tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matjaž Markič

Matjaž Markič (s. 12. tammikuuta 1983 Koper) on slovenialainen uimari. Hän edustaa PK Koper -seuraa ja on pituudeltaan 197 cm.
Markič saavutti junioreiden EM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin rintauinnissa Vallettassa 2001. Hän oli samassa lajissa kahdestoista Barcelonan MM-kilpailuissa 2003 ja seitsemäs Dublinin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2003. Vuonna 2004 hän sai 50 metrin rintauinnissa pronssia Madridin pitkän radan EM-kilpailuissa ajalla 28,24, oli kahdeksas Indianapolisin lyhyen radan MM-kilpailuissa ja neljäs Wienin lyhyen radan EM-kilpailuissa. 
Markič saavutti 2005 pronssia 50 metrin rintauinnissa sekä Almerian Välimeren kilpailuissa ajalla 28,24 että Triesten lyhyen radan EM-kilpailuissa ajalla 27,08. Montrealin MM-kilpailuissa hän oli samassa lajissa kymmenes. Hän sai 50 metrin rintauinnissa pronssia myös Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2006 ajalla 27,87. Seuraavana vuonna hän oli samassa lajissa viidestoista Melbournen MM-kilpailuissa ja neljäs Debrecenin lyhyen radan EM-kilpailuissa.
Markič sijoittui Eindhovenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2008 viidenneksi 50 metrin rintauinnissa. Pekingin olympialaisissa hän oli 100 metrin rintauinnissa 24:s. Hän voitti saman vuoden Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa kultaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 26,47 ja sijoittui kuudenneksi 100 metrin rintauinnissa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 50 metrin rintauinnissa kuudes. 
Markič sijoittui lyhyen radan EM-kilpailuissa 50 metrin rintauinnissa viidenneksi Istanbulissa 2009 ja seitsemänneksi Eindhovenissa 2010. Hän oli samassa lajissa kymmenes Shanghain MM-kilpailuissa 2011 ja viides Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012.
Sumatranpitta

Sumatranpitta ("Pitta schneideri") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sumatranpittaa tavataan Indonesiassa Sumatran saarella ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 66 100 km2.Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Sulttaanipitta

Sulttaanipitta ("Pitta caerulea") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sulttaanipittaa tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa ja Thaimaassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 130 000 km2. Lajin on kuvattu olevan harvinainen, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Safiiripitta

Safiiripitta ("Pitta cyanea") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Safiiripittaa tavataan Bangladeshissa, Intiassa, Kambodžassa, Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 020 000 km². Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tommi Visto

Tommi Visto (s. 5. syyskuuta 1965 Vammala) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän pelasi 1990-luvulla 120 Ykkösen ottelua Joutsenon Kullervossa sekä kauden 1992 Veikkausliigaa Jarossa. IFK Willmanstrandin kanssa hän saavutti futsalin Suomen-mestaruuden vuonna 2000.
Ura.
Hyökkääjänä pelannut Visto on Vammalan Palloseuran kasvatti. Hän liittyi Lappeenrannan Pallon joukkueeseen kaudella 1987, jolloin joukkueen sarjataso oli III divisioona (myöhemmältä nimeltään Kolmonen). Visto teki 26 maalia ja LaPa nousi II divisioonaan (Kakkonen), jossa hän pelasi joukkueen kanssa kaudet 1988–1989.
Kaudeksi 1990 Visto siirtyi I divisioonaan (Ykkönen) nousseeseen Joutsenon Kullervoon, mikä aiheutti riitaa LaPan ja JoKun välille. JoKu katsoi Viston sopimuksen päättyneen ja sopimuksessa olleen pykälän mahdollistaneen vapaan siirtymisen, ja LaPa puolestaan piti itseään oikeutettuna siirtokorvaukseen. JoKu joutui lopulta maksamaan 60 000 markkaa saadakseen Viston pelikelpoiseksi. Seura vei tapauksen oikeuteen, mutta raastuvanoikeus asettui LaPan kannalle keväällä 1991 ja tuomio piti myös hovioikeudessa. Tuolloin elettiin aikaa ennen niin sanottua Bosman-sääntöä ja Suomen EU-jäsenyyttä.
JoKulle Visto teki kaudella 1990 viisi ja kaudella 1991 kahdeksan maalia. Ne siivittivät hänet kaudeksi 1992 pietarsaarelaisen Jaron Veikkausliiga-joukkueeseen. Liigadebyyttinsä Visto teki 2–2-tasapeliin päättyneessä vierasottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan 7. toukokuuta 1992. Kaikkiaan hän pelasi 18 liigaottelussa, joista kahdeksassa hän oli avauskokoonpanossa. Liigamaaleja hän teki neljä, mistä ensimmäisen 1–2-tappioon päättyneessä kotiottelussa Kuusysiä vastaan 21. toukokuuta.
Kaudeksi 1993 Visto palasi JoKuun eli Kultsuun ja teki jälleen kahdeksan maalia. Kauden 1995 hän pelasi Kolmosta Uus-Lavolan Peli-Pojissa, ja sen jälkeen taas kaudet 1996–1998 Kultsussa, niistä kausi 1997 Kakkosessa. Ykkösen otteluita Visto pelasi Kultsussa yhteensä 120, joissa hän teki 29 maalia. Hän oli Antti Salon (35) jälkeen Kultsun toiseksi paras maalintekijä seuran yhdeksän Ykkösen-kauden aikana. Vielä kaudella 2005 Visto pelasi yhden Ykkösen ottelun Rakuunoissa. Hän kuului myös IFK Willmanstrandin JKKI-joukkueeseen. WIFK pääsi Suomen Cupin fair play -finaaliin, jossa se kaatoi HIFK:n.
Visto pelasi myös futsalia. Hän saavutti useiden muiden Kultsun pelaajien tapaan lajin Suomen-mestaruuden WIFK:n kanssa vuonna 2000. Vuonna 2007 hän oli voittamassa FKKI-40-sarjan SM-kultaa.
Aguri Shimizu

Aguri Shimizu (, s. 9. maaliskuuta 1992 Myōkō) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä. 172 senttimetriä pitkä ja 60 kilogrammaa painava Shimizu edustaa Euglena Ski Clubia.
Shimizu debytoi maailmancupissa tammikuussa 2009 Val di Fiemmen yhteislähtökilpailussa sijoittuen sijalle 50. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti helmikuussa 2016 Val di Fiemmen suurmäen kilpailusta ollen 29:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 22. tila Val di Fiemmen suurmäen kilpailusta niin ikään helmikuulta 2016.
Shimizu on saavuttanut talviuniversiadeista kaksi kultaa yhteislähtökilpailuista vuosilta 2011 ja 2013, yhden joukkuehopean vuodelta 2015 ja pronssia normaalimäen kilpailusta ja joukkuekilpailusta vuodelta 2013.
Shimizun pikkuveli Reruhi Shimizu on mäkihypyn olympiamitalisti.
Chuck E. Cheese’s

Chuck E. Cheese’s (aikaisemmin Chuck E. Cheese’s Pizza Time Theatre ja Chuck E. Cheese’s Pizza) on yhdysvaltalainen Nolan Bushnellin perustama ravintolaketju. Ketjun omistaa CEC Entertainment, Inc. ja sen päätoimipaikka sijaitsee Irvingissä, Texasissa. Ravintoloissa tarjoillaan muun muassa pizzaa ja siellä on kolikkopelejä, huvipuistolaitteita ja laulavia animatronicrobottieläimiä. Ketjun nimi tulee sen päämaskotista Chuck E. Cheesestä, laulavasta komediallisesta hiirestä. 
Ketjun ensimmäinen ravintola, Chuck E. Cheese’s Pizza Time Theatre avattiin vuonna 1977, San Jose, Kaliforniaan. Sen oli perustanut toinen Atarin perustajista, Nolan Bushnell, joka tunnetaan muun muassa pelistä "Pong".
Chuck E. Cheese’s ja sen kilpailija ShowBiz Pizza Place yhdistyivät vuonna 1984, jolloin syntyi "ShowBiz Pizza Time, Inc.", josta tuli vuonna 1998 "CEC Entertainment, Inc.", joka operoi 569 ravintolaa ympäri Amerikkaa (Helmikuu 2023).
Tuotteet.
Menu.
Ravintoloissa myydään pizzan lisäksi muun muassa leipiä ja salaatteja.
Joissain ravintoloissa myydään alkoholia.
Reetta Andolin

Reetta Andolin (ent. Kivelä, s. 17. helmikuuta 1977) on suomalainen elintarviketieteiden tohtori ja kaurapohjaisen kasviproteiinituotteen nyhtökauran toinen kehittäjä. Nyhtökauraa tuottavan Gold&amp;Green Foods -yrityksen Andolin on perustanut yhdessä startup-yrittäjä Maija Itkosen ja tutkija Zhong-qing Jiangin kanssa. Andolin jätti Gold&amp;Green Foodsilla teknologiajohtajan tehtävät vuonna 2019 mutta jatkaa yrityksen hallituksen jäsenenä. 
Andolin on työskennellyt maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan työelämäprofessorina 1.9.2020 alkaen. Työelämäprofessuurin alana on innovaatiojohtaminen ja kestävä ruokaketju. 
Helsingin yliopiston alumniyhdistys valitsi Reetta Andolinin Helsingin yliopiston Vuoden Alumniksi 2018. 
Elämä ja ura.
Andolin on kotoisin Hämeenlinnasta. Hän opiskeli Hämeenlinnan lyseon lukiossa, josta valmistui ylioppilaaksi vuonna 1996. Lyseon lukiossa Andolin tutustui tulevaan yrityskumppaniinsa Maija Itkoseen. Helsingin yliopistossa Andolin aloitti kemian opintonsa vuonna 1996 ja vaihtoi vuonna 1998 elintarvikekemiaan. Elintarviketieteiden maisteriksi hän valmistui vuonna 2003. 
Valmistuttuaan Andolin työskenteli Atrian tytäryhtiön tehtaalla Forssassa vuosina 2004–2007. 
Andolin lähti Forssasta mukaan Helsingin yliopiston kauratutkimushankkeeseen. Jatko-opintoja Andolin suoritti Helsingin yliopiston viljateknologian tutkimusryhmässä vuosina 2007–2011. Vuonna 2011 valmistunut väitöskirja valittiin Helsingin yliopiston soveltavien biotieteiden vuoden väitöskirjaksi. Andolin oli ensimmäisenä maailmassa löytänyt hapettumismekanismista syyn siihen, miksi kauran beetaglukaani usein pilkkoutuu säilytyksessä. 
Ennen Gold&amp;Green Foods -yrityksen perustamista Andolin toimi vuosina 2011–2015 tutkimuspäällikkönä Fazerin suklaatehtaalla. Siellä hän tutki muun muassa tuotteiden terveysvaikutuksia. 
Yksityiselämä.
Andolinilla on neljä lasta. 
Muuta.
Nyhtökaurayrittäjä Andolin on yksi dokumenttielokuva Yrittäjän päähenkilöistä. Virpi Suutarin ohjaamassa dokumenttielokuvassa seurataan Gold&amp;Green Foods -yrityksen syntyä ja sen perustajajäseniä. Yrittäjä sai vuonna 2019 parhaan dokumenttielokuvan sekä musiikin Jussi-palkinnon.
Stanisława Leszczyńska

Stanisława Leszczyńska (1896–1974) oli Auschwitzissa toiminut puolalainen kätilö, joka osallistui 3 000 lapsen synnytykseen.
Glorija Kotnik

Glorija Kotnik (1. kesäkuuta 1989 Slovenj Gradec, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen lumilautailija. Hänen lajeinaan ovat paripujottelu ja -suurpujottelu.
Kotnik on osallistunut olympialaisiin vuosina 2010–2022. Vancouverissa 2010 hän oli parisuurpujottelun lopputuloksissa sijalla 27. Sotšissa 2014 hän oli parisuurpujottelun 24:s ja paripujottelun 23:s. Hän oli Sotšissa Slovenian ainoa naislumilautailija. Pyeongchangissa 2018 hän sijoittui parisuurpujottelussa 15:nneksi ja Pekingissä 2022 hän saavutti samassa lajissa olympiapronssia.
Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailuissa Kotnik on kilpaillut yhdeksän kertaa, vuosina 2007, 2009, 2011, 2013, 2015, 2017, 2019, 2023 ja 2025. Jokaisissa kilpailuissa hän on kilpaillut sekä paripujottelussa että parisuurpujottelussa. Paripujottelussa paras sijoitus on 19:s vuodelta 2023 ja parisuurpujottelussa 17:s vuodelta 2023.
Lumilautailun maailmancupissa Kotnik debytoi kaudella 2005–2006. Hän voitti Cortina d'Ampezzon parisuurpujottelun joulukuussa 2022. Lisäksi hän on ollut neljäs Roglassa tammikuussa 2018, Banskossa kahdeksan päivää myöhemmin ja Cortina d’Ampezzossa joulukuussa 2018, Carezzassa joulukuussa 2022 ja Yanqingissa joulukuussa 2024, kaikki parisuurpujottelussa.
Kotnik loukkaantui elokuussa 2015 eikä kilpaillut seuraavalla kaudella lainkaan.
Portsmouth (1650)

Portsmouth oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1651 vesillelaskettu 38-tykkinen neljännen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin huhtikuussa 1649 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Thomas Eastwood. Köli laskettiin kesäkuussa, ja alus laskettiin vesille vuonna 1650. Aluksen valmistuskustannukset olivat 3 587 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1650 päällikkönään William Bradley ja se purjehti Irlannin rannikolla. Alus oli 1651 Irlannin merellä Blaken laivasto-osaston mukana. Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun ja Kentish Knockin taisteluun 28. syyskuuta.
Aluksen päälliköksi tuli 30. elokuuta 1688 George Saint Loe. Lokakuussa alus kuului Darthmouthin laivasto-osastoon. Alus osallistui 1. toukokuuta 1689 Bantry Bayn taisteluun. Ranskan laivaston 58-tykkinen linjalaiva "La Marquise" valtasi aluksen Kanaalissa. Vallattu alus tuhoutui räjähdyksessä.
Völkerschlachtdenkmal

Völkerschlachtdenkmal ('kansojen taistelun muistomerkki') on Saksan Leipzigiin vuonna 1913 pystytetty suurikokoinen muistomerkki. Se on omistettu Napoleonin sotiin kuuluvan vuonna 1813 käydyn Leipzigin taistelun muistolle, ja sen on suunnitellut taiteilija Bruno Schmitz. Muistomerkki valmistui taistelun satavuotisjuhlan aikaan. Sitä käytettiin vuosina 1913–1989 poliittisiin tarkoituksiin propagandassa joukkotapahtumien taustana. Muistomerkin edessä on hehtaarin kokoinen tekolampi.
Muitomerkki.
Muistomerkki on 91 metriä korkea ja pohjapinta-alaltaan 70 × 80 metriä. Se koostuu betonirungosta, joka on verhoiltu 26 500 porfyriittigraniittisella kivellä. Ylätasanteelle johtavat portaat sisältävät yli 500 askelmaa. Muistomerkin rakennustyöt kestivät 15 vuotta.
Vuosien mittaan muistomerkille annettiin eri merkityksiä, ja sen edustalla pidettiin propagandtilaisuuksia. Kun Saksa joutui vuonna 1914 ensimmäiseen maailmansotaan, muistomerkille annettiin isänmaallinen merkitys. Natsiaikana isänmaallisuus pyrittiin liittämään Saksan myyttiseen sotilashistoriaan. DDR-kaudella muistomerkin haluttiin esittävän Saksan ja Neuvostoliiton ystävyyttä.
Völkerschlachtdenkmal valmistui 18. lokakuuta 1913. Sen suunnittelivat arkkitehti Bruno Schmitz ja kuvanveistäjä Franz Metzner. Se on aatteellinen, mittasuhteiltaan mahtipontinen Saksan muistomerkki. Työt pantiin alkuun 1897. Mahtavista, monumenttia vastaan kasatuista maamassoista, jotka kolmelta sivulta nousevat monumenttia vastaan (neljännen täyttävät portaat) kohoaa aluspilareineen noin 70 x 70 metrin alan kattavana 91 metrin korkuinen betoni- ja kivirakennelma 23 metriä korkealta keinotekoiselta penkereltään, reunapiirteiltään valtavana pyramidina. Sen pyöreää yläosaa ympäröi kunniavartiostona kaksitoista 12,76 metrin korkuista kivestä veistettyä sotilasta.
Korkeassa kolmiosaisessa sisätilassa alimpana on pyöreä krypta kohtalonaamioineen, joiden edessä on vartijat. Sen päällä ydinhuoneena on Saksan kansan mainehalli, jonka avonaisen kupureiän jatkona kohoaa kupoli kryptan lattiasta lukien 60 metrin korkeuteen. Veistoksista mainehallin neljän istuvan, Saksan heräämistä symboloivan kuvion korkeus on 9,35 metriä, "uhrautuvuuden" pää 1,65 metriä korkea, hartiamitta 4 metriä, keskisormi 1,10 metriä, poika isän sylissä 7 metriä. Mittakaavaltaan valtava monumentti kokonaisuudessaan veistoksineen on suljetun eheä, kuin kertavalamalla syntynyt. Muistomerkin kustannukset olivat kuusi miljoonaa silloista saksanmarkkaa.
Der See der Tränen.
Rakennuksen edessä on tekolampi "Der See der Tränen [um die gefallenen Soldaten]", kooltaan 162 x 79 metriä. Nimen lampi sai natsi-Saksan aikaan..
Uroš Murn

Uroš Murn (s. 9. helmikuuta 1975 Novo mesto) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1997–2010. Hän edusti slovenialaista KRKA - Telekom Slovenije -joukkuetta 1997–2000, italialaisia Mobilvetta Design - Formaggi Trentiniä 2001–2002 ja Formaggi Pinzolo Fiavè - Ciarrocchi Immobiliarea 2003, sveitsiläistä Phonak Hearing Systems -tallia 2004–2006, yhdysvaltalaista Discovery Channel Pro Cycling Teamia 2007 ja slovenialaista Adria Mobilia 2008–2010.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa seitsemäs
Course de la Solidarité Olympique, etapin 3 voitto
GP Krka, voitto
GP Kranj, etapin 1 voitto
Kroatian ympäriajo, etappien 1 ja 6a voitto
Slovenian ympäriajo, etapin 3 voitto
Olympialaiset, maantieajossa 32:s
Italian ympäriajo, etapilla 11 kolmas
GP Krka, voitto
Stausee Rundfahrt, voitto
US Pro Championships, toinen
GP Krka, voitto
Maantieajon Slovenian-mestaruus
Olympialaiset, maantieajossa 50:s
Pariisi–Tours, kahdeksas
Setmana Catalana, etapin 1 voitto
Espanjan ympäriajo, etapilla 8 kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa seitsemäs
3-kinuklidinyylibentsilaatti

3-kinuklidinyylibentsilaatti eli BZ (C21H23NO3) on bentsiilihapon ja 3-kinuklidinolin muodostama estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kemiallisena aseena. 3-kinuklidinyylibentsilaatti on kemiallisten aseiden kieltosopimuksen liitteen 2 alainen kemikaali.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa 3-kinuklidinyylibentsilaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta paremmin happoliuoksiin ja moniin polaarisiin orgaanisiin liuottimiin. Kemikaali hydrolysoituu emäksisissä olosuhteissa bentsiilihapoksi ja 3-kinuklidinoliksi. 3-kinuklidinyylibentsilaatin vaikutukset muistuttavat atropiinin vaikutuksia, ja yhdiste on muskariinisten kolinergisten reseptorien antagonisti. Aineelle altistumisen vaikutukset alkavat ilmetä noin puolen tunnin kuluttua altistumisesta aineelle, ovat voimakkaimmillaan noin 4–10 tunnin jälkeen ja voivat kestää jopa neljä vuorokautta. Yhdiste läpäisee veri-aivoesteen. Myrkytyksen oireita ovat sekavuus, hämmentyneisyys, näkö- ja kuulohallusinaatiot, muisti- ja tarkkaavaisuusongelmat ja psykomotoristen toimintojen heikentyminen. Oireet heikentyvät noin 2–4 vuorokauden kuluessa ja kyvyt palaavat normaaleiksi. 3-kinuklidinyylibentsilaatti on optisesti aktiivinen molekyyli ja R-enantiomeeri sitoutuu S-enantiomeeria voimakkaammin muskariinisiin kolinergisiin reseptoreihin.
3-Kinuklidinyylibentsilaattia voidaan valmistaa metyylibentsilaatin ja 3-kinuklidinolin välisellä vaihtoesteröintireaktiolla.
Olga Oinola

Olga Adéle Oinola, vuoteen 1906 "Johansson" (2. heinäkuuta 1865 Leppävirta – 6. marraskuuta 1949) oli suomalainen kansakoulunopettaja.
Oinolan vanhemmat olivat maanmittari Josef Salomon Johansson ja Gustava Ehnberg. Oinola valmistui tyttökoulusta 1879, jatko-opistosta 1887. Hän teki opintomatkan Saksaan 1911 ja 1913. 
Oinola oli Helsingin kaupungin yleisen suomalaisen kansakoulun opettaja 1888–1930, tyttöjen ammattikoulun äidinkielen ja terveysopin tuntiopettaja 1905–1923.
Hän oli myös monissa luottamustoimissa, kuten kaupunginvaltuuston jäsen (kok.) 1919–1920 ja 1931–1936, köyhäinhoitolautakunnan jäsen vuoteen 1936, Suomalaisen naisliiton keskushallituksen jäsen 1907–1949, puheenjohtaja 1913–1921 ja 1932–1934, Suomen opettajien raittiusliiton varapuheenjohtaja 1922–1932, puheenjohtaja 1932–1935, kunniajäsen 1935, Naisten raittiuskeskuksen varapuheenjohtaja 1921–1939, Naisopettajayhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1913.
Oinolan erityisen kiinnostuksen kohteita olivat yhteiskunnallinen työ, etenkin raittius- ja naisasia.
Hans Uhlmann

Hans Uhlmann (27. marraskuuta 1900 Berliini – 1975) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hän teki konstruktivistisia metalliveistoksia, joista monet ovat useavärisiä. Hän pyrki Karl Hartungin, Norbert Kricken sekä Brigitte Meier-Denninghoffin tavoin muodon viimeistelyyn erikoismuotojen vaalimisen vuoksi.
Headline Studio

Headline Studio on vuonna 1995 perustettu musiikkistudio, jonka perusti Yön tuolloinen kitaristi Jani Viitanen. Studion tilat sijaitsevat Tampereen keskustassa. Studiossa on äänitetty muun muassa Apulannan, Dave Lindholmin, Anssi Kelan, Popedan, YUP:n ja Pelle Miljoonan albumeita.
Studioiden tiloissa toimii myös vuonna 2004 perustettu musiikkituotantoyhtiö Afterglow Music, joka on tuottanut muun muassa Olli Lindholmin, Suvi Teräsniskan ja Jonne Aaronin julkaisuja.
Henrietta Swan Leavitt

Henrietta Swan Leavitt (4. heinäkuuta 1868 – 12. joulukuuta 1921) oli yhdysvaltalainen astronomi, joka kehitti luminositeetin eli tähtien säteilytehon mittamisen tutkiessaan sykkiviä Kefeiditähtiä. Hän julkaisi periaatteen vuosina 1908 ja 1912.
Leavittin työn pohjalta Edwin Hubble ja Vesto Slipher määrittelivät, että universumi on laajeneva (Hubblen laki).
Auran sokeritehdas

Auran sokeritehdas oli Turussa Aurajoen itärannalla Martin kaupunginosassa noin sata vuotta toiminut sokeritehdas. Se aloitti toimintansa vuonna 1859 ja lakkautettiin vuonna 1961.
Historia.
Jo 1700-luvulla Turussa, osoitteessa Läntinen Rantakatu 7 toimi Suomen vanhin sokeritehdas, joka lopetettiin vuonna 1824. Pian sen jälkeen ulkomailla kehitettiin uusi valmistustekniikka, jonka avulla sokeria voitiin valmistaa kannattavammin. Pian kauppiaiden yhteenliittymä päätti perustaa Turkuun uuden, ajanmukaisen sokeritehdasyhtiön "Aura Sockerbruks-Bolag". Kauppiaisiin kuuluivat Carl Magnus Dahlström (1805–1875), Fr. Spoof (1815–1891), Gustaf Adolf Lindblom, E. P. Thomé (1797–1859) ja Abraham Kingelinin poika Abraham Kingelin nuorempi (1820–1859).
Sokeritehtaan suunnitteli kaupunginarkkitehti Georg Theodor Chiewitz, ja se muodostui neljästä suuresta punatiilisestä rakennuksesta. Se oli ensimmäinen varta vasten teollisuuslaitokseksi suunniteltu rakennuskokonaisuus Suomessa, ja siitä alkoi punatiilisen teollisuusrakentamisen perinne. Tuotanto alkoi vuonna 1859, ja Auran sokeritehtaasta tuli pian yksi Turun suurimmista työnantajista. Vuosien 1913–1914 paikkeilla työntekijöitä oli 166 ja tuotantoa 8 miljoonaa kiloa toppasokeria vuodessa, mikä vastasi 23 prosenttia Suomen koko sokerituotannosta. Raakasokeri tuotiin Karibianmeren saarilta kuten Kuubasta ja Jamaikalta.
Vuonna 1918 tehdas fuusioitiin Suomen Sokeriin, jonka muut sokeritehtaat sijaitsivat Kotkassa, Vaasassa ja Helsingin Töölönlahden rannalla (Töölön sokeritehdas).
Sotien jälkeen Auran sokeritehtaan kilpailukyky alkoi heiketä. Tähän vaikuttivat hankala sijainti ahtaalla keskustatontilla ilman rautatietä ja isojen laivojen pääsyä sekä vanhentunut valmistustekniikka. Tehtaalle saatiin lisää toimintavuosia, kun Naantalin sokeritehtaan ylijäämätuotetta, niin sanottua paksumehua alettiin jalostaa Auran tehtaalla palasokerin raaka-aineeksi.
Auran sokeritehdas lakkautettiin 1961. Martinsillan lähellä sijaitseva tontti myytiin ja Rakennustoimisto A. Puolimatka Oy rakensi paikalle Asunto-osakeyhtiö Sokerinrannan.
Chantal van den Broek-Blaak

Chantal van den Broek-Blaak (o.s. Blaak, s. 22. lokakuuta 1989 Rotterdam) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti AA Drink Cycling Teamia 2008, Leontien.nl-joukkuetta 2009–2010, AA Drink - Leontien.nl:ää 2011–2012, Team Tibco - To The Top -joukkuetta 2013, Specialized - Lululemonia 2014, Boels-Dolmans-tallia 2015–2020 ja SD Worx -joukkuetta vuodesta 2021 helmikuuhun 2025, jolloin lopetti uransa.
Van den Broek-Blaak voitti maailmancupiin kuuluneen Open de Suède Vårgårda -kilpailun 2014 sekä World Touriin kuuluneet Ronde van Drenthen ja Gent–Wevelgemin 2016. Hän voitti maantieajon maailmanmestaruuden 2017 Bergenissä 28 sekunnin erolla Katrin Garfootiin. Hän voitti World Tour -kilpailut Amstel Gold Racen 2018, Flanderin ympäriajon 2020 sekä Strade Bianchen ja Simac Ladies Tourin 2021. Hän voitti maantieajon Alankomaiden-mestaruuden 2017, 2018 ja 2024.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Aika-ajon junioreiden Alankomaiden-mestaruus
Ratapyöräilyn takaa-ajon junioreiden Alankomaiden-mestaruus
Aika-ajon junioreiden Alankomaiden-mestaruus
Ronde van Drenthe, kolmas
Kasseien Omloop Exloo, voitto
EM-kilpailut, kultaa alle 23-v. maantieajossa
Joukkueaika-ajon Alankomaiden-mestaruus
RaboSter Zeeuwsche Eilanden, 2. etapin voitto
Erondegemse Pijl, voitto
MM-kilpailut, pronssia joukkueaika-ajossa
Drentse 8, voitto
Energiewacht Tour, 5. etapin voitto
Open de Suède Vårgårda, henkilökohtaisen kilpailun ja joukkueaika-ajon voitto
MM-kilpailut, kultaa joukkueaika-ajossa, henkilökohtaisessa aika-ajossa 13:s
Le Samyn, voitto
Emakumeen Bira, 3. etapin voitto
MM-kilpailut, hopeaa joukkueaika-ajossa
Omloop Het Nieuwsblad, toinen
Le Samyn, voitto
Ronde van Drenthe, voitto
Gent–Wevelgem, voitto
Flanderin ympäriajo, kolmas
Energiewacht Tour, 2. etapin voitto
Open de Suède Vårgårda, joukkueaika-ajon voitto, henkilökohtaisessa kilpailussa kolmas
Boels Rental Ladies Tour, kokonaiskilpailun voitto
MM-kilpailut, kultaa joukkueaika-ajossa
Omloop Het Nieuwsblad, toinen
Flanderin ympäriajo, kolmas
Healthy Ageing Tour, 4. etapin voitto
Maantieajon Alankomaiden-mestaruus
MM-kilpailut, kultaa maantieajossa, hopeaa joukkueaika-ajossa
Trofeo Alfredo Binda-Comune di Cittiglio, toinen
Healthy Ageing Tour, 4. etapin voitto
Amstel Gold Race, voitto
Maantieajon Alankomaiden-mestaruus 
Boels Ladies Tour, 5. etapin voitto
MM-kilpailut, hopeaa joukkueaika-ajossa
Omloop Het Nieuwsblad, voitto
Ronde van Drenthe, toinen
Euroopan kisat, hopeaa aika-ajossa
Le Samyn des Dames, voitto
EM-kilpailut, maantieajossa neljäs
MM-kilpailut, maantieajossa 12:s
Flanderin ympäriajo, voitto
Strade Bianche, voitto
Dwars door het Hageland, voitto
Simac Ladies Tour, kokonaiskilpailun voitto
Drentse Acht van Westerveld, voitto
Flanderin ympäriajo, kolmas
Maantieajon Alankomaiden-mestaruus
Karl Müller-Berghaus

Karl Müller-Berghaus (alk. Müller; 14. huhtikuuta 1829 Braunschweig – 11. marraskuuta 1907 Stuttgart) oli saksalainen viulisti, kapellimestari ja säveltäjä, joka työskenteli Suomessa Turun Soitannollisen Seuran orkesterin kapellimestarina 1886–1895 ja sävelsi ensimmäisen Kalevala-aiheisen oopperan "Kalevaiset Pohjolassa" ("Die Kalewainen in Pochjola").
Karl Müller syntyi musiikkisukuun, ja hän soitti ensiviulua niin kutsutussa nuoremmassa Müller-jousikvartetissa, jonka hän muodosti veljiensä kanssa. Hän työskenteli viulistina ja kapellimestarina eri puolilla Saksaa (Rostockissa, Wiesbadenissa, Stuttgartissa, Hampurissa) ja ulkomailla (Nizzassa, Turussa).
Müller-Berghausin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kaksi jousikvartettoa, sinfonia, kantaatti "Jeftan tytär" sekä Suomessa sävelletty ooppera "Kalevaiset Pohjolassa".
Nimi "Berghaus" on Müllerin vaimon, laulaja Elviran tyttönimi.
HAT-P-32b

HAT-P-32b on eksoplaneetta joka kiertää G- tai F-tyypin tähteä HAT-P-32 noin 1 044 valovuoden päässä Aurinkokunnasta, Andromedan tähdistön suunnalla. Sen ja HAT-P-33b eksoplaneetan löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 6. kesäkuuta 2011, mutta sen olemassaolosta oli viitteitä jo niinkin aikaisin kuin 2004. Eksoplaneetta on luultavasti tyypiltään kuuma jupiter, ja vaikka sen massa on hieman pienempi kuin Jupiterilla, se on kooltaan lähes kaksinkertainen.
Fyysiset ominaisuudet.
HAT-P-32b kiertää emotähteään 0,0344 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on vain noin 2,15 vuorokautta. Lisäksi läheisyys emotähteen nostanee planeetan pintalämpötilan jopa 1 720 Kelviniin. Planeetan säde on poikkeuksellisen suuri, lähes 23 kertaa Maan säde, ja se onkin kooltaan kolmanneksi suurin tunnetuista eksoplaneetoista.
Timo Metsola

Timo Metsola (s. 4. heinäkuuta 1975 Espoo) on helsinkiläinen yrittäjä. Hän on Vuokraturva Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja sekä Vuokraturva-yhtiöt -konsernin perustaja ja pääomistaja. Lisäksi Metsola käyttää päätösvaltaa sijoitusyhtiöissä Asuntosalkku Oy, Asuntosalkku Suomi Oy ja Asuntosalkku Eesti Oy. Hän on Suomen Vuokranantajat ry:n hallituksen jäsen ja Suomen Kiinteistönvälittäjäliiton vuokravälitysvaliokunnan puheenjohtaja sekä Nordic Business Forum -tapahtumat järjestävän Nordic Business Group -konsernin hallituksen jäsen.
Metsola on opiskellut nuoruudessaan musiikkia. Hänen säveltämästään musiikista on julkaistu 2016 levy "Lintuja tuulessa". Kappaleita levyllä esittävät muun muassa Sani, Pertti Jalonen ja Tapio Liinoja. Metsola laulaa levyllä itse kappaleet ”Pakoon itseltään”, ”Vanhat valokuvat” ja ”Maailma tänään”. Vuonna 2017 julkaistiin toinen levy "Kuiskaus", jolla esiintyvät edellä mainittujen lisäksi Arja Koriseva, Jouni Keronen, Hannu Lehtonen ja Mirkka Paajanen. Metsola laulaa levyllä itse kappaleen "Ei minnekään oo kiire". Vuonna 2018 julkaistiin Metsolan säveltämä ja sanoittama kappale "Jos rakkaus ois vesipisara", jota on kuunneltu suoratoistona yli miljoona kertaa. Kappale nousi marraskuussa 2018 Spotifyn Viral 50 –listan sijalle 4.
Metsola on harrastanut judoa, jossa paras saavutus on pronssimitali miesten Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa. Nykyään hän kuuluu Suomen Judoliiton hallitukseen.
Metsola on myös harrastanut shakkia. Hän pelasi 32 siirtoa kestäneen kaksinpelin suurmestari Garry Kasparovia vastaan Nordic Business Forum -tapahtumassa lokakuussa 2015. 
Metsolan yhteiskunnallisia kannanottoja ovat olleet muun muassa ehdotus muuttotappiopaikkakuntien asuntojen romutuspalkkiosta sekä Metsolan itse kehittämien suurten sijoittajille verovähennyskelpoisten taloyhtiölainojen itsekriittinen vertaaminen ilmestyskirjan pedon luomiseen.
Ile Kallio Big Rock Band

Ile Kallio Big Rock Band oli suomalainen rock-yhtye, jonka Ile Kallio, Okko Laru ja Patrik Eriksson perustivat keväällä 2013. Yhtyeen esikoisalbumi "Shook Up!" julkaistiin keväällä 2015.
Uusi kokoonpano.
Yhtyeen nettisivujen mukaan vuosina 2013–2015 yhtyeessä tenorisaksofonia soittanut Panu Syrjänen, trumpettia Mikko Koponen sekä baritonisaksofonia soittava Markus Holkko eivät myöhemmin enää olleet mukana kokoonpanossa, vaan torvisektiosta vastasi tenorisaksofonia soittava Esa Niiva.
IKBRB julkaisi toisen studioalbuminsa "Right Now" 2. syyskuuta 2016. Yhtyeen viimeisenä keikkana pidetään esiintymistä On The Rocks -ravintolassa 17. marraskuuta 2018.
Philip Jackson (näyttelijä)

Philip Jackson (s. 18. kesäkuuta 1948 Retford, Nottinghamshire, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa ylikomisario Jappin roolissa Agatha Christien menestysromaaneihin perustuvassa ITV:n televisiosarjassa "Hercule Poirot" (1989–2002, 2013) ja apotti Hugon roolissa "Robin of Sherwood" -sarjassa (1984–1986). 
2000-luvulla Jackson on näytellyt päärooleja muun muassa komediasarjoissa "Boomers", "Raised by Wolves", "Home Time" ja "Sugartown". Hän on vierallut useissa tunnetuissa televisiosarjoissa, kuten "Coronation Street", "A Touch of Frost", "Foylen sota", "Midsomerin murhat", "Sydämen asialla", "Pikku-Britannia", "Ylämaan kettu", "Vielä virtaa", "Hiljainen todistaja", "Cuckoo", "Murha paratiisissa" ja "Ryhmä Pullman.
Jackson on näytellyt myös elokuvissa "Kapina nuorisovankilassa", "Give My Regards to Broad Street", "Brassed Off", "Grow Your Own", "Mike Bassett: England Manager" sekä "My Week with Marilyn".
Jackson on naimisissa Sally Baxterin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Pauline Moran

Pauline Moran (s. 26. elokuuta 1947 Blackpool, Lancashire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä, juontaja ja astrologi. Hän on näytellyt muun muassa neiti Lemonin roolissa Agatha Christien menestysromaaneihin perustuvassa televisiosarjassa "Hercule Poirot".
Teemu Karjalainen

Teemu Karjalainen (s. 29. toukokuuta 1995 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Forssan Palloseurassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Karjalainen laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Karjalainen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän toimi kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudella 2011–2012 Karjalainen toimi HPK:n B-nuorten varakapteenina. Kaudella 2012–2013 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli HPK:n paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 6+31=37.
Kaudella 2015–2016 Karjalainen nousi HPK:n SM-liigajoukkueeseen vakiokokoonpanon lähtijöiden ja loukkaantumisten myötä. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 2. maaliskuuta 2016 Espoo Bluesia vastaan. Karjalainen merkittiin kolmella täydellä ketjulla otteluun lähteneen HPK:n ylimääräiseen ketjuun yhdessä Teemu Kaislehdon kanssa. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.19 minuuttia. Karjalainen pelasi kauden aikana kaikkiaan neljä SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2016–2017 Karjalainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Forssan Palloseuraan. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Karjalaisen ensimmäinen kokonainen kausi miesten peleissä toi 31 runkosarjaottelussa tehot 9+23=32 ja yhdessä playoff-ottelussa yhden maalin. Kaudella 2017–2018 hän oli tehoilla 10+24=34 FPS:n toiseksi paras pistemies Jyri Waajakosken jälkeen. Karjalainen valittiin Suomi-sarjan tammikuun kuukauden pelaajaksi. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Suomi-sarjauraansa vuoden mittaisella sopimuksella JHT Kalajokeen.
Karjalainen teki kaudeksi 2019–2020 sopimuksen FPS:n kanssa, mutta hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin yhteisymmärryksessä ennen ensimmäistäkään ottelua, kun Karjalaisen harjoitteleminen ei ollut mahdollista työkiireiden vuoksi. Hän ei pelannut koko kauden aikana ja päätti jo lopettaa koko pelaajauransa. Lokakuussa 2020 Karjalainen palasi kuitenkin try-outille Mestikseen nostettuun FPS:ään, kun joukkue tarvitsi leveyttä sentteriosastolleen Olli Maansaaren jouduttua loppukaudeksi sivuun. Hän sai koejaksonsa päätteeksi loppukauden 2020–2021 kattavan jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Karjalainen on ollut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueen mukana.
Muuta.
Karjalainen valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta keväällä 2014.
Gabriel Petrović

Gabriel Petrović (s. 25. toukokuuta 1984 Solna, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Petrovićillä on myös Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisuus.
Petrović aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa suurseurassa AIK:ssa vuonna 2002. Hän esiintyi yhteensä seitsemässä ottelussa ennen siirtymistään toiseen solnalaisseuraan, silloiseen FC Café Operaan, vuonna 2004. Petrović pelasi seurassa vain vuoden, ja palasi seuraavaksi kaudeksi takaisin AIK:hon. Tällä kertaa hän pelasi yhteensä 14 ottelussa, mutta myös visiitti AIK:hon jäi vain vuoden mittaiseksi.
Kaudeksi 2006 Petrović suuntasi Suomeen ja Veikkausliigassa pelanneeseen IFK Mariehamniin. Hän pelasi kaudella yhteensä 23 ottelussa, mutta palasi seuraavaksi vuodeksi Ruotsiin ja entiseen seuraansa Café Operaan, jonka nimi oli tosin vaihtunut FC Väsby Unitediksi. Tällä kertaa Petrović oli seurassa kaksi kautta, minkä jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2009 Allsvenskaniin nousseen IF Brommapojkarnan riveihin. Hän vietti seurassa yhteensä seitsemän kautta, kunnes joulukuussa 2015 edessä oli jälleen paluu yhteen entisistä seuroista. IFK Mariehamn julkisti tehneensä kaksivuotisen sopimuksen Petrovićin kanssa.
Luettelo slovenialaisista olympiamitalisteista

Luettelo slovenialaisista olympiamitalisteista sisältää kaikki olympiamitalin voittaneet sloveenit. Slovenia oli vuodet 1896–1918 osa Itävalta-Unkaria, ja sloveenit kilpailivat Itävallan lipun alla. Vuodet 1918–1943 Slovenia oli osa Jugoslavian kuningaskuntaa ja vuodet 1943–1992 sosialistisena tasavaltana osa Jugoslavian liittotasavaltaa, joten sloveenit edustivat tuona aikana Jugoslaviaa. Sloveenit ovat edustaneet itsenäistä Slovenian tasavaltaa olympialaisissa vuoden 1992 talviolympialaisista lähtien.
Nykypäivän Sloveniaan osittain kuuluva Istria luovutettiin vuoden 1919 Saint-Germainin rauhassa Italialle. Alue muuttui Triesten vapaa-alueeksi vuonna 1947 Pariisin rauhansopimuksen jälkeen, ja lopulta vapaa-alueen toinen puolisko liitettiin osaksi Jugoslaviaa vuonna 1954. Sloveniaan nykypäivänä kuuluvat asutuskeskukset Izola, Koper, Piran ja Portorož kuuluivat Italiaan vuodet 1919–1947. Näiden aluemuutoksien myötä Italiaan jäi suuri sloveenien vähemmistö. Tähän etniseen ryhmään kuuluvat urheilijat edustavat Italiaa olympialaisissa. Italian sloveeneja ei katsota tässä luettelossa sloveeneiksi, vaan omaksi etniseksi vähemmistöksi.
Ensimmäinen slovenialainen olympiamitalisti oli miekkailija Rudolf Cvetko. Cvetko voitti hopeaa 1912 Tukholman olympialaisissa edustaen Itävaltaa. Cvetko oli myös ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut sloveeni.
Menestynein sloveeni olympialaisissa on voimistelija Leon Štukelj, joka voitti yhteensä kuusi olympiamitalia. Neljä mitalia ovat voittaneet alppihiihtäjä Tina Maze sekä soutaja Iztok Čop.
Pia Wurtzbach

Pia Alonzo Wurtzbach (s. 24. syyskuuta 1989 Stuttgart, Baden-Württemberg, Saksa) on saksalais-filippiiniläinen malli, näyttelijä ja missi. Hän on vuoden 2015 Miss Universum.
Wurtzbach syntyi saksalaiselle isälle ja filippiiniläiselle äidille Länsi-Saksassa. Perhe muutti Filippiineille hänen ollessaan 5-vuotias. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan 11-vuotias ja hänestä tuli perheen elättäjä näyttelijän ja mallin töillä. Wurtzbach puhuu sujuvasti cebuanoa, englantia ja tagalogia sekä alkeellista saksaa.
Osallistuttuaan kahtena aiempana vuotena samaan kilpailuun, Wurtzbach voitti Miss Filippiinit -kilpailun vuonna 2015. Hän edusti maataan Miss Universum -kilpailussa Las Vegasissa 20. joulukuuta 2015. Juontaja Steve Harvey julisti ensin virheellisesti Miss Kolumbia Ariadna Gutiérrezin voittajaksi, mutta palasi lavalle ja korjasi Wurtzbachin olevan oikea voittaja. Wurtzbach oli kolmas filippiiniläinen Miss Universum sitten Gloria Diazin voiton vuonna 1969 ja Margarita Moranin vuonna 1973.
Wurtzbach seurusteli filippiiniläis-sveitsiläisen kilpa-ajajan Marlon Stöckingerin kanssa, kunnes he erosivat vuonna 2019. Vuonna 2020 hän ilmoitti seurustelevansa skotlantilaisen yrittäjän Jeremy Jaunceyn kanssa. He menivät naimisiin Seychelleillä 24. maaliskuuta 2023.
Jan Kralj

Jan Kralj (3. maaliskuuta 1995 Ljubljana) on slovenialainen lumilautailija. Kralj on osallistunut kerran olympialaisiin, kolmesti MM-kilpailuihin ja laskenut 16 maailmancupin osakilpailua.
Kralj osallistui vuonna 2014 Sotšin talviolympialaisissa halfpipeen. Hän oli lopputuloksissa 29:s.
Maailmancupin osakilpailuissa Kraljin paras sijoitus on 13:s sija joulukuulta 2013 Rukalta.
ITC (yhtiö)

ITC Ltd on suuri intialainen, erityisesti tupakkateollisuuteen keskittynyt, nyttemmin kasvavasti monialainen holdingyhtiö. Yhtiön toiminta on jaettu neljään toimialueeseen: nopealiikkeiset kuluttajatuotteet, hotellit, paperi ja pakkaus sekä maatalousliiketoiminta. Nopealiikkeisiä kuluttajatuotteita ovat esimerkiksi tupakka, sikarit, leivonnaiset ja makeiset, paperikauppatuotteet ja pikaruoka. Maatalousliiketoimintaan kuuluu kaupankäyntiä esimerkiksi soijalla, mausteilla, kahvilla ja lehtitupakalla. Yhtiön kotipaikka on New Delhi.
Yhtiön osake noteerataan Intian Mumbain molemmissa pörsseissä (BSE ja NSE). Maaliskuun 2016 alussa ITC Limited oli markkina-arvoltaan (261 403 crorea Intian rupiaa) Intian kolmanneksi suurin julkisesti noteerattu yhtiö.
Yritys perustettiin 24. elokuuta 1910 nimellä "Imperial Tobacco Company of India Ltd". Vuonna 1970 yhtiön nimeksi vaihdettiin "India Tobacco Company Ltd" ja vuonna 1974 "I.T.C. Ltd". Yritysnimen pisteet saivat lähteä syyskuussa 2001. Koko toimintansa aikana yrityksen ydintuotteisiin ovat kuuluneet savukkeet ja lehtitupakka. Vuonna 1925 sai alkunsa pakkaus- ja painotuotteisiin liittyvä liiketoiminta, joka tuki savukekauppaa ja josta kehittyi Intian hienostunein pakkausalan osaaja. Hotellitoiminta käynnistyi vuonna 1975 Chennaista hankitun hotellin myötä.
Rok Marguč

Rok Marguč (s. 25. toukokuuta 1986 Celje, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen lumilautailija ja maailmanmestari.
Marguč voitti paripujottelun maailmanmestaruuden vuonna 2013 Stonehamissa. Lisäksi hänellä on MM-hopea vuodelta 2011 ja MM-pronssit vuosilta 2011 ja 2015.
Olympialaisiin Marguč on osallistunut kahdesti, vuonna 2010 Vancouverissa ja vuonna 2014 Sotšissa. Vancouverissa hän oli parisuurpujottelussa 23:s. Sotšissa hän oli paripujottelun 12:s ja parisuurpujottelun viides.
Marguč on voittanut urallaan yhden maailmancupin osakilpailun ja ollut kolmen parhaan joukossa kuudesti. Hän oli parisuurpujottelun maailmancupin kolmas kaudella 2012–2013.
St. Andrew (1622)

St. Andrew oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1622 vesillelaskettu 42-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin helmikuussa 1622 Deptfordin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Burrell. Se laskettiin vesille 1622.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1623 Espanjan sotaretkeä varten päällikkönään lordi Morley.
Vuonna 1660 aluksen aseistuksena oli 56 tykkiä. Alus haaksirikkoutui vuonna 1666.
Triumph (1623)

Triumph oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1623 vesillelaskettu 42-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 3. helmikuuta 1623 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi William Burrell. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna. Aluksen valmistuskustannukset olivat 10 142 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1625 Cadizin sotaretkea varten päällikkönään lordi Willoughby. La Rochellen edustalla vuonna 1627 aluksen päällikkyys oli Buckinghamin herttualla ja John Wattsilla. Vuosina 1636-1637 aluksen päällikkyys oli Northumberlandin jaarlilla ja William Rainborow'lla.
Vuonna 1660 aluksen tykkien lukumäärä oli 64, mutta sitä lisättiin vielä vuonna 1666 72:een.
Alus myytiin vuonna 1688.
Hankajärvi (Parkano)

Hankajärvi eli Hankojärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Vahojärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Hankajärvi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 1,5 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 46 hehtaaria. Se sijaitsee Vahojärven kylässä Vahojärven ja Ruojärven välissä. Järvi sijaitsee maastossa olevassa painaumassa, joka on virtaussuuntaan nähden poikittain. Järveä kiertää 140 metrin korkeusjäyrä, mutta esimerkiksi eteläpäässä vedestä kohoaa yli 20 metriä korkeita mäkiä. Järvi on saareton. Siihen laskee seitsemän metsä- tai pelto-ojaa. Suurin osa järven läpi virtaavasta vedestä tulee Vahojärveltä, Vähäjärveltä ja Hankalammelta kapean salmen kautta. Hankajärven vesi kulkeutuu toisen salmen kautta Hepolahteen, josta se laskee Lierunkosken kautta Melajokeen ja siitä edelleen Ruojärveen. Rantaviivan pituus on 5,4 kilometriä. Rannat ovat pääosin kangasmetsää, mutta rantaa reunustaa peltotilkut kolmessa kohtaa. Järven ympärillä sijaitsee kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu kolmekymmentä vapaa-ajan asuntoa. Järven pohjoisrannan ohittaa yhdystie 13289 ja länsirantaa seuraa etelään Saukonperälle asti kulkeva tie. Tampere-Seinäjoki-junarata ohittaa järven itäpuolta kulkien Vähäjärven yli.
Virkistys.
Järven pohjoispään länsirannalla sijaitsee Vahojärven leirikeskus, jonka omistaa Parkanon kaupunki.
Järven vedenlaatu seuraa pienellä viiveellä Vahojärven vedenlaatua. Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Gorazd Štangelj

Gorazd Štangelj (s. 27. tammikuuta 1973 Novo mesto) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1997–2011. 
Štangelj aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa KRKA - Telekom Slovenije -joukkueessa 1997–1998, minkä jälkeen edusti italialaisia Mobilvetta Design - Northwavea 1999, Liquigas-Pataa 2000–2001, Fassa Bortoloa 2002–2003, Saecoa 2004, Lamprea 2005–2007 ja Liquigasta 2008–2009 sekä kazakstanilaista Astana Teamia 2010–2011.
Štangelj menetti vuonna 2000 voittamansa maantieajon Slovenian-mestaruuden jäätyään kiinni efedriinin käytöstä. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän sai kahden viikon starttikiellon liian korkean hematokriittiarvon vuoksi..
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Trap-friis.dk
GP Kranj, voitto
Giro del Belvedere, voitto
GP Kranj, kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
Niedersachsen Rundfahrt, etapin 5 voitto
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Course de la Solidarité Olympique, etapin 2 (aika-ajo) voitto
Superprestige Gars, voitto
Commonwealth Bank Classic, kokonaiskilpailun voitto
GP Kanton Aargau Gippingen, kolmas
Trofeo Melinda, voitto
GP du Midi libre, etapin 5 voitto
Itävallan ympäriajo, etapin 2b (aika-ajo) voitto
Pariisi–Tours, viides
Lombardian ympäriajo, yhdeksäs
MM-kilpailut, maantieajossa 13:s
Giro di Toscana, voitto
Olympialaiset, aika-ajossa 34:s, maantieajossa 40:s
MM-kilpailut, maantieajossa 20:s
Lombardian ympäriajo, seitsemäs
Critérium International, mäkikirikilpailun voitto
Espanjan ympäriajo, etapin 1 (joukkueaika-ajo) voitto
MM-kilpailut, maantieajossa 18:s
Maantieajon Slovenian-mestaruus
Martin Hvastija

Martin Hvastija (s. 30. marraskuuta 1969 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1996–2004. 
Hvastija edusti ammattilaisurallaan italialaisia talleja: Cantina Tolloa 1996–1998, Ballan-Alessiota 1999, Alessiota 2000–2002, Tenaxia 2003 ja Alessio-Bianchia 2004. Uransa viimeisen kauden 2005 hän ajoi slovenialaisessa Perutnina Ptuj -joukkueessa..
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Circuito Montañés, 1., 3. ja 7. etapin voitto
GP Kranj, voitto
GP Kranj, 3. etapin voitto
MM-kilpailut, aika-ajossa 12:s, maantieajossa 18:s
Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
GP Istria 4, voitto
Olympialaiset, aika-ajossa 22:s, maantieajossa keskeytys
Vuelta a Andalucía, 4. etapin voitto
Omloop van de Vlaamse Scheldeboorden, voitto
E3 Prijs Vlaanderen, kolmas
Gent–Wevelgem, viides
Rauhanajo, 5. etapin voitto
GP Kranj, voitto
Robert Pintarič

Robert Pintarič (s. 25. maaliskuuta 1965 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena slovenialaisessa KRKA - Telekom Slovenije -joukkueessa 1998–1999.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Jadranska Magistrala, kokonaiskilpailun voitto
Slovakian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Slovenian ympäriajo, etappien 1 ja 2a voitto
Slovenian ympäriajo, etapin 3a voitto
Olympialaiset, aika-ajossa 32:s, maantieajossa 70:s
Slovakian ympäriajo, etapin 2 voitto
Kroatian ympäriajo, prologin voitto
Slovakian ympäriajo, etapin 9 (aika-ajo) voitto
Serbian ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto
Finest+FM

Finest+FM on Suomen ainoa vironkielinen radiokanava, jonka perusti suomenvirolainen levyjuontaja Argo Lepik tukemaan kasvanutta maanmiestensä yhteisöä. Yksi perustamisen motiiveista oli myös se, että virolaisiakin pienemmällä vähemmistöllä eli venäläisillä oli jo kauan ollut oma asemansa. Radioasema aloitti internetissä 14. marraskuuta 2013. Radion kuuluvuusalue keskittyy suomenvirolaisten pääasialliselle asuinalueelle eli Etelä-Suomeen.
Radio on musiikkisisällöltään keskittynyt kansainväliseen tanssimusiikkiin ja 80-90-lukujen virolaiseen pop- ja tanssimusiikkiin sekä tuorempiin virolaishitteihin. Lisäksi kanavalla käydään läpi Suomen ja Viron uutisia sekä lähetetään ylipäätään virolaisten elämää Suomessa käsittelevää vironkielistä puheohjelmaa. Mainostajat ovat suomalaisia, suomenvirolaisia ja virolaisia yrityksiä.
Vuoden 2020 alussa Finest+FM aloitti lähetykset Helsingissä taajuudella 98,5 MHz ja Hyvinkäällä sekä Kanta-Hämeessä taajuudella 94,4 MHz. Radion studio sijaitsee MTV Uutisten studiolla Pasilan Ilmalassa.
A&amp;O (kauppaketju)

A&amp;O‑ryhmä r.y. – A&amp;O‑gruppen r.f., alun perin ASO-ryhmä r.y., oli suomalaisten Tuko-keskusliikettä käyttävien päivittäistavarakauppiaiden vapaaehtoinen yhteistyöketju, joka toimi vuosina 1955–1978. ASO-toimintamalli ja -nimi olivat peräisin Länsi-Saksasta. Kuluttajille ryhmä näkyi ASO- ja sitten A&amp;O-tunnuksia käyttävinä elintarvikemyymälöinä ja niiden alueellisena tai valtakunnallisena yhteismainontana. Kauppaketjun asiakaslehtenä ilmestyi vuosina 1959–1963 "Äidin kauppa". Kauppiaiden ja henkilökunnan lehtenä toimivat 1963–1965 "ASO-viiri" ja sen jatkaja "A&amp;O-myyntineuvoja".
Historiaa.
Tukolaiset vähittäiskauppiaat etsivät 1950- ja 1960-luvulla ratkaisuja kiristyvään kilpailuun muun muassa vapaaehtoisista ketjuista, joiden avulla voitaisiin lisätä tehokkuutta yhteisostoilla, yhtenäisillä ketjutunnuksilla ja yhteismainonnalla. Näin syntyivät A&amp;O-ketjun (1955) lisäksi Spar- (1962) ja Tr- (1969) -nimiset ketjut, joiden tunnukset, yhteistyökumppanit ja toimintafilosofia olivat osittain peräisin muista Euroopan maista.
A&amp;O-yhteistoiminta alkoi vuonna 1955 nimellä ASO-ryhmä r.y. Vuonna 1966 ryhmä liittyi eurooppalaiseen yhteistoimintaan ja sen mukaisesti uudeksi nimeksi otettiin A&amp;O. Alueellisten Tuko-ryhmän tukkukauppojen asiakaskauppiaat muodostivat paikallisia A&amp;O-työryhmiä, joiden puheenjohtajat kokoontuivat valtakunnallisessa A&amp;O-puheenjohtajistossa, joka oli ryhmän ylin päättävä elin. A&amp;O-yhteistoiminnassa eivät olleet mukana kaikkein suurimmat Tukon tukkuliikkeet, vaan se oli enimmillään 16 keskisuuren tukkukaupan ja niiden asiakaskauppiaiden yhteistoimintaa.
1970-luvulla Tukossa alettiin vähitellen huomata monien ketjutunnusten hankaluus markkinoinnin järkeistämisen kannalta. A&amp;O-, Spar- ja Tr-tunnuksista luovuttiin, ja kaikki Tuko-ryhmän vähittäiskaupat ryhtyivät vuoden 1978 alusta käyttämään pelkästään T-tunnusta.