tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Curtis Stevens

Curtis Palmer Stevens (1. kesäkuuta 1898 Lake Placid, New York – 15. toukokuuta 1979 Lake Placid, New York) oli yhdysvaltalainen rattikelkkailija ja olympiavoittaja.
Stevens voitti veljensä John Stevensin kanssa rattikelkkailun kahden miehen kelkkojen olympiakultaa Lake Placidin talviolympialaisissa 1932. Stevensit voittivat toiseksi sijoittuneen Sveitsin parin noin 1,5 sekunnilla ja pronssille yltäneen Yhdysvaltain kakkosjoukkueen noin 15 sekunnilla.
Stevensin toinen veli, Francis Stevens, oli Yhdysvaltain neljän hengen kelkkajoukkueessa sen voittaessa hopeaa samoissa olympialaisissa.
Jenni Rope

Jenni Rope (s. 1977 Lahti) on suomalainen kuvataiteilija joka tekee maalauksia, mobile-veistoksia, kuviosuunnittelua ja animaatioita. Helsingissä asuva ja työskentelevä Rope on opiskellut maalausta Vapaassa taidekoulussa ja Kuvataideakatemiassa, graafista suunnittelua Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa, sekä animaatiota London College of Printingissä Lontoossa.
Rope on tehnyt kuvakirjoja, kuvituksia, levynkansia sekä printtisuunnittelua muun muassa Marimekolle ja Vimma Companylle. Rope perusti sarjakuvaa ja taidekirjoja julkaisevan Napa Books -kustantamon Jussi Karjalaisen kanssa vuonna 1997, sekä sen jatkumon Napa Gallerian Helsinkiin vuonna 2007.
Hän voitti vuonna 1999 Kemin pohjoismaisen sarjakuvakilpailun pääpalkinnon ja vuonna 2008 parhaan animaation palkinnon Young Illustrators Award -kilpailussa Zürichissa. 
Helsingin yliopiston kirjaston Kaisa-talossa on Ropen Terhi Ekebomin kanssa tekemä teos teos "Pienet maailmat" (2012). Kalasataman terveys- ja hyvinvointikeskuksen kahdessa aulassa on "Mobile E &amp; W" (2018).
Vuonna 2016 Ropelle myönnettiin William Thuringin palkintojen ohella jaettava nimikkopalkinto.
Rope on myös soittanut koskettimia Karkkiautomaatti-yhtyeessä.
Paini kesäolympialaisissa 1952 – vapaapainin 52 kg

Vapaapainin sarjaan 52 kg osallistui 16 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailusta putosi kun kilpailija sai 5 miinuspistettä täyteen. Miinuksia tuli tappiosta 3. Työvoitosta seurasi -1. Kolmen parhaan keskinäiset ottelut ratkaisivat lopulliset sijoitukset.
1.kierros.
Suomen Timonen keskeytti kilpailun 1.kierroksen jälkeen.
Mitaliottelut.
Mitalistit sijoitettiin järjestykseen keskinäisten kamppailuiden perusteella. Pisteet mitaliotteluista: Gemici -4, Kitano -4, Mollaghasemi -4. Gemicin ja Kitanon kokonaispistemäärä oli -5. Gemici voitti olympiakultaa, koska oli jo voittanut Kitanon keskinäisessä ottelussa. Hopea Kitanolle. Mollaghasemi jäi pronssille kokonaispistemäärällä -6.
Manuel Reina Rodríguez

Manuel "Manolo" Reina Rodríguez (s. 1. huhtikuuta 1985 Villanueva del Trabuco, Málaga, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Cartagenaa.
Seurajoukkueura.
Reina on Málagan kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2005–2006 ottelussa Valenciaa vastaan.
Kesällä 2007 Reina siirtyi Levanteen. Hän aloitti kauden seuran reservijoukkueessa, mutta nousi edustusjoukkueeseen kauden puolivälissä. Loppukauden aikana hän pelasi kahdeksan ottelua.
Seuraavien kahden kauden aikana hän pelasi yhteensä 47 ottelua, ja jälkimmäisen kauden päätteeksi Levante nousi Primera Divisióniin. Kaudeksi 2010–2011 joukkueeseen hankittiin kokenut uruguaylaismaalivahti Gustavo Munúa, mikä enteili Reinan tippumista kakkosvahdiksi. Munúa aloitti kuitenkin uransa valencialaisseurassa heikosti päästäen taakseen 10 maalia ensimmäisten kolmen ottelun aikana. Reina sai tämän jälkeen tilaisuuden ja käytti sen hyödykseen pitämällä maalinsa puhtaana peräkkäisissä otteluissa.
Gävlen pukki

Gävlen pukki () on suuri olkipukki, joka on pystytetty joulunodottajien iloksi Slottstorgetille Gävlen kaupungissa Ruotsissa ensimmäisenä adventtisunnuntaina vuodesta 1966 alkaen. 
Maailmanmainetta Gävlelle tuonut 13 metriä korkea pukki pystytetään paikalleen ensimmäisenä adventtisunnuntaina. Sen pystyttäminen maksaa 200 000 Ruotsin kruunua. Rakentamisen maksaa osittain Gävlen kaupunki, osittain Söders Köpmän -yhdistys.
Ilkivallantekijät ovat usein polttaneet pukin. Se on historiansa aikana sytytetty palamaan tai muuten tuhottu 38 kertaa (vuoteen 2021 mennessä). Joitakin kertoja pukki on tuhottu käsivoimin ja ainakin kerran se on jyrätty autolla. Pukki on myös varastettu ja sortunut itsekseen. Palamisen estämiseksi pukki on yritetty painekyllästää, mutta se on ollut hankalaa ja pukin olkinen väri katosi, joten painekyllästys tehtiin vain kahtena vuonna. 
Vuoden 2016 olkipukki oli 13 metriä korkea ja seitsemän metriä pitkä ja painoi 3,6 tonnia. Pukki sytytettiin palamaan vain muutama tunti avajaisseremonian jälkeen.
Vuoden 2017 olkipukki välttyi tuhoamisyrityksiltä, ja se purettiin tammikuun toisena päivänä 2018.
Brasiliansurutyranni

Brasiliansurutyranni ("Knipolegus nigerrimus") on Brasiliassa endeemisenä tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan brasiliansurutyranni on noin 18 cm. Koiras on väriltään kauttaaltaan sinertävän musta, lukuun ottamatta lennossa näkyviä valkoisia sulkia. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta naaraan kurkussa on kastanjanruskeita viiruja. Lajin pääalella on pieni töyhtö ja silmän iiris on väriltään punainen. Ulkonäöltään brasiliansurutyranni muistuttaa sininokkatyrannia, jolla ei kuitenkaan ole siivissä valkoista väriä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Brasiliansurutyrannia tavataan Brasilian itäosista Alagoasin ja Bahian osavaltioista sekä Minas Geraisin osavaltiosta etelään Rio Grande do Suliin. Linnun elinympäristöä ovat ruohikkoiset ja kivikkoiset alueet lähellä metsien tai pensaikkojen läheisyydessä. Laji liikkuu pareittain ja etsii ruokansa maanpinnan läheisyydestä. Brasiliansurutyrannin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 700–2 700 metrin korkeudella merenpinnasta.
David Emanuel Kriander

David Emanuel Kriander (10. marraskuuta 1791 Merikarvia – 10. lokakuuta 1822 Porvoo) oli suomalainen pappi ja lintutieteilijä.
Elämäkerta.
Krianderin vanhemmat olivat Merikarvian kirkkoherra Thomas Kriander ja Rebecka Wolfstedt. Kriander kävi Porin triviaalikoulun ja tuli opiskelemaan Turun Akatemiaan 1809. Hän väitteli naurulokin pesimäaikaisesta käyttäytymisestä Lars Johan Prytzin ohjauksessa 1811. Hänet vihittiin papiksi 1813, ja hän sai viran Someron kirkkoherran apulaisena. Vuosina 1815–1822 Kriander toimi ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana Suomen jääkärirykmentissä, hoitaen samalla myös tehtaansaarnaajan toimea Kellokoskella (1816–1819), virkaa tekevän kirkkoherran tointa Hauholla (1819–1821), ja virkaa tekevän kappalaisen tointa Sipoossa (1821–1822).
Kriander avioitui Someron kirkkoherran Karl Enckellin tyttären Christina Sofia Enckellin kanssa Porvoossa 5. joulukuuta 1815.
Kriander kuoli Porvoossa halvaukseen 10.10.1822 ja haudattiin 13.10.1822.
Andreas Malm

Andreas Malm (19. marraskuuta 1728 Parainen – helmikuu 1793 Sahalahti) oli suomalainen pappi ja lintutieteilijä.
Andreas Malmin isä Jakob Malm oli Vihdin kirkkoherra vuosina 1737–1772. Hänen äitinsä oli Ingred Gylling. Andreas opiskeli Turun katedraalikoulussa 1744 alkaen ja Turun Akatemiassa 1746 alkaen. Hän väitteli kahdessa erässä: ensin professori Karl Fredrik Mennanderin johdolla 1751 ("Ornitho-Theologiae, pars prima et pars posterior"), ja toisen osan professori Pehr Kalmin johdolla 1754. Molemmista osista julkaistiin tiivistelmät Lars Salviuksen "Lärda tidningar"issa.
Vuonna 1754 Malm valmistui maisteriksi ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa. Ensimmäisen toimensa hän sai isän apulaisena Vihdissä. Vuonna 1768 hänet nimitettiin Sahalahden kirkkoherraksi ja lääninrovastiksi. Hän toimi kirkkoherrana kuolemaansa saakka.
Vuonna 1768 Malm vihittiin Ulrika Ranckenin kanssa. Malm kuoli halvaukseen Sahalahdella helmikuussa 1793 ja haudattiin 16.2.1793.
Anton Rolandson Martin

Anton Rolandsson Martin (3. elokuuta 1729 Mijntenhoff, Viro – 30. tammikuuta 1785 Turku) oli suomalainen lintutieteilijä ja lääkäri.
Elämäkerta.
Anton Martin syntyi Viron Mijntenhoffin tilalla lähellä Tallinnaa hänen vanhempiensa ollessa matkustamassa. Isä Roland Martin oli hovioikeudenneuvos Turusta ja äiti Ulrika Charlotta Rotkirch.
Martin aloitti opiskelun Turun Akatemiassa 1743. Vuonna 1756 hän päätyi Uppsalan yliopistoon, jossa hän opiskeli muun muassa Carl von Linnén oppilaana. Vuonna 1757 Martin väitteli Linnén johdolla "Buxbaumia"-suvun sammalen biologiasta. Samana vuonna hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon. 1761 hän valmistui Uppsalassa lääketieteen kandidaatiksi.
Martinista tuli "Linnén apostoli" 1758, kun göteborgilainen kauppias Peter S. Bagge värväsi hänet luonnontutkijaksi valaanpyyntialukselleen, jonka määränpäänä oli Huippuvuoret. Martin oli ensimmäinen pohjoismaalainen arktikan tutkija. Matkalla hän perehtyi muun muassa sillin vaellustapoihin. 1759 Martin tutki Norjassa maanviljelyn ja kalastuksen tehostamista.
Vuonna 1761 Martinin toinen jalka joutui kuolioon ja se amputoitiin. Hän palasi Turkuun ja omistautui lääketieteelle. Hän sai Tiedeakatemialta vaatimattoman elinikäisen eläkkeen, joka ei kuitenkaan ollut riittävä elämiseen. Hän kuoli 1785 naimattomana ja lapsettomana, ja haudattiin 4.2.1785.
Martinin matkapäiväkirjat Huippuvuorilta julkaistiin 1881 YMER-aikakauslehdessä. Martin kuvaili ensimmäisenä myrskylinnun (Beskrifning på en "Procellaria", som finnes vid Norr-Polen. "Kungliga Vetenskaps-Academiens Handlingar" 22, 94-99), ja Linné käytti sitä vuonna 1761.
Yksiavioisuus

Yksiavioisuus eli monogamia on pariutumisen muoto, jossa yksilöllä on vain yksi puoliso kerrallaan.
Eläinmaailmassa.
Yksiavioisuus kehittyy eläinpopulaation kaikkien jäsenten toimintamalliksi vain siinä tapauksessa, että se on sekä koiraiden että naaraiden etujen mukaista ja tuottaa enemmän jälkeläisiä kuin moniavioisuus. Useimmilla lajeilla täydellinen yksiavioisuus ei aina ole paras ratkaisu, ja siksi se onkin harvinaista eläinmaailmassa.
Sosiaalisesti yksiavioiset eläimet muodostavat pareja. Tällaiset parit ovat kuitenkin vain harvoin myös seksuaalisesti yksiavioisia, mikä on havaittu geenitutkimuksissa siitä, että saman poikueen poikasilla on usein eri isiä. Eläinlajeista täysin yksiavioisia ovat esimerkiksi naakka, myssypingviini, sarvipöllö, kirkindikdik-antilooppi, kalifornianpeurahiiri sekä jotkin termiitit. Tällainen yksiavioisuus voi johtua lajista riippuen eri syistä. Joillakin lajeilla täydellisen yksiavioisuuden syynä on se, että koiras vartioi puolisoaan ja häätää kilpailijakoiraat pois. Joskus yksiavioisuus on vain seurausta siitä, että eläin suhtautuu yleisestikin aggressiivisesti oman sukupuolensa edustajiin. Kolmas yksiavioisuuden aiheuttaja voi olla se, että kumppanin pettäminen tai jättäminen johtaa kummankin osapuolen lisääntymisen epäonnistumiseen. Mustakondoreilla syrjähypyt estää sosiaalinen kontrolli, kun parven muut jäsenet rankaisevat pesän ulkopuolella seksiä harrastavaa yksilöä.
Ihmisellä.
Murdockin kansantieteellisessä atlaksessa vuodelta 1967 mainituissa 849 kulttuurissa yksiavioisuus oli selvästi hallitsevin muoto. Yksiavioisuus hyväksyttiin jokaisessa kulttuurissa, ja vaikka moniavioisuuskin hyväksyttiinkin useimmissa kulttuureissa, 16,1 prosenttia kulttuureista hyväksyi vain yksiavioisuuden.
Yksiavioisuutta pidetään miehen kannalta tehottomampana lisääntymisstrategiana kuin moniavioisuutta, jossa mies voi levittää perintötekijöitään usean naisen kautta. Tämän vuoksi yksiavioisuuden yleisyyden ja hyväksyttävyyden ihmisyhteisöissä oletetaan syntyneen kulttuurisesti, eli ihmisyhteisöt ovat arvioineet yksiavioisuuden pitkän aikavälin hyötyjen voittavan moniavioisuuden tuomat lyhyen aikavälin nautinnot. Esimerkiksi Freud piti ihmisen viettienergian muuttamisen henkiseksi toiminnaksi olevan tarpeen kulttuurin kehittymiseksi, ja Engels uskoi yksiavioisuuden nousevan avioliiton hallitsevaksi muodoksi yhteiskuntien monimutkaistuessa. Ihmisellä yksiavioisuus syntyi kulttuuripiirteenä, kun ihmiset asettuivat aloilleen ja ryhtyivät viljelemään maata, ja ryhtyivät omimaan itselleen maata ja keräämään satoa itselleen. Tällöin omistaminen tuli tärkeäksi ja se kohdistui myös vastakkaiseen sukupuoleen, erityisesti naisiin ja seksiin.
Yksiavioisuudelle on esitetty joukko hyötyjä moniavioisuuteen verrattuna:
Vladimir Maslatšenko

Vladimir Nikitovitš Maslatšenko (, ; 5. maaliskuuta 1936 Vasylkivka – 28. marraskuuta 2010 Moskova) oli neuvostoliittolainen jalkapallomaalivahti ja televisiokommentaattori.
Maslatšenko pelasi urallaan Metallurg Dnipropetrovskissa, Lokomotiv Moskovassa ja Spartak Moskovassa. Hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden 1962 sekä cupin 1957, 1963 ja 1965. Maslatšenko valittiin Neuvostoliiton parhaaksi maalivahdiksi vuonna 1961.
Maslatšenko oli mukana 1958 ja 1962 MM-kilpailuissa sekä 1960 EM-kilpailuissa, jotka Neuvostoliitto voitti. Hän oli turnauksissa Lev Jašinin varamaalivahti eikä päässyt pelaamaan yhtään ottelua. Kaikkiaan Maslatšenko esiintyi kahdeksassa maaottelussa vuosina 1960–1962.
Pelaajauran jälkeen Maslatšenko valmensi hetken, minkä jälkeen hän ryhtyi televisiokommentaattoriksi.
Maslatšenko sai sydänkohtauksen 18. marraskuuta 2010 ja kuoli sairaalassa 28. marraskuuta.
Itä-Suomen yliopiston kuoro Joy

Itä-Suomen yliopiston kuoro Joy ry on pääosin Itä-Suomen yliopiston opiskelijoista koostuva joensuulainen kuoro, jossa on laulajia noin 70. Vuodesta 2014 lähtien Joy-kuoro on toiminut Itä-Suomen yliopiston virallisena edustuskuorona. Kuoro toimii yliopistosta irrallisena yhdistyksenä. 
Kuoro esiintyy säännöllisesti yliopiston juhlissa, Joensuun ja lähialueen musiikkitilaisuuksissa sekä järjestää omia konsertteja. Esimerkiksi vuonna 2019 kuoro osallistui Joensuun kaupunginorkesterin Carmina Burana -suurnäyttämökantaatin suurkuoroon yhdessä kamarikuoro Kaiskun kanssa. Vuonna 2022 kuoro esitti Vivaldin Gloria -teoksen yhdessä Joensuun konservatorion ja Pielisen-Karjalan musiikkiopiston kanssa. Kuoro on esiintynyt ulkomailla muun muassa 1994 Petroskoissa Venäjällä, 1998 Hofissa Saksassa, 2003 Missoulan kansainvälisillä kuorofestivaaleilla Montanassa Yhdysvalloissa, 2005 Pohjois-Italiassa ja keväällä 2007 Budapestissa Unkarissa. Ohjelmistossa on koti- ja ulkomaisia teoksia: kansanlauluja, viihdemusiikkia, hengellistä musiikkia ja klassisempaa kuoromusiikkia.
Kuoron taiteellinen johtaja on kuoronjohtaja sekä sellonsoiton, säveltapailun ja musiikin teorian opettaja Matti Makkonen (2022–). Kuoronjohtajina ovat aiemmin toimineet kapellimestari Huba Hollókői (2022), musiikin maisteri ja musiikkipedagogi Mari-Annika Heikkilä (2017–2021) ja musiikin lehtori, director cantus Helena Hulmi (1984–2017).
Annette Rogers

Annette Joan Rogers Kelly (22. lokakuuta 1913 Chicago, Illinois – 8. marraskuuta 2006 Des Plaines, Illinois) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili vuosina 1932 ja 1936 kesäolympialaisissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa, korkeushypyssä ja 100 metrin juoksussa. 4 × 100 metrin viestijuoksussa hän oli mukana voittamassa kultaa molemmilla kerroilla. Vuonna 1932 hän oli vieläpä kahteen otteeseen mukana rikkomassa maailmanennätystä.
Rogers valmistui Chicagon Senn High Schoolista ja Northwestern Universitysta. Hän toimi sittemmin liikunnanopettajana Chicagon alueella.
Mary Frizzell

Mary Frizzell Thomasson (27. tammikuuta 1913 Nanaimo – 12. lokakuuta 1972 North Vancouver) oli kanadalainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa 100 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa; jälkimmäisessä hän oli mukana saamassa hopeaa. Vuoden 1934 Brittiläisen imperiumin kisoissa hän tuli pituushypyssä neljänneksi.
Frizzell kuoli syöpään vuonna 1972, ja hänet otettiin British Columbia Sports Hall of Fameen postuumisti vuonna 2007.
Kurpitsat

Kurpitsat eli aitokurpitsat ("Cucurbita") on kurkkukasveihin kuuluva suku. Suvun lajeista Suomessa kasvatetaan yleensä kahta eli kurpitsaa ("Cucurbita pepo") ja jättikurpitsaa ("Cucurbita maxima"). Sukuun kuuluu noin 15 lajia.
Maailman painavin kurpitsa painoi 1054 kg ja Suomen painavin 716 kg. Kyseessä on maailman suurin hedelmä, suurimmat yksilöt edustanevat lajia jättikurpitsa.
Black Swan -luokka (sluuppi)

Black Swan -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston 37 sluupin muodostama alusluokka, jossa oli kaksi alaluokkaa eli varsinainen Black Swan -luokka sekä paranneltu Black Swan -luokka. Vesille laskettiin 1939–1943 kolmetoista varsinaisen luokan alusta, joista neljä valmistui Intian laivastolle. Lisäksi vesille laskettiin 1942–1945 24 parannellun luokan alusta, joista kaksi valmistui Intian laivastolle. Lopulta viiden aluksen tilaukset peruutettiin.
Toisen maailmansodan päätyttyä alukset olivat Kuninkaallisessa laivastossa sekä Egyptin, Intian, Pakistanin ja Länsi-Saksan laivastoissa.
Suunnittelu.
Luokan alukset olivat määritelmänsä mukaisesti suunniteltuja saattueiden suojaamiseen. Niissä oli korvetteihin verrattuna voimakkaampi ilmatorjunta-aseistus ja tarvittavat tulenjohtojärjestelmät. Aluksilla oli pidempi toimintasäde kuin hävittäjillä, mutta niiden nopeus oli pienempi saattuepalveluksen tarpeiden mukaisesti.
Alukset.
Black Swan -luokan aluksista kaksi ensimmäistä tilattiin vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa, kaksi seuraavaa vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa sekä loput viisi Kuninkaallisen laivaston alusta vuoden 1940 hätäohjelmassa. Tilausten välillä on aluksissa pieniä eroja, joten viimeiset muistuttavat jo runsaasti parannellun Black Swan -luokan aluksia.
Suomen euroviisukarsinta 2011

Suomen euroviisukarsinta 2011 oli kilpailu, jossa Paradise Oskarin ”Da Da Dam” valittiin Suomen edustuskappaleeksi vuoden 2011 Eurovision laulukilpailuun.
Karsintamuoto oli sama kuin edeltävänä vuonna: suoran paikan karsintoihin sai 11 kutsuartistia sekä hallitseva tangokuninkaallinen. Lisäksi Yle järjesti internetissä 15 kappaleen avoimen kilpailun, josta kolme parasta pääsi itse karsintoihin. Kaikkiaan avoimeen kilpailuun lähetettiin 277 kappaletta. Kilpailun kolmesta alkukarsinnasta pääsi kustakin kolme kappaletta finaaliin sekä yksi tuomariston valitsema villi kortti.
Alkukarsinnat käytiin Tampereen Tohlopissa Ylen studioilla tammikuussa ja finaali 12. helmikuuta 2011 Turun Caribiassa. Finaali keräsi 659 000 televisiokatsojaa.
Finaali.
Suomen finaali järjestettiin lauantaina 12. helmikuuta Turun Caribia-areenalla. Finaalin juontajina toimivat Jaana Pelkonen ja Tom Nylund. Euroviisuehdokkaiden lisäksi finaalissa esiintyivät myös viulisti Linda Lampenius ja ruotsalainen lauluyhtye Gentlemen. Finaalia oli mahdollista seurata vaihtoehtoselostuksella Ylen verkkosivuilla. Vaihtoehtoselostuksen juonsivat Katja Ståhl ja Harri Hakanen. Keltaisella taustavärillä olevat kappaleet pääsivät superfinaaliin.
Danny (kokoelma)

Danny on Dannyn kokoelma-albumi vuodelta 1969. Se julkaistiin Scandia-levymerkillä (HSLP 113).
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Helge Suominen

Helge Leonard Suominen (3. elokuuta 1926 Halikko – 3. elokuuta 2008 Salo) oli suomalainen nyrkkeilijä joka voitti SM-kultaa vuosina 1947 ja 1948.
Uskottomuus

Uskottomuus tarkoittaa pariskunnan yhteisen sopimuksen vastaista ja toiselta osapuolelta salattua seksuaalista suhdetta johonkin kolmanteen henkilöön silloin kun ihminen on samanaikaisesti vakituisessa parisuhteessa.
Vaikutuksia.
Uskottomuus usein vahingoittaa parisuhdetta. Suhteen paljastuminen voi johtaa parisuhdekriisiin ja siihen, että pariskunta tai uskoton osapuoli ajautuu terapiaan. Erot ovat varsin tavallisia uskottomuuden seurauksia, ja uskottomuus voi myös tehdä erosta kaikkien perheenjäsenten kannalta haasteellisemman. Toisaalta ulkopuolinen suhde voi myös mahdollistaa parisuhteen jatkumisen entisellään tai stimuloida muutokseen.
Tärkein avioerojen selittäjä on yhdysvaltalaisen seurantatutkimuksen perusteella uskottomuus.
Syitä.
Buchertin kyselytutkimuksessa vuonna 2003 uskottomuutta oli perusteltu väitteillä puolisoiden erilaisuudesta, puuttuvasta keskusteluyhteydestä, yhteisen ajan vähyydestä, sukupuolielämän ongelmista, katkeruudesta tai kostonhalusta, ahdistavasta tilanteesta parisuhteessa, henkisestä tai fyysisestä väkivallasta sekä muista erilaisista kriiseistä ja taustalla oli muutoksen tarvetta kumppanin tai siviilisäädyn suhteen. Miehillä uskottomuudelle esitetty motiivi on enemmän seksuaalinen ja liittyy usein seksin puutteeseen parisuhteessa. Naisilla motiivi kytkeytyy enemmän emotionaaliseen puoleen, sitoutumiseen ja osallistumiseen liittyviin asioihin, ja se perustellaan tyytymättömyydellä parisuhteen tunne-elämään.
Uskottomuudelle voidaan esittää yhteiskunnallisia altistavia tekijöitä, kuten vallitsevan seksuaalimoraalin höllentyminen, avioliittoinstituutin ja avioliittoa koskevan lainsäädännön muuttuminen, arkielämän rakenteen muutos, tai länsimaisen rakkauskäsityksen mukainen vaihtuvan romanttisen rakkauden tavoittelu.
Parisuhteen vaiheita, joissa uskottomuutta esiintyy, ovat esimerkiksi suhteen alkuvaihe, lapsen syntymä, oman vanhemman kuolema, lapsen muuttaminen kotoa, tai sen havaitseminen, ettei puoliso sovikaan idealisoituun kuvaan. Uskoton pyrkii yleensä salaamaan suhteensa, ja petetty saattaa olla näkemättä salasuhteen merkkejä. Joissain tapauksissa pettäjän tarkoitus voi kuitenkin olla suhteesta irti pääseminen provosoimalla petetty ottamaan eron.
Uskottomien vanhempien lapset ovat useammin uskottomia kuin muut. Seksiriippuvuus on yksi selkeimpiä pettämiselle altistavia yksilöllisiä tekijöitä.
Yleisyys.
Suomessa avo- tai avioliitossa olevista miehistä 6 prosentilla ja naisista 4 prosentilla oli ollut toinenkin kumppani tuoreimman vuoden aikana. Luvut ovat pudonneet murto-osaan vuodesta 1992. Myös aviopuolison syrjähypyn hyväksyvien osuus on romahtanut, etenkin vuodesta 1971, ja on Euroopan tiukin. Koko elämän ajalta parisuhteen ulkopuolinen kumppani oli joskus ollut 39 prosentilla miehistä ja 30 prosentilla naisista.
Jos ulkopuolisia kumppaneita oli elämän aikana ollut, niitä oli yleensä ollut vain 1-3, esimerkiksi puolella naisista vain yksi. Syitä olivat rakastuminen, nykyisen suhteen ongelmat tai kumppanin haluttomuus. Joskus syytä ei ollut.
Loimola (kunta)

Loimola () on maalaiskunta Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Sen keskustaajama Loimola sijaitsee Loimolanjärven etelärannalla 34 kilometriä Suojärvestä länteen. Kunnassa oli 1 500 ja taajamassa 300 asukasta vuonna 2022.
Maantiede ja asutus.
Loimolan kunnan pinta-ala on 4 593,08 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Suojärven piirin Porajärven ja Naistenjärven kuntiin, idässä Suojärveen ja Prääsän piiriin, etelässä Pitkärannan ja lännessä Sortavalan piireihin sekä luoteessa Suomen rajaan.
Maisemaa leimaavat kumpuileva tasanko ja harjut. Suurimmat järvet ovat Jänisjärvi, Tolvajärvi ja Loimolanjärvi. Tärkein joki on Uuksunjoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat doleriitti ja graniitti. Luonnonsuojelualueita ovat Tolvajärven maisemansuojelualue sekä Kintsinniemen, Sulansuon ja Uuksunharjun luonnonmuistomerkit.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Aittojoen (ven. "Vegarus"), Leppäsyrjän, Piitsjoen, Raikonkosken, Soanlahden, Suistamon ja Tolvajärven taajamat, Käsnäselän kylä sekä Leppäsyrjän ja Suistamon asemat. Väkiluvultaan suurimmat asutukset ovat Piitsjoki, Raikonkoski, Loimola ja Leppäsyrjä.
Historia.
Loimolan kunta sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Se kattaa usean entisen suomalaisen kunnan alueen: Suistamon, Korpiselän ja Soanlahden kunnat lähes kokonaan, Suojärven läntisimmän osan sekä pienempiä osia Impilahdesta ja Ilomantsista. Loimolan kunta muodostettiin Venäjän kuntauudistuksessa vuonna 2006 yhdistämällä entiset Leppäsyrjän, Loimolan ja Piitsjoen kylähallinnot sekä osan Vegaruksen kylähallinnosta.
Liikenne, talous ja palvelut.
Loimolan kautta kulkee Sortavalan, Pitkärannan ja Prääsän välisiltä maanteiltä Suojärvelle haarautuva maantie. Matkaselkän ja Suojärven välisellä rautatiellä on Leppäsyrjän, Raikonkosken, Loimolan ja Piitsjoen asemat.
Paikallisia työnantajia ovat sepeliä tuottava Karelprirodoresurs, rautatie, julkiset palvelut ja kauppa. Keskustaajaman palveluihin kuuluvat keskikoulu, kulttuuritalo ja poliklinikka.
Nähtävyydet.
Kunnan rakennusmuistomerkkejä ovat Suistamon ja Korpiselän kirkot sekä Suistamon ja Leppäsyrjän vanhat asuin-, hallinto- ja talousrakennukset. Historiallisia kohteita ovat runonlaulajien haudat ja toisen maailmansodan hautapaikat. Suistamon kylällä on historiallisen asutuksen status.
Androsentrismi

Androsentrismi (Kreikan, "andro-", "mies, uros") on käytäntö, tietoisuus tai muu tapa, joka asettaa miehen tai maskuliiniset tekijät maailmankuvan, kulttuurin ja historian keskipisteeseen. Läheinen adjektiivi on androsentrinen, ja androsentrismin vastakohta on puolestaan gynosentrismi.
Termin alkuperä.
Termin androsentrismi esitteli Charlotte Perkins Gilman. Perkins Gilman kuvaili androsentrismiä vuoden 1911 teoksessaan "The Man-Made World; or, Our Androcentric Culture".
Paini kesäolympialaisissa 1952 – vapaapainin 57 kg

Vapaapainin sarjaan 57 kg osallistui 20 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailut käytiin 20.-23. heinäkuuta.
1.kierros.
Belgian Trimpont ja Ranskan Kouyos keskeyttivät kilpailun 1.kierroksen jälkeen.
Fredrik Wilhelm Radloff

Fredrik Wilhelm Radloff (19. syyskuuta 1765 Mouhijärvi – 14. huhtikuuta 1838 Norrtälje, Ruotsi) oli suomalainen lääkäri, biologi ja talousmies.
Fredrik Radloffin isä oli paroni Sven Cederströmin kokkimestari Gottfried Ernest Radlof ja äiti Helena Saulin. Perhe muutti Ruotsiin, ja Fredrik kävi Tukholman saksalaista koulua. 1782 hän meni opiskelemaan lääketiedettä Uppsalan yliopiston, missä hän sai kuusi vuotta myöhemmin 1788 lääketieteen tohtorin oppiarvon. Valmistuttuaan Radloff toimi Norrtäljessä, kunnes hänet 1789 nimitettiin Ahvenanmaan piirilääkäriksi, jota virkaa hän hoiti kymmenen vuotta. 1799 hänet nimitettiin Roslagenin lääninlääkäriksi, ja 1805 hän muutti Turkuun. Samana vuonna hän sai professorin arvonimen ja hänestä tuli Ruotsin tiedeakatemian jäsen 1804.
Turussa Radloff toimi 1805–1813 Suomen Talousseuran 1. sihteerinä. Hänet komennettiin Saksaan tutustumaan metsänhoitoon ja puiden istuttamiseen. Hän palasi 1806 Turkuun, jossa hänet nimitettiin Turun Akatemian kasvitieteen demonstraattoriksi ja lääketieteen apulaiseksi. Venäjän keisarin Aleksanteri I:n vieraillessa Turussa 1809 Radloff lahjoitti hänelle teoksensa "Muthmassungen über den Ursprung dess Finnischen Volk". Keisari nimitti hänet Suomen hallituskonseljin kansliatoimikunnan esittelijäsihteeriksi 1810. Radloff kuitenkin sairastui ja joutui eroamaan tehtävästä syyskuussa 1811. Parin vuoden päästä hän luopui myös Talousseuran sihteerin toimesta. Hän muutti 1813 Ruotsiin.
Vuonna 1795 Radloff julkaisi omakustanteena kirjoituksensa Ahvenanmaan luonnosta ja asukkaista "Beskrifning öfwer Åland". Radloff toimitti Turussa asuessaan Åbo Tidning-lehteä 1808–1813.
Radloff on haudattu Norrtäljen hautausmaalle.
Higher Ground (Red Hot Chili Peppersin kappale)

Higher Ground on Red Hot Chili Peppersin single yhtyeen vuoden 1989 albumilta "Mother's Milk". Kappale on toinen albumin kappalejärjestuksessä ja myös toinen singlenä julkaistu albumin kappale. Singlestä tehtiin myös musiikkivideo. Kappale on cover-versio Stevie Wonderin sävellyksestä, joka on hänen vuoden 1973 albumillaan "Innervisions". Kappaleesta on tehty myös monia muita versioita. Kappaleen b-puoli on "Millionaires Against Hunger".
Julkaisu.
"Higher Ground" menestyi paremmin listoilla, kuin Knock Me Down, jos asiaa mitataan eri listoille pääsyllä. Kappale pääsi viidelle eri listalle ollen parhaimmillaan 11. sijalla Alternative Songs -listalla. "Knock Me Down" oli kuudes samalla listalla.
Kappale löytyy Red Hot Chili Peppersin kokoelma-albumeilta "Greatest Hits", "What Hits!?" ja "Out in L.A." (remix-versiona).
Musiikkivideo.
Singlelle tehtiin musiikkivideo vuonna 1989. Videolla yhtye esittää kappaleen erilaisten taustojen edessä. Videon on ohjannut Drew Carolan, joka ohjasi myös edellisen "Knock Me Down" -kappaleen musiikkivideon samana vuonna
Fredin Vieraana

Fredin Vieraana oli suomalainen keskusteluohjelma, jota esitettiin 2.12.2010 - 18.4.2011 SuomiTV-kanavalla, kanavapaikalla 12. Ohjelmaa isännöi viihdetaiteilija ja muusikko Matti Siitonen, taiteilijanimeltään Fredi. Ohjelma oli SuomiTV:n uutis- ja ajankohtaistoimituksen tuotantoa, tuottajana vastaava päätoimittaja Tomi Lindblom.
Ohjelmassa vieraili tunnettuja suomalaisia ja heidän kanssaan keskusteltiin syvällisesti elämästä. Ohjelmassa kuultiin myös Fredin ja hänen vieraittensa tulkintoja ikivihreistä kappaleista. Mukana ohjelmassa oli myös pianisti Tessa Virta.
1. tuotantokausi.
1. tuotantokausi koostui kuudesta 45 minuutin mittaisesta jaksosta.
2. tuotantokausi.
2. tuotantokausi koostui kuudesta 45 minuutin mittaisesta jaksosta.
Baie-Comeau

Baie-Comeau on vajaan 23 000 asukkaan teollisuuskaupunki Québecin provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Manicouaganjoen ja Saint Lawrencen estuaarin yhtymäkohdassa, noin 420 kilometrin päässä Québecin kaupungista koilliseen. Kaupungissa on syväsatama sekä Pohjois-Amerikan suurin alumiinisulattamo, ja sen vesivoimalaitokset tuottavat valtaosan Québecin kaupungin tarvitsemasta sähköstä. Se tunnetaan myös Kanadan entisen pääministerin Brian Mulroneyn synnyinpaikkana.
Vielä 1900-luvun alussa Baie-Comeaun ympäristö oli tietöntä erämaata, jota Kanadan alkuperäiskansoihin kuuluvat innut pitivät metsästys- ja kalastusmainaan. Kaupunki sai alkunsa vuonna 1937, kun amerikkalainen lehtikeisari ja Chicago Tribunen kustantaja Robert R. McCormick rakennutti joen rannalle paperitehtaan alueen koskemattomien metsä- ja energiavarojen hyödyntämiseksi. Nimensä (’Comeaun lahti’) se sai kuuluisalta kanadalaiselta luonnontieteilijältä Napoléon-Alexandre Comeaulta.
Baie-Comeau alkoi kasvaa toden teolla vasta 1950-luvulla, kun paperitehdasta laajennettiin ja kaupunkiin rakennettiin alumiinitehdas (1958) sekä viljasiiloja (1960). Kasvua kiihdyttivät myös vuonna 1960 valmistunut Québeciin johtava maantie sekä Outardes- ja Manicouaganjoelle vuosina 1959–79 rakennetut valtavat vesivoimalaitokset.
Taste the Pain

Taste the Pain on Red Hot Chili Peppersin single albumilta Mother's Milk. Kappale on albumin seitsemäs kappale ja kolmas single. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo vuonna 1990.
Kappaleen b-puolet ovat "Millionaires Against Hunger" ja "Show Me Your Soul", joka julkaistiin myöhemmin myös singlenä.
Kappale oli 29. Britannian singlelistalla . Kappale sijoittui edellistä Red Hot Chili Peppersin singleä Higher Groundia paremmin tällä listalla, muuten Higher Ground menestyi paremmin.
Kappale.
Kappale kertoo yhtyyen laulaja Anthony Kiediksen tuskasta, joka tuli hänen omasta huumeriippuvuudesta ja hänen ystävänsä, yhtyeen ensimmäisen kitaristin Hillel Slovakin kuolemasta. Kun Slovak kuoli heroiinin yliannostukseen, Kiedis halusi päästä kuiville heroiinista ja hän vuokrasi itselleen venevajan, jossa hän vietti kolme kuukautta, yrittäen vieroittaa itsensä heroiinista. Samalla hän kirjoitti tämän kappaleen sanat. Kappale on nauhoitettu ennen kuin Chad Smith oli liittynyt yhtyeeseen, joten kappaleella soittaa rumpuja Philip "Fish" Fisher. Flea esittää kappaleessa trumpetti soolon.
Convergència i Unió

Convergència i Unió (CiU) oli kahden katalonialaisen nationalistinen puolueen muodostama liitto. Puolue oli Katalonian aluehallituksen johdossa vuosina 1980–2003 Jordi Pujolin johdolla. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa puolueesta tuli Katalonian parlamentin suurin, 62:lla edustajalla, ja sen puheenjohtajasta Artur Masista tuli Katalonian itsehallintoalueen presidentti.
Puolueet, jotka muodostivat liiton, olivat liberaali Convergència Democràtica de Catalunya ja kristillisdemokraattinen Unió Democràtica de Catalunya. Liitto hajosi 2015 Convergèncian linjan muututtua vuosikymmenen kuluessa kannattamaan Katalonian itsenäisyyttä.
Convergència i Uniólla on myös ollut perinteisesti Espanjan edustajainhuoneessa kolmanneksi eniten paikkoja Sosialistisen työväenpuolueen ja kansanpuolueen jälkeen.
Prajadhipok

Phra Bat Somdet Phra Poramintharamaha Prajadhipok Phra Pok Klao Chao Yu Hua, lyhyemmin Prajadhipok (, Somdej Chao Fa Prajadhipok Sakdidej () 8. marraskuuta 1893 – 30. toukokuuta 1941), oli Thaimaata hallitsevan chakri-dynastian seitsemäs kuningas. Hän hallitsi Siamia vuosina 1925–1935. Jo ennen luopumistaan asemastaan hän menetti valtansa vuoden 1932 palatsikumouksessa, joka siirsi Siamin absoluuttisesta monarkiasta perustuslailliseen. Prajadhipok tunnetaan länsimaissa nimellä "Rama VII".
Tambon

Tambon (, ) on Thaimaan paikallishallinnon yksikkö, changwatia ja amphoeta pienempi, mutta mubania suurempi. Amphoe jakautuu keskimäärin 8–10 tamboniin. Tambonia johtaa "kamnan", joka valitaan kylänvanhempien joukosta (phu yai ban) paikallisvaaleilla. Kamnanin virka oli aiemmin elinikäinen, mutta vuonna 1994 virka säädettiin viisivuotiseksi. Vuonna 2000 Thaimaassa oli 7254 tambonia, minkä lisäksi Bangkokissa 169 "khwaengia", joilla on samanarvoinen status. Tambon jaetaan vielä "mubaneihin" ('kyliin'), joita on maanlaajuisesti 69 307, eli kymmenen jokaista tambonia kohti. Kaupungeissa (muang) mubania kutsutaan nimellä "chumchon".
OTOP.
Pääministeri Thaksin Shinawatran kaudella esiteltiin taloudellinen hanke "Yksi tambon, yksi tuote" (, One Tambon One Product, OTOP), jonka tarkoituksena oli edistää paikallista tuotantoa Japanin "One Village One Product" -esimerkin mukaisesti. Vuoden 2006 sotilaskaappauksen jälkeen OTOP-hanke kumottiin, mutta palautettiin myöhemmin vain hieman muutetussa muodossa.
R-Syke

R-Syke (oikealta nimeltään Antti Rytilahti, s. 6. marraskuuta 1983) on suomalainen rap-artisti.
Ura.
R-Syke vietti lapsuutensa Sallassa. Hän kuunteli tuolloin Metallicaa ja innostui musiikin tekemisestä veljensä Zamaanin kanssa. Myöhemmin R-Syke muutti Rovaniemelle, jossa musiikin teko jatkui. Hän aloitti uransa vuonna 1999 ja teki musiikkia veljensä kanssa D-Cu -nimimerkin alla. Myöhemmin veljekset perustivat yhdessä neljän muun lappilaisräppärin (Bala, Pioneer, Ironface, Nargilen) kanssa North Side Possen eli NSP:n. Nykyään R-Syke on nelihenkisen Korpilaki -ryhmän jäsen. Korpilaki julkaisi esikoisjulkaisunsa Korpilaki EP:n vuonna 2007. 
Syksyllä 2009 R-Syke teki Suomen ennätyksen minuutissa räpättyjen tavujen suhteen MTV3:n Ennätystehtaalla (711 tavua/57 s). Facebook-sivujen mukaan hänen debyyttisoolonsa "Unsigned Sybe" julkaistiin toukokuussa 2013.
Yksityiselämä.
R-Sykkeestä tuli tammikuussa 2013 poikalapsen isä.
Arthur Porritt

Arthur Espie Porritt Bt, GCMG, GCVO, CBE, Wanganuin ja Hampsteadin ensimmäinen paroni (10. elokuuta 1900 Wanganui – 1. tammikuuta 1994 St. John's Wood), oli yleisurheilija, kirurgi ja Uuden-Seelannin ensimmäinen siellä syntynyt kenraalikuvernööri.
Porritt opiskeli Wanganui Collegiate Schoolissa ja Otagon yliopistossa. Hän voitti kansallisen tittelin sadan jaardin juoksussa vuonna 1923 ja pelasi myös rugbyä yliopistossa. Hän sai Rhodes-stipendin.
Vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa Porritt sai sadan metrin juoksusta pronssia. Hänen edelleen nousivat hänen ystävänsä Harold Abrahams ja yhdysvaltalainen Jackson Scholtz. Hän kilpaili myös 200 metrin juoksussa. Porritt valittiin Amsterdamin olympialaisiin mutta loukkaantui eikä voinut juosta vaikkakin toimi joukkueen kapteenina. Hän oli lisäksi vuonna 1934 Uuden-Seelannin joukkueen johtajana Brittiläisen imperiumin kisoissa ja kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä, jossa hän neuvoi Jack Lovelockia osallistumaan 1500 metrin juoksuun 5 000 metrin juoksun sijasta.
Porritt oli prikaatikenraali ja palveli toisessa maailmansodassa Britannian armeijan lääkintäjoukoissa.
Porritt pääsi Commonwealth Games Federationin puheenjohtajaksi ja oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen. Hän työskenteli lääkärinä St Mary's Hospitalissa Lontoossa ja palveli myös brittiläistä kuningasperhettä vuodesta 1935 alkaen. Hän oli sekä British Medical Associationin että Royal College of Surgeons of Englandin puheenjohtaja. Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä hän toimi vuosina 1967–1972.
Porrittista tuli ritari vuonna 1950 ja baronetti vuonna 1963. Hän nousi vuonna 1973 pääriksi, ja hän sai Wanganuin ja Hampsteadin paronin arvon. Hän kuoli Lontoossa 93-vuotiaana. Ympäristöaktivisti Jonathon Porritt on hänen poikansa.
Porritt on kuulunut New Zealand Sports Hall of Fameen vuodesta 1990.
Julma isäntä

Julma isäntä on vuonna 2002 perustettu valkeakoskelainen rockyhtye. Julma isäntä oli julkaissut omakustanteena kaksi EP-levyä ja yhden singlen ennen vuotta 2010. Levy-yhtiö The Velvet Beatin kanssa yhteistyössä Julma isäntä on julkaissut yhden albumin "Kaupunki pysähtyy", sekä singlet "Karhun unella" ja "Tapahtumia". Julma isäntä esiintyy myös kahdella eri kokoelmalevyllä: "Sulfiittirock 04" (2005) sekä "Musiikki &amp; Media 07" (2007).
Naistenjärvi (kunta)

Naistenjärvi () on maalaiskunta Suojärven piirin keskiosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä. Naistenjärven naapurikuntia ovat Suojärven piirissä Loimola, Porajärvi, Veskelys ja Suojärven kaupunki sekä Kontupohjan piirin puolella Hirvas ja Petrovski. Naistenjärven kautta kulkee rautatie Suojärveltä Jyskyjärvelle. Alueen huomattavin joki on Torasjoki. 
Historia.
Naistenjärven kunta sijaitsee pääosin Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Suojärven kunnan itäosassa, jonka lisäksi sen itäosa käsittää Venäjän keisarikunnan aikaisten Säämäjärven ja Munjärven kuntien osia. 
Naistenjärven kunta muodostettiin vuonna 2006 Venäjän kuntauudistuksen myötä yhdistämällä entiseen Naistenjärven asutushallinto, Suojoen kylähallinto ja pääosa Vegaruksen kylähallintoa.
Kylät.
Lahkolampi, Leppäniemi, Naistenjärvi, Suojoki, Toivola, Turhanvaara
Gabriel Gamaliel Rislacki

Gabriel Gamaliel Rislacki, myös Rislachius tai Rislachi, (9. lokakuuta 1765 Oravainen − 5. joulukuuta 1808 Vänersborg, Ruotsi) oli suomalainen lääkäri ja luonnontieteilijä.
Rislackin isä Gabriel Rislackius oli Orismalan ruukin kirjanpitäjä ja äiti Catharina Westman. Hän opiskeli Vaasan triviaalikoulussa 1776–1783. Ylioppilaaksi hän tuli 1783 Turun akatemiasta. Opiskelu akatemiassa jäi pariin vuoteen, sillä Rislacki ryhtyi loviisalaisen varakkaan perillisen Jacob Wattrangin kotiopettajaksi. Kun tämä muutti perintötilalleen Björnlundaan Södermanlandiin, Rislacki muutti mukana.
Rislacki aloitti lääketieteen opinnot Uppsalan yliopistossa 1790 ja valmistui 1799 lääketieteen kandidaatiksi. Väitöksen aiheena oli kapinlauluhaukka ("Melierax canorus", siihen aikaan "Falco canorus"). 1804 hän valmistui lääketieteen tohtoriksi ja opiskeli sitten vuoteen 1808 kirurgiaa Lontoossa ja Kööpenhaminassa. Opinnot kustansi Wattrang. Rislacki valmistui vielä kirurgian maisteriksi Tukholmassa 1806.
Rislacki toimi kuningas Kustaa IV Aadolfin henkilääkärinä Pommerin sodassa. 1806 kuningas nimitytti hänet ensimmäiseksi hovilääkäriksi ja 1808 hänet nimitettiin ylilääkäriksi Ruotsin länsiarmeijaan. Toimittuaan tässä virassa puolisen vuotta Rislacki sairastui todennäköisesti pilkkukuumeeseen tai lavantautiin ja kuoli Vänersborgissa 5.12.1808.
Wattrang lahjoitti Rislackin noin 400 eri lajia käsittävän lintukokoelman Turun akatemialle vuonna 1814, jossa sitä säilytettiin "Museum Rislachianium" -nimisenä aineistona. Tämä kokoelma tuhoutui Turun palossa 1827.
Chicagon raaka-ainepörssi

Chicagon raaka-ainepörssi ("The Chicago Mercantile Exchange", CME) on Illinoisissa Chicagossa toimiva yhdysvaltalainen finanssi- ja raaka-aine-, sekä johdannaispörssi. CME tai Chicagon markkinapörssi perustettiin 1898. Alkuperäiseltä nimeltään se oli The Chicago Butter and Egg Board.
Ford Fairlane (elokuva)

Ford Fairlane () on Renny Harlinin ohjaama toimintakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1990. Elokuvan pääosia esittivät muun muassa Andrew Dice Clay, Wayne Newton, Priscilla Presley, Lauren Holly, Gilbert Gottfried, Maddie Corman, David Patrick Kelly, Brandon Call, Robert Englund ja Ed O’Neill. Elokuva jakoi huonoimman elokuvan Razzie-palkinnon "Haamut eivät kykene" -elokuvan kanssa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Ford Fairlane" saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Paini kesäolympialaisissa 1952 – vapaapainin 67 kg

Vapaapainin sarjaan 67 kg osallistui 23 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailut käytiin 20.-23. heinäkuuta.
2.kierros.
Italian Nizzola keskeytti kilpailun 2.kierroksen jälkeen.
Saint-Pierre (järvi)

Saint-Pierre on Saint Lawrence -jokeen kuuluva matala järvi, joka sijaitsee noin 120 kilometriä Montrealista alavirtaan ja 10 kilometriä Trois-Rivièresistä ylävirtaan. Se on 35 kilometriä pitkä ja 15 kilometriä leveä ja enimmäkseen alle 3 metriä syvä lukuun ottamatta sen pohjaan ruopattua laivaväylää, joka ulottuu keskimäärin 11 metrin syvyyteen. Järveä ympäröi laaja tulvatasanko ja tulva-aikana sen pinta-ala voi kasvaa jopa 600 neliökilometrillä.
Saint-Pierre on vielä 90-prosenttisesti luonnontilassaan, ja se nimettiin vuonna 2001 Unescon biosfäärialueeksi. Sen länsireunalla sijaitsee sadoista pienistä saarista ja salmista muodostunut saaristo, joka käsittää 40 prosenttia Saint Lawrencen vesistöön kuuluvista kosteikoista. Järvessä tavataan lähes 80 kalalajia ja yli 280 lintulajia ja se on tärkeä pysähdyspaikka vesilinnuille. Siellä elää myös Pohjois-Amerikan suurin haikarayhdyskunta.
Suurin uhka Saint-Pierren luonnolle ovat maatalouden ja teollisuuden päästöt. Latvajokien kautta huuhtoutuu järveen maataloudessa käytettyjä torjunta-aineita ja lannoitteita, ja saariston alueelta on löydetty PCB- ja elohopeajäämiä, jotka ovat peräisin ylävirran asutuskeskuksista ja teollisuuslaitoksista.
Päivänpaisteisia pässinpäitä

Päivänpaisteisia pässinpäitä ("Sons of the Desert") on William A. Seiterin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1933. Elokuvan pääosissa näyttelevät Ohukainen ja Paksukainen, eli Stan Laurel ja Oliver Hardy. Filmiä pidetään kohokohtana koomikkoparin uralla, ja sen ihailijoilla on englanninkielisen nimensä mukainen ihailijakerho. Sitä on esitetty Suomessa televisiossa kahdeksan kertaa, muun muassa joulukuussa 2013 nimellä "Kesäleskiä Havaijilla".
Kyseessä on parodia kuvitteellisesta "Sons of the Desert" -veljeskunnasta. Charley Chase esittää klovnityyppistä epämiellyttävää kerhon jäsentä, johon koomikkopari jatkuvasti törmäilee. Veljeskunnan kokouksissa osallistujat läimäyttelevät toisiaan mailanlavoilla takamuksille. Kokouksessa myös juopotellaan, mikä viittaa valmistumisaikana tapahtuneeseen kieltolain päättymiseen.
Yhdysvaltain elokuvainstituutin -listauksessa vuonna 2000 "Päivänpaisteisia pässinpäitä" äänestettiin sijalle 96.
Juoni.
Stan ja Ollie ovat luvanneet osallistua veljeskunnan vuosittaiseen kokoontumiseen Chicagossa, mutta heidän vaimonsa vastustavat ajatusta. Ollie päättää huijata vaimoaan teeskentelemällä sairasta ja saa Stanin avustuksella lääkärin määräämään itselleen merimatkan Honoluluun. Ollie pyytää Stania matkaseuraksi, sillä hän tietää että hänen vaimonsa ei voi sietää merimatkoja. Merimatkan sijasta Stan ja Ollie matkustavatkin salaa Chicagoon. Honoluluun matkalla ollut laiva uppoaa hirmumyrskyssä ja Stanin ja Ollien vaimot ovat surunmurtamia ollessaan epätietoisia aviomiestensä kohtalosta. Stan ja Ollie palaavat matkaltaan leihin pukeutuneina ja ananaksia kantaen, kun he saavat kuulla laivansa kohtalosta. He päättävät piileskellä ullakolla välttääkseen vaimojensa kohtaamisen ja tulla pois piilostaan vasta samana päivänä, kun pelastuslaiva saapuu satamaan. Heidän epäonnekseen puolisot näkevät elokuvissa käydessään Chicagon kokousta käsittelevän uutisfilmin, jossa Stan ja Ollie esiintyvät.
Švenčionys

Švenčionys on Liettuan itäosassa, Vilnan läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Švenčionysin kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 5 510 asukasta.
Kaupunki toimi Venäjän keisarikunnassa Vilnan kuvernementin kihlakuntakaupunkina (Venäjän keisarikunnan ajan dokumenteissa nimellä ). Esimerkiksi vuonna 1897 kaupungissa oli 6 025 asukasta ja koko Švenčionysin kihlakunnassa väkeä oli 172 231.
Axel ja Eigil Axgil

Axel Axgil (os. "Lundahl-Madsen"; 3. huhtikuuta 1915 – 29. lokakuuta 2011) ja Eigil Axgil (os. "Eskildsen"; 1922 – 22. syyskuuta 1995) olivat tanskalaisia homoseksuaalien oikeuksien puolestapuhujia. He muodostivat maailman ensimmäisen parisuhteensa rekisteröineen homoparin vuonna 1989, kun Tanskassa astui voimaan laki, jota he olivat itse olleet ajamassa. Pariskunta otti käyttöön yhteisen sukunimen Axgil, joka oli yhdistelmä heidän etunimistään.
Axel ja Eigil Axgil perustivat ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen innoittamina "Forbundet af 1948:n" eli "F-48:n", Tanskan ensimmäisen seksuaalivähemmistöjen asiaa ajaneen järjestön, josta vuonna 1985 tuli Landsforeningen for Bøsser og Lesbiske, Forbundet af 1948. Pari perusti myös "Vennen"-lehden (”Ystävä”).
Axel Lundahl-Madsen ja Eigil Eskildsen olivat olleet keskenään (epävirallisessa) parisuhteessa jo neljän vuosikymmenen ajan, kun Kööpenhaminan varapormestari Tom Ahlberg vihki heidät 1. lokakuuta 1989 kaupungintalolla yhdessä kymmenen muun tanskalaisen parin kanssa. Tapahtuma sai osakseen maailmanlaajuista julkisuutta tiedotusvälineissä.
James Bond Istanbulissa

James Bond Istanbulissa on vuonna 1957 julkaistu Ian Flemingin viides James Bond -romaani. Se julkaistiin suomennettuna vuonna 1966. Kirjasta tehtiin elokuvaversio "Salainen agentti 007 Istanbulissa" vuonna 1963.
Juoni.
MI6 lähettää James Bondin Istanbuliin hankkimaan salaisen palvelun käsiin venäläisen salakirjoituslaite Spektorin, mutta samalla se osoittautuu Neuvostoliiton salaisen palvelun SMERSHin syötiksi voidakseen saada Bondin salamurhatuksi. SMERSHin häikäilemättömän eversti Klebbin tappajat alkavat vaanimaan Jamesin henkeä niin Istanbulissa kuin myös idän pikajunassa.
Hanns Kilian

Hanns Kilian (2. toukokuuta 1905 Garmisch-Partenkirchen – 17. huhtikuuta 1981) oli saksalainen rattikelkkailija, kolminkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Kilian voitti Saksan joukkueessa viiden miehen kelkkojen olympiapronssia Sankt Moritzin kisoissa 1928 ja neljän miehen kelkkojen olympiapronssia Lake Placidin kisoissa 1932. Molemmilla kerroilla hän sijoittui kahden miehen kelkoissa viidenneksi. Kotikisoissaan Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936 Kilian sijoittui neljän miehen kelkoissa seitsemänneksi.
Maailmanmestaruuksia Kilianille kertyi kolme kappaletta, ja muita mitalisijoja saman verran. Euroopan-mestaruuden hän voitti vuonna 1928 kahden miehen kelkoissa. Saksan-mestaruuskilpailuissa Kilian voitti kahden miehen kelkoissa maansa mestaruuden vuosina 1930 ja 1939 ja neljän miehen kelkoissa mestaruuden vuosina 1931, 1938, 1939 sekä vielä toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1949.
Aktiiviuransa jälkeen Kilian johti Saksan Kelkkailuliittoa vuosina 1952–1968, ja oli kuolemaansa asti liiton kunniapuheenjohtaja. Hän oli myös kelkkailun maailmanliiton, FIBT:n, jäsen ja toimi Länsi-Saksan olympiakomitean johtotehtävissä.