tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nymfaion (arkkitehtuuri)

Nymfaion (, ) oli antiikin Kreikassa ja Roomassa alun perin nymfeille omistettu lähdeluola, joka oli koristeltu muun muassa patsailla. Myöhemmin rakennettiin tätä tarkoitusta vastaavia näyttäviä vesiallasrakennelmia ja lähdekaivoja.
Deltamarin

Deltamarin Group on Raisiossa vuonna 1990 perustetusta laivansuunnittelutoimistosta alkunsa saanut konserni, jolla on Suomen lisäksi toimipisteitä myös Kiinassa, Puolassa ja Kroatiassa. Yhtiön 400 työntekijästä noin 250 työskentelee Suomessa. Deltamarin Oy:n liikevaihto vuonna 2015 oli noin 36 miljoonaa euroa.
Lokakuussa 2012 Deltamarinin osake-enemmistön kerrottiin siirtyvän suomalaisilta kiinalaiselle AVIC International Investments Limited -yhtiölle 32 miljoonan euron kauppahintaan. Ostaja on osa Kiinan valtiollisesta puolustus- ja lentokoneteollisuusyritys Aviation Industry Corporation of China eli AVIC:a, jolla on yli 300 tytäryhtiötä eri puolilla maailmaa. AVIC on Fortune 500 -listalla sijalla 162 vuonna 2017.
Vuonna 1999 Deltamarinille myönnettiin Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto.
Sanasto

Sanasto on kielen koko sanavarasto tai tietyn aihepiirin termistö. Sanastoksi nimitetään myös yhden aihepiirin selityksin varustettua sanaluetteloa. Erikoisalojen sanastoja ovat esimerkiksi graafisen alan sanasto ja rahoitusalan sanasto. Standardisoimisjärjestöt, Suomessa SFS, ovat julkaisseet lukuisia sanastostandardeja. 
Sanastostandardit ovat termejä käsitteleviä standardeja, joissa on tavallisesti mukana käsitteiden määritelmät ja joskus selityksiä, kuvia ja esimerkkejä. Osa sanastostandardeista on kaksikielisiä, mutta yleensä niissä on käytetty useampia kieliä. Termien määritelmät ovat standardeissa vain muutamalla kielellä. 
Sanasto voi olla myös rakenteeltaan ontologia, eräänlainen strukturoitu käsitteistö. Ontologioita voidaan käyttää tiedonhakuun samaan tapaan kuin asiasanastojakin ja käytännössä sanastokontekstissa ontologiat ovat asiasanastoja. Ontologioihin, asiasanastoihin ja thesauruksiin liittyvien termien käyttö ei ole suomen kielessä vielä kovin vakiintunutta.
Lisa Williams

Lisa Williams (s. 19. kesäkuuta 1973) on selvänäkijä, meedio ja henkiparantaja. Hän on kotoisin Englannista, mutta asuu nykyisin Los Angelesissa. Hänet tunnetaan televisiosarjoista "Elämää kuolleiden parissa", "Ääniä toiselta puolelta" ja "Lisa Williams Live". Hän on myös kirjoittanut kuolemanjälkeistä elämää käsittelevän kirjan "Survival of the soul".
Williams väittää olleensa yhteydessä henkiin 4-vuotiaasta lähtien. Hän oli naimisissa vuoteen 2009 saakka, ja hänellä on lapsi Charlie. Nykyisin hän elää naispuolisen kumppaninsa Hollyn kanssa.
John Thomas (yleisurheilija)

John Curtis Thomas (3. maaliskuuta 1941 Boston – 15. tammikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä.
Thomas aloitti yleisurheilu-uransa opiskellessaan bostonilaisessa Rindge Technical High Schoolissa. Ollessaan 17-vuotias Bostonin yliopiston opiskelija hän ylitti ensimmäisenä miehenä sisäradoilla seitsemän jalan korkeudella olleen riman. Hän paransi sisäratojen maailmanennätystä hallikaudella 1959 neljä kertaa ja sivusi sitä kahdesti: tuloksesta 211 tulokseen 216,5. Seuraavana talvena hän hyppäsi ensin kahdesti 217, sitten 218 ja viimeisen sisäratojen maailmanennätyksensä 219,5 Chicagossa 11. maaliskuuta 1960.
Thomas hyppäsi ensimmäisen ulkoratojen maailmanennätyksensä 217 Philadelphiassa 30. huhtikuuta 1960. Hän sivusi ennätystään toukokuussa Yhdysvaltojen Cambridgessa ja hyppäsi kesäkuussa Bakersfieldissä 218. Hän paransi maailmanennätystä kahdesti Stanfordissa 1. heinäkuuta 1960 hypättyään 219,5 ja 222. Tämä jäi hänen viimeiseksi maailmanennätyksekseen ja sen rikkoi Valeri Brumel vuonna 1961.
Thomas saavutti Rooman olympialaisissa 1960 pronssia tuloksella 214. Tokion olympialaisissa 1964 hän sai hopeaa samalla tuloksella 218 kuin kilpailun voittanut Valeri Brumel, jolla oli vähemmän pudotuksia kilpailun aikana.
Thomas voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden ulkoradoilla 1960 ja 1962 sekä sisäradoilla 1959, 1960, 1962, 1964 ja 1966. Hän voitti myös kaksi NCAA:n mestaruutta. Hän ylitti seitsemän jalan korkeudella olleen riman 191 kertaa ja hävisi urallaan vain kahdeksan kilpailua. Hän oli myös hyvä pika-aitajuoksija.
Thomas valmistui 1963 Bostonin yliopistosta, jossa toimi aktiiviuransa jälkeen yleisurheiluvalmentajana. Myöhemmin hän toimi myyntipäällikkönä suuressa puhelinyhtiössä.
Ödeema (yhtye)

Ödeema on suomalainen melodinen punk rock -yhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Porvoossa.
Historia.
Yläasteikäiset Kauri, Ossi ja Sebbe perustivat Ödeeman vuonna 2004 ja alkoivat harjoittelemaan sekä säveltämään omia kappaleitaan. Vuonna 2006 yhtye voitti kunnallisen bändimestaruuden. Pian tämän jälkeen yhtyeeseen liittyi Jesse soolokitaristin ja taustalaulajan rooliin.
Ödeema alkoi äänittämään esikoisalbumiaan vuoden 2010 lopussa yhdessä Puke Katajan kanssa. "Hyvät naiset ja herrat" -albumi julkaistiin lopulta vuoden 2011 lopussa. Ödeema pääsi vuoden 2012 Rock-SM -finaaliin, joka järjestettiin 27. lokakuuta Helsingin Messukeskuksessa Musiikkimessujen yhteydessä. Ödeema oli tuomariston suosikki ja lopullinen sijoitus yhtyeellä oli yleisöäänten jälkeen kolmas.
Ketjuvälitys

Ketjuvälitys on tapa siirtää voimaa kahden akselin välillä ketjupyörien ja ketjujen avulla.
Ketjupyörät.
Ketjupyörän muoto riippuu käytettävän ketjun tyypistä. Keskeinen tekijä ketjupyörän valinnassa on myös sen hammasluku.
Ketjut.
Rullaketju on ehkäpä tunnetuin ketjuvälityksessä käytettävä ketjutyyppi. Se on huomattavan yleinen polku- ja moottoripyörissä. Ketjun valintaan vaikuttavat tarvittava vetolujuus ja välityksen ketjunopeus.
Välityssuhde.
Ketjuvälityksen välityssuhde voidaan laskea jakamalla käytettävän ketjupyörän hammasluku käyttävän ketjupyörän hammasluvulla.
Monikulmiovaikutus.
Ketjupyörät ovat geometrisesti monikulmioita. Tämän vuoksi ketjuvälityksen pyöriessä ketjun nopeus vaihtelee, mikä johtaa värähtelyjen syntymiseen. Värähtelytaajuus riippuu ketjupyörän hammasluvusta ja pyörimisnopeudesta. Värähtely tulee sitä voimakkaammin esille mitä pienempi ketjupyörä on kyseessä.
Ketjujen voitelu.
Ketjuja voivat olla jatkuvassa öljykylvyssä, niitä voidaan voidella voitelulaitteen avulla tai niitden voitelu voidaan tehdä käsityönä määräajoin.
Hammaslukujen ja ketjun pituuden sovittaminen.
Ketjuvälityksessä pitäisi pyrkiä siiheen että ketjun pituus ja minkään ketjupyörän hammasluku eivät olisi jaollisia keskenään. Tähän tulisi pyrkiä, jotta välityksen pyöriessä tietyt ketjulenkit eivät vastaisi toistuvasti ainoastaan samaan hampaaseen mikä johtaisi ketjun ja ketjupyörien epätasaiseen kulumiseen.
Fakhreddine Ben Youssef

Fakhreddine Ben Youssef (s. 21. kesäkuuta 1991) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Ben Youssef edustaa Saudi-Arabian valioliigassa Ettifaqia.
Seurajoukkueura.
Ben Youssef aloitti seurauransa pääsarjassa kaudella 2011–2012 CS Sfaxienin riveissä. Hän teki avauskaudellaan kolme maalia. Ben Youssef juhli Tunisian mestaruutta kaudella 2012–2013.
Tammikuussa 2015 Ben Youssef siirtyi kolmenvuoden sopimuksella FC Metzin riveihin. Hän pelasi kuitenkin kuusi ottelua ja jätti seuran heinäkuussa 2015.
Esperance.
Ben Youssef palasi lyhyen ajan sisällä takaisin Tunisiaan ja Espérancen riveihin heinäkuussa 2015. Hän saavutti heti menestystä voittamalla kauden päätteeksi Tunisian cupin toisen kerran urallaan. Pääsarjassa Espérance sijoittui toiseksi ja Ben Youssef onnistui maalinteossa kahdeksan kertaa ollen maalitilaston viides ja Espérancen kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 2016–2017 Ben Youssef teki viisi maalia kymmenessä pelissä ja juhli kauden päätteeksi Tunisian mestaruutta. Hän aloitti vielä kauden 2017–2018 Espérancen riveissä tehden kauden alkupuolella neljä maalia 12 pelaamassaan sarjaottelussa. Hän siirtyi kesken kauden tammikuussa 2018 Saudi-Arabiaan.
Ettifaq.
Tammikuussa 2018 Ben Youssef siirtyi Ettifaq FC:hen. Hän pelasi avauskaudellaan kahden ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Joukkue sijoittui kauden päätyttyä neljänneksi.
Maajoukkueura.
Ben Youssef pelasi ensimmäisen maaottelunsa Egyptiä vastaan 16. lokakuuta 2012. Ja teki avausmaalinsa maajoukkueessa toisessa ottelussaan Irakia vastaan.
Ben Youssef valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi vaihtopelaajan roolissa. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Kesäkuussa 2018 Ben Youssef valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi Tunisian kaikissa kolmessa lohko-ottelussa. Maalinteossa Ben Youssef onnistui kerran viimeisessä ottelussa Panamaa vastaan.
Teddy Wilson Vol. 2

Teddy Wilson Vol. 2 (tai Volume 2) on yhdysvaltalaisen jazz-pianisti Teddy Wilsonin albumi vuodelta 1983. Albumin kappaleet ovat jazz-standardeja, ja ne on äänitetty konserteissa vuosina 1957 ja 1958 Yhdysvalloissa Wilsonin trion kiertueelta.
Alkuperäinen tuotanto on vuodelta 1972, ja levy-yhtiö oli tuolloin Laff Records.
Vuoden 1983 painoksessa levymerkki on PRT Recordsin Jazz Reactivation ja tunnus JR 127. Jakelusta on huolehtinut PRT Ltd., 132 Western Road, Mitcham, Surrey. PRT on Precision Records and Tapes Ltd:n tuotemerkki. LP-levyjä on valmistettu Englannissa. Albumin kansitekstin on laatinut Alun Morgan.
Aikaisempi levy "Teddy Wilson Vol. 1" on ilmestynyt tunnuksella Jazz Reactivation JR 108.
Kappaleet.
(a) Body and Soul (Sour, Green, Heyman, Eyton) &lt;br&gt;
(b) Sweet Lorraine (Burwell, Parish) &lt;br&gt;
      5. Moonglow (Hudson, DeLange, Mills)
Kokoonpano.
Ennen Wilsonin trioa Arvell Shaw oli Louis Armstrongin All Stars -yhtyeessä. Nils-Bertil (Bert) Dahlander on kansallisuudeltaan ruotsalainen.
Tommy Westlund

Tommy Westlund (s. 29. joulukuuta 1974 Fors, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueissa.
Westlund aloitti pääsarjauransa kaudella 1995–1996 Elitserienin Brynäs IF:ssä. Ennen siirtymistään Brynäsiin hän pelasi neljä kautta Avesta BK:n edustusjoukkueessa, yhden Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla sekä kolme toiseksi korkeimmalla. Hänen kasvattajaseuransa oli Fors IK.
Westlundin pisteiden valossa paras pääsarjakausi oli hänen kolmas kautensa, kausi 1997–1998. Hän oli tuolla kaudella joukkueensa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jan Larssonin jälkeen tehtyään 29 maalia ja yhdeksän syöttöpistettä, yhteensä 38 tehopistettä, 46:ssa ottelussa. Koko liigan maalipörssissä hän sijoittui jaetulle toiselle sijalle Pelle Prestbergin kanssa 30 maalia tehneen Patric Kjellbergin jälkeen ja pistepörssissä kymmenenneksi. 
NHL-seura Carolina Hurricanes varasi Westlundin numerolla 93 neljännellä kierroksella. Hän siirtyi samana vuonna AHL:n Beast of New Haveniin ja aloitti NHL:ssä vuotta myöhemmin, kaudella 1999–2000. Hän pelasi NHL:ssä neljän kauden aikana yhteensä 203 runkosarja- ja 25 pudotuspeliottelua. Kaudella 2001–2002 hän oli sivussa suuren osan runkosarjasta selkävamman vuoksi, mutta palasi joukkueensa kokoonpanoon pudotuspeleihin 2002, joissa Hurricanes eteni Stanley Cupin loppuotteluihin. Mestaruuden vei tuolloin Detroit Red Wings. Kaudella 2002–2003 Westlund pelasi NHL:n lisäksi AHL:n Lowell Lock Monstersissa. 
Westlund palasi Elitserieniin vuonna 2003 tehtyään sopimuksen Leksands IF:n kanssa. Kausi 2003–2004 jäi hänen viimeisekseen. Hän lopetti pelaajauransa rannevamman vuoksi.
Maajoukkueessa.
Westlund edusti Ruotsin joukkuetta yksissä arvokisoissa, yhdessä ottelussa maailmanmestaruuskilpailuissa 1998. Ruotsi voitti tuona vuonna MM-kultaa.
Bolívar (Ecuador)

Bolívar on yksi Ecuadorin maakunnista. Se sijaitsee maan ylänköalueella. Sen pääkaupunki on Guaranda. Provinssin pinta-ala on 3 926 km² ja vuonna 2010 väkiluku oli 182 744. Maakunnan asukkaista 40 prosenttia kuuluu alkuperäiskansoihin.
Bolívar on jaettu seitsemään kantoniin: Guaranda, Chillanes, Chimbo, Echeandía, San Miguel, Caluma ja Las Naves. Sen tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja karjanhoito.
Victoria Larrière

Victoria Larrière (s. 2. toukokuuta 1991 Martigues) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 172 toukokuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
WTA-turnauksen pääsarjassa Larrière pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2011 Uzbekistanissa. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2012, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Marija Kirilenkolle.
Nadia Lalami

Nadia Lalami (s. 28. huhtikuuta 1990 Casablanca) on marokkolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 322 syyskuussa 2011. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Huhtikuussa 2011 Lalami pääsi puolivälieriin kotimaassaan pelatussa Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem -turnauksessa. Hänestä tuli ensimmäinen marokkolainen puolivälieräpelaaja WTA-kiertueella, kun hän voitti turnauksessa ykköseksi sijoitetun Aravane Rezaïn. Puolivälierissä hän hävisi Kirsten Flipkensille.
Reino Arimo

Atri Reino Tapio Arimo (23. huhtikuuta 1908 Lammi – 13. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti. 
Reino Arimon isä oli metsäneuvos Atri Santeri Arimo. 
Arimo kävi Kadettikoulun 1927–1929, Sotateknillisen koulun 1933–1934 sekä Sotakorkeakoulun 1949–1951. Uransa alkuvaiheissa hän toimi viestiaselajin tehtävissä. Aktiiviupseerina Pioneeripataljossa hän toimi kouluttajana 1929–1936. Kadettikoulussa hän opetti 1936–1939. Talvisodan alettua hän toimi 3. divisioonan pioneerikomentajana. Tällöin hän vastasi divisioonan lohkon linnoituslaitteista Summan alueella. Välirauhan aikana hän jatkoi linnoittautumisen suunnittelijana ja jatkosodan alettua toimi 6. divisioonan pioneerikomentajana. Välillä hän toimi Päämajan linnoitusosaston maastosuunnittelun tarkastajana. Sodan päättyessä hän oli asekätkennän keskeisiä valmistelijoita ja myös vangittiin 30 kuukaudeksi.
Sotakorkeakoulun käytyään Arimo oli pääesikunnassa toimistopäällikkönä 1951–1954 ja pioneeriosaston päällikkö 1954–1955. Pioneeritarkastajana hän palveli vuodet 1955–1961. Arimosta tehtiin puolustusministeriön kansliapäällikkö vuosiksi 1961–1966. Uransa päätteeksi hän toimi yleisesikunnan, myöhemmin pääesikunnan päällikkönä 1966–1968. 
Ylennykset: reservivänrikki 1927, vänrikki 1929, luutnantti 1931, kapteeni 1938, majuri 1941, everstiluutnantti 1951, eversti 1954, kenraalimajuri 1957, kenraaliluutnantti 1962.
Upseeriliiton puheenjohtaja Arimo oli vuodesta 1958. Hänen pääteoksensa oli "Suomen linnoittamisen historia 1918–1944". 
Airimo kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi 22.11.1968.
Muita julkaisuja.
Nimellä "R. Arimo":
Päiväkirja (Antti Vuorenmaan albumi)

Päiväkirja on Antti Vuorenmaan debyyttialbumi. Se ilmestyi vuonna 2012.
Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet "Pieni taivas" ja "Painuu päivä peltikattojen taa". Kappaleesta "Pieni taivas" tehtiin myös musiikkivideo.
"Painuu päivä peltikattojen taa" oli tunnusmusiikkina Juha Rosman ohjaamassa tv-draama "Stalkkerissa", ja kappale meni Radio Suomen ykköseksi viikolla 40/2012.
Se nousi myös julkaisuvuonna 2012 Radio Suomen 100 soitetuinta -listalle sijalle 58.
Kappaleet.
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Antti Vuorenmaa.
August Magnus Gustaf Armfelt

August Magnus Gustaf Armfelt (26. elokuuta 1826 Turku – 26. toukokuuta 1894 Halikko) oli suomalainen tilanomistaja, kamariherra, kreivi ja valtiopäivämies. 
Armfelt omisti Vuorentaan ja Wiurilan kartanot Halikossa. 
Armfelt kuului Tammikuun valiokuntaan ja osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885 ja 1894. Hän otti muun muassa esille asevelvollisuuskysymyksen 1877–1878. Armfelt oli perustamassa Varsinais-Suomen Maanviljelysseuraa ja toimi sen puheenjohtajana. Armfelt toimi myös Rantarata-hankkeen komitean puheenjohtajana vuonna 1886.
Armfeltin vanhemmat olivat tilanomistaja, kreivi Magnus Reinhold Armfelt ja kreivitär Adelaide Gustava Aspasia (Vava) Armfelt ja puolisot vuodesta 1848 kreivitär Olga Lovisa Axelina Armfelt (k. 1855) ja vuodesta 1858 kreivitär Sigrid Constance Creutz (k. 1892). Kreivi, teollisuus- ja valtiopäivämies Carl Magnus Mauritz Armfelt oli hänen veljensä. August Magnus Gustaf Armfeltin poika toisesta avioliitosta oli tilanomistaja, kreivi, valtiopäivämies Carl August Reinhold Lars Armfelt.
Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri III myönsi Armfeltille kamariherran arvonimen keisarilliseen hoviin vuonna 1883.
Carchi

Carchi on yksi Ecuadorin maakunnista. Se sijaitsee maan ylänköalueella. Sen pääkaupunki on Tulcán. Provinssin pinta-ala on 3 750 km2 ja väkiluku vuonna 2010 oli 165 659. 
Carchi on jaettu viiteen kantoniin: Tulcán, Espejo Montúfar, Mira , Bolívar ja San Pedro de Huaca. Siellä tuotetaan perunaa, vehnää, karjaa ja muita maataloustuotteita. Teollisuudenaloja ovat meijerit ja muu elintarvike- ja juomateollisuus sekä tupakkatehtaat.
Paavo Aro

Paavo Robert Aro (vuoteen 1906 Arbelius) (16. elokuuta 1899 Pori – 8. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä. 
Henkilöhistoria.
Aron vanhemmat olivat työnjohtaja Robert Wilhelm Arbelius ja Tilda Jutila ja puoliso vuodesta 1925 opettaja Aili Viola Raussi. Hän tuli yloppilaaksi Porin lyseosta 1919 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1923 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon 1929. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Aro väitteli 1939 aiheesta "Tutkimuksia rinnankorkeus- ja katkaisuläpimitan vaikutuksesta käyttöpuun ja hakkuutähteiden määrään". Aro toimi ensin sekä opettajana että metsänarvioimistehtävissä ja sitten Helsingin yliopiston assistenttina, Metsäntutkimuslaitoksen apulaistutkijana, Metsähallituksen tilastokonttorin johtajana ja tutkijana Kansainvälisessä Metsäkeskuksessa. Aro oli Helsingin yliopiston metsäteknologian dosentti vuosina 1937–1966 ja virkaatekevä professori 1945–1948. Aro oli Metsäntutkimuslaitoksen professori vuodesta 1949 vuoteen 1967. Aro pani Suomessa alkuun metsätyön ja työvälineiden tieteellisen tutkimuksen. Hän kehitti perinteisiä metsätyövälineitä ja julkaisi tutkimuksia puutavaran mittaamisesta.
Jaakko Rahola

Jaakko Juhani Rahola (vuoteen 1906 Helenius; 1. kesäkuuta 1902 Mänttä – 10. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen laivanrakennuksen asiantuntija, joka toimi Teknillisen korkeakoulun laivanrakennusopin professorina vuosina 1941–1955 ja rehtorina 1955–1965 sekä Suomen kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkönä 1965–1969. Rahola julkaisi vuonna 1939 merkittävän tutkimuksen "The judging of stability of ships", jossa hän määritteli niin sanotun Raholan kriteerin laivojen vakaudelle.
Raholan vanhemmat olivat kauppias Johan August Helenius ja Anna Kristina Alenius. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereelta vuonna 1920 ja valmistui 1925 diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta pääoppiaineenaan laivanrakennus. Hän suoritti myös merisotatekniikan kurssit Sotakorkeakoulussa ja työskenteli 1925–1933 Suomen sotasataman laivanrakennusinsinöörinä. Sen jälkeen Rahola toimi 1933–1940 merivoimien esikunnan konstruktiotoimiston ja 1940–1944 laivanrakennustoimiston päällikkönä. Vuonna 1944 hän oli vähän aikaa valtion laivatelakan toimitusjohtajana. Saman vuoden syksyllä Rahola nimettiin vastaperustetun Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan (Soteva) laivanrakennustoimiston päälliköksi. Vuosina 1948–1950 hän oli Sotevan laivanrakennusjohtaja. Tuona aikana rakennettiin 518 sotakorvauksina Neuvostoliittoon toimitettua alusta.
Rahola väitteli vuonna 1940 tohtoriksi ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin laivanrakennusopin professoriksi Teknilliseen korkeakouluun. Vuodesta 1945 hän oli myös oppilaitoksen koneinsinööriosaston johtaja, kunnes kohosi vuonna 1955 rehtoriksi. Rahola oli 1947–1965 myös Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) hallituksen jäsen. Vuonna 1965 hän siirtyi kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäälliköksi, missä tehtävässä toimi neljä vuotta ennen eläkkeelle jäämistään. Hän edusti virassa perinteistä teknistä asiantuntemusta.
Raholalla oli lukuisia luottamustoimia. Hän toimi 1956–1962 Tekniikan edistämissäätiön hallituksen ja 1955–1965 Outokumpu Oy:n säätiön hallituksen puheenjohtajana. Hän kuului 1946–1965 Merenkulun säätiön hallitukseen, vuodesta 1954 Valmet Oy:n johtokuntaan, 1955–1965 Akateemiseen lautakuntaan, vuodesta 1960 Emil Aaltosen säätiön hallitukseen ja vuodesta 1965 Jenny ja Antti Wihurin rahaston hallitukseen. Rahola oli myös 1924–1925 Teknillisten ylioppilaiden puheenjohtaja ja 1945–1955 inspehtori. Lisäksi hän kuului Kulosaaren kunnanvaltuustoon vuosina 1937–1945.
Rahola oli vuodesta 1926 naimisissa arkkitehti Armas Lindgrenin tyttären Marianna Lindgrenin kanssa. Heidän poikansa Jaakko Rahola nuorempi on koonnut verkkoon ruokasanaston Raholan syötäviä sanoja. Suomen laivaston komentajana ja merenkulkuhallituksen pääjohtajana toiminut kontra-amiraali Eero Rahola ja opetusneuvos, osuustoimintaliikkeen vaikuttaja Ilmari Rahola olivat Jaakko Raholan veljiä.
Taavi Arola

Taavi Vihtori Arola, vuoteen 1896 Gröndahl (22. maaliskuuta 1881 Turku – 6. kesäkuuta 1947 Tampere) oli suomalainen diplomi-insinööri, kauppaneuvos (1926) ja Keskusosuusliike Hankkijan toimitusjohtaja 1919–1947. 
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Arola kävi kansakoulun Mietoisissa ja tuli ylioppilaaksi 1900 Turun suomalaisesta lyseosta. Koneinsinööriksi hän valmistui Helsingin Polyteknillisestä opistosta 23-vuotiaana 1904 ja työskenteli sen jälkeen vuoden ajan konetehtaassa Pietarissa. Arolaa pidetään yhtenä Suomen maataloudellisen osuustoiminnan uranuurtajista. Hän oli tullut Hankkijan palvelukseen jo liikkeen aloittaessa toimintansa vuonna 1905, jolloin hän toimi meijerikone- ja tarvikeosaston johtajana neljän vuoden ajan. Toimittuaan vuodesta 1909 valtion konekonsulenttina, samoin kuin Helsingin yliopiston maanviljelysopin professorin apulaisena, Arola palasi Hankkijaan koneosaston johtajaksi vuonna 1916. Arolan toimitusjohtajakauden on katsottu olleen Hankkijan historian vakavaraisinta aikaa.
Taavi Arolan vanhemmat olivat muurari Kustaa Gröndahl ja Mathilda Rindell ja puoliso vuodesta 1907 Anna Tihverä.
Atle Asanti

Atle Armas Gabriel Asanti (vuoteen 1937 Aschan; 31. toukokuuta 1905 Turku – 3. tammikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja juristi. 
Asanti kirjoitti ylioppilaksi vuonna 1925. Hän suoritti vuonna 1931 ylemmän oikeustutkinnon. Asantista tuli varatuomari vuonna 1934, jolloin hän meni myös töihin ulkoasianministeriöön. 
Asanti työskenteli aluksi Tukholman, Berliinin ja Moskovan lähetystöissä avustajana 1930-luvulla. 
Talvi- ja jatkosodan aikana Asanti toimi ulkoasianministeriön jaostosihteerinä ja myöhemmin jaostopäällikkönä vuosina 1957–1959 sekä oikeudellisen osaston päällikkönä. 
Asanti nimitettiin Suomen ensimmäiseksi suurlähettilääksi Yhdistyneisiin arabitasavaltoihin vuosiksi 1959–1962 sekä toimi samalla suurlähettiläänä Beirutissa ja Khartumissa vuosina 1959–1962 ja lähettiläänä Addis Abebassa vuosina 1959–1962. Sen jälkeen hän oli suurlähettiläänä Prahassa 1962–1972 ja Tiranassa 1962–1971. Asanti jäi eläkkeelle vuonna 1972. 
Hänen veljensä oli professori Paavo Asanti. Asanti oli myös Suomen ulkomaankauppaliiton ja International Law Associationin Suomen osaston hallituksen jäsen. Lähetystöneuvoksen arvon hän sai 1947 ja täysivaltaisen erikoissuurlähettilään arvon 1959.
Hiipivä Haamu

Hiipivä Haamu (HH) on Suomen suurin vuosittain järjestettävä partiokilpailu. Se on kaupunkituntemus- ja salapoliisikilpailu, joka järjestetään Helsingissä aina marraskuun ensimmäisenä sunnuntaina. Kilpailun järjestää partiolippukunta Ilvesveikot, ja siihen osallistuu vuosittain noin 1000-1500 partiolaista.
Kilpailu on tarkoitettu yli 10-vuotiaiden partiolaisten ryhmille, mutta siihen voi osallistua kuka tahansa. Kilpailu on suosittu kaikenikäisten keskuudessa.
Kilpailu koostuu ennakkotehtävistä, kisapäivästä sekä lopputehtävistä, jotka täytetään kilpailun maalissa. Tarkoituksena on selvittää, mitä kisapäivän aikana on tapahtunut tutkimalla rastipaikkoja ympäri Helsinkiä sekä haastattelemalla kilpailun henkilöitä. Kilpailuun kuuluu aina opetusteema, kuten Itämeri tai nettiturvallisuus, johon kisaajat tutustuvat tarkemmin päivän aikana.
Historia.
Kilpailu vakiintui vuosittaiseksi 1970-luvulla. Ilvesveikot on järjestänyt kilpailua säännöllisesti vuodesta 1974 alkaen.
Ossian Aschan

Adolf Ossian Aschan [as'ka:n] (16. toukokuuta 1860 Helsinki – 25. helmikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1886–1896, kemian apulainen 1896–1908 ja professori 1908–1927. Vuosina 1907–1908 hän toimi Berliinissä saksalaisen Chemisch Fabrik auf Actien -yhtymän tieteellisen laboratorion johtajana. Hän tutki orgaanisessa kemiassa erityisesti alisyklisiä yhdisteitä ja selvitti niiden rakenteita, reaktioita ja stereokemiallista luonnetta. Hänen aloitteestaan on perustettu Teollisuuden keskuslaboratorio. Aschan toimi Turun läänin eteläisen vaalipiirin kansanedustajana 1. maaliskuuta 1910 – 31. tammikuuta 1911 ja edusti RKP:tä. Aschan kirjoitti ylioppilaaksi 1877, valmistui diplomi-insinööriksi ja filosofian kandidaatiksi 1881 ja filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1884.
Mathilda Asp

Mathilda Sofia Asp (o.s. Wetterhoff; 3. helmikuuta 1840 Hämeenlinna – 9. lokakuuta 1920 Tukholma) oli Suomen naisvoimistelun uranuurtajia. Hänellä ja hänen puolisollaan, anatomian professori Georg Aspilla, oli vastuullaan Helsingissä 1868–1871 naisvoimisteluopisto. Georg Aspilla oli myös lääkintävoimistelulaitos, jossa Mathilda Asp toimi 1874–1890. Opetuksessa noudatettiin Spiessin järjestelmää.
Aspin poikia olivat Sigurd Wettenhovi-Aspa, Bertel Asp ja Thore Asp. Hänen sisaruksiaan olivat pedagogi Fredrika Wetterhoff, kirjailija Onni Wetterhoff ja toimittaja, kirjailija Karl Gustaf Wetterhoff. Hänen isänsä oli laamanni Georg Adolf Wetterhoff.
Helge Aspelund

Helge Allan Ossian Aspelund (11. syyskuuta 1897 Kontiolahti – 11. heinäkuuta 1975) oli suomalainen kemisti. Hän oli vuodesta 1934 Åbo Akademin ylimääräinen professori, vuosina 1943–1961 professori.
Aspelund osallistui Petsamon retkelle toukokuussa 1918. Hän haavoittui heinäkuussa 1918 johtaessaan retkeläisten toista hyökkäystä Petsamoa kohti. Aspelund ylennettiin vänrikiksi heinäkuussa 1919.
Ascer

 Ascer, myös: Asker, Asser, Adser, Asger (k. 1137) oli Lundin ensimmäinen arkkipiispa. Hän oli piispa vuodesta 1089, ja vuodesta 1099 tai 1102 hän tuli kaikkia Pohjoismaita varten perustetun Lundin arkkipiispanistuimen haltijaksi. Hän puolusti sen itsenäisyyttä voimakkaasti, kun Hampurin-Bremenin arkkipiispat yrittivät palauttaa aiemman ylivaltansa Pohjoismaissa. Asker aloitti Lundin tuomiokirkon rakentamisen. Alakirkko (krypta) vihittiin 1123. Noina levottomina aikoina hän pystyi vaikuttamaan merkittävästi Tanskan valtiolliseen elämään.
Elämä.
Ascerin isä jyllantilainen mahtimies Torkild, joka tunnetaan myös nimillä Sven Torgunnason tai Trundson. Torkildin sisko Bodil oli Tanskan kuningas Eerik I Ejegodin vaimo ja siten tämän kuningatar. Tämän ansiosta Ascerilla oli tätinsä kautta sukulaissuhde kuningashuoneeseen. 18. marraskuuta 1089 Ascer vihittiin Lundin piispaksi. Eerik Ejegodin kuoltua vuonna 1103 pyhiinvaellusmatkalla tuli Ascerista tämän pojan Harald Kesjan valtionhoitaja. Eerik oli aiemmin matkustanut Roomaan saadakseen Tanskan vapautettua kirkollisesti Hampuri-Bremenin arkkipiispan alaisuudesta. Tämä onnistuikin, ja paavi Paschalis II lähetti Tanskaan paavillisen legaattinsa mukanaan pallium osoittamaan Ascerin asemaa Pohjolan ensimmäisenä arkkipiispana. Tämä tapahtui vuoden 1104 tienoilla.
Ascer alkoi rakennuttaa Lundiin tuomiokirkkoa ja vihki vuonna 1123 käyttöön sen kryptan. Hänen myöhemmistä toimistaan virassaan on vain vähän tietoa. Knud Lavardin tultua murhatuksi vuonna 1131 Ascer oli vielä vanhoilla päivillään mukana valtakunnan verisissä valtataisteluissa. Aluksi hän oli kuningas Niilo Sveninpojan puolella, mutta siirtyi sitten Eerik Emunen puolelle ja vaikutti olennaisesti tämän voittoon Fotevikin taistelussa vuonna 1134. Lisäksi hän, tai mahdollisesti hänen veljenpoikansa, tuomiorovasti Eskil, onnistui torjumaan Hampuri-Bremenin arkkipiispan toimet Lundin arkkihiippakuntaa vastaan. Asceria on pidetty hurskaana ja kyvykkäänä miehenä, jolla ei kuitenkaan ollut poliittisia kykyjä ja on jäänyt siksi seuraajiensa Eskilin ja Absalonin varjoon. Yksi hänen veljistään, Sven, oli Viborgin piispa. Toinen veli, Kristian, oli Ascerin seuraajan Eskilin isä ja historioitsija Sven Aggesenin isoisä.
Ascer kuoli 5. toukokuuta 1137.
Jääkiekon SM-liigakausi 2012–2013

Jääkiekon SM-liigakausi 2012–2013 oli jääkiekon SM-liigan 38. kausi. Sarjan neljätoista joukkuetta olivat samat kuin seitsemällä edelliskaudella. Puolustavana mestarina kauteen lähti JYP. Runkosarja koostui 420 ottelusta, joita pelattiin 60 joukkuetta kohden. Runkosarja alkoi 13. syyskuuta 2012 ja päättyi 12. maaliskuuta 2013. Pudotuspelit alkoivat 14. maaliskuuta ja päättyivät 24. huhtikuuta 2013. Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Ilves pelasi Mestiksen mestaria Jukureita vastaan paras seitsemästä -karsintasarjan, jonka Ilves voitti otteluvoitoin 4–1 ja säilytti SM-liigapaikkansa. Finaaleissa Ässät saavutti seurahistoriansa kolmannen Suomen mestaruuden voittaen Tapparan otteluvoitoin 4–2. Ässien edellinen mestaruus oli kaudelta 1977–1978.
Muutokset kilpailusääntöihin.
Liigan sääntöihin tehtiin ennen kauden alkua kaksi pientä muutosta. Kolmen pisteen voittojen merkitystä tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisemiseksi vahvistettiin. Toinen pienempi muutos tehtiin rangaistustyypin määräytymiseen kypärän pois ottamisesta tappelutilanteessa.
Runkosarja.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.
Pudotuspelit.
Villi kortti -kierros.
Villi kortti -kierrokselle pääsi SM-liigan runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet. Nämä olivat Kärpät, HIFK, Lukko sekä SaiPa. Kierros pelattiin paras kolmesta systeemillä, eli kahdella voitolla sai paikan puolivälieriin.
Kärpät – Lukko.
Sekä Kärpät että Lukko olivat päättäneet runkosarjansa alavireisesti. Runkosarjassa joukkueet kohtasivat viidesti, Kärppien voittaessa ensimmäiset kolme ja Lukko kaksi viimeistä. Otteluparissa olivat vastakkain kauden piste- ja maalipörssin voittanut Kärppien Juha-Pekka Haataja sekä pistepörssin toiseksi tullut Lukon Justin Azevedo. Runkosarjan keskenäisten otteluiden paras pistemies oli Kärppien Ivan Huml (neljä maalia, viisi maaliin johtanutta syöttöä). Kärpät ja Lukko ovat pelanneet vain kerran aiemmin pudotuspeleissä vastakkain, keväällä 2005. Silloin Kärpät oli välierissä parempi voitoin 3–0.
Jatkoaika.com asetti Kärpät ennakkosuosikiksi ottelusarjaan. Kärppien suurimmaksi heikkoudeksi nimettiin maalinedustapelaaminen, sekä hyökkäys- että puolustuspäässä. Lukon ongelmaksi nimettiin runkosarjan lopun huono hyökkäyspelaaminen sekä ratkaisijoiden vähyys. Myös Lukon huonolla kotimenestyksellä uskottiin olevan merkitystä. MTV3:n jääkiekkoasiantuntija Mika Kortelainen piti myös Kärppiä ennakkosuosikkina. Hän arvioi Kärppien puolustus- ja hyökkäysmateriaalin olevan Lukkoa parempia. Ainoastaan maalivahtipeli oli Lukon puolella. Kortelainen korosti myös avausottelun merkitystä.
Liigakarsinta.
SM-liigan runkosarjan viimeiseksi sijoittunut ja Mestiksen voittanut joukkue pelasivat paras seitsemästä -ottelusarjan.
Hjalmar Avellan

August Hjalmar Avellan (2. tammikuuta 1872 Somero – 16. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri.
Avellanin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Viktor Avellan ja Karolina Wilhelmina Yli-Jama. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1893 ja valmistui hammaslääketieteen kandidaatiksi 1898, lääketieteen kandidaatiksi 1899 ja suoritti hammaslääkäritutkinnon 1900. 
Avellan väitteli 1917 ensimmäisenä Suomessa odontologian tohtoriksi. Hän oli Helsingin yliopiston hammasklinikan proteesi- ja hampaanoikomisopin opettajana vuodesta 1906 alkaen. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1915. Hän valmistui hammaslääkäriksi 1900 ja toimi hammaslääkärinä Sortavalassa ja Joensuussa, sitten Turussa, josta hän siirtyi Helsinkiin ja professori Hahlin siirryttyä pois tämän tilalle yliopistoon. Hän hoiti edelleen myös yksityispraktiikkaa ja teki samalla myös tieteellistä työtä. Yhdessä Matti Äyräpään kanssa hän sai aikaan, että odontologiassa saattoi väitellä tohtoriksi.
Avellanin puoliso vuodesta 1900 oli Hanna Elisabet Hellman (s. 1870). Metsänhoitaja Ilmari Hjalmar Avellan (1905-1944) oli heidän poikansa.
Machalillan kansallispuisto

Machalillan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ecuadorin rannikolla Manabín maakunnassa. Siellä suojellaan trooppista puoliaavikkoa: Tämä kasvillisuustyyppi oli aikoinaan yleinen ja kattoi jopa neljänneksen Ecuadorin pinta-alasta, mutta nyt sitä on jäljellä vain prosentti, ja suurin osa siitä on tämän puiston alueella. Tyypillisiin kasvilajeihin kuuluvat opuntia-kaktukset ja palo santo -puut.
Puiston alueella on tavattu 270 lintulajia, joihin kuuluu tinameita, kolibreita ja papukaijoja. Monia niistä ei tavata missään muualla kuin Ecuadorin kuivissa trooppisissa metsissä, ja ne ovat siksi erittäin uhanalaisia.
Adolf Backberg

Adolf Backberg (10. joulukuuta 1868 Hollola – 2. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen rautatieinsinööri. 
Backberg valmistui insinööriksi 1890. Hän oli Rauman rautatien rakennuspäällikkö ja ensimmäinen liikennepäällikkö 1895–1906 ja Rauman merikoulun höyrykoneopin opettaja 1901–1906. Rauman kaupungin valtuusmies 1898–1906 ja valtuuston puheenjohtaja 1905–1906. Tällöin hän siirtyi Valtionrautateiden palvelukseen ja oliRautatiehallituksen rautatierakennusosaston johtaja 1923–1935.
Backbergin puoliso oli Alina Ingeborg Malmström, järjestöjohtaja ja opetusneuvos Sylvi Visapää oli heidän tyttärensä.
Karl Backman (rehtori)

Karl (Carl) Backman (12. kesäkuuta 1805 Loviisa – 21. kesäkuuta 1856 Karlsbad Böömi) oli suomalainen opettaja ja rehtori. 
Karl Backmanin vanhemmat olivat kauppias, raatimies Kustaa Backman ja Hedvig Elisabet Enroth. Backman tuli ylioppilaaksi Viipurin saksalaisesta lukiosta 1823. Hän valmistui maisteriksi 1832 ja oli vuodesta 1833 opettajana Lauantaiseuran jäsenten perustamassa Helsingin yksityislyseossa. Backman työskenteli välillä viisi vuotta Venäjällä, mutta palasi 1840 takaisin yksityislyseon kieltenopettajaksi, koulun johtajana toimi 1846–1856. Hän oli vuodesta 1846 Helsingin yliopistossa saksan kielen lehtori. Naimattomana kuollut Backman testamenttasi omaisuutensa yliopistolle.
Woldemar Backman

Herman Woldemar Backman (9. maaliskuuta 1870 Uusikaarlepyy – 18. maaliskuuta 1946 Pietarsaari) oli suomalainen lääkäri ja henkilöhistorioitsija. 
Woldemar Backmanin vanhemmat olivat merikapteeni Herman Backman ja Matilda Kjellman ja puoliso vuodesta 1898 lääketieteen lisensiaatti Augusta Elisabeth Nylund. Ylioppilaaksi Backman tuli 1888 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1892. Uransa alkuvaiheessa hän toimi rautatielääkärinä. Backman väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1899 ja toimi Pietarsaaren kaupunginlääkärinä vuosina 1907–1917, sitten Vaasan ensimmäisenä kaupunginlääkärinä vuosina 1917–1923 ja vihdoin Uudenkaarlepyyn piirilääkärinä vuodesta 1923. Hän laati tutkimuksia lääketieteen, lääkintähistorian ja henkilöhistorian aihepiireistä. 
Backman toimi Pietarsaaren kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1905 ja edusti kaupunkia valtiopäivillä 1905–1906. Backman sai itsenäisessä Suomessa ainutkertaisen ylimääräisen professorin arvonimen 17. heinäkuuta 1918.
Algot Bagge

Algot Fredrik Johan Bagge 19. heinäkuuta 1875 – 5. maaliskuuta 1971) oli ruotsalainen juristi. Bagge valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1899 ja nimitettiin 1910 viskaaliksi Svean hovioikeuteen 1910. Hänestä tuli hovioikeudenneuvos 1911. Vuonna 1915 hänestä tuli revisiosihteeri ja kihlakunnantuomari Sollentunaan. Hän avusti oikeusministeriötä 1913–1921 lainlaadinnassa ja teki lakiehdotuksia rangaistusprosessiin ja erityisrangaistuksiin. Myöhemmin hän keskittyi kansainväliseen merioikeuteen merilainsäädäntökomitean puheenjohtajana 1921, oikeusministeriön asiantuntijana kansainvälisissä merioikeuden alan oikeudkäynneissä vuodesta 1923. Bagge oli Lontoossa saksalais-englantilaisen välitystuomioistuimen puheenjohtajana 1925–1926 ja Ruotsin valtion edustaja skandinaavisessa merioikeusyhteistyössä vuodesta 1922. Bagge toimi välitystuomarina Britannian ja Suomen välisessä laivakorvauskiistassa 1933–1934.
Let’s Put the X in Sex

Let’s Put the X in Sex on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtyeen Kissin singlejulkaisu vuodelta 1988. Se on avausraita yhtyeen samana vuonna julkaistulla kokoelma-albumilla "Smashes, Thrashes &amp; Hits", ja kappale on tyylillisesti samaa linjaa kuin yhtyeen vuoden 1987 studioalbumin "Crazy Nights" materiaali. Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen laulajakitaristi Paul Stanley sekä lauluntekijä Desmond Child, ja singlen b-puolella olevan, alun perin jo vuonna 1977 singlenä julkaistun, ”Calling Dr. Loven” on puolestaan tehnyt laulajabasisti Gene Simmons.
Konrad von Bagh

Konrad Ernst von Bagh (10. helmikuuta 1908 Pietari – 13. tammikuuta 1982 Lahti) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Von Baghin vanhemmat olivat diplomi-insinööri Hermann Konrad von Bagh ja Anna Elizabeth zur Loye. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1936 (k. 1949) oli sairaanhoitaja Aino Salome Tuomala ja toinen vuodesta 1959 Signe Maria Ahokas. Elokuvahistorioitsija Peter von Bagh (1943–2014) oli hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta. Toinen lapsi oli Eva-Li Katharina (von Bagh) Ruiz s. 1947. Von Bagh tuli ylioppilaaksi 1926 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1935. Uransa alussa hän työskenteli Helsingin Lapinlahden ja Kivelän sairaaloissa.
Von Bagh oli taustaltaan neurofysiologian ja neuropatologian tutkija. Hänellä oli Helsingissä 1939 saatu hermo- ja mielitautien erikoislääkärin pätevyys ja alan professorin pätevyys Helsingissä ja Turussa. Hän oli Turun ensimmäinen hermo- ja mielitautiopin professori 1936–1939. Lyhyen aikaa syksyllä 1946 hän hoiti Helsingin yliopiston psykiatrian professorin virkaa. Kun Turun yliopiston lääketieteellinen tiedekunta 1949 perustettiin, Bagh nimitettiin psykiatrian professoriksi, mutta jo samana vuonna hän irtisanoutui ja siirtyi Oulun piirimielisairaalan, myöhemmin Oulun keskusmielisairaalan, ylilääkäriksi ja toimi erikoislääkärikouluttajana. Hän oli tunnettu varsinkin dementian tutkimuksesta, johon hän oli perehtynyt Berliinissä. Hän jäi Oulusta eläkkeelle 1973. Von Baghille myönnettiin lääkintöneuvoksen arvonimi vuonna 1968.
Von Bagh oli jatkosodan aikana sotapsykiatrian vaikuttajia. Suomalaissotilaiden psyykkisiä häiriöitä jatkosodan aikana tutkineen Ville Kivimäen mukaan von Bagh edusti psykiatriassa saksalaista koulukuntaa, joka tarjosi mielisairauksien hoitokeinoiksi työtä ja kovaa kuria. Jatkosodan aikana von Bagh määräsi armeijan hermotoipilaille kovia voimisteluharjoituksia, joiden tarkoituksena oli hänen mukaansa saada potilas ”pakenemaan terveyteen”. Von Baghin vaikutuksesta myös saksalaispsykiatrian perinne jatkui Pohjois-Suomessa pitempään kuin muualla Suomessa.
Skyrama

Skyrama on Bigpointin luoma peli. Pelin tarkoitus on lennättää ja vastaanottaa erilaisia lentokoneita.
Pelin sisältö.
Lentokoneita on monia erilaisia, on tavallisia koneita, rahtikoneita, RamaCoptereita sekä vesitasoja. Koneita saa kaupasta sekä tapahtumista.
Skyramassakin on välillä tapahtumia, joissa yleensä kerätään koneista niin sanottua "nousukasta". Kun "nousukkaita" on tarpeeksi, pelaaja saat palkintoja kuten koneita, koristeita sekä kentän teemoja.
Pelivaluutta.
Skyramassa on erilaisia pelivaluuttoja: lentomarkat ja lentopennit. Lentopennejä saa koneista ja koristeista, kun taas lentomarkat pitää ostaa oikealla rahalla tai voittaa tasonnoususta.
Cotopaxi (maakunta)

Cotopaxi on yksi Ecuadorin maakunnista. Sen pääkaupunki on Latacunga. Maakunta sijaitsee maan ylänköalueella. Sen pinta-ala on 5 985 neliökilometriä ja vuonna 2010 väkiluku oli 406 798. Cotopaxin asukkaista 60 prosenttia kuuluu alkuperäiskansoihin.
Maakunta jakaantuu seitsemään kantoniin: Latacunga, La Maná, Pangua, Pujilí, Salcedo, Sigchos ja Saquisili.
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa 2013

Ruotsi osallistuu ja valitsee esiintyjänsä sisäisen karsinnan, Melodifestivalenin, avulla. Sen järjestää Ruotsin televisio SVT.
Melodifestivalen 2013.
Melodifestivalen 2013 oli 53. kerta, kun Melodifestivalen-laulukilpailu järjestettiin. Kilpailun voittajasta tuli Ruotsin edustaja . Melodifestivalen 2013 -kilpailun finaali järjestettiin 9. maaliskuuta 2013. Finaalin voitti Robin Stjernbergin esittämä kappale You 
Kilpailu.
Ruotsi sai finaalissa 62 pistettä ja tuloksena oli 14. sija.
Kulmalehtimittari

Kulmalehtimittari ("Scopula nigropunctata") on Suomessa muutaman kerran harhailijana tavattu mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Ulkonäöltään laji muistuttaa monia muita "Scopula"-suvun mittariperhosia, mutta on suhteellisen kookas. Siipien yleissävy on harmaa. Etusiivessä on kolme ja takasiivessä kaksi harmaata poikkiviirua. Uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on tummanharmaa ja aaltoviiru erottuu siinä valkoisena. Sekä etu- että takasiivissä on hyvin erottuvat, mustat keskipilkut. Etusiivet ovat erikoisen teräväkärkiset ja takasiiven ulkoreuna tekee selvän, terävän kulman. Siipiväli 29–34 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Kulmalehtimittari on levinneisyydeltään eurosiperialainen. Sitä tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, pohjoisessa Tanskaan ja Baltiaan sekä idässä Siperian poikki Koreaan ja Japaniin saakka. Suomesta laji tavattiin ensimmäisen kerran Loviisasta vuonna 1992. Lisäksi yksittäiset yksilöt on tavattu Houtskarista 2005 ja Bromarvista 2007. Keski-Euroopassa perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun keskivaiheilta elokuun puoleenväliin.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji elää metsänreunamilla sekä melko avoimilla niityillä. Päivisin perhosia voi löytää lepäämästä toukkien ravintokasveilla, illan hämärryttyä molemmat sukupuolet voivat lentää valolle. Kulmalehtimittari talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ravintokasvi.
Toukka elää erilaisilla puilla ja pensailla, erityisesti kuusamilla ("Lonicera") ja kärhöillä ("Clematis").
Polykem

Oy Polykem Ab oli vuonna 1954 perustettu muoviteollisuusyritys, joka valmisti muun muassa valokuvuiksi kutsuttuja kuplanmuotoisia kattoikkunoita sekä arkkitehti Matti Suurosen suunnittelemia muovirakennuksia, kuten Futuro, Venturo ja CF-100/200-huoltoasema. Polykem perusti vuonna 1957 tehtaan Hiekkaharjuun ja vuonna 1969 toisen tehtaan Ruotsinpyhtäälle. 
Polykem keskittyi erityisesti akryylimuovituotteisiin, mutta raaka-aineina käytettiin myös PVC-muovia, polyesteriä ja lujitemuovia.
Alkuvuosinaan Polykem valmisti akryylimuovista metallikehyksellä yhteen liitettyjä valomainoslaatikoita alihankintana Puistolassa sijainneelle Airamin tehtaalle. Teksti ja muut asiakasyritysten graafiset elementit lisättiin valomainoksiin joko silkkipainomenetelmällä tai liimaamalla valkoisen akryylin pintaan värillisestä akryylistä sahatut kuviot. Polykemin valomainoksia käyttivät muun muassa liike- ja huoltoasemaketjut. 
Valomainosten markkinoiden alkaessa täyttyä Polykem panosti uuteen tuotteeseen, akryylimuoviseen valokupukattoikkunaan. Polykemin valokupuikkunat eli kattokuvut saivat suurta suosiota 1960-luvun alun tasakattoisissa liike- ja toimistorakennuksissa. 
Vuosina 1968–1978 Polykem valmisti arkkitehti Matti Suurosen suunnittelemaa Futuro-taloa sekä modulaarisia Venturo- ja Casa Finlandia -muovirakennuksia aluksi Hiekkaharjussa ja sitten Ruotsinpyhtään Kuninkaankylässä. 
Vuonna 1969 Polykemin palveluksessa oli 79 työntekijää ja 17 toimihenkilöä. Toiminnan laajentuminen aiheutti yhtiölle taloudellisia vaikeuksia. minkä seurauksena tuotevalikoimaa haluttiin karsia ja keskittyä muovirakennusten tuotantoon. Vuonna 1972 Polykem Oy:n Hiekkaharjun tehdas myytiin Lohjan Kalkkitehtaan Uniplast Oy:lle, joka lopetti tehtaan vuonna 1975 ja siirsi koko tuotannon Lohjalle. Vuoden 1973 öljykriisi kolminkertaisti muovin hinnan, joten taloudelliset vaikeudet jatkuivat myös Ruotsinpyhtäällä. Vuonna 1978 Polykem Oy myytiin Exel Oy:lle, joka jatkoi yhtiön tuotantoa (joskaan ei Matti Suurosen suunnittelemien muovirakennusten tuotantoa) Mäntyharjulla ja Tuupovaarassa. Vuonna 1992 Polykem haettiin konkurssiin. 
Lähteet.
Anu Mönkkönen &amp; Kirsti Pietilä: "Oy Polykem Ab - Muovia Hiekkaharjusta", teoksessa Hako, Jukka et al. (toim.) "Helsingin Pitäjä 2013 Helsingin," s. 95-113, Vantaa-Seura-Vandasällskapet 2013, .
Valkolehtimittari

Valkolehtimittari ("Scopula ornata") on Suomessa erittäinen harvinainen, valkoinen mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Siipien pohjaväri on puhtaan valkoinen. Tyvipoikkiviiru ja sisempi poikkiviiru erottuvat etusiivissä himmeinä ja vaalean ruskehtavina ja jälkimmäinen näkyy myös takasiivissä. Ulompi poikkiviiru on musta, melko mutkitteleva ja erottuu molemmissa siipipareissa. Ulomman poikkiviirun ulkopuolella on harmaata tai aavistuksen sinertävää, laikuittaista varjostumaa, joka erottuu himmeänä muualla paitsi poikkiviirun kahden mutkan kohdalla, joissa varjostuma erottuu selvästi ruskeana. Siipiväli 21–24 mm.
Samannäköinen laji on lähinnä vain sinilehtimittari ("Scopula decorata").
Levinneisyys ja lentoaika.
Valkolehtimittaria tavataan Pohjois-Afrikassa, suurimmassa osassa Eurooppaa ja pohjoisessa sen levinneisyys ulottuu Tanskaan, Etelä-Ruotsiin ja Baltiaan saakka. Idässä lajin elinalue ulottuu aina Japaniin ja Koreaan. Suomesta valkolehtimittari tavattiin ensimmäisen kerran Kemiöstä vuonna 1937 ja lajilla on saattanut olla aikaisemmin pieni, tilapäinen esiintymä Hangossa. Nykyisin sitä tavataan vain satunnaisena vaeltajana ja havaintojen ajankohdat sopivat tilanteisiin, joissa ilmavirrat ovat tuoneet perhosia etelämpää. Havainnot lajista Suomessa rajoittuvat aivan etelärannikon tuntumaan.
Perhoset lentävät kesän aikana kahtena sukupolvena. Ensimmäisen sukupolven lentoaika on kesä-heinäkuussa ja toisen heinä-syyskuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Lajin elinympäristöjä ovat kuivat, hiekkaiset alueet, kedot, rinneniityt sekä arot. Ruotsissa se viihtyy vain lämpimimmillä ja aurinkoisimmilla biotoopeilla, joiden maaperä on hiekkaista ja mineraalipitoista. Perhoset lentävät sekä päivällä että yöllä ja tulevat valolle. Ne myös lähtevät häirittyinä helposti lentoon. Toukat ovat aktiivisia pääasiassa öisin ja keskenkasvuinen toukka on talvehtiva vaihe. Täysikasvuisena toukka koteloituu maanpinnalle kasvinosien sekaan kehräämäänsä kotelokoppaan.
Ruotsissa lajin esiintymät ovat vähentyneet 1990-luvun loppupuolella jyrkästi ja se on nykyisin luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasveja ovat erilaiset matalat kasvit, erityisesti ajuruohot ("Thymus") ja meiramit ("Origanum").
Rauman kauppatori

Rauman kauppatori sijaitsee Vanhassa Raumassa vuonna 1776 valmistuneen Rauman raatihuoneen edustalla.
Kauppatori tunnetaan torimyynnin lisäksi erityisesti vanhasta raumalaisesta perinteestä, kahvikioskien edustalla seisaaltaan nautitusta kahvista eli "pystökaffesta".
Historia.
Rauman torikaupan keskuksena toimi alun perin nykyinen Kalatori, joka sijaitsee kauppatorin lounaispuolella Vanhan Rauman laidalla. Pyhän Kolminaisuuden kirkon tuhouduttua tulipalossa vuonna 1640 siirtyi sen vieressä olleen torin kaupankäynti vähitellen nykyisen raatihuoneen edustalla sijainneelle "Raastuvantorille".
Raastuvantori oli aluksi vain Kauppakadun pitkänomainen laajentuma. 1900-luvun alkuun tultaessa torikauppa oli kasvanut niin, että se oli käynyt riittämättömäksi kaupankäynnin tarpeisiin. Ongelma ratkaistiin purkamalla Raastuvantorin pohjoispuolelta kokonainen asuinkortteli. Näin muodostettu uusi kauppatori ulottui raatihuoneen edustan Kauppakadulta aina Kuninkaankadulle saakka.
2000-luvun uudistukset.
1960-luvulta lähtien torin merkitys kauppapaikkana alkoi vähentyä. Vuosituhannen vaihteeseen saavuttaessa kauppatorilla toimi vakituisesti enää muutama kauppias sekä kahvikioski.
Museoviraston valvonnassa laadittiin 2000-luvun alussa suunnitelmat, joilla kauppatori pyrittiin palauttamaan vanhoihin mittasuhteisiinsa. Puretun asuinkorttelin paikalle rakennettiin katos, jonka alla ympärivuotinen torikauppa tapahtuu. Lisäksi torille rakennettiin pieni kahvilarakennus.
Kesäaikana torimyynti laajenee sen länsipuolella sijaitsevalle "Isokirkkokadulle", joka toimii myös kävelykatuna. Torikatoksen pohjoispuolelle sijoitettiin pysäköintipaikkoja.
Uudistunut tori otettiin käyttöön vuonna 2008. Rakennustöiden aikana torilla suoritettiin myös kaupunkiarkeologisia kaivauksia. Kauppatori palvelee ympäri vuoden maanantaista lauantaihin.
Gustaf Banér

Gustaf Axelsson Banér, myös "Kustaa Banér" (1547–1600) oli ruotsalainen valtiomies. Hän osallistui Erik XIV:n syöksemiseen vallasta ja oli alkuun Juhana III:n suosiossa. Hän oli silloin muun muassa hovimarsalkka. Kun Juhana kuoli, Banér oli hallituksessa, jonka muodostivat Kaarle-herttua ja valtaneuvosto. Kun herttuan ja valtaneuvoston välit rikkoutuivat, hän siirtyi herttuan vastustajaksi. Hänet mestattiin Stångebron taistelun jälkeen.
Hänen isänsä oli valtaneuvos Axel Banér.