tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tumbling Dice

”Tumbling Dice” on The Rolling Stones -yhtyeen vuonna 1972 julkaistu kappale albumilta "Exile on Main St." Se julkaistiin myös singlenä, jolloin se nousi Britanniassa listan viidenneksi ja Yhdysvalloissa seitsemänneksi. Kappale kertoo uhkapelurista, jonka on mahdotonta pysya naisille uskollisena. Kappaleen aiheen innoittajana toimivat kitaristi Keith Richardsin Nellcôten huvilan läheisyydessä sijaitsevat Monte Carlon kasinot.
Yhtyeen kitaristi Keith Richards on ilmaissut pitävänsä kappaleesta suuresti. Hänen mielestä myös kappaleen tempo on täydellinen. Richards myös on kertonut, että kesti useampi päivä, ennen kuin kappale saatiin soimaan oikealla tavalla. Jopa kappaleen kitaraintron harjoittelu kesti monta iltapäivää.
”Tumbling Dicessa” bassoa soittaa kitaristi Mick Taylor, joka ei kuitenkaan soita kappaleessa lainkaan kitaraa. Keith Richardsin lisäksi myös solisti Mick Jagger soittaa kitaraa. Richards oli "Exile on Main St:n" sessioissa usein liian vahvasti heroiinin vaikutuksen alainen kyetäkseen päällekkäisäänityksiin.
Julkaisu ja vastaanotto.
Single ”Tumbling Dice” B-puolenaan ”Sweet Black Angel” ilmestyi Yhdysvalloissa 15. huhtikuuta ja Britanniassa 21. huhtikuuta 1972. Britanniassa kappale nousi listan viidenneksi ja Yhdysvalloissa seitsemänneksi.
”Tumbling Dice” on suosittu kappale Rolling Stonesin konserteissa. Yhtye on esittänyt sitä vuosina 1972–1973, 1975–1978, 1981–1982, 1989–1990, 1994–1995, 1997–1999, 2002–2003, 2005–2007 ja 2012–2014.
Risto Nordell

Risto Nordell (s. 1959) on Yleisradion musiikkitoimittaja, joka on erikoistunut vanhaan musiikkiin. Hän pitää Yle Radio 1:ssä viikoittaista "Riston Valinta" -musiikkiohjelmaansa. 2010-luvun puolivälissä Nordell teki Helena Hannikaisen kanssa keskusteluohjelmaa "Kohtauspaikka", jonka vieraiksi kutsuttiin muidenkin kulttuurialojen kuin musiikin edustajia.
Nordell valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta pääaineenaan laulu. Vuodesta 1988 hän on työskennellyt Yleisradiossa.
"Riston Valintaa" edeltänyt Nordellin musiikkiohjelma oli 1990-luvulla vanhaan musiikkiin keskittynyt "Luostarin puutarha", joka oli Yle Radio 1:n ensimmäinen juonnettu musiikkiohjelma. Nordell sai ohjelmasta Koura-palkinnon. Vuonna 2015 Nordell sai kirkon kulttuuripalkinnon.
Nordell on toiminut 2010-luvulla Heinäveden Valamon luostarin tukiyhdistyksen Valamon Ystävät ry:n puheenjohtaja.
Risto Nordellin isoäidin isä oli 1905 murhattu prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen.
Nohkuanjärvi

Nohkuanjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 14,7 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee neljä pelto-ojaa, joista yksi on Kakkurilammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä Nohkuanoja.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaata. Sitä ympäröi Nohkuanjärvenmaan kylä ja eteläpuolelta sen ohittavat korkeajännitelinja ja rautatie.
Sorvijärvi (Karkku)

Sorvijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Järvellä ei ole tulo- eikä laskuojia. Sen rantaviiva on 0,67 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreenipohjaista avomaastoa, jota golfkerho ylläpitää.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Sarvajärvi". Vuonna 1892 järven vedenpinnan tasoa alennettiin.
Potkujärvi (Sastamala)

Potkujärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 6,0 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee kolme suo-ojaa ja sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa kilometrin pitkä laskuoja Hourunojaan.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Eteläranta on metsäistä suota. Rannoille on rakennettu neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Karkun Palvialasta.
Historia.
Vuoden 1855 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Polkujärvi”.
Kalatonjärvi (Karkku)

Kalatonjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 70 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,6 kilometriä pitkä laskuoja Hourunojaan. Järven rantaviiva on 0,71 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota, jota ympäröi moreeni- ja kalliopohjainen metsämaasto.
Hurttionjärvi

Hurttionjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 14,5 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 400 metriä. Järveen laskee kaksi suo-ojaa ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 6,5 kilometriä pitkä oja, joka on alajuoksulla nimeltään Hourunoja.
Järven rantaviiva on 2,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannoista ovat metsäistä suota. Rannoilla on muutamia loma-asuntoja, joille johtaa teitä Karkun Palvialasta.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Hurtiojärvi" ja järven muoto poikkeaa oleellisesti nykypäivän kartasta. Sama voidaan havaita vuoden 1847 pitäjänkartasta . Tämä voi johtua järvenlaskusta, jolloin puolet järvestä on kuivunut suoksi.
Kakkurilammi (Sastamala)

Kakkurilammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede.
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Lampea ympäröivä metsäinen suo on ojitettu ja ojat laskevat lampeen. Lammen luusua sijaitsee sen länsirannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä oikaistu laskuoja Nohkuanjärveen. Sen rantaviiva on 0,43 kilometriä pitkä. Sen rannoilla ei ole rakennuksia eikä sinne johda teitä.
Suolijärvi (Karkku)

Suolijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede.
Järven pituus on 250 metriä ja leveys 50 metriä. Järveen laskee yksi suo-oja, mutta laskuoja puuttuu. Järven vedet suotuvat suolla 150 metrin päässä virtaavaan Hourunojaan. Järven ranta on pääosin soista metsämaastoa. Se on rakentamaton eikä sinne johda teitä. Järven pohjoispuolelta kulkee korkeajännitelinja.
Kongsvinger Knights

Kongsvinger Knights on norjalainen jääkiekkoseura, joka pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjon. Joukkue tulee Kongsvingerista ja pelaa kotiottelunsa Kongshallenissa. Joukkue pelasi vuosina 2014–2019 Norjan pääsarja GET-ligaenissa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Lovemilla (elokuva)

Lovemilla on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut suomalainen romanttinen komedia- ja fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Teemu Nikki. Elokuva perustuu Yle TV2 -kanavalla esitettyyn "#lovemilla"-televisiosarjaan. Pääosissa näyttelevät Milka Suonpää ja Joel Hirvonen.
Elokuvassa 19-vuotiaat Milla (Milka Suonpää) ja Aimo (Joel Hirvonen) asuvat yhdessä Millan alkoholistizombie-vanhempien (Mari Rantasila ja Matti Onnismaa) luona. Aimon pitämän Sakun Grillin tuotoilla he pääsevät muuttamaan. Aimo haluaa kompensoida henkisiä heikkouksiaan fyysisellä vahvuudella ja ostaa lopulta kehoonsa metalliset raajat, muuttuen pikkuhiljaa robotiksi.
Elokuva julkaistiin DVD:llä 15. huhtikuuta 2015.
Henrik Avellan

Henrik Avellan (15. toukokuuta 1902 Viipuri – 28. toukokuuta 1991 Tukholma) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija, joka kilpaili kaksissa olympialaisissa. Pariisissa 1924 hän sijoittui viidenneksi ja oli ratsastusosuuden paras. Amsterdamissa 1928 hän sijoittui 15:nneksi.
Avellan asui ulkomailla vuodesta 1944. Hänen julkaisemiaan teoksia ovat muun muassa "Kaksiosaisten muistelmien käsikirjoitus" (1975) sekä "Moorish Cavalcade, collected legends and history from moorish epoch in Spain 711–1492 A.D. in popular form" (1978).
Travis Morin

Travis Andrew Morin (s. 9. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Dallas Starsin organisaatiossa.
Ura.
Pelattuaan kaudella 2009–2010 Calder Cup -finaaliin edenneessä Texas Starsissa, Morin sai seuraavaksi vuodeksi sopimuksen sen yhteistyöseura Dallas Starsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä kaudella 2010–2011 26. tammikuuta 2011 Edmonton Oilersia vastaan. Tämän jälkeen hän on pelannut pääosin Texas Starsissa lukuun ottamatta kautta 2013–2014, jolloin pelasi neljä ottelua Dallasissa ja teki niissä myös ensimmäisen pisteensä.
Vuonna 2014 Morin oli Texasin kanssa voittamassa Calder Cup -mestaruutta ja hänet palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Jack A. Butterfield Trophylla.
Manglerud Star

Manglerud Star on norjalainen jääkiekkojoukkue Oslon kaupungista Norjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1913 ja joukkue pelaa Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjonissa. 
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Suuri kurpitsa

Suuri kurpitsa () on Charles M. Schulzin luomassa "Tenavat"-sarjakuvassa kuvitteellinen olento, jonka olemassaoloon ainoastaan Eppu uskoo. Epun mukaan Suuri kurpitsa nousee halloween-yönä ”kaikkein vilpittömimmästä” kurpitsapenkistä ja lentää ympäriinsä jakaen lahjoja lapsille. Hahmo on yhdistelmä joulupukkia ja amerikkalaiseen halloween-perinteeseen liittyviä kurpitsalyhtyjä.
Eppu viettää joka vuosi halloween-yön läheisessä kurpitsamaassa odottaen Suuren kurpitsan saapumista, mitä ei koskaan tapahdu. Eppu on tosin useita kertoja erehtynyt luulemaan jotain kurpitsamaalla näkemäänsä vierasta kohdetta Suureksi kurpitsaksi. Vaikka Suuri kurpitsa ei koskaan näyttäydy, Eppu säilyttää uskonsa siihen tai menettää sen korkeintaan lyhytaikaisesti. Muut pitävät häntä yleensä hulluna. Toisinaan Eppu on saanut muita houkuteltua seurakseen kurpitsamaalle, mutta muut eivät ole vaikuttaneet uskovan tosissaan Suureen kurpitsaan, paitsi Salli ensimmäisellä kerralla ja Piparminttu-Pipsa muutamassa tarinassa. Eppu ryhtyy yleensä aina halloweenin lähestyessä levittämään sanaa Suuresta kurpitsasta välittämättä naurunalaiseksi joutumisesta. Myöhäisemmissä stripeissä hän jopa kiertää ovelta ovelle jakamassa esitteitä. Hän myös lähettää kirjeitä Suurelle kurpitsalle samaan tapaan kuin lapset kirjoittavat joulupukille. Eppu itse vakuuttaa, että Suuri kurpitsa ei liity mitenkään joulupukkiin, johon hän myös uskoo.
Suuri kurpitsa mainittiin "Tenavissa" ensimmäisen kerran 26. lokakuuta 1959, ja siitä tuli sittemmin joka vuosi toistunut vakiovitsi. Koska Schulz käsitteli sarjassa paljon uskontoon liittyneitä kysymyksiä, myös Suuri kurpitsa on tulkittu uskonnon vertauskuvaksi. Kun Schulz sai vuonna 1965 lukijakirjeen, jossa valitettiin Suuren kurpitsan olevan pyhäinhäväistys, hän vastasi olevansa samaa mieltä ja että hänen tarkoituksenaan oli itse asiassa vain osoittaa joulupukin olevan täsmälleen samaa. Schulz mainitsi myös eräässä haastattelussa, että Suuri kurpitsa oli tarkoitettu parodiaksi joulunvietosta ja joulupukista. Varsinkin sarjan loppuvuosina Epun tapa levittää sanaa Suuresta kurpitsasta alkoi kuitenkin yhä lähemmin muistuttaa kristillisten herätysliikkeiden toimintaa.
Epun usko suureen kurpitsaan on keskeinen juoniaihe "Tenavat"-animaatioissa "Se on suuri kurpitsa, Jaska Jokunen" ("It's the Great Pumpkin, Charlie Brown", 1966) ja "Sinua ei valittu, Jaska Jokunen" ("You're Not Elected, Charlie Brown", 1972).
Nimen käyttö muualla.
Filosofi Alvin Plantinga on käyttänyt nimitystä ”Suuri kurpitsa -vastaväite” teististä filosofiaa vastaan suunnatuista argumenteista, joissa vedotaan siihen, että samoilla perusteilla joilla uskoa Jumalaan väitetään perususkomukseksi, voisi perususkomukseksi väittää myös uskoa mihin tahansa keksittyyn olentoon, kuten Suureen kurpitsaan.
Suomalainen sarjakuvaseura ja -julkaisija Suuri kurpitsa sekä sen samanniminen lehti on nimetty "Tenavien" hahmon mukaan.
Vuonna 2015 yllättäen havaittu, pyhäinpäivän aikoihin maapallon ohittanut asteroidi 2015 TB145 sai useita halloweeniin viittavia lempinimiä, joista yksi oli ”Suuri kurpitsa”.
Toppelundin koulu

Toppelundin koulu on Espoon Haukilahdessa sijaitseva 280 oppilaan&lt;ref name="espoo.fi/esittely"&gt;http://www.espoo.fi/fi-FI/Paivahoito_ja_koulutus/Perusopetus/Peruskoulut/Alakoulut/Toppelundin_koulu/Koulun_esittely &lt;/ref&gt; alakoulu. Koulussa on 12 opetusryhmää luokilla 1–6 ja siellä mahdollista opiskella kahta vierasta kieltä, englantia (A1) ja vapaaehtoista saksaa (A2). Toppelundin rehtori on Anu Vilkki.
Koulussa toimii kerhotoimintaa ja tapahtumia järjestävä koti- ja kouluyhdistys, sekä muutaman kerran vuodessa kokoontuva oppilaskunnan hallitus, jonne valitaan yksi oppilas joka luokalta. Koulun kanssa samassa rakennuksessa toimii iltapäiväkerho.
Historia.
Toppelundin koulun rakentamisen taustalla oli Haukilahden alueen 1960-luvulta voimakkaasti kasvanut asuntokanta, joka oli kasvattanut alueen lapsiperheiden määrää voimakkaasti tehden näin uuden alakoulun rakentamisen Haukilahteen ajankohtaiseksi. Koulun suunnittelu alkoi 1980-luvun alulla, ja koulurakennuksen piirsi arkkitehti Sirkka Ojanen. Uuden koulun rakennustyöt käynnistyivät 1984 ja kahdeksalle perusopetusryhmälle suunniteltu koulu vihittiin käyttöön tammikuussa 1985. Espoon koulurakennusten inventointiraportin 2017 mukaan matala koulurakennus edustaa ajalleen melko tavanomaista arkkitehtuuria, joka sopeutuu ympäristöönsä. Koulu on osa palvelukeskittymää, johon kuuluu koulun ja Haukilahden kirjaston lisäksi päiväkoti ja monitoimitalo.
Uuden Haukilahden kirjaston valmistuttua päiväkodin yhteyteen vanhan kirjaston tilat otettiin Toppelundin koulun käyttöön.
1990-luvun taitteessa Toppelundin koulu kunnostautui ympäristökasvatuksessa olemalla edelläkävijä talousjätteensä kompostoinnissa. Espoon kiinteistövirasto kustansi koululle kompostorit, jotka saivat nimikilpailun perusteella nimet Kille-Komposti ja Jäte-Jalmari.
Derek Meech

Derek Meech (s. 21. huhtikuuta 1984) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Texas Starsissa. 
Ura.
Meech pelasi juniorikiekkoa WHL-joukkue Red Deer Rebelsissä, jossa oli Dion Phaneufin pakkiparina. Hänet varattiin Detroit Red Wingsiin 229. pelaajana . 
Meech teki debyyttinsä NHL:ssä 7. joulukuuta 2006 Detroitin paidassa kotiottelussa St. Louis Bluesia vastaan. Hän pelasi kauden 2006–2007 aikana neljä NHL-ottelua edustaen suurimman osan kaudesta farmijoukkue Grand Rapids Griffinsiä. Hän teki 67 pelissä 29 pistettä ja tuli valituksi tähdistöön.
Meech nimettiin Detroitin lopulliseen kokoonpanoon harjoitusleirin jälkeen ennen kauden 2007–2008 alkua.
Vuonna 2008 Meech nimettiin Detroitin vuoden tulokkaaksi. Meech pelaa pääosin puolustajana, mutta häntä käytettiin myös laitahyökkääjänä.
Vaikka Meech ei ollut pelannut tarvittavaa määrää otteluita kaudne aikana, hänen nimensä kaiverrettiin Stanley Cup -pokaaliin Detroitin organisaation tekemän vetoomuksen vuoksi.
Meech teki ensimmäisen NHL-maalinsa 4. joulukuuta 2008 Vancouver Canucksia vastaan.
8. syyskuuta 2010 Detroit asetti Meechin waiver -listalle, josta häntä ei poimittu ja hän siirtyi farmijoukkue Grand Rapids Griffinsiin.
1. heinäkuuta 2011 Meech siirtyi kaksisuuntaisella sopimuksella Winnipeg Jetsiin. Hänen ensimmäistä kauttaan 2011–2012 varjostivat loukkaantumiset ja hän pelasi Winnipegissä vain kaksi ottelua. Vuotta myöhemmin hän ja Winnipeg solmivat vuodne jatkosopimuksen.
14. heinäkuuta 2013 Meech teki ensimmäisen sopimuksensa Eurooppaan siirtyessään vapaana agenttina KHL-joukkue Dinamo Minskiin. Kaudella 2013-2014 Meech pelasi Dinamossa vain 23 ottelua syöttäen viisi maalia ennen kuin hänet vapautettiin sopimuksesta. Hän palasi Pohjois-Amerikkaan ja 6. tammikuuta 2014 allekirjoitti loppukauden kestävän sopimuksen AHL-joukkue Texas Starsin kanssa.
Symplocaceae

Symplocaceae on runsaat 300 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon kuuluvat muun muassa kanervakasvit (Ericaceae).
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat pensaita tai puita, joihin kerääntyy alumiinia. Sekundaarisen aineenvaihdunnan tuotteita ovat muun muassa eräät flavonolit ja iridoidit. Soluissa on oksalaattihiekkaa. Lehdet ovat sahalaitaisia ja korvakkeettomia, joskus kahteen riviin järjestyneitä. Kukinto on terttumainen ja tavallisesti haaraton. Kukat ovat melko pieniä ja niiden perät ovat tavallisesti nivelikkäitä. Verhiö ja teriö ovat tyvestään yhdislehtisiä. Heteitä on usein paljon kimpuiksi järjestyneinä ja sikiäin on ainakin puoleksi kehänalainen, kahdesta viiteen yhteen kasvaneen emilehden muodostama. Vartalo on ontto ja luotti pallomainen. Sikiäimen päällä on mesiäinen. Riippuvia siemenaiheita on kahdesta neljään kussakin emilehdessä. Hedelmä on verhiön suojaama, luumarjamainen, ja kivessä on itämishuokosia. Siemeniä on tavallisesti yksi, ja siinä on kookas alkio.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa tropiikissa ja subtropiikissa Afrikkaa lukuun ottamatta. Fossiileja tunnetaan myös Euroopan eoseenikauden kerrostumista.
Luokittelu.
Heimon 320 lajia kuuluu kahteen sukuun: korumarjat ("Symplocos") ja "Cordyloblaste". Heimo muodostaa yhdessä storaksikasvien (Styracaceae) ja uuvanakasvien (Diapensiaceae) kanssa kladin Ericales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin kasveille ovat ominaisia puuvartisuus, terttumainen kukinto, ontto emiön vartalo ja runsas endospermi eli siemenen ravintovarasto.
Käyttö.
Useiden korumarjalajien kuoresta, lehdistä tai hedelmistä saadaan keltaista, punaista tai ruskeaa väriä, jota käytetään muun muassa kankaiden värjäykseen. Valkoisten kukkien ja sinisten marjojen vuoksi safiirikorumarjaa ("Symplocos paniculata") viljellään koristekasvina. "Symplocos racemosa" -lajin marjat ovat syötäviä.
Juulia Haverinen

Juulia (oik. Juulia Haverinen, s. 1993) on suomalainen laulaja. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa levynsä kappaleilla "Lumienkeleitä", "Enkelten kellot" ja "Siellä missä mummi asuu", joista viimeinen on ollut säännöllisessä radiosoitossa. "Enkelten kellot" on ollut suosittu myöskin joululauluna. Haverinen oli levyn julkaisun aikaan vuonna 2005 11-vuotias. Hän on säveltäjäkapellimestari Pertti Haverisen tytär. 
Juulia esiintyi Sandra Långbacka Ensemble-kokoonpanossa taustalaulajana vuonna 2014.
Sergei Stepanov

Sergei Igorevitš Stepanov (, ; s. 3. syyskuuta 1984 Tiraspol) on moldovalainen saksofonisti ja SunStroke Project -yhtyeen jäsen. Vuonna 2010 Stepanov osallistui yhtyeensä ja Olia Tiran kanssa Eurovision laulukilpailuun Oslossa kappaleella ”Run Away”, jonka Stepanov sävelsi yhdessä Anton Ragozan kanssa. ”Run Away” selviytyi semifinaalista jatkoon, ja sijoittui finaalissa 22. sijalle. Yhtye osallistui toisen kerran Euroviisuihin vuonna 2017 kappaleella "Hey Mamma!", ja sijoittui finaalissa kolmannelle sijalle 374 pisteellä.
Stepanovin "Run Away"-kappaleessa kahteen kertaan soittamasta saksofonisoolosta tuli sittemmin internet-ilmiö. Stepanov sai soolollaan laajaa julkisuutta ja suosiota ympäri maailman. Hän sai lempinimen Epic Sax Guy ().
Who Do You Think You Are

Who Do You Think You Are on brittiläisen pop-yhtye Spice Girlsin kappale. Sen sanoittivat yhtyeen jäsenet yhdessä Paul Wilsonin ja Andy Watkinsin kanssa, jotka tunnetaan myös nimellä Absolute, yhtyeen Spice-debyyttialbumille marraskuussa 1996. Kappale sisältää voimakkaasti viittauksia 1990-luvun alun europopmusiikkiin ja sillä on discotyylinen biitti, joka muistuttaa 1970-luvun lopun musiikkia. Kappaleen sanat kertovat supersankarielämästä ja siitä miten joku voi joutua ansaan julkisuuden maailmassa.
Helmikuussa 1997 yhtye avasi BRIT Awards-tapahtuman "Who Do You Think You Arella". Geri Halliwellin esityksen aikana pukema Union Jack-hame löysi tiensä lukuisten sanomalehtien kansiin ja nykyään se muistetaan yhtenä Cool Britannian tunnetuimmista symboleista. "Who Do You Think You Are" valittiin Comic Reliefin vuoden 1997 viralliseksi singleksi, joka on video hyväntekeväisyyttä sekä singlen tuotantoon menneiden rahojen takaisinsaamista varten.
"Who Do You Think You Are" oli sekä kaupallinen että kriittinen menestys, Melanie Chisholmin esittämien sanojen saadessa yllättyneisyyttä popmusiikin kriitikoilta. Maaliskuussa 1997 A-puolen "Mama"-singlen kanssa julkaistuna siitä tuli yhtyeen neljäs peräkkäinen single, joka on saavuttanut listan kärjen Isossa-Britanniassa, muodostaen yhtyeestä ensimmäisen vastaavan tavoitteen saavuttaneen. Samalla British Phonographic Industry (BPI) myönsi sille platinaa sekä menestyi kansainvälisesti hyvin, saavuttaen sijoituksia kymmenen parhaan joukossa monissa Euroopan maissa ja Uudessa-Seelannissa sekä sijoituksia kahdenkymmenen parhaan joukossa Australiassa, Ranskassa ja Norjassa.
Temple Run 2

Temple Run 2 on Imangi Studiosin tammikuussa 2013 Androidille ja iOS:ille julkaisema päättymätön toimintapeli. Se on jatkoa Temple Runille. Kakkososan tarkoitus on päästä mahdollisimman pitkälle pelihahmolla, jota jahtaa suuri eläin. Ensimmäisen pelihahmon nimi on Guy Dangerous, aivan kuten Temple Runissakin. Hahmon täytyy väistellä erilaisia esteitä ja kerätä pisteitä. Pisteillä voi ostaa pelin kaupasta pelihahmolle parempia voimia ja uusia pelihahmoja Guy Dangerousin tilalle. Kaikki muut pelihahmot saa ostettua pelin omalla rahalla paitsi Usain Bolt -hahmon, joka maksaa 89 senttiä.
Tötterökasvit

Tötterökasvit, aik. tötterölehtikasvit, (Sarraceniaceae) on 32-lajinen kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon muun muassa kanervakasvit (Ericaceae) kuuluvat.
Tuntomerkit.
Tötterökasvit ovat hyönteissyöjäruohoja, joiden lehdet ovat tyviruusukkeina ja muuntuneet tötterömäisiksi ja lyhytruotisiksi pyyntielimiksi. Kukinto on vanallinen tai harvoin kukat ovat yksittäin. Kukat ovat melko kookkaita. Verhiö on enemmän tai vähemmän teriömäinen ja erilehtinen, kuten teriökin, jos sitä on. Heteitä on vähintään kahdeksan, joskus runsaasti. Sikiäimessä on turvonneet laitaistukat, vartalon kärki on jakautunut tai kilpimäisesti laajentunut, ja luotit ovat pieniä. Kussakin emilehdessä on paljon siemenaiheita. Hedelmä on monisiemeninen kota. Siemenet ovat pieniä, siivellisiä tai karvaisia.
Levinneisyys.
Tötterökasvit ovat amerikkalaisia; niitä kasvaa laajalla alueella Pohjois-Amerikassa itärannikolta länteen päin ja toisaalta länsirannikon tuntumassa sekä Etelä-Amerikassa Guyanan ylängöllä.
Luokittelu.
Heimossa on kolme sukua ja 32 lajia, joista peräti 23 kuuluu sukuun "Heliamphora". Tötterökasvit kuuluvat laikkuköynnöskasvien (Actinidiaceae) ja Roridulaceae-heimon kanssa samaan kladiin Ericales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa eräät iridoidit ja yleensä mesiäisen puuttumuninen.
Suvut.
Suvut ovat:
Käyttö.
Kaliforniantötteröä ("Darlingtonia californica") ja useita tötterölajeja ja -ristymiä ("Sarracenia") viljellään koristekasveina huonekasveina tai avomaalla lämpimänlauhkeilla seuduilla.
Kalajaisjärvi

Kalajaisjärvi tai Kalajainen on keskikokoinen järvi Etelä-Pohjanmaalla Ilmajoen Nopankylässä. Se on Ilmajoen suurin järvi ja kuuluu Kyrönjoen vesistöalueen Nenättömänluoman valuma-alueeseen. Luoma laskee Kyrönjokeen Kurikan Panttilassa.
Kalajaisjärven rannalla sijaitsee kymmenien vapaa-ajanasuntojen lisäksi Ilmajoen kunnan ja seurakunnan leirikeskukset. Kalajaisjärven pohjoispuolen maastossa on Pässilän
luontopolku ja 3,2 km pituinen valaistu kuntorata. Kalajaisjärveen laskevista ojista merkittävin on lounaspään Kairoonoja, joka saa alkunsa läheisestä 4,5 hehtaarin Vitiäisjärvestä.
Pitkulainen, suunnilleen lounais-koillissuuntainen Kalajaisjärvi sijaitsee Ilmajoen Koskenkorvalta Kurikan Jurvaan kulkevan yhdystie 6880:n varrella. Pienehkön järven rannoilla on 1960-luvulta saakka ollut vapaa-ajanasuntoja paikoin miltei vieri vieressä. Vuonna 2007 taloja oli neljä ja kesämökkejä 43. Kalajaisjärven tila heikkenee jatkuvasti, koska kuormitus ylittää järven sietokyvyn.
Viimeisin järven kunnostussuunnitelma on Ilmajoen kunnan laatima ja vuodelta 2010.
Kalajaisjärven ympäristö on rehevää ja mäkistä. Lähellä on pirunpeltoja sekä Ilmajoen ja sen lähialueen korkeimmat kohdat, kuten Sikavuori (140 mpy), Vitiäisvuori (155 mpy), Kalajaisvuori (163,7 mpy) ja Pässilänvuori (160,6 mpy). Järven itäranta on kallioista ja jyrkkää kuusimetsää, länsiranta alavampaa peltoa ja
lehtimetsää.
Sameavetiseen järveen on istutettu kuhaa, harjusta, siikaa sekä järvisiikaa.
1001 Rikua

1001 Rikua on MTV3-kanavalla vuonna 2015 esitetty piilokamera- ja sketsiviihdeohjelma. Ohjelmassa näyttelijä Riku Nieminen esiintyy erilaisissa rooleissa muun muassa pilaillessaan julkisuudesta tuttujen henkilöiden kustannuksella. Seitsemänosainen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin tammi–helmikuussa 2015 ja toinen heinä–elokuussa 2015.
Nieminen esiintyi ohjelmassa myös entisinä "Putous"-hahmoinaan Heikkis-Jamona, Kete Rahkosena, Hieno Åhlgreenina, Veli Sikiönä sekä Munamiehenä. Sarjan toisen kauden mainos, jossa Nieminen esiintyi blackfaceen meikattuna, herätti keskustelua Twitterissä. Nieminen suuttui saamastaan kritiikistä ja piti blackface-termin käyttöä rasistisena. Vuonna 2021 Nieminen kertoi Apu-lehdelle katuvansa blackfacea, ja pyysi anteeksi niiltä, jotka kokevat, että kyseinen tempaus normalisoi rasismia.
The Way I Are

The Way I Are on yhdysvaltalaisräppäri Timbalandin kappale, joka julkaistiin hänen toisen, Shock Value-studioalbuminsa toisena singlenä. Kappale sisältää Keri Hilsonin ja D.O.E.:n esittämiä sanoja. Kaikki kolme artistia sanoittivat kappaleen yhdessä Danja, The Clutchin, sekä Candice Nelsonin kanssa. Timbaland ja Danja myös tuottivat kappaleen yhdessä. Mosley Music Group lähetti kappaleen Yhdysvaltain CHR-radiokanaville 15. kesäkuuta 2007. "The Way I Are" on electropop ja discokappale, joka sisältää viittauksia R&amp;B:stä sekä dancemusiikista, joka auttaa kappaleen futuristisen soundin tuomisessa. Kappaleen sanojen teemana ovat roolikäännyttäminen ja aistilliset toiveet.
"The Way I Are" sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton musiikkiriitikoilta. Monet kehuivat kappaleen futuristista dance-soundia, kun taas toiset kritisoivat sanoja. Kriitikot myös vertailivat kappaletta Justin Timberlaken FutureSex/LoveSounds-albumin kappaleisiin, varsinkin "My Loveen" (2007) ja "SexyBackiin" (2006). Kappale menestyi kaupallisesti paremmin ympäri maailmaa. Se saavutti Billboard Hot 100 -listan kolmannen sijan ja myi Yhdysvalloissa yli kolme miljoonaa kopiota. Siitä muodostui Timbalandin soolouran toinen single, joka saavutti kyseisen valtion singlelistalla sijoituksen viiden parhaan joukossa. Kansainvälisesti "The Way I Are" saavutti listan kärjen muutamissa maissa, joihin lukeutuvat Australia, Kanada, Tanska, Irlanti ja Iso-Britannia. Muualla kappale saavutti sijoituksia viiden parhaan joukossa lähes kaikilla muilla sijoittumillaan listoilla, kuten Itävallassa, Ranskassa, Saksassa, Uudessa-Seelannissa ja Venäjällä.
Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Shane Drake, ja se sijoittuu pimeän kujan tyyliseen alueeseen Isossa-Britanniassa. Videon ohjaaja ilmoitti, että inspiraatio videon tekoon tuli kappaleen soundista. "The Way I Are" oli ehdolla MTV Video Music Awardsin kategorioissa "Vuoden kauhusingle" ja "Vuoden tuottaja (ei klassinen)".
Du Pengyu

Du Pengyu (; s. 22. tammikuuta 1988 Baoding, Hebei) on kiinalainen sulkapalloilija. Dun suurin menestys tuli vuonna 2013, kun hän voitti MM-pronssia Kantonista kaksinpelistä. Du on voittanut myös neljä Aasian-mestaruusmitalia, joista kirkkaimpana kulta kaksinpelistä Taipeistä 2013. Du on 180 senttimetriä pitkä ja hän lyö oikealta.
Elokuussa 2014 Du ilmoitti aikovansa lopettaa lähiaikoina uransa, mutta ei ole vielä tehnyt lopullista päätöstä siitä.
Kiinanvihervarpunen

Kiinanvihervarpunen ("Chloris ambigua") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kiinanvihervarpusta tavataan Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Amerikanvihervarpunen

Amerikanvihervarpunen ("Spinus pinus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Amerikanvihervarpusta tavataan Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Meksikonvihervarpunen

Meksikonvihervarpunen ("Spinus atriceps") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Meksikonvihervarpusta tavataan Meksikon kaakkoisosissa ja Guatemalassa. Sen populaatioksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Arenti

Arenti ( &lt; myöhäislat. "arrenda" &lt; "ad," varten ja "reddere," antaa sadosta) on historiallinen nimitys, joka tarkoittaa vuokraa ja vuokrausta, erityisesti maanvuokraa ja maanvuokrausta. Arenti kuvaa sellaista oikeussuhdetta, joka syntyy, kun joku antaa vuokrasopimuksen tai muun sopimuksen perusteella toiselle määräajaksi ja määräehdoilla nautinta- ja käyttöoikeuden maahan, metsästykseen tai johonkin muuhun. Arenti tarkoittaa myös sitä korvausta, joka sopimuksen mukaan on suoritettava tällaisesta oikeudesta. Vuokraajasta käytetään nimitystä arentilainen tai arentimies.
Esa Liedes

Esa Eero Liedes (s. 22. maaliskuuta 1950) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuodesta 1986 lähtien 1986 lähtien Raahen Vesaa ja hänen valmentajanaan toimi Olavi Koskinen. Kalevan kisoista Liedes saavutti 10 000 metrin juoksusta kaksi pronssia vuosina 1983 ja 1985. Lisäksi hän voitti maratonilta kultaa vuonna 1984 sekä hopeaa vuonna 1983. Sisäratojen SM-kilpailuista Liedes voitti pronssia 5 000 metrin juoksussa vuonna 1982.
Liedes on edustanut Suomea aikuisten arvokisoissa kaksi kertaa. Hän on ollut mukana maastojuoksun MM-kilpailuissa Portugalissa vuonna 1985 ja Sveitsissä vuonna 1986. Molemmilla kerroilla hän kilpaili 12 kilometrin matkalla, mutta ei saavuttanut menestystä.
Virallisissa kilpailuissa Liedes ei ole esiintynyt vuoden 1988 jälkeen.
Miks Indrašis

Miks Indrašis (s. 30. syyskuuta 1990 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija.
Ura.
Seuraura.
Indrašis on riikalaisen LB:n kasvatti. Hän debytoi Latvian pääsarjassa vain 14-vuotiaana HK Liepājas Metalurgsissa kaudella 2005–2006. Seuraavan kerran Indrašis pelasi miesten pelejä Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla SK LSPA/Riian riveissä kaudella 2007–2008 ja kaudella 2008–2009 hän pelasi joukkueessa. Kaudella 2009–2010 Indrašis pelasi siellä Latvian pääsarjaa sekä Valko-Venäjän Ekstraligaa HK Riika 2000:n paidassa. Kauden 2009–2010 hän pelasi Extraligaa Dinamo-Juniors Riiassa, jonka sisäisen maalipörssin Indrašis voitti ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jānis Straupen kanssa tehoilla 20+19=39. Hän jakoi koko liigan maalipörssin kuudennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Kauden 2010–2011 Indrašis pelasi Venäjän nuorten sarjaa, MHL:ää HK Riiassa, jonka sisäisen piste- ja syöttöpörssin hän voitti tehoilla 21+32=53. Kaudella 2011–2012 Indrašis pelasi peräti neljässä eri seurajoukkueessa. Hän pelasi valtaosan kaudestaan Ekstraligaa HK Liepājas Metalurgsissa ja ison osan myös MHL:ää HK Riiassa, jonka paras pistemies Indrašis oli kevään 2012 pudotuspeleissä Juris Upītisin ja Roberts Bukartsin kanssa tehoilla 3+3=6. Hän pelasi myös yhden KHL-ottelun Dinamo Riiassa ja vahvisti kevään 2012 pudotuspeleissä myös HK Juniors Riikaa Latvian pääsarjassa. Toukokuussa 2012 Indrašis teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Dinamo Riian KHL-joukkueen kanssa.
Varsinaisella KHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Indrašis teki 43 runkosarjaottelussa tehot 14+12=26, joilla hän oli Dinamo Riian kolmanneksi paras pistemies. Indrašis voitti kauden päätteeksi KHL:n pudotuspelien ulkopuolelle jääneiden joukkueiden kesken pelatun turnauksen, Nadežda Cupin. Kaudella 2014–2015 hän oli Riian paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 16+15=31.
Maajoukkueura.
Indrašis edusti Latviaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä niiden karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2015. Indrašis oli vuoden 2012 turnauksessa Latvian paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5. Hänet palkittiin joukkueen top-3-pelaajana.
Indrašis pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti B-lohkon hopeaa ja palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä.
Norman Atlanticin tulipalo

M/S Norman Atlanticin tulipalo on Välimerellä 28. joulukuuta 2014 sattunut laivaonnettomuus.
Laivan autokannella syttynyt palo levisi nopeasti ja aiheutti pitkään kestäneen hätätilanteen laivaan jääneille sadoille ihmisille.
Turmassa kuoli kymmenen ihmistä ja ainakin kahdeksan vammautui. Lisäksi luultavasti kymmeniä oli kateissa. Laivalta pelastuneiden mukaan laivalla vallitsi sekasorto ja pakokauhu, ja miehistö järjesti pelastautumisen liian hitaasti ja puutteellisesti. Kova tuuli ja muutenkin huono sää haittasivat ratkaisevasti pelastustöitä.
Laiva.
Aiemmin "Scintu"-niminen ROPAX-autolautta oli rakennettu Italiassa. Vuonna 2014 laiva kastettiin "Norman Atlanticiksi", kun se siirtyi kreikkalaisen ANEK Linesin omistukseen.
Noin viikkoa ennen onnettomuutta laivassa tehtiin turvatarkastus, jonka mukaan sen palo- ja muussakin turvallisuudessa oli puutteita, mutta laivaa ei silti julistettu liikennöintikelvottomaksi.
Onnettomuus.
Laiva oli sunnuntain vastaisena yönä matkalla Kreikan Patraksesta kohti Italian Anconaa.
Onnettomuus tapahtui, kun laiva purjehti Otrantonsalmessa Korfun pohjoispuolella. Palo syttyi noin kello 6.00 autokannella ja levisi nopeasti. Kapteeni käski matkustajia jättämään laivan. Pelastusveneet eivät toimineet eikä miehistö ohjannut laivan evakuointia, mikä johti pakokauhuun ja sekasortoon. Eräs miesryhmä löi naisia ja lapsia päästäkseen pelastushelikoptereihin. Vain pieni osa matkustajista pääsi pelastuslautoille, ja osa joutui veden varaan. Noin sata pääsi pelastusveneisiin.
Pelastustyöt jatkuvat koko yön 28.–29. joulukuuta. Laivassa oli alkuaan yli 500 ihmistä, ja vielä 29.12. aamulla kuuden aikoihin illalla satoja ihmisiä oli hengenvaarassa kylmän ja savun armoilla sekä tulen uhkaamina. Helikopterit evakuoivat ihmisiä noin kello 16.00 alkaen. Hätäpuhelussa kerrottiin jopa kenkien sulavan kannen alla riehuvan tulipalon kuumuudessa. 
Tulipalo saatiin jo sunnuntaina hallintaan ja sammumaan maanantai-aamulla. Loputkin matkustajat evakuoitiin maanantaina, ja kapteeni poistui laivasta kello 15.50.
Seurauksia.
Ensin Italia ja sitten myös Kreikka päätti käynnistää rikostutkinnan kapteenia ja varustamoa vastaan siitä, johtuiko onnettomuus laivan turvamääräysten rikkomisesta. Laivan kapteenia Argilio Giacomazzia ylistettiin italialaismediassa, koska hän jätti laivan viimeisenä.
Qayamat Se Qayamat Tak

Qayamat Se Qayamat Tak (suomeksi ”Tuhosta tuhoon”) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut intialainen romanttinen draamaelokuva, jonka tuotti ja kirjoitti Nasir Hussain ja ohjasi hänen poikansa Mansoor Khan. Päärooleja näyttelivät Hussainin veljenpoika Aamir Khan ja entinen missi Juhi Chawla ensimmäisissä suurissa rooleissaan. Elokuva oli suuri menestys ja läpimurto sen tähtiparille.
"Qayamat Se Qayamat Tak" voitti parhaan populaarielokuvan National Film Awards -palkinnon ja seitsemän Filmfare Awards -palkintoa.
Juoni.
Nuori mies Raj (Aamir Khan) ja nuori nainen Rashmi (Juhi Chawla) rakastuvat syvästi toisiinsa huolimatta siitä, että heidän isänsä ovat vanhoja vihollisia. Nuori pari on sitoutunut toisiinsa ja he uhmaavat isiään, jotka ovat ennemmin valmiita tappamaan kuin hyväksymään lastensa valinnan.
Tammer Brands

Tammer Brands Oy, aiemmalta nimeltään Tammer-Tukku Oy, on vuonna 1954 perustettu suomalainen tukkuliike, joka tuo maahan ja jakelee sisustus-, talous-, puutarha- ja lahjatavaroita halpamyymäläketjuille, kaupan keskusliikkeille ja yksittäisille tavarataloille. 
Tammer-Tukun perusti 1954 Aulis Mäenpää, ja yrityksen johdossa on nykyisin omistajaperheen kolmas sukupolvi. Tammer-Tukku vaihtoi nimensä Tammer Brandsiksi maaliskuussa 2019. Yritys toimi 1990-luvulle saakka Tampereella, mutta rakensi sitten uuden 20 000 neliömetrin keskusvaraston Hämeenlinnaan. Tampereen Nekalassa yrityksellä on 7 000 neliömetrin tuote-esittelytila, tuotesuunnitteluosasto ja omat valokuvausstudiot.
Tammer-Tukku harjoitti vuosikymmeniä myös vähittäiskauppaa kuluttajille Kantolan Löytöliiterissä joka lopetettiin vuonna 2007 ja Nekalan Löytöliiterissä, joka viime vuosinaan käytti nimeä Tammer Brands Outlet. Myymälässä aloitettiin loppuunmyynti lokakuussa 2021 ja se suljettiin vuodenvaihteen 2022 tienoilla. Tammerilla on jäljellä enää tehtaanmyymälä kauppakeskus Jumbossa.
Kristaps Sotnieks

Kristaps Sotnieks (s. 29. tammikuuta 1987 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkopuolustaja. Hän on puolustava puolustaja, joka pitää fyysisestä pelistä. Hän on pelannut urallaan KHL-liigassa 14 kautta. Hän on edustanut pääosin Dinamo Riikaa, mutta hän on pelannut kaksi kautta myös Lada Togliattissa. Latvian maajoukkueessa Sotnieks on pelannut muun muassa 13 MM- ja 2 olympiaturnausta.
Ura.
Seuraura.
Sotnieks on pelannut koko uransa ajan kotikaupungissaan Riiassa. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä HK Riika 2000:n paidassa kaudella 2004–2005, jolloin 17-vuotiaalle Sotnieksille kertyi pelejä sekä Valko-Venäjän että Latvian pääsarjassa, kuten myös seuraavalla kaudella 2005–2006. Kahdella seuraavalla kaudella hän pelasi siellä ainoastaan Latvian pääsarjaa. Kaudella 2007–2008 Sotnieks edusti HK Riika 2000:ta myös Continental Cupissa, jossa joukkue sijoittui toiseksi.
Kaudeksi 2008–2009 Sotnieks siirtyi pelaamaan Dinamo Riikaan kaikkien aikojen ensimmäistä KHL-kautta. Hänen ensimmäinen kautensa liigassa toi 46 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Kaudella 2011–2012 Sotnieks edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa, jossa Dinamo eteni finaaliin, mutta hävisi lopulta HC Davosille lukemin 3–2. Huhtikuussa 2012 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2013–2014 Sotnieks teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+6=11. Hän voitti kauden päätteeksi KHL:n pudotuspelien ulkopuolelle jääneiden joukkueiden kesken pelatun turnauksen, Nadežda Cupin.
Sotnieks pelasi kahdeksan kautta Dinamo Riian KHL-joukkueessa ja oli kapteenina kaudella 2015–2016. Hän vaihtoi kuitenkin seuraavaksi kaudeksi venäläiseen Lada Toljattiin, missä hän pelasi kaksi kautta. Niistä jälkimmäinen jäi kesken loukkaantumisen takia, eikä Sotnieks pelannut sen aikana kuin 17 ottelua. Sotnieks palasi Dinamo Riikaan taas kaudeksi 2018–2019.
Maajoukkueura.
Sotnieks pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007, joista jälkimmäinen turnaus eteni I-divisioonassa ja päättyi A-lohkon hopeaan. Sotnieks pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin hän voitti B-lohkon hopeaa.
Sotnieks on edustanut Latviaa Vancouverin olympiakisoissa 2010 ja Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä molempien turnausten karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 ja 2022. Sotnieks palkittiin vuoden 2013 turnauksessa joukkueensa top-3-pelaajana.
Garry Trudeau

Garretson Beekman (Garry) Trudeau (s. 21. heinäkuuta 1948 New York) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä. Hänet tunnetaan parhaiten satiirisesta ja poliittisesti kantaa ottavasta strippisarjakuvastaan "Doonesbury", jota hän on piirtänyt vuodesta 1968.
Trudeau syntyi varakkaaseen perheeseen ja opiskeli taideaineita Yalen yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1970. Hän piirsi opiskelijalehti "Yale Daily Newsissä" ilmestynyttä "Bull Tales" -nimistä sarjakuvaa, josta tuli "Doonesburyn" varhainen muoto. Trudeaun esikuvia olivat sarjakuvapiirtäjät Jules Feiffer ja Walt Kelly, jotka tunnettiin myös poliittisesta kannanotostaan liberaalien näkemysten puolesta. "Bull Tales" saavutti opiskelijapiireissä kulttimaineen, joten vuonna 1970 Universal Press Syndicate otti sen levitykseensä ja se alkoi ilmestyä valtakunnallisesti nimellä "Doonesbury". Sarjasta tuli suosittu ja kriitikkojen kehuma. Trudeau sai vuonna 1975 Pulitzer-palkinnon pilapiirtäjien sarjassa, ensimmäisenä sarjakuvapiirtäjänä. Trudeau piti 1980-luvun alussa kaksi vuotta kestäneen tauon eli niin sanotun sapattivapaan "Doonesburyn" piirtämisestä, minä aikana hän työsti muun muassa sarjaansa pohjautunutta Broadway-musikaalia. Palattuaan piirtämään "Doonesburya" vuonna 1984 hän muutti tyyliään, siirsi sarjansa hahmot opiskelijamaailmasta työ- ja perhe-elämään, ja antoi heidän tästä alkaen vanheta luonnollisesti ajan kuluessa.
Trudeau käsikirjoitti vuonna 1977 "Doonesburyyn" perustuneen lyhytanimaation "A Doonesbury Special", joka voitti Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston palkinnon ja sai Oscar-ehdokkuuden parhaan lyhytanimaation sarjassa. Hän on käsikirjoittanut myös Robert Altmanin ohjaamat poliittiset dokumenttiparodiat "Tanner ’88" (minisarja, 1988) ja "Tanner on Tanner" (elokuva, 2004). Vuosina 2013–2014 Trudeau on käsikirjoittanut Amazon.com-internetsivulla julkaistavaa "Alpha House" -nimistä poliittiseen satiiriin keskittyvää televisiosarjaa, ja on keskeyttänyt sen vuoksi "Doonesburyn" piirtämisen kahdesti. "Doonesbury" on tällä hetkellä edelleen tauolla.
Sädekilli

Sädekilli ("Cyprinodon radiosus") on hammaskillien (Cyprinodontidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä esiintyy vain Owens Valleyssä läntisessä Kaliforniassa lähellä Kuolemanlaaksoa. Näitä Yhdysvaltain lounaisia aavikkoalueita on peittänyt aikanaan suuret järvet. Nykyään järvistä on jäljellä enää vain rippeitä. Niissä elää Cyprinodon-sukuun kuuluvia reliktikaloja. Sädekillin lisäksi näitä lajeja ovat Paholaiskilli ("Cyprinodon diabolis") ja Nevadankilli ("Cyprinodon nevadensis").
Pyhän Yrjön kirkko (Eastergate)

Pyhän Yrjön kirkko (St George’s Church) on anglikaaninen kirkkorakennus Eastergaten kylässä West Sussexissa, Englannissa. Nimeä Eastergate kylästä ja seurakunnasta alettiin käyttää 1400-luvulla. Kirkko kuuluu Grade II* -rakennussuojeluluokkaan.
Historia.
Paikalla oli kirkko ainakin vuonna 1086. Kirkon kuoriosa on peräisin 1000- ja 1100-lukujen vaihteesta. English Heritage listasi kirkon Grade II* -luokkaan 5. kesäkuuta 1958.
Gustave (krokotiili)

Gustave on niilinkrokotiili Burundissa. Se on tullut tunnetuksi tarinoista, joiden kautta sitä pidetään pahamaineisena ihmissyöjänä. Se on liitetty tarinoissa satoihin kuolemiin, joskin on pidetty epätodennäköisenä, että kaikissa tapauksissa olisi kyse vain yhdestä samasta krokotiilista. Joidenkin varmentamattomien arvioiden mukaan se on 6 metriä pitkä ja lähes tonnin painoinen, mikä tekee siitä myös erityisen kookkaan.
Piirteet.
Gustave on niilinkrokotiili. Se on esiintynyt Tanganjikajärven kaakkoisosien rantojen ja Ruzizijoen suistolla järven pohjoisosassa Burundissa. Tunnetuksi se on tullut maineestaan erityisen pahana ihmissyöjänä. Tilastoista sen tiedetään tehneen hyökkäyksiä ihmisten kimppuun ainakin vuodesta 1987 alkaen. Tarinoissa se on liitetty useiden satojen ihmisten surmiin. On kuitenkin pidetty epätodennäköisenä, että kaikissa niissä olisi kyse yhdestä ja samasta krokotiilista. Tarinankerrontaan on saattanut osaltaan vaikuttaa alueen pitkään jatkuneet veriset levottomuudet, kuten Burundin sisällissota. Useimmissa hyökkäyksiin liittyneissä silminnäkijätarinoissa esiintyy joka tapauksessa sama erityisen suuri krokotiili, jonka tunnistaminen on mahdollista myös sen päässä olevasta arvesta. 
Gustaven tarinaa alkoi tutkia itseoppinut luonnontutkija Patrice Faye. Gustavesta ja Fayesta maaliskuussa 2005 julkaistun National Geographic -lehden jutun aikoihin Faye arvioi Gustaven olevan 60-vuotias, 20 jalkaa pitkä (n. 6 metriä) ja melkein tonnin painoinen. Niilinkrokotiilit elävät yleensä luonnossa keskimäärin vain 45-vuotiaiksi. Myös kokonsa puolesta Fayen arvio tekee siitä erityisen suuren tavallisiin krokotiileihin verrattuna. Arvion oikeellisuus on kuitenkin koulutettujen tutkijoiden mukaan sinänsä mahdollinen. Suurin tunnettu varmuudella mitattu krokotiili oli vankeudessa Filippiineillä elänyt suistokrokotiili Lolong, jolla oli pituutta 6,17 metriä.
Fayen mukaan Gustaven päässä oleva arpi on peräisin ampumahaavasta. Sittemmin hän johti epäonnistuneita yrityksiä saada Gustave kiinni. Tarkoituksena oli merkitä Gustave jäljityslaitteella, jonka tietoja paikalliset voisivat käyttää sen välttelemiseksi.
Ozarkvuoret

Ozarkvuoret tai Ozarkylänkö on vuoristo- ja ylänköalue Yhdysvaltojen Missourin osavaltion eteläosissa ja Arkansas’n osavaltion pohjois- ja luoteisosissa. Alue ulottuu myös koilliseen Oklahomaan ja aivan kaakkoisimpaan Kansasiin. Illinois’n osavaltion Shawneevuoria kutsutaan usein ”Illinois’n Ozarkvuoriksi”, mutta niitä ei pidetä varsinaiseen Ozarkvuoristoon kuuluvina.
Ozarkvuoret muodostavat laajimman vuoristoalueen Appalakkien ja Kalliovuorten välillä. Yhdessä Ouachitavuorten kanssa Ozarkvuoria kutsutaan usein yhteisnimellä "U.S. Interior Highlands".
"Ozark"-sanan uskotaan tulevan ranskan kielen ilmauksesta "aux arcs", joka olisi lyhennelmä sanonnasta "aux Arkansas" tai viittaus Arkansas-joen mutkiin ("arcs").
Alueen osat.
Ozark-vuoret jakaantuvat näihin osa-alueisiin:
Springfieldin ylängöllä esiintyy karstimaalle tyypillisiä piirteitä, kuten lähteitä, luolia ja doliineja. Ozarkvuoriston korkeimmat huiput ovat etelässä Bostonvuorten alueella. Springfieldin ja Salemin ylängöillä maasto on pehmeän kumpuilevaa ja Saint Francois -vuorilla taas rosoisempaa.
Vuonna 1908 presidentti Theodore Roosevelt julisti osan vuoristosta "Ozark National Forest" -kansallispuistoksi, jota on sittemmin laajennettu useaan otteeseen. Vuonna 1972 alueella kulkeva Buffalojoki julistettiin liittovaltion ensimmäiseksi kansallisjoeksi ("national river"), ja nykyisin sen alueella vierailee vuosittain noin 800 000 retkeilijää.
Vuoriston suurimmat järvet ovat tulvasuojelua varten tehtyjä patoaltaita. Lake of the Ozarks muodostettiin 1931, Pomme de Terre Lake 1961 ja Truman Lake 1979. Koillis-Oklahoman Grand Lake o' the Cherokees luotiin vuonna 1940, Stockton Lake vuonna 1969. Patojen tehtävänä on tulvasuojelun ohella toimia vesivoimaloiden sijaintipaikkoina.
Ozark-vuoriston alueelta on louhittu paljon lyijyä, sinkkiä, rautaa ja baryyttiä niin, että monet esiintymät ovat ehtyneet.
Alueen tärkeimpiä elinkeinoja ovat liha- ja siipikarjankasvatus, maidontuotanto ja metsänkorjuu. Menneinä vuosisatoina alueella oli satoja vesivoimalla toimivia sahalaitoksia. Alueella viljellään myös viiniä.
MyAnna Buring

MyAnna Buring (oik. Anna Margaretha My Rantapää; s. 22. syyskuuta 1979 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä. Hän muutti Isoon-Britanniaan 16-vuotiaana. Yläasteen Buring kävi Masqatissa, Omanissa amerikanenglantilaisessa akatemiassa. Sen jälkeen hän opiskeli draamaa London Academy of Music and Dramatic Art -koulussa Lontoossa ja valmistui vuonna 2004. Buring tunnetaan erityisesti rooleistaan kauhuelokuvissa.
MyAnna Buring teki elokuvadebyyttinsä kauhuelokuvassa "The Descent – loukussa" vuonna 2005. Hän näytteli myös vampyyri Tanyaa elokuvan "Twilight – Aamunkoi" (2011) molemmissa osissa. Lisäksi Buring tunnetaan rooleistaan lukuisissa tv-sarjoissa, kuten "Doctor Who", "Downton Abbey" ja "Midsomerin murhat". Muita elokuvia, joissa Buring on esiintynyt, ovat mm. "Doomsday" (2008), "Lesbovampyyrien tappajat" (2009), "Kill List" (2011) ja "" (2013).
Chaos Communication Congress

Chaos Communication Congress (CCC) on kansainvälisen hakkeriyhteisön vuosittainen kokoontuminen, jonka järjestää saksalainen Chaos Computer Club. Tapahtuma koostuu teknisiin ja poliittisiin aiheisiin pureutuvista luennoista ja työpajoista.
CCC on järjestetty vuosittain joko Berliinissä tai Hampurissa vuodesta 1984.