tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harolanjärvi

Harolanjärvi on kuivatettu järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Tattaranjoen valuma-alueeseen. Järven sijainti oli keskiajalla Kiukaisten ja Kokemäen rajalla paikalla, joka kuuluu nykyään Satakunnassa Euraan. Kuivatuksen seurauksena saatiin lisää heinäniittyä laiduntamiseen ja karjan rehuksi. Nykyään niityt on otettu viljelyyn, mutta entisen järven keskikohta on edelleen kosteikkoa.
Historiallinen maantieto.
Ennen vuotta 1688, ehkä jo Hiirjärven kylän asuttamisen aikoihin 1400-luvulla, Olaf Mört piirsi järven länsipuoliskolle heinäniittyjä. Tuolloin seutu oli muuten metsää, ja ihmisen raivaustoiminta vasta alkoi. Varmasti myös järven itäpuolella, joka kuului Harolan kylän puolelle, oli toimittu vastaavalla tavalla, vaikka sitä ei Mörtin säilyneessä kartassa esitetäkään. Jos hän oli mitannut soikean Harolanjärven halkaisijan ja merkinnyt sen karttaan oikein, sen mitta voitaisiin selvittää mittakaavasta. Sen mukaan järven halkaisija oli 580 "al" (aln eli kyynärää) eli 350 metriä. Nykykartassa koskeikko on 450 metriä pitkä ja 280 metriä leveä. Järven laskuojaa ei piirretty näkyviin, mutta sen on kuljettava sitä niittyjen vyöhykettä pitkin, joka yhdistää Hiirijärven ja Harolanjärven. Kalmbergin kartastossa vuonna 1856 laskuoja laskee Hiirijärveen, joka taas laksee länteen Tattaranjokeen.
Historiaa.
Järven nimi on vaihdellut aikojen saatossa. Vuoden 1688 Hiirijärven kylän pitäjänkartassa järven nimeksi oli kirjoitettu "Isojerfwi" eli Isojärvi, mutta sitä kutsutaan nykyään Harolanjärveksi., koska järvi on ilmeisesti myöhemmin ollut vain Harolan kylän nautinnassa. Myöhemmässä Kalmbergin kartastossa ei järvellä ole nimeä, vaikka se on Hiirijärveä suurempi järvi, jonka nimi kirjoitetaan Mörtin kartassa "Wähäjärfwi". Vuonna 1688 Euran ja Kokemäen välinen raja kulki järven keskellä.
Järvenlasku ja raivaus.
Järvi on myöhemmin laskettu ja sen reunat ojitettu niityiksi. Myöhemmin niityt raivattiin pelloiksi, mutta entisen järven keskikohta on edelleen koskeikkoa.
Suppiloköynnökset

Suppiloköynnökset ("Beaumontia") on kasvisuku, joka kuuluu oleanterikasveihin (Apocynaceae).
Ulkonäkö ja koko.
Suppiloköynnökset ovat rotevia ja maitiaisnesteellisiä puuvartisia liaaneja. Lehdet ovat vastakkain, ja ruodissa on tavallisesti rauhasia. Kukinto on terminaalinen tai lehtihankainen viuhko, jossa on lehtimäiset isot ylälehdet. Kukat ovat kookkaita ja tuoksuvia. Verhiö on erilehtinen, ja sen sisäpinnalla on monta tyvirauhasta; verhiön liuskat ovat kookkaita ja lehtimäisiä. Teriö on valkoinen, suppilomainen, pitkä- tai lyhyttorvinen, laide avoimen kellomainen, nielu suomuton ja liuskat limittyvät oikealle. Heteet kiinnittyvät teriötorven kärkikapeikkoon; palhot ovat kaareutuvia, pitkiä ja kärjestä paksuuntuneita. Ponnet ovat nuolimaisia ja tyveltä kannuksellisia ja tavallisesti pistävät ulos kukasta; ne tarrautuvat vartalon kärkeen. Kukassa on rengasmainen diskus eli pohjuskehrä; siinä on viisi matalaa liuskaa. Yhdislehtinen sikiäin on kaksilehtinen, ja se on diskuksen ympäröimä. Kussakin sikiäimen lokerossa on lukuisesti siemenaiheita. Vartalo on pitkä ja päästään linssimäinen. Tuppilot ovat pitkänomaisia, paksuja ja kovia. Siemenet ovat litteitä, kärjestään ohuita ja silkkikarvaisia. Siemenessä on lehtimäiset tai paksut sirkkalehdet ja lyhyt sirkkajuuri.
Levinneisyys.
Suppiloköynnökset ovat kotoisin Itä- ja Kaakkois-Aasiasta.
Luokittelu.
Suppiloköynnöslajeja tunnetaan yhdeksän.
Lajit:
Helsingin Mikaelin seurakunta

Helsingin Mikaelin seurakunta (entinen Mellunkylän seurakunta) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Itä-Helsingissä. Sen toimialueeseen kuuluvat Fallbacka, Itäkeskus, Kivikko, Kontula, Kurkimäki, Mellunmäki, Puotila, Puotinharju, Tankovainio, Vartioharju, Vartiokylä, Vesala ja Östersundom.
Mikaelin seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaan ja se on osa Helsingin seurakuntayhtymää.
Vuoden 2024 lopussa Helsingin Mikaelin seurakuntaan kuului 21 593 jäsentä, mikä oli 36,2 prosenttia alueen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on vähentynyt merkittävästi.
Historia.
Mellunkylän seurakunta perustettiin 1. tammikuuta 1981, kun Vartiokylän seurakunta jaettiin. Pohjoisesta osasta muodostettiin uusi Mellunkylän seurakunta.
Helsinki laajenee itään.
Vuodenvaihteessa 2008–2009 seurakunnan väkiluku kasvoi, kun osa Sipoota liitettiin Helsinkiin, ja liitosalueelta seurakuntaan siirtyi jäseniä Sipoon suomenkielisestä seurakunnasta. Seurakunnan nimi muutettiin Helsingin Mikaelin seurakunnaksi pääkirkkonsa Mikaelinkirkon mukaan 1. heinäkuuta 2009 alkaen. Paikallisesti siitä käytetään Mikaelin seurakunta -nimitystä, mutta virallisissa yhteyksissä Helsingin-etuliite on tarpeen, koska Turussa on Turun Mikaelinseurakunta -niminen seurakunta.
Yhdistyminen Vartiokylän seurakunnan kanssa.
Vuoden 2023 alussa Mikaelin ja Vartiokylän seurakunnat yhdistyivät uudeksi Mikaelin seurakunnaksi.
Toimipisteet.
Seurakunnalla on kolme kirkkoa, Kontulan Mikaelinkirkko, joka on samalla seurakunnan päätoimipaikka, Östersundomin kirkko ja Vartiokylän kirkko sekä Puotilan kappeli. Östersundomin kirkko on nykyisen Helsingin kaupungin alueen vanhin.
Kirkkoherrat.
Mikaelin seurakunnassa on vuodesta 1981 lähtien palvellut neljä eri kirkkoherraa.
Madarit

Madarit ("Calotropis") on oleanterikasvien heimoon kuuluva suku.
Ulkonäkö ja koko.
Madarit ovat pystykasvuisia, harmahtavia pensaita. Lehdet ovat vastakkaisia, leveitä ja lähes ruodittomia. Viuhkokukinnot sijaitsevat varressa lehtihangan ulkopuolella tai terminaalisesti ja ovat sarjamaisia ja pitkäperäisiä. Verhiössä on tyvirauhasia. Teriö on maljamainen tai lähes ratasmainen; sen liuskat eivät kosketa toisiaan tai ovat limittäin oikealle. Teriöliuskoja on viisi, ja ne kiinnittyvät siitintukkuun (gynostegium). Heteenpalhot ovat kasvaneet yhteen, ja ponsien lisäkkeet ovat taipuneet sisäänpäin. Siitintukussa on kaksi pitkänomaista ja riippuvaa polliniota eli pölymyhkyä. Vartalot ovat pitkiä, luotti hieman kovera. Tuppilohedelmät ovat munanmuotoisia, lähes pallomaisia tai pitkänomaisen keihäsmäisiä, ja hedelmäseinän keskikerros (mesokarppi) on laajentunut rakkomaiseksi.
Levinneisyys.
Madarit kasvavat Pohjois-Afrikassa, Arabiassa ja trooppisessa Aasiassa.
Luokittelu.
Madarilajeja on kolme.
Lajit:
Hurrikaani Arthur

Hurrikaani Arthur oli vuoden 2014 Atlantin hurrikaanikauden ensimmäinen hurrikaani. Se raivosi 1.–7. heinäkuuta 2014. Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin 2. luokan hurrikaaniksi. 
Arthur oli vuoden 2014 ainoa Yhdysvaltojen manneralueelle rantautunut hurrikaani ja voimakkain sellainen kuuteen vuoteen. Se ei aiheuttanut kuolemantapauksia Yhdysvalloissa, mutta yksi ihminen kuoli Kanadassa epäsuorasti sen vaikutuksesta. Arthurin aiheuttamat aineelliset tuhot olivat vähäiset tuon suuruusluokan myrskyksi.
Arthur sai alkunsa matalapaineena, joka pantiin merkille 25. kesäkuuta Yhdysvaltojen kaakkoisrannikolla. Se sai nimensä 1. heinäkuuta, jolloin se oli luokiteltavissa trooppiseksi myrskyksi. Heinäkuun 3. päivänä satelliitti- ja lentokonehavainnot viittasivat siihen, että Arthur oli saavuttanut hurrikaanin voimakkuuden. Myrsky rantautui Pohjois-Carolinassa Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä 4. heinäkuuta klo 23.15 paikallista aikaa.
Siitä se jatkoi matkaansa pohjoiseen ja heikkeni kulkiessaan Cape Codin ja Nantucketin yli. Heinäkuun 5. päivänä se kehittyi keskileveysasteiden matalapaineeksi. Nova Scotian alueella raportoitiin laajoja sähkökatkoja. Myrskyvuoksi nostatti merivettä noin 1,5 metriä normaalia korkeammalle.
Sarviot

Sarviot ("Caralluma") on oleanterikasvien heimoon kuuluva mehikasvisuku.
Tuntomerkit.
Sarviot ovat monivuotisia, sukkulenttisia ja haarovia ruohoja, joiden varret ovat pystyjä, nelisärmäisiä ja kaljuja. Lehdet ovat pieniä ja pian karisevia. Kukat sijaitsevat yksittäin tai muutama- tai monikukkaisissa perättömissä viuhkoissa varren sivulla tai monikukkaisissa kukinnoissa varren päässä. Verhiö on viisiosainen, liuskat ovat soikeita tai tasasoukkia ja keihästyvisiä. Teriö on purppuranvärinen tai kellertävä ja purppuraviiruinen, ratasmainen tai leveän kellomainen ja viisiliuskainen. Teriöön liittyy myös kaksinkertainen lisäteriö (corona), joka kiinnittyy heteiden muodostamaan pylvääseen. Se on lyhyt ja nousee teriön tyveltä; ponsissa ei ole lisäkkeitä. Kummassakin ponnen puolikkaassa on siitepölyä massamaisena esiintymänä. Hedelmä on tuppilo, 9–11 cm pitkä, lyhyen linssimäinen ja sileä.
Levinneisyys.
Sarviot ovat levinneet Afrikkaan, Espanjaan, Arabiaan, Lähi-itään, Pakistaniin ja Intiaan.
Luokittelu.
Sarvioiden sukuun kuuluu noin sata lajia.
Lajeja:
Tornio–Karunki-rata

Tornio–Karunki-rata oli ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa 1914–1915 käytössä ollut tilapäinen rautatieyhteys Torniosta Suomen puolen Karunkiin. Rata rakennettiin, koska Ruotsin puolella rautatie päättyi vuonna 1914 Ruotsin Karunkiin ja Haaparannalle sekä Tornioon matkustajat ja tavarat täytyi sieltä kuljettaa hevoskyydillä. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen elokuun alussa 1914 aiheutti sen, että Torniosta tuli Venäjän keisarikunnan ainoa toimiva maayhteys Länsi-Eurooppaan. Matkustaja- ja tavaraliikenne kasvoi niin suureksi, että tilanteeseen oli saatava nopea ratkaisu.
Tornio–Karunki-radan rakentaminen aloitettiin 1 900 miehen voimin syksyllä 1914 ilman mitään virallisia päätöksiä ja suunnitelmia. 27 kilometriä pitkällä ratalinjalla tehtiin vain välttämättömät pengerrystyöt, ja kiskot laskettiin suoraan routaantuneen maan päälle sen jälkeen kun pinta oli tasattu sorastamalla. Rata valmistui siksi jo kahdessa kuukaudessa, ja se otettiin käyttöön joulukuussa 1914. Ensimmäinen juna Torniosta Karunkiin lähti 5. tammikuuta 1915, ja säännöllinen liikenne alkoi 19. tammikuuta 1915. Junat alkoivat kulkea Karungista suoraan Pietariin saakka ja Karunkiin rakennettiin nopeasti myös tilapäinen asemarakennus ja suuri lautarakenteinen tavaramakasiini, johon mahtui 30 tavaravaunua. Tornionjoen jäälle tehtiin kauttakulkutie matkustajille ja tavaroita Ruotsin puolelta Suomeen kuljettaville hevosille. Tavaraliikenne kasvoi talvella niin suureksi, että Karunkiin täytyi rakentaa vielä lisäksi 600 metriä pitkä ja 10 metriä ulkovarasto tavaroiden säilyttämistä varten. Tavaroiden siirtoa ja lastausta varten tarvittiin työvoimaa, ja työväkeä tulikin Karunkiin Pohjois-Suomen alueelta runsaasti. Kevään aikana Karungin kautta rajan ylitti 120 000 matkustajaa, tavarajunia kulki toistakymmentä päivässä ja matkustajajunia kolme päivässä. Tavaravaunuja lastattiin Karungissa vuorokaudessa keskimäärin 150 kappaletta.
Karungin radan liikenne loppui toukokuussa 1915, kun roudan sulamisen jälkeen junaliikenne kävi mahdottomaksi ja kiskotus jouduttiin purkamaan. Radalle ei ollut enää tarvettakaan, kun Ruotsin puolella valmistui kesäkuussa 1915 ratayhteys Ruotsin Karungista Haaparannalle. Pysyvä rautatie Torniosta Karunkiin avattiin vuonna 1923, ja se muodostaa osan nykyistä Kolarin rataa. Karungin entisen aseman paikalla paljastettiin kesällä 2011 radan muistopaasi.
Frédérik Gauthier

Frédérik Gauthier (s. 26. huhtikuuta 1995 Laval, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. 
Ura.
Seuraura.
Gauthier aloitti jääkiekkoilun St-Linissa. Sittemmin hän pelasi Québecin paikallisia juniorisarjoja Collège Esther-Blondin Phénixissa vuodet 2010–2012. Kaudella 2010–2011 Gauthier edusti myös Québecia Kanadan talvikisoissa voittaen hopeaa. QMJHL-joukkue Rimouski Océanic varasi hänet 40. pelaajana kesällä 2011. Kaudella 2011–2012 Gauthier oli Phénixin paras psekä runkosarjassa että pudotuspeleissä. Hän voitti kauden päätteeksi QAAA:n mestaruuden, palkittiin sarjan arvokkaimpana pelaajana ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Phénix eteni Telus Cupiin, joka päättyi hopeaan. Gauthier valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen. Youngstown Penguins varasi hänet yhdeksäntenä pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2012.
Kaudeksi 2012–2013 Gauthier siirtyi Rimouski Océaniciin. Hänen tulokaskautensa QMJHL:ssä toi 66 runkosarjaottelussa tehot 22+38=60 sekä kuudessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Gauthier valittiin kauden päätteeksi liigan tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Toronto Maple Leafs varasi Gauthier’n ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana . Hän teki saman vuoden marraskuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Syksyn 2014 harjoitusleirin jälkeen Maple Leafs lähetti Gauthier'n taas Océaniciin, jonka varakapteeniksi hän nousi.
Ammattilaisuransa ensimmäisen sopimuskautensa Gauthier aloitti kaudella 2015–2016. Hän pelasi pääosin Maple Leafsin varmiseurassa Toronto Marliesissa, mutta pääsi maaliskuussa pelaamaan myös NHL-debyytinsä. Gauthier pelasi viisi kautta Maple Leafsin organisaatiossa. Hänen pelaajasopimustaan ei uusittu kauden jälkeen ja hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja.
Kauden Gauthier pelasi Florida Panthersissa ja tämän farmijoukkueessa ja kauden hän pelasi New Jersey Devilsissä ja tämän farmijoukkueessa. Yhteensä NHL-otteluita hänelle koitui kahden kauden aikana vain kymmenen.
Syksyllä 2022 Gauthier siirtyi yksivuotisella sopimuksella sveitsiläiseen HC Ajoieen.
Maajoukkueura.
Gauthier pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin Gauthier voitti maailmanmestaruuden. Hän edusti myös Canada Québecin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012.
Pelityyli.
Gauthier on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Isokokoisen Gauthier'n vahvuuksiin kuuluu luistelu, kahden suunnan pelaaminen, fyysisyys, pelikäsitys, alivoimapelaaminen ja aloittaminen. Hän kuitenkin toisinaan tyytyy varsin helppoihin ratkaisuihin, eikä luota luovuuteensa kiekon kanssa tarpeeksi. Hänen tulisi myös käyttää kokoaan paremmin hyväkseen.
Suit (kansa)

Suit tai shuit () ovat yksi Kiinan virallisesti tunnustamasta 55:stä etnisestä vähemmistöstä. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan heitä oli yhteensä 406 902. Vuoden 2010 väestönlaskennassa väestöryhmän kooksi kirjattiin 411 847. Suin kieli kuuluu sinotiibetiläisiin kieliin. Suiden omankielinen nimi "Ai Sui" tarkoittaa vesikansaa.
Asuinalue.
Suiden suuri valtaosa asuu Helmijoen sivuhaarjoen Long- ja Duliujokien yläjuoksuilla. Noin 60 % asuu Qiannanin autonomisen prefektuurin Sandun suiden autonomisessa piirikunnassa Guizhoussa. Muualla Guizhoussa heitä asuu myös Rongjiangin, Libon, Dushanin, Duyunin ja Lipingin piirikunnissa. Guangxin autonomisen alueen puolella heitä asuu Nandanin ja Rongshuin piirikunnissa.
Historia.
Historioitsijoiden ja arkeologien mukaan suit polveutuvat historiallisesta louyueista eli liaoista. Suit ottivat oman nimityksensä käyttöön erottuakseen muista kansoista Ming-dynastian aikana 1200-1300-luvuilla. Näihin aikoihin he siirtyivät myös kaskiviljelystä han-kiinalaisilta omaksuttuun tapaan viljellä riisiä vedellä peitetyillä pelloilla. Han-kiinalaiset maanomistajat omistivat tavallisesti maan, jolla suit olivat vuokraviljelijöinä. Tilanne muuttui sittemmin Kiinan kommunistien noustua valtaan 1949 ja heidän toimeenpantuaan maatilojen kollektivisoimisen vuonna 1956.
Kulttuuri.
Suit ovat maanviljelijöitä ja he kasvattavat esimerkiksi riisiä, vehnää, rapsia, appelsiineja, sitruunoja ja muita hedelmiä. Proteiinia on saatu puolestaan kalastamalla. Suit ovat perinteisesti puhuneet suin kieltä, mutta kiina on sittemmin vallannut alaa etenkin nuoremman sukupolven keskuudessa. Myös suurin osa suita äidinkielenään puhuvista osaa kiinaa. Suilla on oma kirjoitusjärjestelmänsä, mutta sitä käytetään lähinnä uskonnollisissa menoissa. Uskonnoista suit harjoittavat buddhalaisuutta, taolaisuutta ja animismia. Muutamat tuhannet heistä ovat kääntyneet kristinuskoon protestanttisten ja katolilaisten lähetyssaarnaajien vaikutuksesta 1800- ja 1900-luvuilla.
The Satanist

The Satanist on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 3. helmikuuta 2014 levymerkillä Nuclear Blast. Yhtyeen keulahahmon Nergalin mukaan "The Satanist" on yhtyeen parhaiten toteutettu albumi, joka tehtiin hänen vuosina 2010–2011 kärsimänsä leukemian inspiroimana.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Nergal sekä sovittanut Behemoth.
Bruce Arians

Bruce Arians (s. 3. lokakuuta 1952 Paterson, New Jersey) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi NFL:n Tampa Bay Buccaneersin päävalmentajana kausina 2019-2021. Arians toimi vuosina 2013-2017 Arizona Cardinalsin päävalmentajana NFL:ssä ja vuosina 1983-1988 Templen yliopiston päävalmentajana.
Ura valmentajana.
Arians opiskeli Virginia teknillisessä yliopistossa ja pelasi yliopiston joukkueessa pelinrakentajana. Ennen suuntautumista valmentajan uralle hänellä oli suunnitelmana ryhtyä liikunnanopettajaksi. Arians jatkoi valmistumisensa jälkeen valmentajana Virginian teknillisessä yliopistossa. Sieltä hän päätyi Mississippin osavaltionyliopiston ja Alabaman yliopiston kautta Templen yliopiston päävalmentajaksi vuonna 1983. Arians oli tuolloin vain 30-vuotias ja samalla yliopistosarjojen nuorin päävalmentaja. Hän toimi Templen päävalmentajana kuusi kautta. 
Vuodesta 1989 lähtien Arians toimi apuvalmentajana lähinnä NFL-tasolla. Kaudella 2012 hän toimi Indianapolis Coltsin väliaikaisena päävalmentajana, kun päävalmentaja Chuck Pagano oli sivussa syöpähoitojen takia. Ariansin johdolla joukkue hävisi kahdestatoista ottelusta vain kolme ja pääsi pudotuspeleihin. Arians valittiin kauden päätteeksi NFL:n vuoden valmentajaksi. Tammikuussa 2013 hän teki nelivuotisen päävalmentajapestin Arizona Cardinalsin. Joukkue pärjäsi Ariansin komennossa varsin hyvin. Cardinals voitti runkosarjassa 49 ottelua 80:stä viiden kauden aikana ja selvisi pudotuspeleihin kahdesti. Kaudella 2015 joukkue selvisi NFC:n konferenssifinaaliin. Kesällä 2017 Arians joutui munuaissyöpäleikkaukseen. Hän oli aiemmin sairastanut eturauhassyövän ja ollut ihosypäleikkauksessa. Kauden 2017 päätteeksi 65-vuotias Arians ilmoitti siirtyvänsä eläkkeelle. Päätös piti kuitenkin vain vuoden ja tammikuussa 2019 Arians palasi NFL:ään. Tällä kertaa Tampa Bay Buccaneersin päävalmentajaksi.
Ariansin ensimmäinen kausi Buccaneersin valmentajana sujui heikosti ja joukkue jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Kaudelle 2020 joukkue hankki pelinrakentaja Tom Bradyn vapaana agenttina. Lisäksi joukkueeseen siirtyivät mm. sisempi laitahyökkääjä Rob Gronkowski sekä laitahyökkääjä Antonio Brown. Buccaneers selvisi pudotuspeleihin neljän ottelun voittoputkessa. Hyvä vire jatkui pudotuspeleissä. Kausi huipentui Super Bowliin kotikentällä Tampassa, jossa Buccaneers kaatoi hallitsevan mestarin Kansas City Chiefsin 31-9. 68-vuotias Arians voitti uransa ensimmäisen NFL:n mestaruuden kaikkien aikojen vanhimpana päävalmentajana. Kaudella 2021 Buccaneers selvisi jälleen pudotuspeleihin, mutta hävisi toisella kierroksella tulevalle mestarille Los Angeles Ramsille. Kauden jälkeen maaliskuussa 2022 Arians ilmoitti siirtyvänsä sivuun päävalmentajan tehtävästä, mutta jatkavansa Buccaneersissa konsultin roolissa. Ariansin pitkäaikainen puolustuksen koordinaattori Todd Bowles siirtyi päävalmentajan tehtävään.
Koistinen Kantele

Koistinen Kantele on Pohjois-Karjalan Rääkkylässä toimiva suomalainen kanteleita valmistava soitinrakentajayritys. 
Se kertoo toimintahistoriansa alkaneen vuonna 1957, jolloin luotsi Otto Koistinen (s. 1925), vuonna 2010 kantelemestariksi nimetty kanteleenrakentaja valmisti ensimmäisen kanteleensa. Pian Otto Koistinen voitti jo kanteleenrakentamiskilpailuja ja sai kannustusta työlleen tunnetuilta kanteleensoittajilta, kuten Martti Pokelalta.
Otto Koistisen poika Hannu Koistinen (s. 1966) suunnitteli ensimmäisen oman kantelemallinsa lukioikäisenä 1980-luvun alussa. Hannu Koistinen halusi uudistaa kanteleiden laadun, muotoilun ja imagon, ja vuonna 1989 hän kirjoitti: ”Tavoitteeni on modernisoida suomalainen konserttikantele siten, että se täyttää ominaisuuksiltaan uuden yleissoittimen kriteerit ja uudistaa kanteleen imagon niin, että suomalaiset voivat olla aktiivisesti ajassa elävästä kansallissoittimestaan ylpeitä.” Koistisen työtä vähäteltiin, kunnes vuonna 1993 Ikaalisissa järjestettiin sokkotesti, johon osallistui seitsemän suomalaista kanteleenrakentajaa, ja Hannu Koistisen kanteleet voittivat testin molemmat sarjat.
Vuonna 1995 Koistinen perusti verstaan Rääkkylän vanhaan pappilaan. Vuonna 1999 Koistinen valmisti ensimmäisen sähkökanteleensa "Electric 1:n" käytettyään työhön kahdessa kuukaudessa 1 200 työtuntia. Koistinen Kantele Oy perustettiin vuonna 2000. 2010-luvun alussa Eero Broman alkoi tukea perheyrityksen toimintaa. Vuonna 2013 yritys alkoi valmistaa yhteistyössä pelifirma Rovion kanssa viisikielisiä Angry Birds -kanteleita, joille toivottiin maailmanlaajuista menestystä, mutta menestys jäi tulematta. Kehitellessään uudenlaista soitinta Burning Man -tapahtumaan vuonna 2015 Koistinen keksi neljän hengen yhteissoittokanteleen. Koistinen Kanteleen tuotekehitystyön huipentuma oli kuitenkin konserttikantele "Concert39S Bridge Modern," jonka hinta saattoi ylittää 15 000 euroa. 
Vuonna 2021 yrityksellä oli neljä työntekijää.
Vuosina 2019–2024 yritys kävi läpi yrityssaneerauksen.
Verohallinto haki Koistinen Kantele Oy:n konkurssiin joulukuun lopulla 2024. Yhtiö kertoi konkurssin taustalla olevan 2020-luvun alun kriisit, korkeiden korkojen ja epävarmuuden aika ja kuluttajien varovaisuus. Välittömänä syynä mainittiin Pohjois-Karjalan Osuuspankin vaatimus 63 000 euron lainan maksamisesta kerralla pois, mikä tyhjensi yhtiön käyttöpääomat.
Uusi yhtiö osti Koistinen Kantele Osakeyhtiön liiketoiminnan. Uuden yhtiön toimitusjohtaja on Hannu Koistisen poika Anttu Koistinen, joka tunnetaan sähkökanteleen taitajana. Soitinvalmistus jatkuu samoissa tiloissa.
Thaimaan vallankaappaus 2014

Thaimaan vallankaappaus 2014 viittaa Thaimaan armeijan suorittamaan vallankaappaukseen 22. toukokuuta 2014. Vallankaappauksessa armeijaa johtanut kenraali Prayut Chan-o-cha syrjäytti vt. pääministeri Niwatthamrong Boonsongpaisanin hallituksen.
Tausta.
Vuoden 2014 vallankaappaus juontaa juurensa poliittiseen kahtiajakoon Thaimaassa, joka taas alkoi kun entinen pääministeri Thaksin Shinawatra syrjäytettiin armeijan aikaisemmassa vallankaappauksessa vuonna 2006. Thaksin sisko Yingluck Shinawatra nousi pääministeriksi voitettuaan parlamenttivaalit vuonna 2011. Thaksin poliittiset vastustajat uskoivat maanpaossa olleen Thaksin vaikuttavan maan asioihin edelleen siskonsa kautta. Suuremmat mielenosoitukset puhkesivat, kun parlamentin alahuoneessa vietiin läpi laki armahduslaista, joka sen kriitikoiden mukaan mahdollistaisi Thaksin paluun Thaimaahan. Tilanne kärjistyi entisestään, kun perustuslakituomioistuin erotti Yingluckin virastaan toukokuussa 2014.
Mielenosoittajat jakautuivat hallituksen vastustajiin ja kannattajiin. Hallituksen vastaisia mielenosoittajia johti Suthep Thaugsuban. Hallitusta tukeneet niin sanotut punapaidat osoittivat myös mieltään Jatuporn Prompanin johdolla.
Vallankaappaus.
Thaimaan armeija suoritti vallankaappauksen 22. toukokuuta. Sotilaat eristivät rakennuksen Bangkokissa, jossa eri puolueiden edustajat olivat pitäneet tapaamista. Vähän tämän jälkeen kenraali Prayut Chan-o-cha piti televisioidun puheen, jossa hän ilmoitti armeijan "palauttavan maan normaalitilaan". Samana päivänä julistettiin ulkonaliikkumiskielto kello ilta 10:n ja aamu 5:n välille. Samoin yli viiden hengen kokoontumiset kiellettiin. Sotilaat myös hajottivat hallituksen vastaisten että näiden tukijoiden mielenosoittajien leirit. Neuvotteluissa olleet poliittisten puolueiden edustajat pidätettiin.
Seuraukset.
Vallankaappauksen jälkeen sotilasjuntta nimitti väliaikaisen hallinnon johtoon 200 henkilöä, joista suurella osalla on armeijatausta. Mukana on myös Thaksin Shinawatran vastustajia. Ulkomaat ovat painostaneet junttaa järjestämään demokraattiset vaalit. Väliaikaishallinnon julkaiseman aikataulun mukaan Thaimaassa on tarkoitus järjestää yleiset vaalit vuoden 2015 aikana.
Groznyin hyökkäys 2014

Groznyin hyökkäys 2014 sattui 4. joulukuuta 2014, kun separatistisen Kaukasian emiraatin jäsenet hyökkäsivät poliisiasemalle Groznyissä ja linnoittautuivat tämän jälkeen useaan rakennukseen taistellen paikallisten turvallisuusjoukkojen kanssa.
Hyökkäys.
Hyökkääjät saapuivat kolmella autolla tiukasti vartioituun Groznyihin kello yhdeltä yöllä, jolloin he tulittivat liikennepoliisin tarkastuspistettä surmaten kolme liikennepoliisia. Tämän jälkeen hyökkääjät saapuivat Groznyin lehdistötalolle, joka tuhoutui myöhemmin päivällä tulipalossa. Hyökkääjistä kuusi kuoli lehdistötalolla. Myöhemmin he ottivat haltuunsa myös koulurakennuksen, jossa ei kuitenkaan tapahtumien aikana ollut oppilaita. Venäjän televisio esitti turvallisuusjoukkojen tulitusta rakennusta vastaan automaattiasein ja singoin.
Seuraukset.
Hyökkäyksen tekijöiksi ilmoittautuivat Kavkaz Center -verkkosivuilla julkaistulla videolla Kaukasian emiraatin jäsenet, jotka sanoivat kyseessä olleen koston musliminaisten alistamisesta. Hyökkäys tehtiin päivää ennen Tšetšenian ensimmäisen sodan alkamisen 20-vuotispäivää. Samalla videolla hyökkäyksen kerrotaan tehdyn Aslan Byutukayevin käskystä. Venäläislähteiden mukaan yhteenotossa kuoli 10 turvallisuusjoukkojen jäsentä ja haavoittui 28. Tšetšenian presidentti Ramzan Kadyrov ilmoitti yhdeksän hyökkääjän kuolleen.
Torsten Tegnér

Torsten Elof Kristoffer Tegnér (6. joulukuuta 1888 Tukholma – 10. kesäkuuta 1977) oli ruotsalainen urheilutoimittaja ja urheilujohtaja. Hän on yksi Ruotsin kaikkien aikojen legendaarisimmista urheilutoimittajista, joka harrasti myös itse useita eri lajeja, muun muassa jääpalloa ja jääkiekkoa. Vuonna 1915 Tegnér hankki omistukseensa urheilulehti "Idrottsbladetin", jonka päätoimittajana hän toimi vuoteen 1966 saakka.
Tegnér voitti jääpallon Ruotsin mestaruuden Tukholman AIK:n riveissä vuosina 1909 ja 1914. Maaliskuussa 1923 hän pelasi ensimmäisen jääkiekkomaaottelunsa Ruotsin jääkiekkomaajoukkueessa, edustaessaan maataan Antwerpenin EM-kisoissa. Hän oli kaikkien aikojen vanhin Ruotsin maajoukkueessa debytoinut pelaaja, kunnes ennätyksen rikkoi Johan Åkerman vuonna 2007.
Torsten Tegnérin äiti oli tunnettu lastenlaulujen säveltäjä Alice Tegnér ja 1800-luvun alussa vaikuttanut kirjailija ja piispa Esaias Tegnér puolestaan hänen isoisänsä isä.
Mei Lanfang

Mei Lanfang (; 22. lokakuuta 1894 – 8. elokuuta 1961) oli kiinalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti Peking-oopperasta ja sen tekemisestä tunnetuksi ulkomailla. Kuten muutkin miesnäyttelijät hänen aikanaan, hän esitti lähinnä naisrooleja. Häntä on luonnehdittu yhdeksi merkittävimmistä Kiinan historian laulaja-näyttelijä-tanssijoista.
Elämäkerta.
Mei Lanfang syntyi Taizhoussa Jiangsun provinsissa tunnettuun oopperalaulajien sukuun. Hän alkoi opiskella Peking-oopperaa kahdeksanvuotiaana ja esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle 12-vuotiaana. 14-vuotiaana hän saavutti jo mainetta kiertäessään esityksissä Shanghaissa ja muualla Kiinassa. Hän toi Peking-oopperan myös ulkomaille esiintyen Japanissa vuosina 1919 ja 1924, Yhdysvalloissa vuonna 1930 ja Neuvostoliitossa vuosina 1932 ja 1935. Japanin hyökättyä Kiinaan vuonna 1937 Mei lopetti esiintymisen vastalauseena Japanin toimille ja asettui Hongkongiin. Myöhemmin hän kuitenkin vielä palasi Kiinaan vuonna 1946 ja esiintyi näyttämöillä ja elokuvissa aina kuolemaansa saakka.
Atlas Elektronik

Atlas Elektronik GmbH on merenkulun järjestelmiin ja niiden elektroniikkaan keskittynyt yritys, jonka kotipaikka on Bremenissä Saksassa. Sen ydinalueita ovat sukellusveneiden sulautetut kaikuluotaimet sekä raskaat torpedot.
Yritys oli BAE Systemsin tytäryhtiö joulukuuhun 2005, jolloin se myytiin ThyssenKruppille ja EADSille.
Historia.
Ennen vuotta 2003 yhtiö kuului STN Atlas Elektronikiin, joka oli Rheinmetallin ja BAE Systemsin yhteisyritys. Vuonna 2003 yhtiö jaettiin, jolloin Rheinmetallille siirtyivät maatoiminnot Rheinmetall Defence Electronicsina ja BAE:lle merenkulkutoiminnot vanhan nimen Atlas Elektronik alla. 
Vuonna 2005 BAE Systems ilmoitti halustaan myydä yhtiön. Pääehdokkaina ostolle olivat ThyssenKrupp/EADS, Thales Group ja L-3 Communications. BAE Systems ilmoitti 30. joulukuuta ThyssenKrupp/EADS:n 145 miljoonan euron tarjouksen tulleen hyväksytyksi. Yhtiön omistus jaettiin suhteessa 60% ThyssenKruppille ja 40% EADS:lle.
Taiwanin kansallinen yliopisto

Taiwanin kansallinen yliopisto () on Taiwanin Taipeissa sijaitseva yliopisto. Yliopisto perustettiin vuonna 1928 ja se on kooltaan maan suurin.
Vuoden 2022 QS-yliopistovertailussa yliopisto sijoittui ensimmäiselle sijalle Taiwanissa ja sijalle 68. koko maailmassa.
Historia.
Kansallinen Taiwanin yliopisto perustettiin vuonna 1928 nimellä Taihokun keisarillinen yliopisto. Taiwan oli vielä tuolloin osa Japanin keisarikuntaa. Ensimmäinen kansleri oli Taira Shidehara. Aluksi yliopistossa oli vain kaksi tiedekuntaa: kirjallisuus- ja valtiotieteellinen tiedekunta sekä maatalous- ja luonnontieteellinen tiedekunta. Opiskelijoita oli 59.
Yliopistoon kuului sen aloittaessa toimintansa vain kaksi oppilaitosta ja 60 oppilasta. Ennen toisen maailmansodan loppua oppilaitoksia oli jo viisi ja oppilaita 382. Yliopisto sai nykyisen nimensä Japanin luovuttaessa Taiwanin Kiinan tasavallalle vuonna 1945. Kiinalaishallinnon aikaisen yliopiston ensimmäisenä rehtorina toimi Japanissa koulutuksensa saanut Lo Tsung-lo.
Nykyään.
Vuonna 2018 yliopiston kansleriksi valittiin entinen Kuomintangia edustanut ministeri Kuan Chung-ming.
Vuonna 2020 yliopistossa oli 32 974 opiskelijaa ja 5550 henkilökunnan edustajaa. Kampuksia on kuusi: kolme Taipeissa ja kaksi Yunlinissa ja yksi Hsinchussa. Lisäksi yliopiston alaisuudessa toimivat kokeilumetsä, -viljelypalsta ja merentutkimukseen tarkoitettu tutkimusasema, jotka sijaitsevat Yilanissa ja Nantoussa.
Yliopisto koostuu 16 tiedekunnasta:
Kerewe

Kerewe on Tansaniassa puhuttu bantukieli. Sitä puhutaan Mwanzan ja Maran alueilla sekä Victorianjärven alueella Ukerewen ja Maisomen saarilla. Vuonna 1987 sitä arvioitiin puhuvan äidinkielenään noin 100 000 ihmistä.
Tunnettuja murteita ei ole. Sanastollista samankaltaisuutta on zinzan, hayan, nyambon, nyankolen, kigan, tooron ja nyoron kielten kanssa.
KNM Kaura (S315)

KNM Kaura (runkonumero S315) oli Norjan laivaston Kobben-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 1961. Se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1964 ja valmistui 5. helmikuuta 1965.
Palvelus.
Alus myytiin Tanskan laivastolle varaosiksi lokakuussa 1991.
KNM Kya (S317)

KNM Kya (runkonumero S317) oli Norjan laivaston Kobben-luokka sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 1961. Se laskettiin vesille 20. helmikuuta 1964 ja valmistui 15. kesäkuuta 1964.
Palvelus.
KDM Springeren.
Tanska osti 10. heinäkuuta 1991 aluksen, jonka liitti 17. lokakuuta laivastoonsa nimellä "KDM Springeren". Kesäkuussa 1992 alus liitettiin Naton pysyvästi Atlantille sijoitettuun laivasto-osastoon. Alus poistettiin palveluksesta 25. marraskuuta 2004.
Jukka Mönkkönen

Jukka Tapani Mönkkönen (s. 16. elokuuta 1959 Kuopio) on suomalainen biofarmasian professori. Hän toimii Itä-Suomen yliopiston rehtorina vuoden 2015 alusta. 
Mönkkönen kirjoitti ylioppilaaksi Linnanpellon lukiosta 1978. Hän valmistui proviisoriksi Kuopion yliopistosta vuonna 1986 ja väitteli farmasian tohtoriksi vuonna 1991. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1991) oli otsikoitu "The distribution of clodronate in mice and rats : interactions with splenic and hepatic phagogytic cells". Hän on ollut vuodesta 1994 Kuopion yliopiston dosentti ja vuodesta 1995 Helsingin yliopiston dosentti.
Mönkkönen työskenteli Kuopion yliopistossa assistenttina ja tutkijana (1986–1990) ja biofarmasian yliassistenttina (1990–1998). Vuosina 1991-1992 hän oli post doc -tutkijana Yhdysvalloissa Wisconsinin yliopistossa. Hän hoiti Kuopion yliopiston farmasian teknologian apulaisprofessuuria viransijaisena ja määräaikaisena 1993–1995, oli erikoistutkijana 1996–1997 ja biofarmasian määräaikaisena apulaisprofessorina 1998–1999 sekä vuodesta 1999 lähtien professorina. Mönkkönen on toiminut myös Kuopion yliopiston farmaseuttisen tiedekunnan dekaanina, Itä-Suomen yliopiston terveystieteiden tiedekunnan dekaanina sekä vuosina 2012–2014 akateemisena rehtorina.
Mönkkönen on Sivistystyönantajien hallituksen puheenjohtaja. Hän aloitti Elinkeinoelämän keskusliiton hallituksessa vuonna 2016.
Tutkimustyössään Mönkkönen on tutkinut muun muassa luuaineenvaihduntaan vaikuttavien lääkkeiden (bisfosfonaatien) molekyylifarmakologiaa ja lääkeaineiden imeytymisen mekanismeja.
P-Kloorinitrobentseeni

p-Kloorinitrobentseeni eli 1-kloori-4-nitrobentseeni tai 4-kloori-1-nitrobentseeni (C6H4ClNO2) on bentseenin kloorattu ja nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa väri- ja lääkeaineita. p-Kloorinitrobentseenin isomeereja ovat o- ja m-kloorinitrobentseenit.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa p-kloorinitrobentseeni on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. Yhdisteen nitroryhmä voidaan pelkistää vedyttämällä aminoryhmäksi. Koska kloori- ja nitroryhmät sijaitsevat toisiinsa nähden para-asemassa voi yhdisteelle tapahtua nukleofiilinen aromaattinen substituutioreaktio, jossa klooriatomi korvautuu jollain toisella nukleofiililla, kuten hydroksidi-ionilla, alkoksidi-ionilla, ammoniakilla tai amiinilla.
Valmistus.
p-Kloorinitrobentseeniä valmistetaan nitraamalla klooribentseeniä väkevän rikkihapon ja typpihapon seoksella. Tässä reaktiossa syntyy myös o-kloorinitrobentseeniä ja nämä isomeerit voidaan erottaa toisistaan kiteyttämällä ja tislaamalla alipaineessa.
p-Kloorinitrobentseeniä käytetään värien, värien valmistuksessa tarvittavien yhdisteiden ja lääkeaineiden valmistamiseen. Siitä valmistetaan muun muassa p-kloorianiliinia, p-nitroaniliinia, p-nitrofenolia, lääkkeinä käytettäviä dapsonia, albendatsolia ja troglitatsonia, rikkaruohomyrkkynä käytettävää nitrofeenia ja kumien hapettumisenestoaineiden valmistuksessa käytettävää p-nitrodifenyyliamiinia.
Katarat

Katarat ("Catharanthus") on kasvisuku, joka kuuluu oleanterikasvien heimoon.
Ulkonäkö ja koko.
Katarat ovat pystykasvuisia monivuotisruohoja, tyvestään usein puutuvia. Kasvin neste on vetistä. Lehtiasento on vastakkainen, ja lehdet ovat lyhytruotisia, pehmeä- tai hieman nahkealapaisia ja ehyitä. Korvakkeet ovat rauhasmaisia. Kukat ovat sijainniltaan varsipäätteisiä (terminaalisia) tai lehtihankaisia (aksillaarisia) ja yksittäisiä tai harvoin kaksi- tai kolmikukkaisissa viuhkoissa. Verholehdet ovat pieniä, kapean pitkänomaisia, neulamaisia ja rauhasettomia. Teriö on väriltään purppurainen, punainen, vaaleanpunainen tai valkoinen ja laiteeltaan laakea; putki on kalju tai vähäkarvainen, nielu kuroutunut, villakarvainen tai samettimainen. Teriöliuskat ovat vinosti soikeita, limittäin vasemmalle ja teräväkärkisiä. Heteet kiinnittyvät teriötorven laajaan osaan; ponnet ovat erillisiä, pitkänomaisia ja tylppätyvisiä. Pohjuskehrässä on kaksi rauhasta. Emejä on kaksi ja niissä runsaasti siemenaiheita. Vartalo on rihmamainen, sen kärki on lieriömäinen ja siinä hyytelömäinen röyhelö. Kummastakin emistä kehittyy lieriömäinen ja teräväkärkinen tuppilo. Siemenet ovat mustia, pitkänomaisia ja ryppyisiä.
Levinneisyys.
Suvun kahdeksasta lajista seitsemän on endeemisiä eli kotoperäisiä Madagaskarissa; yksi laji on rajoittunut Intiaan ja Sri Lankaan.
Luokittelu.
Kataralajit:
Edurne

Edurne (oik. Edurne García Almagro; s. 22. joulukuuta 1985 Madrid) on espanjalainen laulaja, näyttelijä ja juontaja. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2005 "Operación Triunfo" -kykyjenetsintäkilpailun kautta.
Edurne edusti Espanjaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan ”Amanecer”.
Muuta.
Edurne on seurustellut vuodesta 2010 lähtien espanjalaisen jalkapallomaalivahdin David de Gean kanssa.
Quicksilver Messenger Service (albumi)

Quicksilver Messenger Service on Quicksilver Messenger Service -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1968 levymerkillä Capitol Records.
Surmanpuut

Surmanpuut ("Cerbera") on trooppinen kasvisuku oleanterikasvien heimossa.
Ulkonäkö ja koko.
Surmanpuut ovat maitiaisnesteellisiä ja tukevaoksaisia puita, joiden lehdet ovat vuorottaisesti (kierteisesti). Lavassa on 20–30 sivusuoniparia, jotka lähtevät keskisuonesta lähes suorakulmaisesti. 
Kukkaviuhkot ovat varsipäätteisiä ja pitkäperäisiä. Kukan verhiö on syväliuskainen, eikä sen sisäpinnalla ole rauhasia. Teriö on valkoinen ja suppilomainen, nielustaan hieman laajentunut, harjanteinen tai siinä on viisi karvaista suomua. Teriön liuskat ovat leveitä ja limittäisiä vasemmalle. Heteet kiinnittyvät teriön nieluun, ja ponnet ovat kapean pitkänomaisia, teräväkärkisiä, vartalon kärjestä erillisiä, ja ponnenpuoliskot (teekat) ovat pyöreätyvisiä. Kehrä puuttuu. Emejä on kaksi, ja kummassakin on neljä siemenaihetta. Vartalo on rihmamainen ja kärjestään laajentunut. Luotti on lyhyesti kaksijakoinen. 
Hedelmä on kookas, soikea tai pallomainen luumarja, jossa on yksi tai kaksi lokeroa ja paksu, puusyinen endokarppi (seinän sisäkerros). Luumarjat ovat yksittäin tai pareittain. Kummassakin lokerossa on yksi tai kaksi siivetöntä, karvatonta ja endospermitöntä siementä; alkiossa on ohuet sirkkalehdet ja hyvin lyhyt sirkkajuuri.
Levinneisyys.
Surmanpuut kasvavat Afrikassa, trooppisessa Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla.
Lajeja.
Surmanpuita on kolme tai 6–11 lajia.
Wiener Stadthalle

Wiener Stadthalle on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva monitoimiareena. Vuonna 1957 valmistuneella areenalla on 16 152 istumapaikkaa.
Erste Bank Open -tennisturnaus on järjestetty areenalla vuosittain vuodesta 1974 lähtien. Muihin areenalla järjestettyihin suurtapahtumiin kuuluvat muun muassa viidet jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut, uinnin lyhyen radan EM-kilpailut 2004, lentopallon EM-kilpailut 2011 sekä vuoden 2015 ja 2026 Eurovision laulukilpailu.
Turvakalvo

Turvakalvo on ikkunan lasiin asennettava suojakalvo, joka tekee tavallisesta lasista huomattavasti kestävämmän ja elastisemman. Turvakalvo estää lasin hajoamisen vaarallisiksi irrallisiksi ja lentäviksi kappaleiksi, jos lasiin kohdistuu voimakas isku tai paine. Lasi menee säröille, mutta se pysyy kiinni raameissaan. 
Läpinäkyvä turvakalvo antaa ihmisille ja omaisuudelle lisää suojaa vahinkojen, ilkivallan ja murtojen varalta. Turvakalvo estää tai ainakin vaikeuttaa murtautumista ikkunan kautta, vaikka sen kestävyys ei olekaan tehdasvalmisteisen, luodinkestävän panssarilasin tasoa. Maailmalla turvakalvojen käyttöön motivoivat myös maanjäristykset, hirmumyrskyt ja pommi-iskut.
Turvakalvoja asennetaan tyypillisesti esimerkiksi liikkeiden ja myymälöiden näyteikkunoihin, toimistojen ja julkisten tilojen ikkunoihin, museoihin, sairaaloihin kouluihin ja päiväkoteihin. Ikkunoiden lisäksi turvakalvoilla suojataan myös muita lasisia tai lasitettuja pintoja, joissa on onnettomuusriski tai sirpalevaara, esimerkiksi lasisia ovia ja liukuovia sekä lasiseiniä. Kalvoja asennetaan myös autoihin ja muihin ajoneuvoihin. 
Turvakalvojen ominaisuuksia.
Erityyppiset turvakalvot jaotellaan usein niiden ominaisuuksien pohjalta sirpalekalvoihin ja murtosuojakalvoihin. Finanssialan Keskusliitto määrittelee ja listaa turvakalvotuotteet, jotka täyttävät murtosuojeluvaatimukset standardin SFS-EN 356 mukaisen testauksen ja sertifioinnin perusteella. 
Turvakalvo valmistetaan yleensä polyesteristä. Kalvot voivat olla kirkkaita tai sävytettyjä. Niiden paksuus vaihtelee noin 0,1 millimetristä aina 0,42 millimetriin asti. 
Historia.
Toisen maailmansodan aikana Euroopassa ikkunoihin kiinnitettiin muoveja ja teippejä, jotka suojasivat lentävien lasinsirpaleiden vaaroilta pommituksissa. Myöhemmin turvakalvot alkoivat hyödyntää samaa turvallisuusominaisuutta.
Varsinaisten turvakalvojen katsotaan syntyneen Englannissa 1970-luvun alussa. Tuolloin terroristien pommitukset olivat yleisiä Isossa-Britanniassa ja muuallakin Euroopassa. Brittihallinto halusi kehittää turvakalvoja, jotta kansalaisia voisi suojata räjähdyksissä lentäviltä lasinsirpaleilta. Yhdysvalloissa terrorismia ei tuolloin juuri esiintynyt, mikä hillitsi kiinnostusta turvakalvoille aina 1980-luvun lopulle asti. Turvakalvojen suosio alkoi kasvaa, kun ne nähtiin rikollisuuden ja vahinkojen lisäksi hyvänä ratkaisuna muun muassa hirmumyrskyjen aiheuttamien vahinkojen ehkäisyyn. Viime vuosikymmeninä turvakalvot ovat levinneet yleiseen käyttöön ympäri maailmaa.
Matt Priddis

Matthew Harley "Matt" Priddis (s. 21. maaliskuuta 1985) on australialainen australialaisen jalkapallon pelaaja. Nykyisin hän edustaa AFL:ssä pelaavaa West Coast Eaglesiä. Pelipaikaltaan Priddis on keskikenttäpelaaja. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa.
Vuodet 2003-2006 Priddis edusti WAFL:issa pelannutta Subiacoa, jossa hän teki 63 pelissä 32 osumaa. Vuonna 2006 hän siirtyi AFL-seura West Coast Eaglesiin. West Coastissa Priddis on tehnyt 173 pelissä 56 maalia. Hän toimii nykyisin myös seuran varakapteenina. Priddis palkittiin kauden 2014 jälkeen Brownlow-mitalilla eli vuoden parhaimman ja reiluimman pelaajan palkinnolla.
Mandariinit (elokuva)

Mandariinit ("Mandariinid") on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut virolais-georgialainen elokuva, jonka on ohjannut Zaza Urušadze. Se kertoo pienestä virolaiskylästä Abhasiassa vuosien 1992–1993 Abhasian sodan aikana.
"Mandariinit" oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen ja Oscarin saajaksi vuonna 2015. Se on ainut baltialainen elokuva, joka on ollut Imdb:n 250 parhaan elokuvan listalla.
Suomessa "Mandariinit" sai teatteriensi-iltansa Helsingin Maximissa 11. joulukuuta 2015.
Samsung Galaxy S5 Mini

Samsung Galaxy S5 Mini on korealaisen Samsung Electronicsin kesäkuussa 2014 esittelemä ja heinäkuussa julkaisema älypuhelin. S5 Mini on pienempi versio Samsung Galaxy S5:stä. S5 Minissä on 4,5 tuuman kapasitiivinen kosketusnäyttö. Puhelimen mitat ovat 131,1 x 64,8 x 9,1 millimetriä. Käyttöjärjestelmänä on Androidin 5.5.1 eli "Lollipop".
Asko Saatsi

Asko Olavi Saatsi (s. 10. lokakuuta 1962 Iisalmen maalaiskunta) oli Nurmeksen kaupunginjohtaja. Hän aloitti kaupunginjohtajana maaliskuussa 2012 ja jätti eropyynnön virastaan kesäkuussa 2022. Aiemmin Saatsi on toiminut mm. Metsähallituksen suunnittelupäällikkönä, Iisalmen Teollisuuskylä Oy:n toimitusjohtajana ja Pikes Oy:n toimitusjohtajana. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori ja maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Hänellä on vaimo ja aikuinen poika. 
Saatsi on julkaissut omakustanteena vuonna 2012 eräkirjan "Mielikin mokoma miesi". Hän harrastaa suunnistusta kilpatasolla.
Is it Right

Is it Right on Elaiza-yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa. Kappaleen ovat säveltäneet yhtyeen keulakuva Elzbieta Steinmetsz sekä Frank Kretschmer ja sanoittaneet Steinmetz ja Adam Kesselhaut. Kappaleen kesto on tasan kolme minuuttia.
"Is it Right" selviytyi automaattisesti finaaliin, sillä Saksa on yksi ns. "big five" -maista eli suurimmista rahoittajamaista. Finaalissa Saksa sijoittui sijalle 18 kerättyään 39 pistettä. Suurin yksittäinen pistemäärä, jonka Saksa sai, oli kahdeksan pistettä Puolalta.
Luke Garbutt

Luke Samuel Garbutt (s. 21. toukokuuta 1993 Harrogate) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Fulham FC:tä lainalla Valioliigassa pelaavasta Evertonista. Vasenjalkainen Garbutt on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Nuorten tasolla Garbutt edusti sekä Leeds Unitedia että Evertonia. Vuodesta 2011 asti hän on pelannut Evertonin ykkösjoukkueessa, mutta syyskuussa 2011 hän siirtyi lainalle Englannin kakkosliigan Cheltenham Towniin, jota hän edusti seuraavaan kevääseen saakka pelaten Kakkosliigassa 34 peliä ja tehden kaksi maalia. Syyskuussa 2013 Garbutt siirtyi ilman Everton-debyyttiä lainalle Englannin ykkösliigan Colchester Unitediin, jossa hän pelasi helmikuuhun 2014 asti tehden 19 pelaamassaan ottelussa kaksi osumaa. Garbutt palasi helmikuussa takaisin Evertoniin ja debytoi Valioliigassa huhtikuussa 2014 Southampton FC:tä vastaan. Toisen liigaottelunsa ja ensimmäisen kaudella 2014–2015 Garbutt pelasi joulukuussa 2014 Newcastle Unitedia vastaan. Kaudella 2014–2015 Garbutt pelasi neljässä valioliigaottelussa.
Kaudeksi 2015–2016 Garbutt siirtyi lainalle Englannin mestaruussarjan Fulham FC:hen.
Maajoukkueura.
Garbutt on pelannut monissa Englannin nuorten maajoukkueissa. Vuodesta 2014 alkaen hän on kuulunut alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa hän on pelannut kahdeksan ottelua.
Timur Vermes

Timur Vermes (s. 1967 Nürnberg, Länsi-Saksa)
on saksalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen esikoisromaaninsa "Täällä taas" ("Er ist wieder da", 2012), poliittinen satiiri Adolf Hitlerin edesottamuksista vuoden 2011 Berliinissä, nousi pian ilmestymisensä jälkeen bestselleriksi Saksassa. Kirja on käännetty kymmenille kielille ja siitä on tehty samanniminen elokuva (2015). Muun muassa BBC:n kulttuuritoimitus kuvaili kirjaa sensaatioksi ja kirjaa oli myyty Saksassa maaliskuuhun 2013 mennessä 1,3 miljoonaa kappaletta.
Vermes syntyi saksalaisen äidin ja unkarilaislähtöisen isän perheeseen. Hänen isänsä pakeni Unkarista vuonna 1956. Vermes on opiskellut historiaa ja politiikkaa sekä toiminut toimittajana muun muassa müncheniläisessä "Abendzeitung"- sekä kölniläisessä "Express"-lehdessä. Hän on myös työskennellyt haamukirjoittajana vuodesta 2007 lähtien.
Luke Hodge

Luke Hodge (s. 15. kesäkuuta 1984 Colac) on australialainen australialaisen jalkapallon pelaaja. Hän edustaa Australian Football Leaguessa pelaavaa Hawthorn Football Clubia, jonka kapteenina Hodge on toiminut vuodesta 2011 asti. Hän on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 92 kilogrammaa. 
Hodge on edustanut Hawthornia koko uransa, eli vuodesta 2002 asti. Hän on pelannut seuran paidassa 250 ottelua, joissa on syntynyt 167 maalia. Hodge on voittanut seuran kanssa kolmesti AFL:n mestaruuden, vuosina 2008, 2013 ja 2014. Joka kerralla hänet on myös valittu finaaleiden parhaaksi pelaajaksi. Hodge on myös voittanut kahdesti McClelland Trophyn.
Hodge on myös voittanut vuosina 2005 ja 2014 International Rules Seriesin eli Australian ja Irlannin maajoukkueiden välisen kohtaamisen. Hänet tunnetaan lempinimillä "Hodgey" ja "The General"
Ahvenjärvi (Harjavalta)

Ahvenjärvi on Satakunnassa Harjavallassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen "Kovelinojan valuma-alueeseen". Ahvenjärvi on laskettu 1800-luvulla ja sen nykyinen vesialue on aiemmasta vain murto-osan kokoinen.
Maantieto.
Järvi sijaitsee keskellä 750 metriä pitkää ja 400 metriä leveää luhtamaata. Umpeenkasvu johtuu järven vedenpinnan laskusta ja ainoa avovedenpaikka sijaitsee luhteikon keskellä. Enää lammeksi luokiteltava avoveden alue on halkaisijaltaan alle 50 metriä. Luhteikkoa ei ole ojitettu, mutta ympäröivät suot ja metsät on ojitettu tiheästi. Vedet valuvat kuitenkin Iso-Huilun ja Vähä-Huilun suuntaan.
Järven alkuperäiset mitat voidaan arvioida esimerkiksi vuoden 1856 Kalmbergin kartastosta, mihin järvi on vielä piirretty. Kartan mittakaava on melko suuri eli 1 : 100 000, joten mitat ovat vain suuntaa antavia. Mittauksen mukaan Ahvenjärvi olisi ollut korkeintaan 900 metriä pitkä ja 400 metriä leveä.
Järvenlasku.
Vuonna 1822 anoi Hermu Matts Johansson Kokemäeltä lupaa saada ojittamalla alentaa Ahvenjärven vedenpintaa. Hakemus siirrettiin kuitenkin lokakuussa lääninkonttoriin eikä sen päätöksestä ole tietoa. Järvi on kuitenkin vanhojen karttojen mukaan kutistunut merkittävästi, joten lupa järvenlaskuun on ilmeisesti annettu. Järvenlaskuilla tavoiteltiin lisää niittyjä, jonka heinää karja laidunsi ja jota voitiin säilöä talveksi.