauhalle. Laite toimii paristoilla. Tarranauhoja on eri kokoisia ja eri materiaaleista. Näppäimistöllä voi olla kirjaimet, numerot, erikoismerkkejä ja symboleja. Uusimmat tarrakirjoittimet voi yhdistää tietokoneeseen, ja niillä voi tulostaa graafisesti monipuolisempia tulosteita. Sellaiset tarrakirjoittimet eivät tarvitse näppäimistöä, vaan ne ovat kuin pieniä tulostimia joiden teksti tuotetaan tietokoneen näppäimistöllä.
Tarrakirjoitinten edeltäjiä ovat 1960-luvulta 1990-luvulle yleisesti käytetyt kohokirjoittimet.
Sami Peltomäki

Sami Markus Peltomäki (s. 11. tammikuuta 1991 Alajärvi) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän voitti vuonna 2012 alle 23-vuotiaiden Suomen mestaruuden tuloksella 76,60 ja sijoittui hopealle alle 23-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa Ullensakerissa Norjassa tuloksella 74,63. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tampereella 2013 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 76,77. 
Kalevan kisoissa Peltomäki sijoittui neljänneksi vuosina 2017 ja 2019, viidenneksi vuosina 2014 ja 2016 ja kuudenneksi vuonna 2012. Hänellä on myös SM-mitaleja M16- ja M17-sarjoissa ja pari nuorten maaotteluedustusta.
Peltomäki ylitti 80 metrin rajan yhden kerran urallaan; Pihtiputaan Keihäskarnevaaleilla 29.6.2014 hän heitti 80,36.
Peltomäkeä valmensi Petteri Piironen.
Saamelaiskäräjät (Norja)

Norjan saamelaiskäräjät (, ) on Norjan saamelaisten hallintoelin. Saamelaiskäräjien puheenjohtaja kaudella 2021–2025 on Silje Karine Muotka.
Käräjillä on 39 edustajaa. Suurimmat puolueet ovat Norjan saamelaisliitto (Norske Samers Riksforbund, NSR, 13 edustajaa) ja Työväenpuolue (Arbeiderpartiet, Ap, 10 edustajaa).
Historia.
Saamelaiskäräjät avasi kuningas Olavi V 9. lokakuuta 1989.
Saamelaiskäräjien rakennus.
Saamelaiskäräjien rakennus on Kaarasjoella. Norjan kuningas Harald V avasi rakennuksen julkisesti marraskuun 2. päivänä vuonna 2000. Vuonna 1995 järjestettiin kilpailu uuden rakennuksen ulkonäöstä, ja sen voittivat Stein Halvorsen ja Christian Sunby. Rakennus maksoi 128,7 miljoonaa Norjan kruunua, ja sen pinta-ala on 5 300 m².
Vuonna 2015 käräjille valmistui lisärakennus.
Eleriin Haas

Eleriin Haas (s. 4. heinäkuuta 1992 Pärnu) on virolainen korkeushyppääjä. Hän asuu Suomessa ja sai vuonna 2012 edustusoikeuden SM-kilpailuihin. Haas edustaa HIFK-Friidrottia. Vuoteen 2017 asti hän edusti Kristiinan Urheilijoita. Häntä valmentaa Reijo Jokela.
Kalevan kisoissa hän on saavuttanut kultaa Lahdessa 2012, Kuopiossa 2014 ja Jyväskylässä 2018, hopeaa Oulussa 2016 sekä pronssia Vaasassa 2013 ja Seinäjoella 2017. Sisäratojen SM-kilpailuissa Haas voitti kultaa 2012 ja 2013 sekä hopeaa 2017 ja 2019. Hän saavutti viisiottelussa sisäratojen SM-pronssia 2017. Viron-mestaruuskilpailuissa hän on voittanut kultaa korkeushypyssä vuosina 2012, 2014, 2015 ja 2018 sekä pronssia vuosina 2013 ja 2016.
Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Haas sijoittui seitsemänneksi tuloksella 194 cm. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kuudenneksi ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 yhdenneksitoista. Alle 23-vuotiaiden Pohjolan ja Baltian-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2014 ja sijoittui toiseksi vuonna 2012. 
Haasin ennätys on Zürichin EM-kilpailuissa elokuussa 2014 hypätty 194 cm. Hallissa hän on hypännyt 190 cm.
Ariel Ngueukam

Ariel Thierry Ngueukam, tunnettu myös nimellä Tuco (s. 15. marraskuuta 1988 Yaoundé) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Ngueukam eli "Tuco" pelasi Veikkausliigaa kaudella 2012 kun hän siirtyi FC Lahteen Ykkösen Jiposta elokuussa 2012. Siirtohetkellä Ngueukam johti Ykkösen maalipörssiä tehtyään 11 maalia 16 ottelussa. Vuonna 2013 hän pelasi Turkin Denizlisporissa, josta siirtyi takaisin FC Lahteen heinäkuussa 2013. Kausilla 2015 ja 2016 hän pelasi Veikkausliigassa SJK:ssa ja kaudella 2017 Tampereen Ilveksessä. Marraskuussa 2017 hän solmi sopimuksen HJK:n kanssa ja jo tammikuussa 2018 hän siirtyi Qatariin Al Khorin joukkueeseen.
Ngueukam eli "Tuco" avasi maalitilinsä Veikkausliigassa heti ensimmäisessä ottelussaan, kun FC Lahti voitti FC Hakan 0–3. Ngueukam valittiin ottelun ykköstähdeksi.
Tuco on pelannut Veikkausliigassa seuroinaan FC Lahti, SJK, Ilves, KuPS ja IFK Mariehamn 11 kautta vuoden 2023 loppuun mennessä. Niiden aikana hän on pelannut 249 ottelua ja tehnyt niissä 77 maalia.
Saavutukset.
Veikkausliiga:
Myskikauriit

Myskikauriit eli myskihirvet (Moschidae) on sorkkaeläinten lahkoon kuuluva aasialainen nisäkäsheimo, johon kuuluu yksi suku ja seitsemän lajia. Myskikauriit luokiteltiin aiemmin hirvieläinten (Cervidae) alaheimoksi Moschinae, mutta nykyisin niiden katsotaan muodostavan omaan heimonsa.
Lajeja "Moschus anhuiensis", "Moschus cupreus" ja "Moschus leucogaster" pidettiin ennen alalajeina, mutta nykyisin omina lajeinaan. Vuoristomyskikauris ("Moschus chrysogaster sifanicus") puolestaan luettiin aiemmin omaksi lajikseen "Moschus sifanicus", mutta nykyisin sitä pidetään himalajanmyskikauriin alalajina.
Levinneisyys.
Myskikauriita esiintyy Keski- ja Koillis-Aasiassa.
Elintavat.
Myskikauriit ovat piilottelevia eläimiä ja aktiivisia öisin tai varhain aamulla tai myöhään illalla. Ne ovat yleensä yksineläjiä. Kummallakaan sukupuolella ei ole sarvia, mutta uroksilla on pidentyneet, torahammasmaiset yläkulmahampaat. Myskikauriit ovat saaneet nimensä urosten vatsapuolella olevan rauhasen erittämästä voimakastuoksuisesta myskistä, jota käytetään Aasiassa muun muassa hajuvesien ja saippuoiden tuoksuaineena sekä lääkkeenä.
Mohamed Yousef el-Magariaf

Mohamed Yousef el-Magariaf on libyalainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli Gaddafin jälkeisen Libyan uuden parlamentin ensimmäinen puheenjohtaja. Hän voitti puheenjohtajan valinnassa kilpailijansa Ali Zidanin saamalla 113 ääntä Zidanin saadessa 85. Hän on Kansallinen Rintama -puolueen puheenjohtaja, jonka puolue voitti kolme paikkaa Libyan vaaleissa vuonna 2012.
el-Magariaf erosi kesällä 2013, kun parlamentti päätti kieltää virat kaikilta, jotka olivat työskennelleet Gaddafin hallinnossa.
Urho Aaltonen

Urho Einari Aaltonen (26. tammikuuta 1889 Messukylä – 11. toukokuuta 1919 Tampere) oli suomalainen urheilija ja palomestari.
Aaltonen voitti Suomen-mestaruuden seiväshypyssä vuosina 1907, 1909, 1910, 1911, viisiottelussa 1910–1911 ja kymmenottelussa 1911. Lisäksi hän oli SM-mitaleilla keihäänheitossa ja kiekonheitossa. Vuonna 1911 hän voitti akateemisen pohjoismaiden mestaruuden keihäänheitossa, pituushypyssä ja seiväshypyssä. Loukkaantumisen vuoksi hän ei voinut osallistua Tukholman olympialaisiin 1912. Aaltonen lopetti urheilu-uransa vuonna 1913 loukkaantumisten takia. Aaltonen kilpaili myös painissa, ja hän kirjoitti "Painitaito"-nimisen oppikirjan lajista.
Aaltonen ylitti ensimmäisenä 100 metriä molempien käsien keihäänheiton yhteistuloksessa ja yhteistuloksen maailmanennätystä hän paransi kolmesti; 98,67 metriä vuonna 1910, 100,16 metriä ja 101,14 metriä vuonna 1911. Yhden käden keihäänheiton sekä seiväshypyn Suomen ennätyksiä hän paransi kolmesti. Seiväshypyssä hän teki vuonna 1908 Suomen-ennätyksen 322 cm ja vuonna 1911 kaksi Suomen-ennätystä, 340 cm ja 343 cm. Keihäänheitossa hänen ensimmäinen Suomen-ennätyksensä oli vuonna 1908 heitetty 50,40 m, joka paransi Väinö Siikaniemen edellistä ennätystä 63 senttimetrillä. Hänen kolmas ja viimeinen ennätyksensä oli vuonna 1911 syntynyt 55,47 m, joka pysyi Suomen ennätyksenä kolme vuotta. Urho Peltonen rikkoi sen lopulta vuonna 1914.
Aaltonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1909 ja suoritti voimistelunopettajan tutkinnon 1912. Sen jälkeen Aaltonen toimi voimistelunopettajana Kuopiossa, Tampereella ja Porissa. Sisällissodan aikana hän toimi Tampereen alipalomestarina, kun miehistö vaati palomestari K. E. Viitasen erottamista. Hän ei osallistunut politiikkaan ja onnistui saamaan sekä ylempiensä että alaistensa luottamuksen. Lokakuussa 1918 Aaltonen nimitettiin virallisesti palomestarin virkaan, mutta ura palolaitoksella oli lyhyt, sillä hän kuoli espanjantautiin toukokuussa 1919. Aaltosen puoliso vuodesta 1916 oli Aino Saastamoinen, ja heillä oli kaksi lasta.
Jangal-liike

Jangal-liike oli Mīrzā Kūchik Khānin johtama kapinaliike Persiassa vuosina 1917−1921. Ideologiselta taustaltaan liike yhdisti vasemmistolaisia ja islamisteja. Qajarit kukistivat kapinan vuonna 1921.
Historia.
Mīrzā Kūchik Khān, oikealta nimeltään Mirza Yunus, aloitti taistelun hallintoa vastaan vuonna 1908 kuningasmielisten vallankaappauksen jälkeen. Vuonna 1917 hän perusti Gīlānissa oman kapinallisjoukkonsa. "Jangal"-nimen liike sai alueen metsien mukaan. Kapina oli tähdätty paitsi Qajarien hallintoa, myös brittejä ja venäläisiä vastaan. Liikkeen julkaiseman "Jangal"-lehden mukaan kapinan tarkoitus oli iranilaisten oikeuksien suojeleminen ja muslimien valistus. Liikkeen ideologinen tausta ei ole täysin selvä. Siinä yhdistyivät kommunismi ja islamilaisuus. Liikkeeseen kuuluikin monia Persian ensimmäisen sukupolven marxisteista. Kapinan huippuaikoina liike hallitsi Gīlānin ohella myös osia Māzandarānista, ja sen muodostama hallinto sai de facto tunnustuksen briteiltä. Aseistautuneita kapinallisia oli enimmillään noin 6 000, ja liike sai tukea Venäjän bolševikeilta. Kesäkuussa 1920 kapinoitsijat julistivat Gīlānin neuvostotasavallan perustetuksi. Kapina kukistettiin kuitenkin lopullisesti vuoden 1921 lokakuussa, kun aiemmin vallankaappauksella valtaan noussut Ahmad Shah Qajar valloitti kasakoiden tukemana Raštin.
Fusariini

Fusariini on normaaliolosuhteissa väritön, kiinteä yhdiste. Alkaloidi on eristetty "Fusarium incarnatum"-homeesta (kanta HKI0504). Sieni elää endofyyttinä mangrovepuissa. Yhdisteen CAS-numero on 1370014-20-2. Yhdiste löydettiin vuonna 2011.
Tuoksukidusruoho

Tuoksukidusruoho ("Limnophila aromatica") on vesikasvilaji kidusruohojen suvussa. Se kasvaa luontaisena kaakkoisessa Aasiassa. Tuoksukidusruohoa viljellään riisin seassa osissa Kaakkois-Aasiaa ja käytetään mausteena varsinkin vietnamilaisessa keittiössä.
Kuvaus.
Tuoksukidusruoho on yksi- tai monivuotinen ruohovartinen vesikasvi. Varsi kasvaa 30–70 senttimetriä pitkäksi ja voi olla tiheään tai harvaan haaroittunut. Rento varsi kasvaa maanmyötäisesti ja on usein nivelkohdistaan juurehtiva.
Lehdet ovat vastakkaiset tai säteittäin kolmen kiehkuroissa. Ne ovat ruodittomia, muodoltaan suikeita, sulkasuonisia, 1–5 senttimetriä pitkiä ja 0,3–1,5 senttimetriä leveitä. Kukat kasvavat yleensä yksittäin lehtihangoissa, joskus pienissä tertuissa. Kukkaperä on 0,5–2 senttimetriä pitkä, verhiö 4–6 millimetriä. Teriö on 1–1,3 senttimetriä pitkä, väriltään valkoinen, vaaleanpunainen tai violetti. Terälehdet ovat osittain yhteenkasvaneet. Hedelmä on noin 6 millimetriä pitkä pyöreähkö kota.
Käyttö.
Tuoksukidusruohoa käytetään maustekasvina sen lehtien pääasiassa limoneenista koostuvan eteerisen öljyn vuoksi. Sitä käytetään ruoanlaitossa lähinnä Vietnamissa mutta jonkin verran myös Thaimaassa ja Kambodžassa. Yrtti jätetään usein pois Kaakkois-Aasian ulkopuolella tarjoiltavasta vietnamilaisesta ruoasta, koska sitä on huonosti saatavilla muualla maailmassa. Tuoksukidusruohoa viljellään tavallisesti riisin seassa osin veden peittämillä riisipelloilla.
Keilaranta Tower

Keilaranta Tower oli Espoon Keilaniemeen suunniteltu 26-kerroksinen toimistotalo. Hankkeen rakennuttaja oli eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen, joka omisti osoitteessa Keilaranta 9 sijaitsevan rakennustontin yhtiönsä kautta. Tornitaloon olisi tullut noin 3 000 työpistettä ja sen huoneistoala olisi ollut noin 43 500 neliömetriä. Hankkeessa olivat mukana suunnittelijana Arkkitehtitoimisto Pekka Helin &amp; Co Oy ja rakentajana Hartela. Suunnitelmien mukaan toteutuessaan tornitalo olisi ollut 117 metriä korkeana Suomen korkein toimistorakennus. Keilaranta Tower oli osa laajempaa kokonaisuutta, ja sen toteutumiseen liittyi myös Fortumin suunnitelma muuttaa silloinen pääkonttorinsa asuntokäyttöön ja muuttaa Keilaranta Toweriin rakennettaviin uusiin toimistotiloihin.
Hankkeen toteuttaminen ei käynnistynyt ja Ilmarinen ja Hartela muuttivat vuonna 2016 suunnitelmaa siten, että toimistotornin lisäksi hankkeeseen olisi liitetty mukaan viereinen Espoon kaupungin omistama Keilaranta 11 -tontti. Tonteille olisi rakennettu toimistotornin lisäksi asuntoja ja hotelli. Tämäkään hanke ei lähtenyt liikkeelle ja siitä luovuttiin vuonna 2020. Hartela väistyi kokonaan hankkeesta.
Tornin rakentamisesta luopuneen Ilmarisen suunnitelma vuonna 2020 oli rakentaa Keilaranta 9:ään korkeintaan 16-kerroksinen toimistorakennus ja jatkaa samalla oman tonttinsa ja Keilaranta 11 -tontin kaavoituksen valmistelua. Yhtiön tarkoitus on rakennuttaa alueelle toimistotilaa noin 29 300 kerrosneliömetriä. Vuonna 2022 "Rakennuslehti" uutisoi Keilaniemen rakennushankkeista. Silloin Ilmarisen ajatuksena oli lisätä asuntorakentamista rannan tuntumaan, sen alkuperäisestä suunnitteluvarauksesta 76 000 kerrosneliömetriä puolet oli asuntoja ja puolet toimistoja. Ilmarinen oli hankkinut itselleen vuokraoikeuden osoitteessa Keilaranta 11 olevaan tonttiin. Espoon kaupungin kanssa neuvotelleen Ilmarisen suunnitelma vuonna 2022 oli toteuttaa rakennushanke pääasiassa asuntotuotantona.
Janelle Redhead

Janelle Redhead (s. 27. joulukuuta 1989 St. George’s, Grenada) on grenadalainen pikajuoksija. Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa on Ottawassa 20. kesäkuuta 2008 tehty 11,65 ja 200 metrillä El Pasossa 16. huhtikuuta 2011 juostu 22,91 sekuntia.
Redhead otti pronssimitalin 200 metrin juoksussa yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2008 ajalla 23,52. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli mukana naisten 200 metrillä. Redhead sijoittui omassa alkuerässään kolmanneksi tuloksella 23,08 ja selviytyi semifinaaliin. Välierässä hänen aikansa oli 23,51, ja finaalipaikka jäi saavuttamatta.
Ferenc Cserháti

Ferenc Cserháti (12. helmikuuta 1947 – 22. heinäkuuta 2023) oli unkarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi romanialaiseen Oradea Maren ja Satu Maren hiippakuntaan Áron Márton 18. huhtikuuta 1971. Hänet nimitettiin Esztergom-Budapestin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Centurian titulaaripiispaksi 15. kesäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Péter Erdõ, jota avustivat Csaba Ternyák ja Jeno Schönberger.
María José Pérez González

María José Pérez González (s. 18. maaliskuuta 1988 Aragua) on venezuelalainen lentopalloilija. 
Pérez on edustanut LiigaEuraa naisten Lentopallon Mestaruusliigassa yhteensä kolmen kauden ajan. Venezuelan naisten maajoukkueessa hän on pelannut 19 maaottelua. Pérez oli mukana Venezuelan joukkueessa vuoden 2008 Pekingin olympialaisissa. Lisäksi hän on voittanut pronssia Etelä-Amerikan mestaruusturnauksessa vuonna 2007.
Naisten liigan kuukauden pelaajaksi Pérez valittiin lokakuussa 2009. Hän voitti myös liigan pistepörssin kaudella 2009–2010.
Shailen Ramdoo

Shailen Ramdoo (s. 9. joulukuuta 1966 Lontoo) on Britannian ja Ranskan kansalaisuuden omaava lentopallovalmentaja. Lontoossa syntynyt ja kasvanut Ramdoo on taustaltaan mauritiuksen ranskalainen. Koulutukseltaan hän on arkkitehti. Ramdoon nykyinen kotipaikka on Kalajoki. Ramdoon oma peliuransa päättyi jo 22-vuotiaana. Hän on pelasi Ranskassa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja edusti maata myös nuorten maajoukkueissa.
Ramdoo on toiminut valmentajana Suomen lisäksi Ranskassa, Mauritiuksella, Italiassa, Islannissa, Ruotsissa, Tšadissa, Indonesiassa ja apuvalmentajan tehtävissä USA:ssa. Suomessa Ramdoo valmensi ensimmäisen kerran LiigaEuran naisten joukkuetta kevään 2009 aikana. Miesten liigassa hän on valmentanut Team Lakkapäätä, Muuramen Lentopalloa sekä Liiga-Särkkiä. Vuonna 2011 hänet valittiin kauden valmentajaksi.
Ramdoo on FIVB:n kansainvälinen lentopallokouluttaja ja hän vetää koulutuksia useissa maissa. Hän on suorittanut useita valmennuskursseja: FIVB Level 3, FFVB / Ranska DEJEPS, USAV / USA CAP3, UK National Sports Coaching Coach.
Twin Peaks – Tuli kulje kanssani

Twin Peaks – Tuli kulje kanssani () on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut David Lynch sekä käsikirjoittaneet Lynch ja Robert Engels. Se on esiosa Lynchin ja Mark Frostin luomalle televisiosarjalle "Twin Peaks" (1990–1991).
Elokuva kertoo Teresa Banks -nimisen nuoren naisen murhatutkimuksesta sekä suositun lukiotytön, Laura Palmerin, viimeisestä seitsemästä päivästä ennen kun hänet murhataan, josta televisiosarjan tarina saa alkunsa. Siinä missä sarja sekoittaa eri genrejä, kuten salapoliisifiktiota, kauhua, komediaa ja saippuaoopperaa, on elokuva synkempi ja sisältää vähemmän huumoria.
"Twin Peaks – Tuli kulje kanssani" esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 1992, jossa se kilpaili Kultaisesta palmusta. Ilmestymisaikoihin elokuva sai paljon negatiivisia arvosteluja, mutta 2000-luvulla se on saanut enemmän arvostusta sekä sitä ollaan alettu pitämään yhtenä Lynchin parhaimmista töistä. Vuonna 2014 julkaistiin "", joka on 91-minuuttinen kokoelma poistettuja kohtauksia "Twin Peaks – Tuli kulje kanssani" -elokuvasta.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kirjoitti, ettei elokuva yllä aivan Lynchin omaperäisen kulttisarjan alun tasolle, mutta tarjoaa ohjaajan faneille paljon ”nieleskeltävää” ja muillekin paljon upeaa katseltavaa. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Timo Vuortama

Timo Vuortama (26. tammikuuta 1942 Helsinki – 1. elokuuta 2012 Helsinki) oli Journalisti-lehden päätoimittaja, koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti.
Vuortama valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1969, toimi Teollisuuslehden päätoimittajana ja toimitussihteerinä ennen kuin siirtyi Journalistiliittoon. Myöhemmin hän oli Julkisen sanan neuvostossa, jossa hän oli ensin sihteeri, sitten jäsen ja varapuheenjohtaja. Hän julkaisi journalismin alalta useita teoksia.
Prima

Prima (&lt;"primo" it. 'ensimmäinen') viittaa muun muassa seuraaviin:
I’ve Got Something to Say

I’ve Got Something to Say on yhdysvaltalaisen countrymuusikon David Allan Coen albumi vuodelta 1980.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet David Allan Coe, jollei toisin mainita.
Levitaatio (parapsykologia)

Levitaatio on väitetty psykokineettinen ilmiö, jossa ihminen, eläin tai muu kohde levitoi eli leijuu ilmassa tai lentää ilman tunnettua fysikaalista syytä. Raportoidut levitoinnit ovat yleensä kestäneet muutamasta sekunnista muutamaan minuuttiin. Levitaatio yhdistetään meedioihin, šamanistiseen transsiin, mystiseen hurmioon, taikuuteen, noituuteen, kummitteluun ja riivaukseen. Joskus levitaatio tapahtuu spontaanisti, mutta joidenkin väitetään pystyvän levitoimaan tahdonalaisesti.
Monen uskonnon, kuten kristinuskon, islamin, hindulaisuuden ja buddhalaisuuden historiassa on useita viittauksia levitaatioon. Kristityistä levitaatioon on väitetty pystyneen muun muassa Simon Magus, Joosef Kupertinolainen ja Ávilan Teresa. Levitoivien pyhimysten ympärille on kerrottu ilmaantuneen valokehä. Myös japanilaisten ninjojen ja intialaisten fakiirien on väitetty osanneen levitoida. Idässä levitaation salaisuutena pidetään salaista hengitys- ja visualisointimenetelmää, joihin liittyy elämänvoima "prana" tai "qi". Levitaatio on yhdistetty myös šamaaneihin ja afrikkalaisiin noitatohtoreihin.
Lännessä levitaatio nähdään toisinaan pahuuden ilmentymänä, ja levitaatiota on raportoitu riivaustapauksissa. Länsimaisista nykyajan meedioista tunnetuimpia levitoijia oli Daniel Dunglas Home. Häntä ei koskaan osoitettu huijariksi, mutta joillain levitoivilla meedioilla havaittiin olevan piilovaijereita ja muita välineitä. Nykyisin länsimaissa on niin sanottuja joogalentäjiä, jotka hyppivät ilmaan lootusasennossa.
Skeptikkojen mukaan levitaatiokokemukset voidaan selittää hallusinaatioina, hypnoosina tai huijauksina.
Solenodon marcanoi

Solenodon marcanoi on sukupuuttoon kuollut almikkien heimoon kuulunut nisäkäs. Se eli Hispaniolan saarella nykyisten Haitin ja Dominikaanisen tasavallan alueella ja hävisi todennäköisesti 1400-luvulla eurooppalaisten saapuessa alueelle. Tarkka katoamisaika ei kuitenkaan ole tiedossa. Laji tunnetaan nykyisin ainoastaan fossiileista.
"Solenodon marcanoi" eli todennäköisesti nykyisin vielä elossa olevien almikkien tapaan. Ne kaivavat pesäkoloja, joista ne liikkuvat ravinnonhakuun pääsääntöisesti öisin. "S. marcanoi" söi luultavasti pääasiassa selkärangattomia, kuten matoja ja tuhatjalkaisia, joita se saalisti metsien pohjan lehtikerroksista ja lahoavista tukeista. Kooltaan "S. marcanoi" oli tunnetuista almikkilajeista pienin. Laji oli kuitenkin tarpeeksi suuri metsästääkseen tilaisuuden tulleen pieniä selkärankaisia, kuten liskoja, lintuja ja sammakkoeläimiä.
Ennen eurooppalaisten tuloa "S. marcanoin" ainoat luonnolliset viholliset olivat paikalliset petolinnut ja boakäärmeet. Hispaniolan alkuperäisasukkaat eivät todennäköisesti olleet juurikaan tekemisissä lajin kanssa sen pienen koon ja yöelämän takia, eikä heillä ollut ilmeisesti vaikutusta lajin kantaan. "S. marcanoin" häviämisen tärkeimpänä syynä on pidetty rottia. Häviämiseen vaikuttivat todennäköisesti myös kissat ja koirat. Almikkien luontainen puolustautumistapa, eli paikalleenjääminen ja pään suojaaminen eturaajoilla, tehosi huonosti näitä uusia petoja vastaan. Lisäksi uudet eurooppalaiset asukkaat hävittivät Hispaniolan metsiä, joita laji asutti.
Lajin fossiililöytöjä on tehty kolmelta paikalta Haitista ja yhdeltä paikalta Dominikaanisesta tasavallasta.
Baba Ramdev

Baba Ramdev on (oikealta nimeltään "Ramkrishna Yadav") intialainen joogan opettaja ja televisioguru. Suosittua joogaohjelmaa televisiossa vetävä Ramdev on vaatinut Intian hallitukselta tehotoimia korruptiota vastaan ja protestoinut paastoamalla. Ramdev pidätettiin muutaman päivän paastoamisen jälkeen korruption vastaisessa mielenosoituksessa Delhissä elokuussa 2012.
Ramdev yllätti guruna pidetylle ihmiselle epätavallisella sodanlietsonnalla toteamalla elokuussa 2013, että Intian tulisi vastata elokuun kuudennen rajaselkkaukseen tappamalla 50 pakistanilaista sotilasta. Virallisesti Pakistanin kiistämässä ammuskelussa Poonchissa kuoli viisi intialaista sotilasta.