Väriero

Väriero on väritieteessä kahden värin välinen ero. Väriero ilmaistaan yleensä euklidisena etäisyytenä tai jollain muulla lukuarvolla.
Värieromittarit.
Värieron mittaamiseen käytetään siihen suunniteltuja mittareita. CIE on määritellyt useimmat värieromittarit.
Nickerson indeksi.
Ensimmäinen tunnettu värieromittari oli vuonna 1936 Nickerson indeksi, joka mittaa kahden Munsell väriliuskan koordinaattien eron:
formula_1
H, V ja C ovat Munsellin Hue, Value ja Chroma.
Myöhemmin vuonna 1941 Balinkin korjattu versio, joka vastaa euklidista etäisyyttä:
formula_2
CIE76.
CIE:n vuonna 1976 julkaisema värieromittari, joka laskee CIELAB-väriavaruuden väripisteiden
formula_3 ja formula_4 välisen euklidisen etäisyyden.
formula_5
CIE94.
CIELAB-väriavaruuden tarkoitus oli esittää värit visuaalisesti tasaisesti jakaantuen. Esimerkiksi jos kahden punaisen värin ero mittarin mukaan ΔEab = 1.0, ja kahden harmaan värin ero saman verran, niin ihmisarvioijan mukaan eron pitäisi olla samansuuruinen. Näin ei aina ollut, vaan havaittu väriero saattaa olla suurempi tai pienempi, kuin mitä mittari antaa tulokseksi. Parantaakseen visuaalista yhtenäisyyttä CIE määritteli vuonna 1995 uuden version värieromittarista.
formula_6
jossa:
formula_7
formula_8
formula_9
formula_10
formula_11
formula_12
formula_13
formula_14
formula_15
formula_16
jossa "kC" ja "kH" ovat painokertoimia. "kL", "K"1 ja "K"2 riippuvat käyttötarkoituksesta:
CIEDE2000.
Vaikka CIE:n vuoden 1994 värieromittari korjasi joitain CIE76 puutteita, se ei silti korjannut täysin havainnoitavaa epäyhtenäisyyttä värieroissa. CIEDE2000:ssa lisättiin useita korjauskertoimia: 
formula_17
formula_18
formula_19
formula_20
formula_21
formula_22
formula_23
formula_24
formula_25
formula_26
formula_27
CMC l:c (1984).
Vuonna 1984 "Colour Measurement Committee of the Society of Dyers and Colourists" määritteli värieromittarin perustuen CIELAB:in sylinterimuotoiseen L*C*h* malliin. Mittari nimettiin kehittäjiensä mukaan CMC l:c. Kaavat perustuvat ellipsoidiseen väriavaruuteen, jossa l:c suhde on ellipsoidin valoisuus−kromaattisuus -akselit (lightness−chroma). Tavallisesti l:c suhde on 2:1. Kolmatta akselia eli sävyä (hue) ei ilmaista erikseen, koska se on aina asetettu 1:ksi. 
Väriero formula_28 ja formula_29 välillä on:
formula_30
formula_31c
formula_32
BFD l:c (1987).
BFD on painotettu värieromittari ja sen kehittivät M. R. Luo ja R. Rigg vuonna 1987. Kaava sisältää rotaatiotermin, joka korjaa CIELAB:n violetin ja sinisen alueen värieroellipsien kulmaa kohti neutraalia harmaata aluetta. Väriero lasketaan:
formula_33 
jossa
formula_34
formula_35
formula_36
formula_37
formula_38
formula_39
formula_40
formula_41
formula_42
formula_43
formula_44
formula_45
formula_46 ja formula_47 merkitsevät kahden vertailtavan värin arvojen "C" ja "H" keskiarvoja. Vakiot "l" ja "c" ovat käyttäjän määriteltävissä ja merkitsevät valoisuuden ja kromaattisuuden painotusta suhteessa sävyyn.
DIN99.
Din99 on vuonna 1999 kehitetty värieromittari ja saksalainen standardi.
formula_48, jossa
formula_49
formula_50
formula_51
formula_52
formula_53
formula_54
formula_55
formula_56
Din99:stä on kehitetty useita paranneltuja versioita, joita merkitään lisäkirjaimilla din99b, din99c ja din99d.