tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leevi K. Laitinen

Leevi K. Laitinen (s. 30. kesäkuuta 1931 Kangasniemi) on suomalainen kauppaneuvos ja entinen lapsisaarnaaja.
Etelä-Savon Kangasniemen Kaihlamäellä syntynyt Laitinen joutui nelivuotiaana kartanolaisten uskonlahkon kasvatettavaksi. Hänestä koulutettiin Kymenlaaksossa Sippolan pitäjässä yksi kartanolaisten lapsisaarnaajista, joita yhteensä oli kymmenkunta. Laitinen onnistui lopulta karkaamaan lahkosta 18-vuotiaana. Hän on myöhemmin kertonut kartanolaisten parissa kokemastaan ankarasta kurista sekä henkisestä ja fyysisestä väkivallasta. Vuonna 2010 ilmestyi toimittaja Ulla Appelsinin kirjoittama, Laitisen lapsuus- ja nuoruusvuosiin keskittyvä teos "Lapsuus lahkon vankina". Helmikuussa 2019 ilmestyi Laitisen omaelämäkerta "Siivet kantoivat".
Myöhemmin Laitinen toimi menestyneenä liikemiehenä huolinta-alalla omistamassaan Varova Oy:ssä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2005. Vuonna 2001 Laitinen rakennutti Vampulaan oman lentokentän, joka tunnetaan nimellä Tuulikki–Vampula.
Tuulikki-Vampulan lentokenttä

Tuulikki-Vampulan lentokenttä on entisessä Vampulan kunnassa Huittisissa sijaitseva yksityinen lentokenttä. Vuonna 2001 valmistuneen lentokentän on rakennuttanut kauppaneuvos Leevi K. Laitinen. Se on nimetty hänen Tuulikki-vaimonsa mukaan. Lentokenttä sijaitsee noin 20 kilometriä Huittisten keskustaajamasta Lauttakylästa lounaaseen. Vampulan entiseen kuntakeskukseen on matkaa viisi kilometriä.
Historia.
Lentokenttä valmistui vuonna 2001. Aluksi kiitotie oli vain 700 m pitkä, mutta sitä pidennettiin vuonna 2006. Kiitotien yövalaistus otettiin käyttöön vuonna 2010.
Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset ilmavoimat käytti kenttää sotaharjoituksissaan keväällä 2025 Apache-taisteluhelikopterien tukikohtana.
Neues Deutschland

Neues Deutschland on saksalainen sanomalehti, joka on perustettu 1946. Se on nykyisin riippumaton, mutta oli aikaisemmin DDR:n johtava sanomalehti ja valtion lakkauttamiseen asti Sosialistisen yhtenäisyyspuoleen pää-äänenkannattaja.
Lehden levikki oli DDR:n loppuaikoina 1,1 miljoonaa, vuonna 1994 se oli 80 000 ja vuoden 2012 lopussa 35 131.
Keijutiira

Keijutiira, aikaisemmalta nimeltään valkotiira ("Gygis alba") on tiiroihin kuuluva lintulaji, jota tavataan trooppisista meristä. Se on pieni ja täysin valkoinen. Keijutiira ei tee pesää, vaan munii paljaille oksille, puunrunkojen koloihin tai haaroihin. Poikanen pitää kiinni oksasta kehittyneillä jaloillaan.
Saksinokat

Saksinokat (alaheimo Rynchopinae, suku "Rynchops") on lokkiryhmä, joka luokiteltiin aiemmin omaan heimoonsa Rynchopidae.
Ulkonäkö ja koko.
Nokan alaosa on yläosaa pidempi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Esiintyy Amerikassa, Afrikassa ja Intiassa.
Ravinto.
Syö kalaa.
Niidet

Niidet ovat kangaspuissa tai kutomakoneessa osia, jotka siirtävät kankaan pituussuuntaisia loimilankoja eri viretasoihin, jotta poikittainen kudelanka kulkisi kullakin syöttökerralla juuri oikeiden loimilankojen yli tai ali riippuen halutusta sidoksesta. Niidet ovat pystysuoria jäykkiä naruja tai sauvoja, joiden keskellä on "niidensilmä" eli reikä josta loimilanka pujotetaan kulkemaan.
Kangaspuissa ja perinteisissä kutomakoneissa niidet on ryhmitelty omiksi ryhmikseen, ja kutakin niisiryhmää liikuttaa yhteinen "niisivarsi". Yksinkertaisimmassa sidoksessa, palttinassa, tarvitaan vähintään kaksi niisivartta, joista toinen ohjaa loimilankoja 1, 3, 5, 7 jne. ja toinen loimilankoja 2, 4, 6, 8 jne. Viretasot vaihdetaan päinvastaisiksi joka kudekertaa varten, jolloin tuloksena on pärekorimainen palttinasidos: joka toinen kudelanka kulkee parillisten loimilankojen yli ja parittomien ali ja joka toinen kudelanka päinvastoin.
Kankaan muista kolmesta perussidoksesta yksinkertaisimman toimikassidoksen kutomiseen tarvitaan vähintään kolme niisivartta ja yksinkertaisimman satiinisidoksen kutomiseen viisi niisivartta.
Tekstiiliteollisuuden suurimpia keksintöjä oli jacquardkone, joka vapautti kudonnan niisivarsien aiheuttamista rajoituksista, koska se ohjaa jokaista loimilankaa erikseen erillisellä niidellä. Keksinnön avulla kudottujen kankaiden sidos- ja kuviointimahdollisuudet lisääntyivät suuresti. Jacquardkoneen niisien liike ohjelmoitiin etukäteen reikäkortille, ja tämä keksintö taas vaikutti merkittävästi tietokoneen kehittymiseen.
Kielikuva ”yksiniitinen”.
Arkikielessä käytetään yksioikoisesta, yksinkertaisesta tai typerästä ihmisestä tai päätöksestä joskus sanaa ”yksiniitinen”, esim. ”Hän suhtautuu asiaan liian yksiniitisesti.” Kielikuva perustuu tosiasiaan, ettei yksiniitistä kangasta voi kutoa, vaan kankaan kudontaan tarvitaan aina vähintään kahdet niidet.
Hydra (Within Temptationin albumi)

Hydra on alankomaalaisen sinfonisen metallin yhtyeen Within Temptationin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2014. Albumilla esiintyvät vieraat ovat metalcorelaulaja Howard Jones (ex-Killswitch Engage), räppäri Xzibit sekä sinfonisen metallin laulaja Tarja Turunen (ex-Nightwish) ja Dave Pirner (Soul Asylum).
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Love Sex Magic

Love Sex Magic on yhdysvaltalaisartisti Ciaran kappale hänen kolmannelta, Fantasy Ride-studioalbumilta. Kappaleella vierailee yhdysvaltalainen artisti Justin Timberlake ja sen sanoittivat Timberlake, hänen tuotantotiiminsä The Y's, Ciara sekä Mike Elizonzo. The Y's ja Elizonzo myös tuottivat kappaleen. Kappale julkaistiin kansainvälisesti albumin johdantosinglenä ja se oli toinen Yhdysvalloissa julkaistu single kyseiseltä albumilta.
Laulu poikkeaa täysin Ciaran aiemmasta tyylistä, sillä siinä ei ole enää sensuaalista balladia eikä myöskään viittauksia Crunk&amp;B:stä. Monet kriitikot huomioivat kappaleen samanlaisuuksia Timberlaken FutureSex/LoveSoundsin kanssa. Kriitikot antoivat kappaleelle ristiriitaisia vastaanottoja, kehuen kappaleen funk- ja retrotunnelmaa sekä kemiallista esitystä Ciaran ja Timberlaken välillä.
"Love Sex Magic" saavutti 10. sijan Billboard Hot 100 -listalla muodostuen Ciaran viidenneksi Top 10-hitiksi pääartistina, hänen kahdeksanneksi duettona, sekä hänen ensimmäiseksi vuonna 2006 julkaistun Get Up:n jälkeen. Se on hänen kansainvälisesti parhaiten menestynyt kappale, saavuttaen kymmenen parhaan joukon esimerkiksi Kanadassa, Australiassa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Ranskassa. Ciara on esittänyt kappaleen televisiossa lukuisia kertoja, kuten The Ellen DeGeneres Show’ssa sekä Timberlaken kanssa Saturday Night Livessä.
Pikkukanadanhanhi

Pikkukanadanhanhi ("Branta hutchinsii") on pohjoisamerikkalainen hanhilaji. Se on erotettu omaksi lajikseen kanadanhanhesta vuonna 2004.
Ulkonäkö ja koko.
Pikkukanadanhanhi on 60–70 cm pitkä ja sen siipien kärkiväli on 125–140 cm, ja se on suunnilleen samankokoinen kuin valkoposkihanhi. Se muistuttaa kanadanhanhea, mutta on pienikokoisempi ja typäkämpi ja sillä on selvästi lyhyemmät jalat ja kaula. Pikkukanadanhanhella on melko nelikulmainen pää, jyrkkä otsa sekä lyhyt nokka. Usein mustan kaulan ja vaaleanruskean rinnan välissä on vaalea vyön aihe. Yläpuolelta pikkukanadanhanhi on melko vaalean ruskeanharmaa.
Pikkukanadanhanhen äänet muistuttavat kanadanhanhen ääniä, mutta ovat kimeämpiä.
Levinneisyys.
Pikkukanadanhanhi pesii Alaskassa, Kanadan pohjoisosissa sekä Grönlannin lounaisosissa. Talvehtivana sitä tavataan Yhdysvalloissa Washingtonissa, Oregonissa ja Texasissa sekä Meksikossa. Aikaisemmin sitä esiintyi talvehtivana myös Japanissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 920 000–1 400 000 yksilöä. Pikkukanadanhanhi on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Länsi-Euroopassa pikkukanadanhanhi on harvinainen vierailija, joka esiintyy usein valkoposki- ja lyhytnokkahanhien kanssa. Suomessa pikkukanadanhanhi on BirdLife Suomen rariteettikomitean mukaan tavattu vuosina 2013–2023 yhdeksän kertaa, mutta ensimmäistä havaintoa lukuun ottamatta havaintojen on tulkittu koskeneen samaa yksilöä. Lisäksi laji on havaittu Suomessa seitsemän kertaa E-kategoriaan kuuluneena, eli havainnot ovat koskeneet varmasti tai lähes varmasti tarhakarkulaisia.
Nika Razinger

Nika Razinger (s. 5. lokakuuta 1993 Jesenice) on slovenialainen maastohiihtäjä, joka edustaa TSK OGP GRAD Bled -seuraa. 
Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa vuonna 2012 Razinger saavutti kultaa 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja pronssia viestissä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Razinger sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 53:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 54:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Razinger kilpaili ensimmäisen kerran Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013 sijoittuen 26:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 13:s sija, jonka hän saavutti Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2014.
Toinen linja

Toinen linja on katu Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Sen reitti kulkee Hämeentieltä Alppikadulle.
Kadunnimen kirjoitusasu on vaihdellut vuosien aikana. Vuoden 1887 kartassa kadun nimenä oli 2dra Linien ja sen suomalaisena vastineena 1890-luvulla Toinen Linja. Vuonna 1909 vahvistettiin kirjoitusasu II Linjen – II Linja. Helsingin kadunnimien tarkistamista pohtinut komitea esitti vuonna 1927 kadun nimen muuttamista Juhani Ahon kaduksi, mutta kaupunginvaltuusto ei hyväksynyt esitystä. Nykyiset nimiasut otettiin käyttöön vuonna 1928. Juhani Ahon kadun asemesta nimettiin Eiran kaupunginosaan Juhani Ahon tie.
Profiili ja historia.
Toisen linjan pituus on noin 750 metriä ja se on enimmäkseen loivaa ylämäkeä luoteeseen. Kadun vanhinta rakennuskantaa edustaa muun muassa Arenan talo (Lars Sonck, 1924 ja 1929). Kadun uusin rakennuskanta koostuu 1980-luvulla rakennetuista virastotaloista, joista suurin on Kuntatalo. Kallion virastotalo (Heikki Siren, 1965) sijaitsee Toisen linjan väljästi rakennetulla, etelään avautuvalla parillisella puolella kadusta erilleen sommiteltuna. Virastotalo rakennettiin niin kutsutuille Humppukallioille, jotka tarjosivat aikoinaan erinomaisia leikkipaikkoja lapsille ja suojapaikkoja yhteiskunnasta syrjäytetyille ihmisille. Myös Ympyrätalo vaikuttaa voimakkaasti Toisen linjan arkkitehtoniseen ilmeeseen.
Toisen linjan asuinkerrostalot on rakennettu pääosin 1950- ja 1960-luvuilla ja useat niistä sijaitsevat kadun linjaan nähden viistosti. Castréninkadun ja Toisen linjan risteyksessä sijaitsee päätytornillinen puutalo (Ernst Lodenius, 1893), joka lienee aikoinaan ollut venäläisen upseerin huvila. Hakaniemen metroaseman pohjoinen sisäänkäynti avautuu Toiselle linjalle. Toisen linjan raitiovaunukiskoilla ei ole nykyään säännöllistä liikennettä. Aiemmin Toista linjaa ovat kulkeneet raitiolinjat 2 (vuosina 1985–2003) ja 10 (vuosina 1955–1985). Porthanin­katua kulkevat raitiolinjat risteävät Toisen linjan kanssa.
Toinen linja mainitaan vanhassa opiskelijapiireistä lähtöisin olevassa, tuntemattoman tekijän sepittämässä laulussa "Ellin boksissa", joka tuli laajemmin tunnetuksi Teijo Joutselan ja Kullervo Linnan Humppa-Veikkojen levytettyä sen vuonna 1960. Laulun sävelmän arvellaan olevan unkarilaista alkuperää. Myöhemmin sen ovat levyttäneet muiden muassa Tapio Rautavaara ja Pauli Räsänen sekä hieman muunneltuna Reino Helismaa ja Matti Louhivuori.
Ilolanpuisto rajoittuu Toisen linjan parilliseen puoleen.
Marion Buillet

Marion Buillet (s. 16. elokuuta 1990) on ranskalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti Les Saisies -seuraa. 
Maastohiihdon maailmancupissa Buillet kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz'n 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Düsseldorfissa joulukuussa 2011 sijoituttuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 22:nneksi. Hänen paras sijoituksensa on 11:s sija, jonka hän saavutti Szklarska Poręban vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2014.
Kolmas linja

Kolmas linja () on katu Helsingissä osa-alueella Kallion kaupunginosassa. Se kulkee Linjojen osa-alueen halki Hämeentieltä Helsinginkadulle.
Noin 900 metriä pitkä kolmas linja on viidestä, keskenään samansuuntaisesta Linjoiksi nimetyistä kaduista pisin. Se on lähes suora ja pääasiassa ylämäkeä kaakosta luoteeseen, paitsi Alppi­kadun ja Helsingin­kadun välinen osuus, jossa on Helsingin­kadulle päin mentäessä jyrkkä ala­mäki. Tämä osuus on yksisuuntainen Alppikadun suuntaan.
Historia ja profiili.
Nimen alkuperä.
Kadunnimen kirjoitusasu on vaihdellut historian aikana. Vuonna 1887 nimenä oli 3dje Linjen ja sen suomenkielisenä vastineena 1890-luvun kartassa Kolmas Linja. Ruotsinkielinen nimi kirjoitettiin vuosina 1901–1909 muodossa 3 Linien ja vuonna 1909 vahvistettiin nimet III Linja – III Linjen. Kadunnimien tarkistusehdotuksessa vuonna 1927 nimi esitettiin muutettavaksi Aleksis Kiven kaduksi. Kaupunginvaltuusto ei kuitenkaan hyväksynyt esitystä; sen sijaan Fredriksperinkatu Alppiharjun ja Vallilan kaupunginosien rajalla nimettiin uudelleen Aleksis Kiven kaduksi. Kolmannen linjan nykyiset nimiasut ovat olleet käytössä vuodesta 1928. 
Rakennuksia.
Kolmannen linjan ja Hämeentien risteyksessä sijaitsee yksi Kallion vanhimmista asuinkerrostaloista, Werner von Essenin piirtämä punatiiliverhoiltu talo vuodelta 1913. Kadun toisessa päässä sijaitsee Helsingin Diakonissalaitoksen rakennuksia. Castréninkadun ja Kolmannen linjan risteyksessä sijaitseva tontti oli pitkään tyhjänä, kunnes Helsingin evankelis-luterilaisten seura­kuntien seura­kunta­yhtymä rakennutti siihen massiivisen toimitalonsa. Harmaasävyinen toimitalo on Heikki ja Kaija Sirenin käsialaa vuodelta 1979.
Kuten kaikkialle Kallioon, myös Kolmannelle linjalle rakennettiin useita kerrostaloja 1950-luvun lopulta 1970-luvun alkuun ulottuvana ajanjaksona. Siihen asti katua reunustivat kaksikerroksiset puutalot ja muutama 1920- ja 1930-luvuilla rakennettu kivitalo. Kolmas linja 4:n virastotalo (Jouko Ylihannu ja Osmo Rissanen, 1971) purettiin asuinkerrostalon tieltä 2000-luvun alussa.
Populaarikulttuurissa.
Kolmas linja on tullut tunnetuksi Fredin esittämästä käännösiskelmästä ”Kolmatta linjaa takaisin”. Kuten useat Kallion kadut, myös Kolmas linja on ollut monien elokuvien ja televisiosarjojen näyttämönä.
Risteävät kadut.
Kolmannen linjan kanssa risteävät kadut kaakosta luoteeseen:
Base Esperanza

Base Esperanza on Argentiinan omistama tutkimusasema Etelämantereella. Se sijaitsee maanosan pohjoisimmassa osassa Grahaminmaan kärjessä ja on yksi Etelämantereen lämpimimpiä ja sateisimpia paikkoja. Kesäkuu on kylmin ja kuivin kuukausi, maaliskuu on sateisin ja joulukuu on lämpimin. Base Esperanzassa on mitattu Etelämantereen mannerpuolen kaikkien aikojen lämpöennätys: 18,3 °C 6. helmikuuta 2020. Koska Base Esperanza sijaitsee eteläisen napapiirin pohjoispuolella, se ei enää sijaitse eteläkalotilla, joten sinne ei tule kaamosta edes kesäkuussa, mutta ei yötöntä yötäkään edes joulukuussa. Base Esperanzalla on syntynyt myös ensimmäinen Etelämantereella syntynyt lapsi, Emilio Palma.
Ensimmäiset rakennukset tukikohtaan rakennettiin vuonna 1953.
Renaud Jay

Renaud Jay (s. 12. elokuuta 1991 Moutiers) on ranskalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Les Menuires -seuraa. 
Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 14:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 Jay sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 30:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Jay sijoittui samalla matkalla 19:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Jay sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 27:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti vapaan hiihtotavan parisprintissä pronssia yhdessä Richard Jouven kanssa. Perinteisen hiihtotavan sprintissä hän oli kahdeksas.
Maastohiihdon maailmancupissa Jay kilpaili ensimmäisen kerran Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Canmoren vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2012 sijoituttuaan 30:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2015. Parhaimmillaan hän on ollut yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa neljäs Planican vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2016. FIS Ski Tourilla 2020 hän sijoittui Åren vapaan hiihtotavan sprintissä kolmanneksi.
Cave Johnson

Cave Johnson on kuvitteellinen hahmo pelissä "Portal 2". Hänen ääninäyttelijänsä on J. K. Simmons ja hänet on luonut yksi "Portal 2":n suunnittelijoista Erik Wolpaw. Hänet on mainittu jo pelisarjan ensimmäisessä osassa, "Portalissa". Cave Johnsonin ääni ohjaa Chelliä pelin yhdessä vaiheessa, kun tämä seikkailee Aperture Sciencen hylätyissä testikammioissa. Nämä viestit ovat äänitetty ennen "Portalin" tapahtumia.
Konsepti.
Cave Johnsonin fiktiivisen hahmon suunnitteli Erik Wolpaw sekä ääninäytteli J.K. Simmons. Hänen visuaalisen ilmeensä on suunnitellut "Portal 2" pääanimaattori Bill Fletcher. Häntä on kuvailtu mm. "eriskummalliseksi miljardööriksi" sekä "ekstrovertiksi, innostuneeksi ja itsepäiseksi". Hän oli Aperture Sciencen perustaja, omistaja sekä toimitusjohtaja. Hän oli myös "suihkuverhovisiönääri" Oli olemassa myös suunnitelma, että Cave Johnson olisi "Portal 2:n" päähenkilö, mutta tämä idea hylättiin.. Myöhemmin ehdotettiin Cave Johnsonin olevan ensisijaisesti antagonisti, mutta myös tämä idea hylättiin. Tämä ehdotus luotiin, koska nettiin oli vuotanut lukuisia Cave Johnsonin lausumia lainauksia.
Rouva varapresidentti

Rouva varapresidentti ("Veep") on yhdysvaltalainen komediasarja, jonka on luonut Armando Iannucci. Se on yhdysvaltalainen versio brittiläisestä poliittisesta satiirisarjasta "Politiikan nappula", joka on myös Iannuccin luomus. "Rouva varapresidentti" alkoi HBO-kanavalla 22. huhtikuuta 2012. Suomessa Yle aloitti sarjan esittämisen 16. maaliskuuta 2013. Sarjan pääosassa on Julia Louis-Dreyfus, joka on saanut roolistaan kuusi perättäistä Primetime Emmy -palkintoa. Itse sarja on palkittu parhaan komediasarjan Primetime Emmyllä kolmesti peräkkäin.
Vuonna 2019 esitetty seitsemäs kausi oli sarjan viimeinen. Kauden julkaisu viivästyi Louis-Dreyfusin sairastuttua rintasyöpään.
Nitsijärvi

Nitsijärvi () on järvi Inarissa. Se laskee pohjoisesta Inarinjärveen. Se on 119 metriä merenpinnan yläpuolella, ja sen pinta-ala on 41 km², toisen lähteen mukaan 42,28 km². Se kuuluu Paatsjoen vesistöön. Järven syvyys on 35,25 metriä, keskisyvyys: 6,45 m
tilavuus 0,273 km³ ja rantaviivan pituus 206,04 km..
Nitsijärven eteläosa kuuluu Vätsärin erämaa-alueeseen.
Äkkisyvää

”Äkkisyvää” on Suomen Idolsin 7. tuotantokauden voittajan Mitra Kaislarannan Idols-voittokappale ja ensimmäinen singlejulkaisu. Artistille itselleen tehty kappale kuultiin ensimmäisen kerran 19. joulukuuta 2013, kun Kaislaranta esitti sen suorassa Idols-finaalissa. Finaalin jälkeen kappale julkaistiin Spotifyssa ja 7. helmikuuta 2014 digitaalisesti.
Kappaleen ovat säveltäneet Jukka Immonen ja Antti Riihimäki sekä sanoittaneet Saara Törmä ja Aku Rannila.
Vaahteraliigan kausi 2001

Vaahteraliigan kausi 2001 oli Vaahteraliigan 22. kausi. Liigan runkosarja alkoi 26. toukokuuta 2001 ja Vaahteramalja XXII pelattiin 1. syyskuuta 2001. Runkosarjassa pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka kuusi parasta etenivät pudotuspeleihin.
Vaahteraliigan kokoa päätettiin nostaa täksi kaudeksi yhdeksään joukkueeseen. Arctic Circle Starsin luovuttua sarjapaikasta, kolme joukkuetta nousi sarjaan I-divisioonasta. Uudet joukkueet olivat Varkaus Steelers, Vaasa Vikings ja Helsinki Wolverines.
Vaahteramaljassa Seinäjoki Crocodiles sai revanssin Helsinki Roostersista, ja voitti mestaruuden pistein 15–13. Tämä katkaisi Roostersin kuusi vuotta jatkuneen mestaruusputken. Pronssia voitti Turku Trojans.
Sara Suominen

Sara Suominen (s. 17. lokakuuta 1990) on suomalainen koripalloilija. Sentterinä pelaava Suominen on Forssan Koripoikien kasvatti. Hän on pelannut SM-sarjassa kaksi kautta.
Suominen pelasi kasvattajaseurassaan Forssan Koripojissa yhden kauden I-divisioonaa, kunnes siirtyi naisten pääsarjassa pelanneeseen Forssan Alkuun kahden kauden ajaksi. Tämän jälkeen hän pelasi kolme kautta I-divisioonaa Turun Riennossa eikä pelannut kilpatasolla kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 Suominen siirtyi pelaamaan I-divisioonan Tampereen Pyrintöön.
Nordbanken

Nordbanken, vuoteen 1990 "Post- och kreditbanken", oli ruotsalainen liikepankki, joka syntyi 1974, kun Postbanken ja Sveriges Kreditbanken yhdistyivät. Alkuun se oli valtionjohtoinen, vuodesta 1992 se oli kokonaan Ruotsin valtion omistuksessa, ja valtio sijoitti siihen pääomaa ja perusti ongelmaluottojen hoitamiseksi omaisuudenhoitoyhtiö Securumin.
Nordbanken osti vuoden 1993 lopussa Göta Bankenin, joka oli joutunut vaikeuksiin, ja fuusioi sen itseensä lokakuussa 1994. Fuusio oli suurin Ruotsin pankkihistoriassa. Pankkia alettiin yksityistää 1995, jolloin yksityisille sijoittajille myytiin noin 30 prosenttia osakkeista.
Pankki yhdistyi vuonna 1997 Meritan kanssa, jolloin syntyi Merita-Nordbanken. Nykyisin se on Nordea.
Hyvät Pyhät

Hyvät Pyhät oli suomalainen yhtye, joka julkaisi yhden pitkäsoiton Rockadillo-levymerkille.
Kokoonpano.
Rumpalina ja tekstittäjänä bändissä toiminut Jarmo Kamppinen on vuodesta 2010 lähtien työskennellyt rumpali/biisintekijänä Kuuma Muusa yhtyeessä.
Luola-aapa

Luola-aapa on kylä Iissä entisen Kuivaniemen kunnan alueella. Kylä sijaitsee Kuivajoen pohjoispuolella Kuivaniemen pohjoisosassa lähellä Simon rajaa. Luola-aavan eteläpuolitse kulkee valtatieltä 4 itään Oijärvelle vievä yhdystie 8520.
Luola-aapa ei ole maarekisterikylä.
Hermeettinen sulku

Hermeettinen sulku tarkoittaa ilmatiivistä sulkua. Esimerkiksi elintarvikkeet voidaan pakata hermeettisesti, mikä tarkoittaa, että ne ovat suojattua ulkopuolisilta kaasuilta, kuten hapelta ja säilyvät siten paremmin.
Sana "hermeettinen" on peräisin kreikkalaiselta Hermes-jumalalta alkemian isänä pidetyn Hermes Trismegistoksen nimissä kirjoitettujen kirjojen kautta. Alkemistit keksivät menetelmän tehdä ilmatiiviin sulun lasiputkeen, mitä pidettiin taikuutena. Tätä sulkua alettiin kutsua hermeettiseksi Hermes Trismegistoksen etunimen mukaan.
Pokémon 4Ever

Pokemon 4Ever (tunnettu myös lisänimillä Celebi – Metsän ääni tai Matka aikojen halki) (; ) on neljäs pitkä Pokémon-elokuva. Elokuvan ensi-ilta oli Japanissa vuonna 2001 ja Yhdysvalloissa vuonna 2002. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:llä vuonna 2004.
Juoni.
Tarina alkaa, kun poika nimeltä Sam joutuu ajasta toiseen kulkevan pokémonin, Celebin, ohella erään metsästäjän takaa-ajamaksi. Mutta sitten Celebi vie Samin mukanaan 40 vuotta tulevaisuuteen, jossa hän tapaa Ash Ketchumin ja tämän ystävät.
Samaan aikaan 40 vuotta vanhempaa pokémon-metsästäjää kuulustelee Rakettiryhmään kuuluva naamiota käyttävä mies, Öinen Rautanaama (). Rautanaaman erikoisaseina ovat sysipallot (), poképallot, joihin vangitut pokémonit muuttuvat pahoiksi ja vahvistuvat äärimmilleen. Ashin Pikachua jahdanneet Rakettiryhmän jäsenet (Jessie, James ja Meowth) liittoutuvat hänen kanssaan Celebin nappaamiseksi.
Ash, Sam ja muut löytävät Celebin, mutta sitten Rautanaama lähettää Tyranitarin, Scizorin ja Sneaselin nappaamaan sen. Hyökkäyksen aikana Celebi haavoittuu ja se viedään Elämän järvelle parantumaan. Seuraavana päivänä Rautanaama hyökkää uudestaan ja onnistuu vangitsemaan Celebin sysipalloon. Celebi luo metsän puista ja oksista ympärilleen hirviön, joka alkaa aiheuttaa tuhoa ympärillään. Rautanaama ei aio edes luovuttaa Celebiä Rakettiryhmän johtajalle, Giovannille, vaan käyttää sitä hänen syrjäyttämiseensä. Suicune saapuu ja auttaa Ashiä, Samia ja Pikachua palauttamaan Celebin hyväksi.
Palauduttuaan entiselleen Celebi alkaa tehdä kuolemaa, eikä Elämän järvi edes Suicunen puhdistamana paranna sitä. Mutta useat Celebit eri aikakausilta ilmestyvät parantamaan toverinsa. Rautanaama yrittää napata Celebin vielä kerran, mutta Ash ja Pikachu estävät sen, ja jättävät hänet metsän pokémonien armoille.
Celebi vie Samin takaisin omaan aikaansa ja Ash ystävineen kertoo tapahtuneen professori Oakille. Mutta he ihmettelevät, kun Oak sanoi Samin nimen ilman että sitä oli ikinä kerrottu hänelle. Sitten Oak pitelee käsissään Samin luonnosvihkoa (joka paljastaa, että Sam oli professori Oak nuorena).
Tunnuslaulut.
Toisin kuin aiemmissa elokuvissa, suomenkielisessä versiossa käytettiin englanninkielistä tunnuslaulua.
Televisioesitykset.
Nelonen on esittänyt elokuvan 9. huhtikuuta 2007 ja 1. toukokuuta 2009.
Ahmad Urabi

Ahmad Urabi (myös muodoissa Ahmed Arabi, Orabi jne.) eli Urabi pašša (1839 lähellä Zagazigiä – 21. syyskuuta 1911 Kairo) oli egyptiläinen sotilas, joka johti vuosina 1881–1882 kansallismielistä kapinaliikettä eli niin sanottua Urabi-kapinaa. Sen seurauksena Iso-Britannia valtasi Egyptin ja otti sen hallintaansa.
Urabi oli lähtöisin fellah-suvusta Ala-Egyptistä. Hänen isänsä oli kyläpäällikkö. Urabi opiskeli Kairon arvostetussa Al-Azharin yliopistossa, mutta joutui otetuksi armeijaan Said paššan hallituskaudella. Hänestä tuli vuonna 1862 upseeri, kun ulkomaalaistaustaisia upseereita pyrittiin korvaamaan egyptiläisillä. Vuosien 1875–1876 Etiopian-vastaisen sodan jälkeen hänet ylennettiin everstiksi. Armeijassa Urabi liittyi alhaista syntyperää olleiden upseerien salaseuraan, jonka tavoitteena oli Egyptin armeijan ylimpiä portaita hallinneiden turkkilaisten ja tšerkessiläisten upseerien syrjäyttäminen. Hän osallistui myös vuoden 1879 upseerikapinaan, joka syöksi kediivi Ismail paššan vallasta. Urabista tuli tämän jälkeen ”kansallisen puolueen” johtaja ja hän onnistui saamaan aliupseerien ja sotilaiden tuen suunnitelmilleen. Hänen johtamansa sosiaalis-poliittinen liike kanavoi koulutetun väestön, armeijan ja talonpoikien tyytymättömyyttä ulkomaalaisten vaikutusvaltaan Egyptissä.
Nostattamalla kapinan Urabi pakotti syyskuussa 1881 kediivi Tewfik paššan vaihtamaan neuvonantajiaan ja kutsumaan koolle kansallisen edustajakokouksen. Urabista tuli nyt pašša ja sotaministeriön alivaltiosihteeri. Kiistojen jälkeen edustajakokoukselle päätettiin antaa budjettivalta ja helmikuussa 1882 kediivi Tewfik joutui nimittämään Mahmoud Sami el-Baroudin johtaman kokonaan egyptiläisistä kootun hallituksen. Urabista tuli sotaministeri ja käytännössä lähes diktaattori. Hän kohosi suoranaiseksi kansallissankariksi käyttämällä iskulausetta ”Egypti egyptiläisille”. Valtansa puolesta pelännyt kediivi Tewfik pyysi apua Britannialta ja Ranskalta, jotka lähettivät laivastonsa Aleksandrian lahdelle. Varsinkin Britannia oli huolissaan intresseistään Egyptissä. Aleksandriassa puhkesi mellakoita ja britit pommittivat kaupunkia heinäkuussa 1882. Urabi ryhtyi armeijan ylipäällikkönä organisoimaan sotilaallista vastarintaa ja julisti kediivi Tewfikin petturiksi.
Kenraali Garnet Wolseleyn komentamat brittijoukot nousivat maihin Ismailiassa ja löivät Urabin armeijan Tell el-Kebirin taistelussa 13. syyskuuta 1882. Urabi pakeni Kairoon, mutta antautui siellä kenraali Drury Drury-Lowelle. Urabi tuomittiin tämän jälkeen sotaoikeudessa kuolemaan, mutta brittien puututtua asiaan kediivi lievensi tuomion karkotukseksi. Hänet lähetettiin tammikuussa 1883 karkotukseen Ceylonille yhdessä muiden kapinajohtajien kanssa. Urabi armahdettiin lopulta toukokuussa 1901 ja hänen sallittiin palata Egyptiin. Kuollessaan kymmenen vuotta myöhemmin hän oli melko unohdettu, mutta hänet kohotettiin uudelleen kansallissankariksi Nasserin valtakaudella 1950-luvulla.
Marion Dougherty

Marion Caroline Dougherty (9. helmikuuta 1923 – 4. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen roolittaja.
Dougherty oli mukana valitsemassa näyttelijöitä esimerkiksi elokuviin "Teurastamo 5", "Keskiyön cowboy", "Paniikki piikkipuistossa", "Puhallus", "Suuri kaappaus", "Pretty Baby", "Pienet sydämet", "Garpin maailma", "Batman", "Sumuisten vuorten gorillat", "Anna Karenina" ja "Full Metal Jacket".
Vuonna 2012 ensiesitetty roolittajien ammattikuntaa käsittelevä dokumenttielokuva "Casting By" keskittyy paljolti Doughertyyn.
VU (lehti)

VU oli ranskalainen aikakauslehti, jota julkaistiin 1928–1940. Se oli aikansa merkittävimpiä valokuvalehtiä, ja sen päätoimittaja oli Lucien Vogel, joka oli kiinnostunut valokuvan voimasta ajankohtaisten tapahtumien kuvaajana. Lehden varhaisimmat numerot käsittelivät monenlaisia aiheita, kuten politiikkaa, urheilua, kulttuuria ja uutisia.
Lehden myöhempinä vuosina siinä käytettiin muun muassa André Kertészin, Robert Capan ja Brassaïn kuvareportaaseja. Lehdessä julkaistiin enemmän kuvia kuin missään muussa lehdessä, ja sen ensimmäisenä vuotena siinä julkaistiin 3 324 valokuvaa. Monia kuvista ei nähty missään muualla, ja esimerkiksi Lucien Vogelin ottamat kuvat olivat ensimmäisiä, jotka esittivät Neuvostoliiton elämää. Vu-lehdessä julkaistiin myös ensimmäisiä niin sanottuja ihmisläheisiä reportaaseja, jollainen oli muun muassa Germaine Krullin artikkeli Pariisin slummien kulkureista.
Leveänokkamaluri

Leveänokkamaluri ("Chenorhamphus grayi") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Leveänokkamaluria tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Etelänkihu

Etelänkihu ("Stercorarius antarcticus") on kihujen heimoon kuuluva lokkilintu.
Ulkonäkö ja koko.
Suuri, ruskea kihu.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Esiintyy subantarktiksen saarilla ja Etelämantereen rannikoilla. Pesii ruohikolla, soralla tai paljaalla kalliolla.
Ravinto.
Saalistaa kaloja ja pingviinien poikasia.
Pussauskoppiin

Pussauskoppiin on suomalaisartisti Linda Vinkin kappale hänen "Dödöö ja meikkii"-debyyttialbumiltaan. Sen julkaisi Suomen Musiikki albumin toisena singlenä 29. marraskuuta 2013. Kappaleen tuotannosta vastaa artistin ensimmäisen singlen "Vink Vinkin" tapaan Jimi Constantine. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Kuten edeltänyt single, "Pussauskoppiin" ei ole päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Ruskoselkämaluri

Ruskoselkämaluri ("Chenorhamphus campbelli") eli aiemmalta nimeltään oliiviselkämaluri on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. 
BirdLife Suomen luokittelussa ruskoselkämaluria pidetään omana lajinaan, mutta esimerkiksi BirdLife Internationalin luokittelussa sitä pidetään leveänokkamalurin alalajina. Oliiviselkämaluria tavataan Uuden-Guinean saarella Mount Bosavi -vuoren alueella. Sen elinympäristöä ovat sademetsät, joissa se liikkuu pieninä parvina..
Hurrikaani Manuel

Hurrikaani Manuel oli vuoden 2013 Tyynenmeren hurrikaanikauden seitsemäs hurrikaani. Myrsky rantautui Coliman ja Sinaloan osavaltioissa. Samalla viikolla hurrikaani Ingrid oli aktiivinen Meksikonlahdella: kyseessä oli ensimmäinen kerta sitten 1950-luvun, kun Meksikoon iski kaksi hirmumyrskyä samaan aikaan. Manuel heikentyi nopeasti Meksikon korkean maaston vuoksi ja haihtui 20. syyskuuta.
Sinaloan osavaltiossa sadat ihmiset joutuivat lähtemään kodeistaan. Maanvyörymät katkaisivat Acapulcoon johtavia maanteitä, ja lomakohteista lennätettiin sotilaskoneilla yli 10 000 turistia turvaan.
John Dill

John Greer Dill (25. joulukuuta 1881 Lurgan, Armaghin kreivikunta, Irlanti – 4. marraskuuta 1944 Washington, Yhdysvallat) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka toimi Britannian pääesikunnan päällikkönä toisen maailmansodan aikana vuosina 1940–1941. Hän joutui väistymään, koska Britannian armeija koki useita vastoinkäymisiä eikä hänen yhteistyönsä pääministeri Winston Churchillin kanssa sujunut.
Dill palveli buurisodassa ja ensimmäisessä maailmansodassa. Hänestä tuli vuonna 1934 sotaministeriön sotilasoperaatio- ja tiedustelujohtaja. Häntä pidettiin lahjakkaan strategina ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1937. Toisen maailmansodan alussa Dill toimi armeijakunnan komentajana Ranskassa, kunnes hänet toukokuussa 1940 nimitettiin pääesikunnan päälliköksi. Hän teki kiistanalaiset päätökset siirtää lisää joukkoja Egyptiin elokuussa 1940 ja lähettää niitä Kreikkaan maaliskuussa 1941. Vuosina 1941–1944 Dill toimi Britannian sotilasedustajana Yhdysvalloissa ja auttoi maiden sodankäynnin yhteensovituksessa. Hän kuoli Washingtonissa ja hänet on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle.
Ferdinand Demara

Ferdinand Waldo Demara nuorempi (aka "The Great Impostor", 21. joulukuuta 1921 Lawrence, Massachusetts, Yhdysvallat – 7. kesäkuuta 1982 Anaheim, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen identiteettihuijari, joka esiintyi ainakin apulaisseriffinä, asianajajana, dekaanina, insinöörinä, laivastoupseerina, lääkärinä, munkkina, opettajana ja opiskelijana, pappina ja syöpätutkijana ennen kuin hänet palkattiin kirurgiksi kanadalaiselle HMCS "Cayuga" -hävittäjälle. Kirurgian oppikirjaa apunaan käyttäen hän suoritti 16 leikkausta, kuten amputaatioita ja vaativia rintakehän leikkauksia, mutta ei aiheuttanut vahinkoa potilailleen.
Demara jäi kiinni ensimmäisen kerran sotilaskarkuruudesta. Myös esiintyminen lukion opettajana toi hänelle lyhyen vankilatuomion, mutta Kanadan kuninkaallinen laivasto ei koskaan nostanut syytettä Demaraa vastaan – ainoastaan luovutti hänet Yhdysvaltain maahanmuuttoviranomaisille.
Demeran on arveltu omanneen sekä korkean älykkyysosamäärän että valokuvamuistin. Monista muista identiteettihuijareista poiketen Demara ei ilmeisesti tavoitellut toimillaan kuuluisuutta tai rahallista hyötyä. Hänen toimiaan ohjasivat kristilliset arvot.
Demara populaarikulttuurissa.
Demaran tarina oli perustana vuoden 1961 elokuvassa "Kettu mieheksi" ("The Great Impostor"), jonka pääosaa näytteli Tony Curtis.
Henry Maitland Wilson

Henry Maitland Wilson, paroni Wilson (5. syyskuuta 1881 Lontoo – 31. joulukuuta 1964 Chilton, Buckinghamshire) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka palveli komentajana toisessa maailmansodassa.
Wilson nimitettiin vuonna 1939 Egyptiin sijoitettujen brittijoukkojen komentajaksi. Yhdessä Archibald Wavellin ja Richard O’Connorin kanssa hän ajoi Italian armeijan talvella 1940–1941 Libyaan ja valtasi Kyrenaikan alueen. Maaliskuussa 1941 Wilson johti brittien epäonnista sotaretkeä Kreikassa. Kesällä 1941 hän komensi brittiläisen kansainyhteistön ja Vapaan Ranskan joukkoja, jotka valtasivat Syyrian pois Vichyn Ranskan hallinnasta. Helmikuussa 1943 Wilsonista tuli Lähi-idän joukkojen komentaja. Italian tehtyä aselevon syyskuussa 1943 hän miehitti Dodekanesian saaret, mutta vahvistusten puuttuessa ei pystynyt pitämään niitä hallussaan, jolloin saksalaiset valtasivat ne. Joulukuusta 1943 marraskuuhun 1944 Wilson toimi Välimeren alueen joukkojen komentajana. Vuosina 1945–1947 hän oli Britannian johtavana yhdysupseerina Washingtonissa.
Henry Wilson tunnettiin lempinimellä ”Jumbo” suuren kokonsa vuoksi.
Alan Brooke

 
Alan Francis Brooke, Alanbrooken ensimmäinen varakreivi (23. heinäkuuta 1883 Bagnères-de-Bigorre, Ranska – 17. kesäkuuta 1963 Hartley Wintney, Hampshire) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka toimi Britannian pääesikunnan päällikkönä toisen maailmansodan aikana 1941–1946.
Brooke kävi koulunsa Ranskassa ja suoritti Woolwichin kuninkaallisen sotilasakatemian Englannissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli tykistössä ja maailmansotien välisenä aikana pääesikunnassa. Vuosina 1936–1937 hän oli sotaministeriössä sotilaskoulutusosaston johtajana. Toisen maailmansodan alussa Brooke toimi toisen armeijakunnan komentajana Ranskassa. Saksalaisten hyökättyä hän vastasi 26. toukokuuta – 4. kesäkuuta 1940 mantereelta perääntyvien brittijoukkojen suojaamisesta Dunkerquen evakuoinnin yhteydessä. Heinäkuusta 1940 joulukuuhun 1941 Brooke toimi kotijoukkojen komentajana, minkä jälkeen pääministeri Winston Churchill järjesti hänet pääesikunnan päälliköksi. Hän toimi myös liittoutuneiden esikuntapäälliköiden komitean puheenjohtajana ja vaikutti merkittävästi liittoutuneiden strategian sodan aikana. Brooke tunnustettiin myös taitavaksi rintamakomentajaksi, vaikkakaan hänelle ei enää annettu merkittäviä komentajantehtäviä sodan aikana.
Brookesta tehtiin vuonna 1945 paroni "Alanbrooke of Brookeborough" ja seuraavana vuonna varakreivi "Alanbrooke of Brookeborough". Sodan jälkeen Brooke herätti huomiota julkaisemalla otteita sota-aikaisista päiväkirjoistaan, sillä niissä arvosteltiin amerikkalaisten strategiaa ja varsinkin kenraali Dwight Eisenhowerin toimintaa komentajana. Päiväkirjat julkaistiin kokonaisuudessaan vuonna 2001.
Finnish Steel Storm

Finnish Steel Storm on suomalaisen black metal -yhtye Goatmoonin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Werewolf Records.
Toukokuussa 2011 Northern Heritage julkaisi albumista vinyylipainoksen.
Caleb Moore

Caleb Moore (28. elokuuta 1987 Krum, Teksas – 31. tammikuuta 2013 Grand Junction, Colorado) oli yhdysvaltalainen moottorikelkkailija, joka tunnetaan traagisesta kuolemastaan vuoden 2013 X Gamesissa. Hän kuoli onnettomuudessa saattuihin vammoihin viikko onnettomuuden jälkeen, ollen näin ensimmäinen onnettomuudesta saatuihin vammoihin kuollut kilpailija X Gamesin historiassa.
Urallaan Moore voitti neljä mitalia X Gamesista. Vuonna 2011 hän voitti hopeaa ja kaksi pronssia, vuonna 2012 pronssin.
Henrik (Preussin prinssi, 1862–1929)

Albert Vilhelm Henrik, Preussin prinssi (; 14. elokuuta 1862 Potsdam, Preussi – 20. huhtikuuta 1929 Hemmelmark, Schleswig-Holstein) oli saksalainen prinssi, keisari Vilhelm II:n nuorempi veli ja Saksan keisarillisen laivaston suuramiraali.
Elämänvaiheet.
Prinssi Henrikin vanhemmat olivat Saksan keisari Fredrik III ja keisarinna Viktoria. Henrik kävi kimnaasia Kasselissa ja liittyi Saksan laivastoon vuonna 1877. Hän osallistui vuosina 1878–1880 maailmanympäripurjehdukseen korvetti SMS "Prinz Adalbertilla" ja valmistui vuonna 1880 upseeriksi Kielin laivastokoulusta. Hän suoritti myöhemmin lisäopintoja Kielin laivastoakatemiassa. Henrikin puolisona oli vuodesta 1888 Hessenin prinsessa Irene, joka oli Venäjän keisarinnan Aleksandra Fjodorovnan sisko. Heillä oli kolme poikaa, joista kaksi sai äitinsä kautta perinnöllisen hemofilian. Henrik ja Irene asuivat Kielin linnassa.
Henrik osoittautui päteväksi meriupseeriksi ja sai suuren vaikutusvallan Saksan merivoimissa ensimmäistä maailmansotaa edeltäneinä vuosina. Hän komensi vuosina 1899–1900 Itä-Aasian eskaaderia, ja sai palattuaan vara-amiraalin arvon. Vuonna 1903 hänet nimitettiin Kielissä sijainneen Itämeren laivastotukikohdan ja vuonna 1906 Saksan avomerilaivaston komentajaksi. Henrik asettui vastustamaan meriministeri Alfred von Tirpitzin kunnianhimoista laivasto-ohjelmaa, jonka tarkoituksena oli kehittää keisarillisesta laivastosta varteenotettava haastaja Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Tämän vuoksi Henrik päätettiin syrjäyttää: vuonna 1909 hänet ylennettiin suuramiraaliksi ja nimitettiin Saksan laivaston ylitarkastajaksi, mutta ylennys merkitsi tosiasiassa siirtämistä syrjään päätöksenteosta.
Koko ensimmäisen maailmansodan ajan Henrik toimi Saksan Itämeren-laivaston komentajana, mikä ei ollut aivan hänen kokemustaan vastaava tehtävä. Hän ei kyennyt vaikuttamaan Tirpitzin ohjaamaan merivoimien strategiaan, ja hänen ehdotuksensa Tanskan miehittämisestä jätettiin huomiotta. Hän jäi pois aktiivipalveluksesta helmikuun alussa 1918, kun sota itärintamalla oli päättynyt. Sodan lopussa puhjenneen vallankumouksen seurauksena Henrik joutui muuttamaan pois linnastaan Kielissä, mutta hänen ei tarvinnut keisariveljensä tavoin lähteä maanpakoon. Hän asui loppuikänsä tiluksillaan Hemmelmarkissa lähellä Eckernfördeä. Henrik oli rakennuttanut arkkitehti Ernst von Ihnen suunnitteleman Gut Hemmelmarkin kartanon vuonna 1903. Hän kuoli kurkunpään syöpään vuonna 1929.
Kunnianosoituksia.
Henrik vihittiin vuonna 1899 Berliinin teknillisen korkeakoulun ja vuonna 1902 Harvardin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan kunniatohtoriksi. Hän oli vuodesta 1911 Kielin kaupungin kunniaporvari. Hänelle myönnettiin amiraalin arvo myös Itävalta-Unkarin laivastossa. Saksan Itämeren laivaston komentajana ja sitä kautta Suomeen suuntautuneiden merisotatoimien ja Saksan Itämeren-divisioonan kuljetuksen johtajana hänelle myönnettiin Suomen vapaudenristin suurristi heinäkuussa 1918.
Saul Zaentz

Saul Zaentz (28. helmikuuta 1921 Passaic, New Jersey – 3. tammikuuta 2014 San Francisco) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja musiikkituottaja. Zaentz kuoli sairastettuaan viimeiset vuotensa Alzheimerin tautia.
Ura.
Zaentz oli tuottajana Creedence Clearwater Revivalin alkutaipalella. Hän oli myös mukana Fantasy Records -levy-yhtiössä. CCR:n nokkamiehen John Fogertyn "Centerfield"-albumilla on kaksi Zaentzistä tehtyä herjauslaulua, joiden vuoksi Zaentz haastoi Fogertyn oikeuteen kunnianloukkauksesta. Tämän lisäksi Zaentz, Fogertyn CCR-laulujen oikeuksien omistaja, haastoi Fogertyn oikeuteen itsensä plagioimisesta kappaleessa "The Old Man Down the Road". Fogerty voitti plagiointioikeudenkäynnin, mutta kunnianloukkaussyytteet sovittiin oikeudenkäynnin ulkopuolella.
Zaentz tuotti vähän elokuvia, mutta niistä suuri osa oli varsin menestyneitä. Elokuvat keräsivät 34 Oscar-ehdokkuutta ja voittivat 22 Oscar-palkintoa, mukaan lukien Parhaan elokuvan palkinnon elokuvista "Yksi lensi yli käenpesän", "Amadeus" ja "Englantilainen potilas".
Matúš Vizváry

Matúš Vizváry (s. 15. maaliskuuta 1989 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi ammattilaisen vuosina 2008–2015. Hän pelasi urallaan lähinnä Slovakian Extraligassa. 
Ura.
Seuraura.
Vizváry vietti junioriuransa suurimmaksi osaksi kotikaupungistaan Bratislavasta kotoisin olevassa HK Ružinovissa, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Slovakian 1. ligassa kaudella 2006–2007. Kahden siellä vietetyn vuoden jälkeen Vizváry pelasi kauden 2008–2009 pääasiassa Extraligassa, jossa runkosarja eteni suurimmaksi osaksi Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa hän teki 36 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä. Vizváry pelasi joitain runkosarjaotteluita myös Ružinovin A-nuorissa. Kevätkaudella hän pelasi Extraligaa HC Slovan Bratislavassa kolmen playoff-ottelun verran.
Kaudeksi 2009–2010 Vizváry siirtyi HC 05 Banská Bystrican riveihin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kauden 2011–2012 Vizváry aloitti Valko-Venäjän Ekstraligan Junost Minskissä, mutta hän palasi joulukuussa 2011 kuitenkin kotimaahansa ja siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella HK Dukla Trenčínin joukkueeseen. Vizváry ei kuitenkaan pelannut kevään 2012 pudotuspeleissä juuri ennen niiden alkua tulleen polvivamman vuoksi. Saman vuoden huhtikuussa hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Trenčínin kanssa.
Kauden 2013–2014 Vizváry aloitti Slovakian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. ligan HO Hamíkovossa. Vain yhden siellä pelatun ottelun jälkeen lokakuussa 2013 hän palasi Extraliigaan ja siirtyi HK Nitraan paikkaamaan loukkaantumisia. Marraskuussa Vizváry siirtyi Suomi-sarjajoukkue Raahe-Kiekkoon viikon mittaisen try-outin kautta. Tammikuussa hän siirtyi alustavasti viikon mittaisella lainasopimuksella sarjatasoa ylemmäs Mestiksen Kajaanin Hokkiin. Tämän jälkeen Vizváryn sopimusta joukkueen kanssa jatkettiin kauden loppuun.
Vizváry siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Puolan pääsarjassa Polska Hokej Ligassa pelaavaan Unia Oświęcimiin. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +22. Kaudeksi 2015–2016 Vizváry siirtyi EUHL-yliopistosarjaan tšekkiläisen Prahan kansainvälisten suhteiden ja julkisen hallinnon yliopiston joukkueeseen, Diplomats Pressburgiin. Vizváry pelasi seuraavalla kaudella vielä yhden ottelun Diplomats Pressburgissa, minkä jälkeen hän on lopettanut pelaajauransa.
Maajoukkueura.
Vizváry pelasi Slovakian maajoukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009.
Teelaki

Teelaki () oli Ison-Britannian hallituksen vuonna 1773 säätämä laki, joka sääteli teen viemisestä Pohjois-Amerikan siirtokuntiin. Se lietsoi Amerikan vallankumoukseen johtanutta kehitystä.
Lukuisille perushyödykkeille tullimaksun asettaneet niin sanotut Townshendin lait oli kumottu vuonna 1770 siirtokunnissa puhjenneiden levottomuuksien seurauksena – lukuun ottamatta teelle asetettua tullimaksua, jonka Englannin parlamentti jätti voimaan valtaoikeuksiensa merkiksi. Sen jälkeen Amerikan siirtokuntalaiset olivat kuitenkin ostaneet teensä pääasiassa hollantilaisilta salakuljettajilta kiertääkseen maksua. Frederick Northin hallitus sääti uuden teelain auttaakseen taloudellisissa vaikeuksissa ollutta Englannin Itä-Intian kauppakomppaniaa, joka toi runsaasti teetä Intiasta ja oli varastoinut sitä Englantiin 17 miljoonan paunan verran. Tea Act -laki antoi kauppakomppanialle käytännössä monopolin teenvientiin Englannista siirtokuntiin, erivapauden vientiveron maksamisesta sekä hyvityksen teetullimaksusta ylijäämäteen osalta. Teetä sai tämän jälkeen kuljettaa Englannista Amerikan siirtokuntiin vain kauppakomppanian aluksilla ja perillä vain sen edustajat saivat myydä sitä.
Laki suosi Itä-Intian kauppakomppaniaa siinä määrin, että se voisi myydä teensä Amerikassa kilpailijoitaan halvemmalla hinnalla teetullin maksamisesta huolimatta. Samalla laki pyrki palauttamaan parlamentille kiistellyn oikeuden asettaa siirtokuntalaisten maksettaviksi suoria veroja. Tämän vuoksi siirtokuntien radikaalit saivat siitä uuden aiheen agitaatioon, vaikka laki itse asiassa alensi tavallisten amerikkalaisten maksamaa teen hintaa. Erityisesti Samuel Adams kannattajineen tarttui teelain epäoikeudenmukaisuuteen. Englannista saapuvista teelähetyksistä tuli näin siirtokunnissa mielivaltaisen verotuksen symboli, ja ne joutuivat hyökkäysten kohteeksi. Kuuluisin tapaus olivat marraskuussa 1773 pidetyt niin sanotut Bostonin teekutsut, joissa teelasti kaadettiin satamassa mereen. Tämän seurauksena parlamentti hyväksyi joukon entistäkin tiukempia säädöksiä, jotka tunnetaan nimellä ”sietämättömät lait”.
Rote Flora

Rote Flora on Hampurissa sijaitseva autonominen sosiaalikeskus, joka toimii entisen teatterin tiloissa. Rakennus vallattiin vuonna 1989. Rote Florassa järjestetään muun muassa konsertteja, taidenäyttelyitä ja muita kulttuuritapahtumia. Se toimii myös erilaisten kansalaisliikkeiden tukikohtana. Rote Flora nousi viimeksi julkisuuteen joulukuussa 2013, sen sulkemista vastustavien mielenosoitusten yhteydessä.
Historia.
Vuonna 1888 valmistunut rakennus toimi teatteri- ja konserttitalona aina toiseen maailmansotaan saakka. 1950–1960-luvuilla talossa toimi elokuvateatteri ja vuoteen 1987 saakka se oli tavaratalona. Rakennukseen majoittui välittömästi tavaratalon lopettamisen jälkeen lukuisia kodittomia, talossa alkoi toimimaan myös erilaisia autonomisia ryhmiä ja osa sen tiloista otettiin uudelleen liikekäyttöön. Keväällä 1988 nähtiin väkivaltaisuuksia, kun osia rakennuksesta purettiin. Seuraavana kesänä taloa jälleen kunnostettiin vapaaehtoisvoimin ja Hampurin kaupunki tarjosi yllättäen aktivisteille väliaikaista vuokrasopimusta. Sen turvin Rote Flora aloitti varsinaisen toimintansa syyskuussa 1989. Vuokrasopimus kuitenkin peruttiin kaupungin taholta lähes välittömästi ja niinpä aktivistit julistivat talon vallatuksi 1. marraskuuta 1989.
Vuosina 1990–1991 talonvaltaajat muuttivat Rote Floran varastoalueena toimineen ränsistyneen takapihan puistoksi, joka nykyään tunnetaan nimellä Flora-Park. Marraskuussa 1995 rakennuksessa raivosi laaja tulipalo, mutta se kunnostettiin jälleen nopeasti. Syksyllä 2000 kaupunki aloitti talonvaltaajien kanssa neuvottelut rakennuksen vuokraamisesta ja kysymyksestä muodostui myös yksi Hampurin paikallisvaalien teemoista. Koska neuvotteluissa ei päästy yhteisymmärrykseen, myi kaupunki talon maaliskuussa 2001 yksityiselle sijoittajalle. Kauppasopimuksen mukaan talo sai 10 vuoden ajan pysyä vallattuna ilman vuokrasopimusta.
Joulukuun 2013 mielenosoitukset.
Syksyllä 2013 rakennuksen omistaja vahvisti Rote Floran paikalle rakennettavan yksityisen kulttuuri- ja konserttitalon rakennussuunnitelmat ja ilmoitti sen nykyisten käyttäjien häätämisestä jouluun mennessä. Rote Floran häätöä vastusti talossa toimivien aktivistien lisäksi myös Altonan kaupunginosaneuvosto, jonka mukaan sen pitäisi pysyä paikallisten toimijoiden hallussa. Rakennuksen omistaja antoi Rote Floran tyhjentämiselle takarajaksi 20. joulukuuta 2013.
Ajankohtaa seuranneena päivänä järjestettiin suuri mielenosoitus, johon saapui yli 7 000 Rote Floran häätöä vastustanutta osallistujaa. Mielenosoittajien ja poliisin välille syntyi väkivaltaisia yhteenottoja, jossa loukkaantui yli sata poliisia ja kymmeniä mielenosoittajia. Yhteensä 19 Rote Floraa puolustanutta aktivistia pidätettiin. Mielenosoitusten jälkeen Rote Flora jatkoi yhä toimintaansa.
Tammikuun alussa 2014 Hampurin kaupunki ilmoitti olevansa halukas ostamaan kiinteistön takaisin 1,1 miljoonan euron hintaan, mutta summa ei kelvannut omistajalle, joka vaati viittä miljoonaa euroa. Myöhemmin Altonan kaupunginosaneuvosto teki päätöksen, joka turvaa Rote Floran aseman autonomisena kulttuurikeskuksena.
San José (Almería)

San José on Espanjassa Almerían maakunnassa sijaitseva kylä ja kalasatama. Vuonna 2011 sen asukasluku oli 1 012.