tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kevin Stenlund

Kevin Stenlund (s. 20. syyskuuta 1996 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Utah Mammothissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Stenlund laukoo oikealta. Elite Prospects -sivuston Curtis Joen vuonna 2014 tekemän analyysin mukaan hän on älykäs ja isokokoinen sentteri, joka hallitsee kiekkoa erinomaisesti. Joen mukaan Stenlundin suurin vahvuus on hänen peliälynsä. Stenlund pelaa yksinkertaista, kokonaisvaltaista ja tasaista peliä ja hän käyttää vahvuuksiaan hyväksi. Stenlund pelaa myös varsin fyysisesti ja häneltä on vaikea riistää kiekkoa,
mutta Stenlundilla on kuitenkin kehitettävää luistelussa.
Ura.
Seuraura.
Stenlund on IFK Tumban kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Botkyrka HC:hen. Stenlund oli kaudella 2011–2012 seuran J18-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 24+15=39. Hän jakoi koko J18 Division 1:n maalipörssin viidennen sijan IFK Oren Joel Bondin kanssa. Stenlund oli myös nousukarsintasarjassa Botkyrkan paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 4+4=8. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan yhden ottelun vain 15-vuotiaana Ruotsin II-divisioonassa.
Kaudeksi 2012–2013 Stenlund siirtyi HV71:n J18-junioreihin. Kauden 2013–2014 päätteeksi hän voitti J20 SuperElitin mestaruuden. Kaudella 2014–2015 Stenlund nousi HV71:n J20-junioreiden kapteeniksi. Hän oli tehoilla 14+22=36 joukkueen paras syöttäjä Filip Ahlin kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Stenlund debytoi samalla kaudella myös HV71:n SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 17 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Stenlund teki SHL-debyyttinsä 18. marraskuuta 2014 Färjestad BK:ta vastaan. SHL-uransa avausmaalin hän teki 3. maaliskuuta 2015 vieraissa Leksands IF:ää vastaan.
Columbus Blue Jackets varasi Stenlundin toisella kierroksella 58. pelaajana . Ennen tätä, maaliskuussa 2015 hän teki HV71:n kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Stenlund teki siellä varsinaisen tulokaskautensa 2015–2016 aikana 43 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2, kuudessa playoff-ottelussa yhden maalin ja viidessä Mestarien liigan ottelussa yhden maalin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästenissä lokakuussa 2015. Kaudella 2016–2017 Stenlund teki SHL:n runkosarjassa tehot 13+7=20 ja pudotuspeleissä tehot 4+6=10. Hänellä oli CHL:ssä HV71:n paras teholukema (+4). Stenlund voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi Allsvenskan-ottelua lainalla Västerviks IK:ssa syyskuussa 2016.
Toukokuussa 2017 Stenlund teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän siirtyi kaudeksi 2017–2018 vielä lainalle HV71:een.
Heinäkuussa 2023 Stenlund teki vapaana agenttina Florida Panthersin kanssa yksivuotisen ja miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Stenlund teki vapaana agenttina Utah Hockey Clubin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä neljän miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Stenlund on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.
Thomson Reuters

Thomson Reuters Corporation on suuri yhdysvaltalais-kanadalainen uutis-, informaatiotuotantoon sekä kustannus- ja julkaisutoimintaan erikoistunut yrityskonserni, joka syntyi vuonna 2008 kahden yhtiön, kanadalaisen Thomson Corporationin ja brittiläisen Reutersin yhdistyessä.
Yritys keskittyy kolmeen liiketoiminta-alueeseen uutis-, julkaisu- ja informaatiotuotannossaan: Liiketalous ja riski, Laki, ja Verotus &amp; kirjanpito. Yritys pyrkii tarjoamaan näillä toimialoilla toimiville ihmisille älykästä aineistoa, teknologisia ratkaisuja ja osaavaa asiantuntijapalvelua omien tuotteittensa ja henkilökuntansa välityksellä.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Thomson Reutersin vuonna 2016 maailman 470. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Yhtiöllä on pääkonttori sekä Kanadan Torontossa että Yhdysvaltain New Yorkissa. Konsernin liikevaihto oli 11,17 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja yhtiön palveluksessa oli 45 700 työntekijää (2016).
Advance Publications

Advance Publications on suuri yhdysvaltalainen, yksityisesti omistettu mediakonserni. Vuonna 1922 perustetun yhtiön pääkonttori on Staten Islandilla New Yorkissa. Vuonna 2016 Advance Publicationsin palveluksessa oli noin 9 000 työntekijää. Konsernin liikevaihto oli noin 2,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria (2016). Tämä merkitsi huomattavaa (noin 70 prosentin) laskua edelliseen tilikauteen (liikevaihto tuolloin 6,42 miljardia dollaria), ja oli paljolti seurausta Bright House Networks -kaapelitv-yhtiön myymisestä Charter Communications -yhtiölle.
Lehtikonsernin julkaisutoiminta tapahtuu useiden tytäryhtiöiden kautta. Tytäryhtiöitä ovat muun muassa Condé Nast Publications, Parade Publications, Fairchild Publications, American City Business Journals, ja Golf Digest. Konsernin julkaisuja ovat muun muassa "Glamour", "Vogue", "Vanity Fair" ja "GQ", sekä useat yhdysvaltalaiset sanomalehdet. Se omistaa myös 31 prosentin osuuden Discovery Communications -yhtiöstä.
Cox Enterprises

Cox Enterprises on suuri, noin 60 000 ihmistä työllistävä yksityisesti omistettu yhdysvaltalainen yritys, joka toimii tietoliikennepalvelujen, joukkoviestinnän ja autokaupan alalla. Sen keskeisiä tytäryhtiöitä ovat Cox Communications, Cox Media Group ja Cox Automotive. Vuonna 2016 konsernin liikevaihto oli 20,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Yrityksen kotipaikka on Atlanta, Georgian osavaltiossa.
Cox Mediaan kuuluu 14 television lähetysasemaa ja yksi paikallinen kaapelitelevisiokanava, yli 60 radioasemaa, kuusi päivittäin julkaistavaa sanomalehteä ja yli 12 harvemmin ilmestyvää julkaisua ja yli 100 erilaista verkkopalvelua. Yhtiö kertoo tavoittavansa 52 miljoonaa amerikkalaista viikoittain. Heistä 31 miljoonaa katsoo televisiota, yli 3,5 miljoonaa lukee Coxin sanomalehtiä, ja yli 14 miljoonaa kuuntelee yhtiön radiolähetyksiä.
Perdita Weeks

Perdita Rose Annunziata Weeks (s. 25. joulukuuta 1985) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi South Glamorganissa, Walesissa. Weeks suoritti opintonsa Roedean Schoolissa ja opiskeli taidehistoriaa Courtauld Institute of Artissa. Hän on Honeysuckle Weeksin nuorempi sisar ja Rollo Weeksin vanhempi sisar.
The Michael Schenker Group (albumi)

The Michael Schenker Group on samannimisen hard rock -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1980. Albumin tuotti Deep Purple -yhtyeen basistina tunnetuksi tullut Roger Glover. Albumi nousi Isossa-Britanniassa virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle, ja pysyi listalla niin ikään kahdeksan viikkoa.
Albumista julkaistiin vuonna 2009 uusintapainos, jossa on kahdeksan lisäkappaletta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Michael Schenker ja Gary Barden, ellei toisin mainita.
Saint Christopher-Nevis-Anguillan lippu

Historiallisesti Saint Christopher-Nevis-Anguillalla oli useita eri lippuja. Valtion trikolori, jonka keskellä on palmu, esiteltiin vuonna 1967. 
Lippu koostuu kolmesta samankokoisesta raidasta: vihreästä, joka symboloi Saint Christopheriä, keltaisesta, joka symboloi Nevisiä sekä sinisestä, joka symboloi Anguillaa. Lipussa esiintyvä kookospalmu symboloi näiden kolmen saaren kohtaloa, nöyryyttä sekä ylpeyttä.
Bere Ferrersin rautatieasema

Bere Ferrersin rautatieasema on rautatieasema Bere Ferrersin kylässä Devonissa. Se sijaitsee Tamar Valley Linen varrella.
Asema avattiin 2. kesäkuuta 1890 nimellä Beer Ferris. Nimen kirjoitusasu muutettiin nykyiseen muotoonsa 18. marraskuuta 1897. Asemaa käytti 15 704 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Kalsiumvolframaatti

Kalsiumvolframaatti (CaWO4) on kalsium- ja volframaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa sitä esiintyy scheeliittimineraalina. Yhdistettä voidaan käyttää fluoresoivissa väreissä ja lampuissa sekä röntgenkuvauksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kalsiumvolframaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Se on erittäin niukkaliukoista veteen, mutta liukenee happoliuoksiin. Lisäksi ammoniakkiliuokset liuottavat sitä. Kalsiumvolframaatti fluoresoi voimakkaasti sinisenä, kun sitä säteilytetään ultraviolettisäteilyllä.
Kalsiumvolframaattia valmistetaan kuumentamalla scheeliittiä natriumhydroksidin kanssa. Näin muodostuu natriumvolframaattia, joka liukenee veteen ja näin voidaan erottaa mineraalin sisältämistä veteen liukenemattomista epäpuhtauksista. Kalsiumvolframaatti saostetaan natriumvolframaattiliuoksesta kalsiumkloridin tai -karbonaatin avulla. Kalsiumvolframaatin fluoresenssiin perustuu sen käyttö useimmissa käyttökohteissa. Sitä käytetään fluoresoivien maalien ja väriaineiden, laserien, tuikeilmaisimien ja lääketieteessä röntgensäteiden kuvantamislaitteiden valmistukseen. Lääketieteessä pieniä kalsiumvolframaattikiteitä voidaan myös käyttää varjoaineena röntgensädetutkimuksissa. Nykyään harvinaisten maametallien yhdisteet ovat osittain syrjäyttäneet kalsiumvolframaatin osassa käyttökohteista.
Na2WO4 + CaCl2 → CaWO4 + 2 NaCl
Computer and Video Games

Computer and Video Games (lyhennetty CVG, C&amp;VG tai C+VG) oli brittiläinen Future Publishingin julkaisema videopelilehti, jota julkaistiin vuodesta 1981 vuoteen 2004.
Lehti oli ensimmäisiä videopeleihin keskittyneitä lehtiä. Vuodesta 2004 painetun lehden sijaan lehteä julkaistiin vain verkkosivuna, joka aloitti vuonna 1999.
Lehti perusti Golden Joystick Awards -palkinnot videopeleille.
Lehti oli maailman pitkäaikaisin videopelejä käsittelevä brändi mukaan lukien sen verkkosivun.
Kyläsirkunjyvä

Kyläsirkunjyvä ("Lappula squarrosa") on lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon ja keräsirkunjyvien ("Lappula") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on joko yksi- tai kaksivuotinen ja muistuttaa paljolti lemmikkejä ("Myosotis"). Lemmikeistä kyläsirkunjyvän voi erottaa muun muassa kukinnon tukilehtien sekä hedelmien ulkonäön perusteella. Lemmikkien ohella kyläsirkunjyvä muistuttaa paljolti kalliosirkunjyvää ("Hackelia deflexa"), mutta sillä on yleensä pidemmät, noin 10 mm pitkät, sekä nuokkuvat hedelmäperät ja hieman erilainen varsi.
Kyläsirkunjyvä voi kasvaa 40 cm korkeaksi, ja sen varsi on pysty sekä karkeakarvainen. Lehdet ovat suikeita ja niiden suonitus ei näy kunnolla. Kyläsirkunjyvän kukat ovat pienet, noin 3 mm leveät sekä vaaleansiniset ja niissä on omannäköisensä tukilehdet. Kyläsirkunjyvä kukkii kesäkuusta elokuulle ja sen hedelmät muodostuvat noin 5 mm pitkien sekä pystyjen hedelmäperien päihin. Hedelmät ovat pieniä lohkohedelmiä.
Kyläsirkunjyvä kasvaa soraisilla paikoilla, kuten raunioilla, ratapenkereillä sekä joutomailla. Kyläsirkunjyvä on harvinainen ja Suomesta katsottuna eteläinen laji. Suomessa kyläsirkunjyvästä on monia vanhoja havaintoja aina napapiirin korkeudelle asti, mutta tällä vuosituhannella lajia on havaittu vain noin kymmeneltä alueelta.
Tanit

Tanit (myös Tinnit ja Thinit) "Baalin kasvot", on Karthagon pääjumalatar. Hän on taivaan kuningatar, neitsyt ja äiti, hedelmällisyyden antaja. Hänen lisänimikkeensä on "Nutrix" (kasvatusäiti, hän joka ravitsee), ja häneen liitetään pomegranaatti, viikunat, vehnäntähkät sekä kyyhkynen. Tanitin erityinen symboli on niin sanottu Tinnit-tunnus: kolmio, sen päällä poikkiviiva, jonka yllä on kiekko. Latinaksi Tanitia kutsittiin nimellä "Dea Caelestis" (Taivaallinen jumalatar), ja Tanit yhdistettiin ilmeisesti myös Kuuhun.
Tanit oli luultavasti Baal Hammonin puoliso. Tanitin ja Baal Hammonin palvontaan liittyi lasten, ilmeisesti erityisesti esikoisten, uhrauksia. Tanitin kultti levisi myös Maltalle, Sardiniaan ja Espanjaan.
Say Lou Lou

Say Lou Lou (aikaisemmin Saint Lou Lou) on kaksoissisarista koostuva duo, joiden juuret tulevat Australiasta ja Ruotsista. Miranda Anna ja Elektra June Kilbey-Jansson (s. 7. kesäkuuta 1991) ovat australialaisen yhtyeen The Churchin päälaulajan Steve Kilbeyn tyttäriä. He varttuivat Australiassa sekä Ruotsissa. 
Dream popina pidetty duo julkaisi ensimmäisen singlensä vuonna 2012 ennen oman levy-yhtiönsä à Deux perustamista vuonna 2013. 
Vuosien 2012 ja 2014 välillä Say Lou Lou julkaisi viisi singleä ja heidän esikoisalbuminsa "Lucid Dreaming" julkaistiin 23. helmikuuta 2015 Skandinaviassa ja 6. huhtikuuta 2015 muualla.
Miike Snow

Miike Snow on ruotsalainen indie pop -yhtye, joka perustettiin vuonna 2007. Se koostuu Bloodshy &amp; Avantin tuottajaryhmästä sekä yhdysvaltalaisesta laulajasta Andrew Wyattista. Yhtyettä edustaa usein siluettikuva jackalopesta. Miike Snow on julkaissut kolme studioalbumia: "Miike Snow" vuonna 2009, "Happy to You" vuonna 2012 sekä "iii" vuonna 2016.
Hogrefe

Hogrefe, täsmällisemmin Hogrefe Verlag GmbH &amp; Co. KG on saksalainen kommandiittiyhtiömuotoinen kustannusyhtiö, joka on keskittynyt psykologian, psykiatrian ja mielenterveysalan tieteelliseen kustannus- ja julkaisutoimintaan. Yrityksen kotipaikka on Saksan Göttingen. 
Yrityksen alkuajankohtana pidetään vuotta 1949, jolloin tohtori Carl Jürgen Hogrefe, joka oli yhä assistenttina Göttingenin yliopistossa, julkaisi ensimmäisen Psychologische Rundschau -lehden painoksen. Omiin toimitiloihin Göttingenissä yritys siirtyi perustajansa kotitalosta vuonna 1971.
Hogrefen ympärille on muodostettu yrityskonserni (Hogrefe Verlagsgruppe GmbH.) ja brändi Hogrefe, joka oli vuonna 2017 läsnä 15 maassa. Useiden Euroopan maiden (myös Suomi) ohella sillä toimipiste myös Yhdysvalloissa, Brasiliassa ja Venjällä. Tytäryhtiöitä hankittu ainakin osin yritysostoilla. Esimerkiksi Suomeen perustettu tytäryritys synnytettiin ostamalla Psykologien Kustannus Oy Suomen Psykologiliitolta vuonna 2013. Hogrefen julkaisuihin kuuluu noin 2 500 kirjaa (11 kielellä), 42 aikakauslehteä ja noin 1 600 psykologista tai muuta testiä (18 kielellä). Yrityksen palveluksessa on noin 350 henkilöä ja sen julkaisuihin on osallistunut noin 6 000 kirjoittajaa. 
Yhtiön suomalaisen tytäryhtiön Hogrefe Psykologien Kustannus Oy:n liikevaihto (2016) oli 1,9 miljoonaa euroa ja palveluksessa oli kahdeksan henkeä. Suomalaisyhtiö järjestää yhteistyökumppaniensa kanssa esimerkiksi vuosittaiset Psykologimessut.
Mikke Jaakkola

Mikke Jaakkola (s. 2. elokuuta 1997) on suomalainen pikajuoksija. Jaakkola edustaa Länsi-Uudenmaan Urheilijoita.
Hänen ennätyksensä sadalla metrillä on 10,70 s ja kahdellasadalla metrillä 21,86 s. Kalevan kisoissa 2017 Jaakkola sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi. Alle 23-vuotiaiden SM-kilpailuissa hän oli 200 metrillä vuonna 2017 toinen.
Pituushypyssä Jaakkolan ennätys on 6,86 metriä, jolla hän sijoittui alle 23-vuotiaiden SM-hallikilpailuissa toiseksi.
Aleksi Lehto

Aleksi Matias Lehto (s. 27. toukokuuta 1996 Seinäjoki) on suomalainen pikajuoksija ja keihäänheittäjä. Lehto edustaa Seinäjoen Seudun Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Reijo Koivisto. Hänen ennätyksensä sadalla metrillä on 10,51 s, 200 metrillä 21,43 s ja keihäänheitossa 70,77 m. 
Lehto oli mukana viestijuoksun SM-kilpailuissa pronssia voittaneessa SSU:n pikaviestijoukkueessa vuonna 2014.Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui keihäänheiton loppukilpailusta ja kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän juoksi ankkuriosuuden Suomen saadessa pikaviestissä pronssia ajalla 39,70.
Borodin

Borodin, naisilla Borodina, on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Haprot

Haprot ("Oxyria") on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin kaksi lajia, joiden lisäksi muutamien sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Haprot muistuttavat suolaheiniä, jotka kuuluvat hierakoiden ("Rumex") sukuun. Suomessa ja Ruotsissa esiintyy vain yksi suvun laji: hapro ("Oxyria digyna").
Haprot ovat monivuotisia ja kaljuja ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat pystyjä sekä lehdettömiä tai yhden pienen lehden sisältäviä. Haprojen lehdet sijaitsevat varren tyvellä lehtiruusukkeena ja ne ovat ruodillisia sekä muodoltaan munuaismaisia. Haprojen kukat ovat kaksineuvoisia sekä roikkuvia muodostaen tertunkaltaisen kukinnon. Kukissa on neljä vihreää kehälehteä, ja emeissä on kuusi punaista sikiäintä sekä kaksi vartaloa. Haprojen hedelmä on siipipalteinen pähkylä, joka on usein punertavanvärinen.
Haprojen suvun tieteellinen nimi "Oxyria" tulee kreikan kielen sanasta "oxys", joka tarkoittaa happoa, ja viittaa lehtien happamaan makuun.
Zapad

Zapad (ven. "за́пад", suom. "länsi") on Venäjän ja Valko-Venäjän asevoimien neljän vuoden välein yhdessä järjestämä sotaharjoitus. Zapad-harjoituksia on pidetty Venäjän läntisen sotilaspiirin alueella, Valko-Venäjässä ja Venäjälle kuuluvassa Kaliningradissa. Venäjä on kutsunut Zapadia puolustukselliseksi sotaharjoitukseksi. Zapad 2013 -harjoituksen jälkeen Venäjä kuitenkin miehitti Krimin niemimaan vuoden alussa ja alkoi tukea ukrainalaisia separatisteja Itä-Ukrainan sodassa.
Harjoitukset.
Zapad 2009.
Zapad 2009 -harjoitus järjestettiin 8.–29. syyskuuta 2009 eli vuosi Georgian sodan jälkeen. Siihen osallistui 15 000 Venäjän sotilasta, 6 500 Valko-Venäjän sotilasta ja raskasta sotilaskalustoa. Zapad 2009:ssä harjoiteltiin Puolan miehittämistä vastalauseena Puolan ja Liettuan hyökkäykselle Valko-Venäjään. Harjoituksessa simuloitiin myös taktisella ydinaseella suoritettavaa iskua Puolan pääkaupunki Varsovaan. Venäjä järjesti vuonna 2009 Zapadin lisäksi Kavkaz- ja Ladoga-sotaharjoitukset, joita "Helsingin Sanomien" toimittaja Pekka Hakala kutsui yhdeksi suureksi sotaharjoitukseksi.
Zapad 2013.
Zapad 2013 -harjoitus järjestettiin 20.–26. syyskuuta 2013. Venäjä ilmoitti siihen osallistuvien sotilaiden määräksi 50 000, mutta asiantuntijoiden mukaan määrä oli huomattavasti suurempi. Zapad 2013 -sotaharjoituksen oli ilmoitettu sijoittuvan vain Kaliningradiin ja Valko-Venäjään, mutta myös Kaliningradin rannikkovesillä, Kuolan niemimaalla ja Pietarin lähialueilla havaittiin lisääntynyttä sotilasliikennettä. Venäjä ilmoitti Zapad 2013 -harjoituksessa harjoittelevansa Valko-Venäjän suojaamista terroriuhalta etnis-uskonnollisen kriisin jälkeen. On kuitenkin arvioitu, että harjoituksessa vastustajana olisi ollut terroristien sijaan puolustusliitto Nato.
Zapad 2017.
Zapad 2017 -harjoitus järjestettiin 14.–20. syyskuuta 2017.
Zapad 2021.
Venäjän ja Valko-Venäjän yhteinen Zapad 2021 -harjoitus järjestettiin syyskuussa 2021. Venäjän mukaan harjoituksessa oli mukana 200 000 sotilasta.
Neuvostoliiton aikaiset Zapad-harjoitukset.
Neuvostoliiton aikana järjestetyistä Zapad-harjoituksista vastasi Neuvostoliiton puolustusministeriö.
Zapad 1977.
Zapad 1977 -harjoitus järjestettiin toukokuussa 1977 Neuvostoliiton, Puolan, Tšekkoslovakian ja Itä-Saksan alueella.
Zapad 1981.
Zapad 1981 -harjoitus järjestettiin syyskuussa 1981 Neuvostoliitossa. Siihen osallistuivat Neuvostoliiton Itämeren laivasto, Neuvostoliiton strategiset ohjusjoukot ja Neuvostoliiton asevoimat, joista harjoitukseen osallistui pääosin valkovenäläisiä ja baltialaisia joukkoja. Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA arveli Zapad 1981:n osallistujamääräksi 100 000–150 000 sotilasta.
7 oikein

7 oikein on vuonna 1989 perustettu suomalainen totopelien vihjelehti, joka sisältää myös kaikkien Suomessa järjestettävien ravikilpailujen lähtölistat. Lehteä julkaisee Suomen Hippoksen tytäryhtiö Suomen Hevosurheilulehti Oy, joka omistaa myös "Hevosurheilu"-lehden. "7 oikein" -lehden lähtölistat toimivat usean suomalaisen raviradan virallisena käsiohjelmana, koska radat ovat luopuneet omien käsiohjelmien julkaisusta.
Historia.
"7 oikein" perustettiin vuonna 1989 nimellä "Viisi oikein" Veikkauksen järjestämän valtakunnallisen V5-ravipelin mukaan. Lehti ilmestyi ensimmäistä kertaa kesäkuussa 1989. Uuden V65-pelin myötä lehti ilmestyi vuodesta 1991 lähtien nimellä "Kuusi oikein", ja nykyinen nimi otettiin käyttöön V75-pelin myötä vuonna 2001.
Alun perin lehteä julkaisi turkulainen Ravialfa Oy, kunnes Ilpo Pitkänen (1962–2013) osti yhtiön 2000-luvun alussa. Pitkäsen kustantamana "7 oikein" -lehdestä tuli suomen suosituin ravivihjelehti. Pitkänen kasvatti myös itse ravihevosia, joiden tunnuspiirre oli hauskat kaksimieliset nimet. Ilpo Pitkäsen leski Tiina Pitkänen myi "7 oikein" -lehden henkilökuntineen Suomen Hevosurheilulehdelle lokakuussa 2015.
Vuoden 2016 alusta "7 oikein" yhdistettiin Hevosurheilulehden päätöksellä Suomen Hippoksen vuodesta 2012 julkaiseman "Toto"-vihjelehden kanssa ja lehden koko kahdeksanhenkinen toimitus irtisanottiin. Ennen yhdistämistä "7 oikein" -lehden levikki oli laskenut Ilpo Pitkäsen poismenon johdosta noin 8 200 kappaleeseen.
Vuodesta 2017 lähtien "7 oikein" on ilmestynyt myös digiversiona.
Oskari Lehtonen (pikajuoksija)

Oskari Lehtonen (s. 14. kesäkuuta 1997) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Nurmijärven Yleisurheilua. Lehtosen valmentajana toimii Petteri Jouste. Hänen ennätyksensä sadalla metrillä on 10,39 s ja kahdella sadalla metrillä 20,76 s.
Lehtonen kuului Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 kuudenneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän juoksi toisen osuuden Suomen saadessa pikaviestissä pronssia ajalla 39,70. Lisäksi hän eteni 200 metrillä välieriin. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän juoksi kolmannen osuuden Suomen pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi Suomen ennätys -ajalla 38,92. Joukkue oli parantanut maan ennätyksen jo alkuerissä aikaan 39,11. Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän selviytyi 200 metrillä välieriin. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän kuului alkuerissä karsiutuneeseen Suomen pikaviestijoukkueeseen.
Lehtonen voitti 200 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Jyväskylässä 2018 ja sai samalla matkalla SM-hopeaa Joensuussa 2022. Sadalla metrillä hän sijoittui kolmanneksi Tampereella 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 200 metrillä 2019. Hän sai samalla matkalla hopeaa 2020 sekä pronssia 2021 ja 2022 .
Lehtonen on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2018, jolloin hän voitti Suomi–Ruotsi-maaottelussa 200 metrin juoksun.
Kosteikkotattaret

Kosteikkotattaret eli ukontattaret ("Persicaria") on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun lasketaan kuuluvaksi ainakin reilut 60 lajia, mutta noin 160 sukuun kuvatun lajin taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Kosteikkotattaret ovat kuuluneet aiemmin suurempaan tatarsukuun, mutta tuo suku on sittemmin jaettu useammaksi pienemmäksi suvuksi. Kosteikkotattarien ohella omiksi suvuikseen on erotettu niveltattaret eli pihatattaret ("Polygonum"), konnantattaret ("Bistorta"), röyhytattaret ("Aconogonon"), kurjentattaret ("Koenigia") ja köynnöstattaret eli kiertotattaret ("Fallopia").
Kosteikkotattaret ovat yleensä yksivuotisia, joskus harvoin monivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden kasvutapa vaihtelee pystystä maanmyötäiseen, ja joskus ne voivat kasvaa myös veden alla. Kosteikkotattarien lehdet ovat herttamaisia sekä joskus mustapilkullisia. Kukat ovat yleensä kaksineuvoisia ja muodostavat tiiviin tai harvan tähkäkukinnon. Kukkien kehä on tavallisesti viisilukuinen, ja terälehdet ovat valkoisia, vihertäviä tai vaaleanpunaisia. Emit ovat yleensä kaksiluottisia, joskus kolmiluottisia. Kosteikkotattarien hedelmä on pähkylä.
Suomessa tavataan useampia kosteikkotattareihin kuuluvia lajeja.
Netjerkare Siptah

Netjerkare Siptah oli muinaisen Egyptin faarao, joka johti maata kuudennen dynastian viimeisenä ja seitsemännen dynastian ensimmäisenä faaraona. Koska Siptah oli kuudennen dynastian viimeinen faarao, osa egyptologeista pitää häntä vanhan valtakunnan viimeisenä faaraona. Netjerkare johti maata lyhyen ajan 2184 eaa. – 2181 eaa., jolloin faaraon valta oli murenemassa.
Nagako

Nagako (; 6. maaliskuuta 1903 Tokio – 16. kesäkuuta 2000 Tokio) oli Japanin keisari Hirohiton vaimo vuosina 1924–1989 sekä Japanin keisarinna vuosina 1926–1989, miehensä kuolemaan asti. Nagako sai kuolemansa jälkeen uuden nimen keisarinna Kōjun (). Nagako ja Hirohito olivat Japanin historian pitkäaikaisin keisaripari, sillä heidän avioliittonsa kesti lähes 65 vuotta. Parille syntyi seitsemän lasta. 
Nagako kuoli vuonna 2000. Hengitysvaikeuksien ja pudonneen verenpaineen vuoksi hän vaipui ensin koomaan.. 
Nagako kuului Japanin keisarillisen suvun "Ōke"-haaraan ja oli Japanin viimeinen ylhäistä sukua ollut keisarilliseen sukuun naitu keisarinna.
Sielunvaras

Sielunvaras () on vuonna 1916 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Holger-Madsenin ohjaaman rikoselokuvan pääosaa esittää Gunnar Tolnæs.
Juoni.
Perintöjalokiviensä varastamista pelkäävä kreivi Coltenberg kutsuu kotiinsa salapoliisi Foxin. Pian käy ilmi, että tohtori Harmodi on hypnotisoinut kreivin tyttären Judithin varastamaan jalokivet. Poliisin saapuessa paikalle Harmodi ampuu itsensä ja Judith vapautuu lumouksesta.
Tuotanto.
Nordisk Films Kompagnin tuottama "Sielunvaras" on ohjaaja Holger-Madsenille tyypillinen synkkä tarina, jonka ansioihin kuuluvat taitava valaistus ja kuvan syvyyssommittelu. Sitä esitettiin Suomessa loppuvuodesta 1916. Tanskan ja Alankomaiden elokuvamuseoiden yhteistyönä restauroitu elokuva on nähtävissä Tanskan elokuvamuseon sivustolla.
Köynnöstattaret

Köynnöstattaret eli kiertotattaret ("Fallopia") on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi noin 15 lajia sekä muutama lajiristeymä. Köynnöstattaret on aiemmin luokiteltu kuuluviksi suurempaan tatarsukuun, joka on sittemmin jaettu useaksi pienemmäksi tatarsuvuksi. Köynnöstattarien ohella omiksi suvuikseen on eroteltu niveltattaret eli pihatattaret ("Polygonum"), kosteikkotattaret eli ukontattaret ("Persicaria"), konnantattaret ("Bistorta"), röyhytattaret ("Aconogonon"), kurjentattaret ("Koenigia") ja jättitattaret ("Reynoutria").
Köynnöstattaret ovat yksi- tai monivuotisia kasveja, joiden varsi on joko hento ja köynnösmäinen tai vankka ja pysty. Köynnöstatarten lehdet ovat ruodillisia ja muodoltaan kolmiomaisia tai herttamaisia sekä hertta- tai nuolityvisiä. Köynnöstatarten kukat ovat kaksineuvoisia sekä usein roikkuvia ja niissä on viisi valkoista, vihertävää tai punertavaa kehälehteä. Emit ovat kolmiluottisia. Köynnöstatarten hedelmä on kolmikulmainen ja musta pähkylä, joka on kehälehtien ympäröimä.
Köynnöstattareihin kuuluvia lajeja ovat olleet Suomessa haitallisiksi vieraslajeiksi luokitellut sahalinintatar eli jättitatar ("Fallopia sachalinensis") ja japanintatar ("Fallopia japonica") sekä niiden lajiristeymä tarhatatar eli hörtsätatar ("Fallopia" × "bohemica"). Tosin nykyisin nämä kolme luokitellaan yleensä jättitatarten ("Reynoutria") sukuun.
Lajeja ja lajiristeymiä.
Nykyisin jättitattareihin ("Reynoutria") luokitellut lajit:
Holger-Madsen

Holger-Madsen (vuoteen 1911 saakka "Holger Madsen", 11. huhtikuuta 1878 Kööpenhamina – 30. marraskuuta 1943 Kööpenhamina) oli tanskalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä.
Kellosepän perheeseen syntynyt Holger-Madsen aloitti teatteriuransa Rønnessä vuonna 1896. Hän työskenteli vuoteen 1912 saakka Kööpenhaminan Casino-teatterissa ja vuosina 1912–1914 Dagmar-teatterissa. Holger-Madsenin elokuvaura alkoi näyttelijänä vuonna 1907. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli "Kun en Tigger" vuonna 1912. Vuosina 1913–1920 Holger-Madsen työskenteli Nordisk Films Kompagnilla, jolle hän ohjasi noin 80 elokuvaa. Niistä tunnetuimpia ovat "Opiumsdrømmen" (1914), "Evangeliemandens Liv" (1915), "Ned med Vaabnene!" (1915), "Pax æterna" (1917) ja "Avaruuslaiva" ("Himmelskibet", 1918). Ohjaaja tuli tunnetuksi tyyliniekkana, jonka elokuville oli ominaista taidokas valaistus ja kuvan sommittelu syvyyssuunnassa.
Vuodesta 1920 lähtien Holger-Madsen työskenteli Saksassa, jossa hän ohjasi lähes 15 elokuvaa. Oltuaan välillä teatterinäyttelijänä ja -ohjaajana Tanskassa hän palasi kotimaahansa lopullisesti vuonna 1930. Holger-Madsenin viimeinen elokuva oli "Sol over Danmark" vuonna 1936. Vuodesta 1937 lähtien hän toimi elokuvateatterin johtajana.
Sukupuolihormoni

Sukupuolihormoni on sukupuolitoimintoihin vaikuttava steroidi. Sukupuolihormonien tuotanto käynnistyy murrosiässä ja niitä erittyy erityisesti sukupuolirauhasista, joista miehellä keskeisiä ovat kivekset ja naisella munasarjat. Sukupuolihormoneja ovat miesten androgeenit eli mieshormonit ja naisten estrogeenit eli naishormonit. Näiden kahden ryhmän lisäksi naisilla tavataan keltarauhashormoneja eli gestageeneja. Ihmisen aivojen aivolisäkkeen erittämät hormonit stimuloivat sukupuolirauhasia tuottamaan sukupuolihormoneita.
Tärkein androgeeni on testosteroni ja tärkein estrogeeni estradioli. Keltarauhashormoneista tärkein on progesteroni. Sukupuolihormonit säätelevät miehen ja naisen sukupuolitunnusmerkkien kehittymistä ja seksuaalitoimintoja. Sukupuolihormonit syntyvät kolesterolista monimutkaisten kemiallisten reaktioiden seurauksena. Sukupuolihormoneilla ei ole riittävästä tuotannosta ja riittävistä pitoisuuksista huolimatta vaikutusta elleivät ne kykene vaikuttamaan niille tarkoitettuihin reseptoreihin. Androgeeneille on androgeenireseptoreita ja estrogeeneille estrogeenireseptoreita. Aivolisäkkeen vajaatoiminta aiheuttaa sukupuolihormonien tuotannon häiriintymistä. Sukupuolihormonien häiriöt ovat lisääntymishäiriöiden syitä. Pienten pitoisuuksien vuoksi testosteronin ja estradiolin mittaamiset ovat vaikeita.
Adolf Butenandt sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1939 työstään sukupuolihormonien tutkimisessa.
Mainichi Shimbun

Mainichi Shimbun (, "Päivän uutiset") on levikiltään kolmanneksi suurin Japanin "kolmesta suuresta" sanomalehdistä. Sen julkaisee aamu- ja iltapäiväpainoksen Tokiossa, Osakassa ja kolmessa muussa Japanin aluekeskuksessa.
Tämä japanilainen lehti sai alkunsa lehden oman tulkinnan mukaan 21. helmikuuta 1872, jolloin tokiolainen "Tokyo Nichinichi Shimbun" -lehden ensimmäinen numero ilmestyi. Toisen näkemyksen mukaan taustalla oli Rikken Seitōn vuonna 1882 julkaisema puoluelehti "Nihon Rikken Seitō shimbun".Lehti päätyi vuonna 1903 teollisuusmies Motoyama Hikoichin hallintaan. Vuodesta 1911 lehteä on julkaistu nimellä Mainichi Shimbun.
Tyyliltään uudistusmielinen sanomalehti vetoaa erityisesti Japanin laajaan keskiluokkaiseen lukijakuntaan. Lehden levikki oli 1970-luvulta lähtien viiden miljoonan suuruusluokassa. Nyttemmin, painetun japanilaisen sanomalehdistön levikin yleisesti laskiessa, myös levikki oli laskenut 3,055 miljoonaan (elokuu 2016). Mainichi Shimbunia luonnehditaan yleisesti kansallisesti ja kansainvälisesti toiseksi arvostetuimmaksi Japanin kolmesta suurimmasta sanomalehdestä Asahi Shimbun -lehden jälkeen. 
Lehtikonsernin palveluksessa on noin 3 200 henkeä (toisen lähteen mukaan yli 6 000 henkeä). Lehti julkaisee moniin länsimaalaisiin sanomalehtiin verrattuna varsin runsaasti kansainvälisiä uutisia.
Kari Salminen (professori)

Kari Salminen (22. syyskuuta 1937 Helsinki – 1. heinäkuuta 2016 Juva) oli elintarvikekemian professori ja Valion tutkimusjohtaja.
Salminen valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1964 pääaineenaan kemia. Sen jälkeen hän suoritti ravitsemustieteen (ent. ravintokemia) maisterin tutkinnon (ent. kandidaatin tutkinto) vuonna 1968 ja tohtorin tutkinnon vuonna 1970.
Salminen aloitti tutkijan uransa jo vuonna 1963 Helsingin yliopiston ravintokemian laitoksen assistenttina ja tutkijana. Valion tutkimusjohtaja hänestä tuli 1985. Valiolla ollessaan Salminen oli kehittämässä voin ja rypsiöljyn seosta, joka tunnettiin sitten Voimariinina ja myöhemmin Oivariinina. Hän johti myös Lactobacillus GG- maitohappobakteerin tutkimusta, jonka tuloksena syntyivät Valion Gefilus-tuotteet. 
Salminen jäi tutkimusjohtajan toimesta eläkkeelle vuonna 1998, mutta toimi sen jälkeen vielä Helsingin yliopiston elintarvikekemian dosenttina, useiden yritysten tieteellisenä neuvonantajana sekä vuoden ajan Turun yliopiston elintarvikekemian professorina. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin jo vuonna vuonna 1992, ja Suomen Leijonan komentajamerkki vuonna 1999.
Salminen kiinnitti jo 1990-luvun alussa huomiota margariinien valmistuksen yhteydessä syntyvien transrasvahappojen terveyshaittoihin. Hän suositteli nauttimaan kasvirasvat juoksevina eikä katalyyttisesti kovetettuina ja toi esille maitorasvan positiiviset terveysvaikutukset.
Salminen kuoli tapaturmaisesti kesäasunnollaan isokokoisen ruohonleikkurin kaaduttua hänen päälleen.
Willgodt Odhner

Willgodt Theophil Odhner (10. elokuuta 1845 Dalby, Värmlannin lääni – 2. syyskuuta 1905 Pietari) oli ruotsalainen insinööri ja tehtailija. Hänet tunnetaan "aritmometriksi" tai leikillisesti "snurraksi" ( = hyrrä, rulla) kutsutun varhaisen laskukoneen, mekaanisen nelilaskimen keksijänä.
Odhner jätti insinööriopintonsa Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa kesken ja muutti 23-vuotiaana Venäjän Pietariin parempia ansiomahdollisuuksia etsimään. Siellä hän pääsi töihin Alfred Nobelin isonveljen Ludvig Nobelin konepajayritykseen, mutta alkoi vapaa-aikanaan kehitellä omia ideoitaan. Vuonna 1871 hän sai korjattavakseen ranskalaisen Charles Xavier Thomas’n monimutkaisen laskukoneen ja alkoi miettiä, miten siitä saisi yksinkertaisemman käyttää ja pienemmän kooltaan. Hän sai ensimmäisen prototyyppinsä kokoon vuonna 1874 ja sitä seuraavalle versiolle patentin 1878 Saksassa ja seuraavana vuonna Ruotsissa. Aivan samoihin aikoihin keksittiin kaksi muuta tulevan toimistoelämän keskeistä välinettä, lankapuhelin ja kirjoituskone, ja kaikki kolme olivat käytössä 1900-luvun loppupuolelle saakka.
Odhner kehitteli kannettavaa ”Arithmometeriään” vielä toistakymmentä vuotta ennen kuin se otettiin tuotantoon vuonna 1890 ja perustettiin yritys Original-Odhner AB. Valmistuslisenssejä annettiin muillekin, ja patenttisuojan päätyttyä 1907 valmistajia tuli yhä lisää. Laite oli kooltaan vain 18×13×13 senttimetriä. Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen vuonna 1905 kuolleen Odhnerin työn jatkajat siirsivät valmistuksen Pietarista Ruotsiin, jossa Original-Odhner fuusioitui vuonna 1942 Åtvidabergin kanssa ja muodostui Facit AB.
Shawn Colvin

Shawn Colvin (s. 10. tammikuuta 1956 Vermillion, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan 1997 julkaistusta singlestä "Sunny Came Home".
Henkilökohtainen elämä.
Colvin syntyi Vermillionissa Etelä-Dakotassa ja vietti nuoruutensa Londonissa Ontariossa ja Carbondalessa Illinoisissa. Colvin oppi soittamaan kitaraa 10-vuotiaana. Colvin on ollut naimisissa kahdesti: Ensin Simon Tassanon kanssa vuonna 1993, josta erosi kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1997 hän avioitui valokuvaaja Mario Erwinin kanssa, josta erosi 2002. Hänellä on vuonna 1998 syntynyt tytär.
Ura.
Colvin muutti Austiniin Texasiin ja liittyi yhtyeeseen nimeltä Dixie Diesels. Vuonna 1983 hän muutti New Yorkiin ja liittyi Buddy Millerin yhtyeeseen. Vuonna 1987 tuottaja Steve Addabbo palkkasi hänet taustalaulajaksi Suzanne Vegan lauluun "Luka" . Tämän johdosta Colvin sai levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa ja julkaisi debyyttialbuminsa "Steady On" yhteistyössä tuottajakumppanin John Leventhalin kanssa vuonna 1989. Levy voitti Grammyn parhaasta nykyaikaisesta folk-albumista. Toinen albumi "Fat City" julkaistiin vuonna 1992 ja sai Grammy-ehdokkuuden parhaasta nykyfolk-albumista. Laulu "I Do not Know Why" oli Grammy-ehdokkaana parhaasta naislaulajan popesityksestä. 
Vuonna 1996 Colvin julkaisi albumin "A Few Small Repairs" ja vuonna 1997 menestyssinglen "Sunny Came Home", joka voitti vuoden laulun ja vuoden levytyksen Grammyn vuonna 1998. "A Few Small Repairs" -albumi myi platinaa. 
Colvin on esiintynyt useiden elokuvien soundtrackeillä mm. Serendipity (Sattumalta) elokuvassa hän esittää kappaleen "When You Know".
Kesäkuussa 2016 ilmestyi Colvinin ja Steve Earlen yhteisalbumi "Colvin &amp; Earle".
Gunnar Tolnæs

Gunnar Tolnæs (7. joulukuuta 1879 Oslo – 9. marraskuuta 1940 Oslo) oli norjalainen näyttelijä.
Opettajan perheeseen syntynyt Tolnæs aloitti teatteriuransa Fahlstrømin teatterissa vuonna 1906 ja näytteli sen jälkeen muun muassa Oslon Kansallisteatterissa vuosina 1908–1916. Hän aloitti elokuvauransa Ruotsissa vuonna 1914 ja työskenteli vuodesta 1915 lähtien Nordisk Filmillä Tanskassa, jossa hänestä tuli yksi maan suurimmista elokuvatähdistä. Tolnæsin suurin yleisömenestys oli maharadžan osa Robert Dinesenin "Maharadjahens yndlingshustrussa" (1917) ja sen useissa jatko-osissa. Hän esitti pääosaa myös Holger-Madsenin "Avaruuslaivassa" ("Himmelskibet", 1918). 1920-luvulla Tolnæs työskenteli Saksassa ja vuosina 1929–1939 Oslon Uudessa teatterissa.
Konnanvihvilä

Konnanvihvilä ("Juncus bufonius") on kosteiden paikkojen matala kasvi.
Konnanvihvilän varsi on haarova, liereät lehdet harvassa. Se kukkii kesäkuusta elokuuhun, kukkavarsi on pitkä ja kukat sijaitsevat siinä yksitellen. Suojuslehdet ovat vihreät tai punertavat, ja kolme sisintä ovat paljon pidemmät kuin muut. Niiden keskellä on kuusi hedettä, joiden pituus on noin kaksi kertaa suojuslehtien pituus. Hedelmä on vaaleanruskea.
Konnanvihvilää tavataan luonnonvaraisena Euroopassa, Afrikassa, Venäjällä, Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Amerikassa. Se kasvaa kosteissa ympäristöissä, sisävesien rannoilla ja riisipelloilla. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, harvinaisempi maan pohjoisosissa. Suomessa konnanvihvilää on aiemmin pidetty kokonaan muinaistulokkaana, mutta nykyisen tulkinnan mukaan laji on ainakin osittain alkuperäinen.
HT Media

HT Media on vuonna 1924 perustettu intialainen lehtitalo, joka yhdessä tytäryhtiöittensä kanssa kustantaa ja julkaisee sanoma- ja aikakauslehtiä Intiassa. Yrityksen osake on noteerattu Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE). 
Yrityksen toiminta on jaettu kolmeen toimialaan: Sanoma- ja aikakauslehtien painaminen ja julkaisu, Radiolähetykset ja viihde sekä Digitaalinen liiketoiminta. Yhtiön julkaisuihin kuuluvat Hindustan Times (eräs maailman laajalevikkisimpiä englanninkielisiä sanomalehtiä, 7-12/2016 Intian 14. laajalevikkisin sanomalehti), Hindustan (hindinkielinen sanomalehti, 7-12/2016 Intian 5. laajalevikkisin sanomalehti), "Mint" (talouspainotteinen sanomalehti), Nandan (kuukausittain ilmestyvä lasten aikakauslehti) ja Kadambini (kuukausittain ilmestyvä naistenlehti). Yhtymän radiokanavabrändejä Intiassa ovat Fever 104 ja Radio Nasha 107.2. Mediayhtymän verkkosivuja ovat "hindustantimes.com" (uutissivusto), "livemint.com" (talousuutissivusto), "shine.com" (työpaikkaportaali), "desimartini.com" (elokuva-arvostelu ja -pisteytys) ja "HTCampus.com" (opiskelijoille tarkoitettu opintosivusto).
Hjalmar Davidsen

Hjalmar Davidsen (2. helmikuuta 1879 Kööpenhamina – 7. helmikuuta 1958) oli tanskalainen elokuvaohjaaja.
Varakkaan liikemiehen perheeseen syntynyt Davidsen sai kaupallisen koulutuksen ja valmistautui jatkamaan perheen yritystoimintaa. Oleskellessaan ulkomailla hän kiinnostui elokuvasta ja osti vuonna 1908 Østergaden Kosmorama-teatterin. Vuonna 1910 hän tuotti Asta Nielsenin esikoiselokuvan "Kuilu", joka oli suuri kaupallinen menestys. Vuosina 1913–1917 Davidsen työskenteli Nordisk Filmillä, jolle hän ohjasi noin 50 elokuvaa. Niistä menestyksekkäin oli Gunnar Tolnæsin tähdittämä "Pjerrot" vuonna 1917. Davidsenin viimeinen ohjaustyö oli "Skomagerprinsen" vuonna 1920. Sen jälkeen hän jatkoi työtään elokuvateatterin omistajana.
Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim

Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim on lääketieteellinen julkaisusarja, jota julkaisee ja kustantaa Suomalainen Lääkäriseura Duodecim. Sen ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1885. Lehden pääasiallisena tehtävänä on lääkäreiden ja lääketieteen opiskelijoiden tieteellinen ja ammatillinen täydennyskoulutus.
Lehti ilmestyy 24 kertaa vuodessa. Lehden artikkelit ovat ensimmäisestä numerosta alkaen luettavissa verkossa. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Lehden päätoimittaja on Jaana Suvisaari.
SQS

SQS on Suomen Queer-tutkimuksen Seuran toimittama aikakauslehti, joka julkaisee queer-tutkimuksen alaan liittyvää monitieteistä tutkimusta. Lehden mukaan queer-tutkimuksen tavoitteena on tehdä näkyväksi ja kyseenalaistaa erilaisia identiteettikategorioita, kuten sukupuolta, seksuaalisuutta, rotua, kansallisuutta ja luokkaa. Tutkimukseen lukeutuu esimerkiksi ei-normatiivisten seksuaalisuuksien ja Sukupuolentutkimus ja kriittinen heteronormatiivisuuden tarkastelu.
Lehti on ilmestynyt vuodesta 2006 alkaen ja nykyään 1-2 kertaa vuodessa verkossa open access -julkaisuna. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Päätoimittajat.
Vuonna 2017 lehden päätoimittajina olivat Tiia Sudenkaarne ja Lottamari Kähkönen.
Mestis-pokaali

Mestis-pokaali on suomalaisen jääkiekon toiseksi korkeimman sarjatason, Mestiksen, kiertopalkinto, joka myönnetään sarjan voittaneelle joukkueelle kauden päättyessä. Pokaali oli käytössä jo jääkiekon I-divisioonassa, jonka Jääkiekkoliiton mestaruussarja (Mestis) korvasi vuonna 2000. 
Mestis-pokaaliin kiinnitettyihin laattoihin kaiverretaan mestarijoukkueen nimi, mestaruuden voittaneet pelaajat sekä mestaruuskausi.
Dainik Jagran

Dainik Jagran (; ) on Intiassa päivittäin julkaistava hindinkielinen sanomalehti. Se luokiteltiin heinä-joulukuun 2016 levikkitutkimuksessa Intian laajalevikkisimmäksi sanomalehdeksi. Lehden päivittäinen levikki oli tuolloin keskimäärin 3,921 miljoonaa. Lehden perusti vuonna 1942 Shri Puran Chandra Gupta. Lehteä kustantaa intialainen pörssiyhtiö Jagran Prakashan Limited ja lehden kotipaikka on Kanpur. Dainik Jagranista julkaistaan kaikkiaan 37 erilaista painosta ja niillä lehti leviää 11 Intian osavaltioon.
Lukijatutkimusten mukaan Dainik Jagran on Intian luetuin päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Maailman sanomalehtiliiton (World Association of Newspapers, WAN) mukaan Dainik Jagran olisi maailman luetuin päivittäin ilmestyvä lehti. Esimerkiksi vuoden 2014 intialaisissa lukijatutkimuksissa Dainik Jagranin lukijoiden määräksi arvioitiin 16,6 miljoonaa. Päinvastoin kuin länsimaissa, Intiassa useimpien sanomalehtien levikki ja lukijakunnan määrä on ollut merkittävässä kasvussa 2000-luvulla. Printtilehdet ovat mediatutkimusten mukaan Intiassa television jälkeen seuratuin tiedotusvälineiden muoto.
Katsuhito Gorai

 
Katsuhito Gorai (s. 1. syyskuuta 1960 Tokio) on japanilainen karateka. Hän on International Karate Organizationin komitean jäsen, sekä hallinnoi Yhdysvaltain Kyokushin-karatea ja on pääohjaajana New Yorkissa.
Ura.
Gorai aloitti Kyokushinin harjoittelun nuorena ja osallistui myös turnauksiin saavuttamatta isompaa menestystä. Hän oli muun muassa mukana vuoden 1989 Japanin mestaruuskilpailuissa. Koska Gorai oli opiskellut liikehallintoa Fordhamin yliopistossa Bronxissa Masutatsu Ōyama oli ennen kuolemaansa ehtinyt antaa hänelle tehtäväkseen kehittää Kyokushinin toimintaa Yhdysvalloissa. Gorai keskittyi kilpailemisen sijaan opettamiseen sekä erilaisiin leiri- ja kilpailujärjestelyihin. Hän muun muassa perusti ensimmäisen dojonsa Manhattanille ja sittemmin ensimmäiset All American Openit 1996 ja myöhemmin 2005 painoluokalliset Yhdysvaltain-mestaruuskilpailut.
Yksityiselämä.
Gorai on ollut naimisissa vuodesta 1994 lähtien yhdysvaltalaisen Elizabeth Powellin kanssa, joka työskentelee myös New Yorkissa Kyokushin-ohjaajana. Powellilla on 5. danin arvo, jonka hän sai 2011. Ylennyksen myötä hänestä tuli ensimmäinen nainen Kyokushinissa, joka on omaa 5. danin vyöarvon.
Glücksburg (suku)

Glücksburg (koko nimi , ) on eurooppalainen hallitsijasuku ja tanskalaisen Oldenburg-suvun haara. Glücksburg on nykyinen Tanskan ja Norjan hallitsijasuku ja on aiemmin hallinnut myös Kreikkaa. Myös Britannian nykyinen hallitsija kuuluu sukujuuriltaan Glücksburg-sukuun.
Suvun historia.
Suku polveutuu Tanskan kuningas Kristan III:n pojasta, Slesvig-Holsten-Sønderborgin herttua Hannu nuoremmasta (1545–1622), joka sai eräitä läänityksiä Schleswig-Holsteinin alueelta, mukaan lukien Sønderborgin, ja rakennutti mailleen vuonna 1587 valmistuneen Glücksburgin linnan. Nimeä Glücksburg käytti alkujaan linnaa hallinnut Hannun pojasta Filipistä polveutunut herttuallinen sukuhaara, joka kuitenkin sammui mieslinjalta vuonna 1779 ja kokonaan vuonna 1825 viimeisen herttuan lesken kuoltua.
Nykyinen Glücksburgin suku polveutuu Hannun toisesta pojasta Alexanderista, ja se tunnettiin alkujaan nimellä Slesvig-Holsten-Sønderborg-Beck, mutta Tanskan kuningas Fredrik VI antoi vuonna 1825 suvun päämiehelle, herttua Vilhelmille, vapautuneen Glücksburgin herttuan arvon ja samalla myös linnan. Suvun päämiehen asema ja Glücksburgin herttuan arvo periytyivät myöhemmin Vilhelmin toiseksi vanhimman pojan Fredrikin jälkeläisille, kun taas Fredrikin nuorempi veli nimettiin Tanskan kruununperijäksi ja tuli vuonna 1863 kuninkaaksi nimellä Kristian IX Oldenburgien alkuperäisen päähaaran sammuttua.
Kaikki Tanskan hallitsijat vuodesta 1863 ovat kuuluneet Glücksburgin sukuun. Kuningas Kristian IX:n pojanpoika Carl valittiin vuonna 1905 Ruotsista itsenäistyneen Norjan kuninkaaksi nimellä Haakon VII, mistä alkaen suku on hallinnut myös Norjan valtaistuinta. Kristian IX:n poika Vilhelm puolestaan valittiin vuonna 1863 Kreikan kuninkaaksi nimellä Yrjö I. Suku hallitsi Kreikkaa vuosina 1863–1924 ja 1935–1973, kunnes maa muutettiin tasavallaksi.
Glücksburgin ja samalla koko Oldenburgin suvun nykyinen päämies on Saksassa asuva Glücksburgin herttua Christoph (s. 1949). Sukuun ovat kuuluneet myös Kreikan kuningasperheeseen syntyneet Espanjan kuningatar Sofía (s. 1938) ja Britannian kuningatar Elisabet II:n prinssipuoliso Philip (1921–2021) sekä viimeksi mainitun poika, Britannian nykyinen kuningas Charles III (s. 1948), joka kuitenkin edustaa virallisesti Windsorin hallitsijasukua.
Stefano Casiraghi

Stefano Casiraghi (8. syyskuuta 1960 Como, Italia – 3. lokakuuta 1990 Monte Carlo, Monaco) oli italialainen julkisuuden henkilö ja liikemies. Hän oli Giancarlo Casiraghin ja Fernanda Biffin poika, ja Monacon prinsessa Caroline Louise Marguiriten toinen aviomies.
Casiraghi työskenteli perheyrityksessä ja kiinteistöalalla. Hän harrasti kilpaveneilyä ja sai surmansa veneiden nopeuskilpailussa sattuneessa onnettomuudessa.
Casiraghi ja prinsessa Caroline avioituivat 29. joulukuuta 1983 ja heillä oli kolme yhteistä lasta. Casiraghi haudattiin Monacoon, Chapelle de la Paixiin kolme päivää onnettomuuden jälkeen.
Dainik Bhaskar

Dainik Bhaskar () on Intiassa päivittäin julkaistava hindinkielinen sanomalehti. Se luokiteltiin heinä-joulukuun 2016 levikkitutkimuksessa Intian toiseksi laajalevikkisimmäksi sanomalehdeksi keskimäärin 3,813 miljoonan numeron päivittäisellä levikillään, vaikka vielä alkuvuodesta 2016 Dainik Bhaskar oli Intian laajalevikkisin lehti. Lehdestä julkaistaan 43 eri painosta yhteensä 11 Intian osavaltiossa. Lehteä julkaisee intialainen pörssiyritys D. B. Corp Ltd. (Dainik Bhaskar Group), joka toteaa olevansa Intian suurin sanomalehtiryhmä. 
Lehtikustantaja toteaa sivustollaan Dainik Bhaskarin olevan Maailman sanomalehtien ja uutiskustantajien liiton vuoden 2016 yhteenvedon (WAN-IFRA 2016) mukaan maailman 4. laajalevikkisin sanomalehti 3,818 miljoonan numeron levikillään (tiedot viittaavat vuoden 2015 tilanteeseen). Vuoden 2014 intialaisissa lukijatutkimuksissa Dainik Bhaskarin lukijamääräksi arvioitiin 13,8 miljoonaa. Päinvastoin kuin länsimaissa, Intiassa sanomalehtien levikki ja lukijakunnan määrä on ollut selvässä kasvussa 2000-luvulla.
Luiz Feitosa

 
Luiz Feitosa on brasilialainen karateka. Hän voitti Kyokushinin Brasilian Openin kerran 1988.
Feitosa saavutti menestystä kotimaassaan Brasiliassa voittamalla historian toisen Brasilian Openin, jossa käytiin Brasilian mestaruudesta. Hän voitti loppuottelussa Tadeu Silvan. Feitosa eteni seuraavan kerran loppuotteluun 1990, jolloin hän saavutti hopeaa hävittyään Francisco Filholle. Feitosa voitti pronssia vuosina 1993 ja 1994 Brasilian Openissa, jolloin mestaruuden voitti molemmilla kerroilla Francisco Filho.
Feitosa liittyi myöhemmin Kyokushinin IFK-liittoon.
Makeastevia

Makeastevia ("Stevia rebaudiana") on asterikasvien heimoon kuuluva kasvi, josta saadaan makeutusaineena käytettyä steviaa.
Makeastevia on monivuotinen pieni pensas, joka kasvaa vajaan metrin korkuiseksi. Lehtien pituus on 2-3 cm. Pienet, valkoiset, kellomaiset kukat kasvavat lähelle verson latvaa.
Makeasteviaa kasvaa luonnonvaraisena Paraguayssa, mutta sitä viljellään myös esimerkiksi Uruguayssa, Brasiliassa, Israelissa, Thaimaassa ja Kiinassa.
Guaranit ovat käyttäneet steviaa juomissaan 1500 vuoden ajan. Japanilaiset kehittivät menetelmän erottaa kasvista makeutusainetta 1970-luvulla. Länsimaissa siitä tuli suosittu 2000-luvun alussa. Euroopan unioni antoi myyntiluvan 2011.