tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
F. V. Jalander

Fredrik Wilhelm Jalander (27. syyskuuta 1844 Oulu – 22. marraskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen lennätinpäällikkö, hovineuvos ja sanomalehtimies.
Jalanderin vanhemmat olivat Oulun postikonttorin konttorikirjuri Gustaf Fredrik Jalander (1807–1857) ja Matilda Bäckman (k. 1866).
Ruotsinkieliseen perheeseen syntynyt Jalander oli innokas suomalaisuuden kannattaja. Hän avusti 1880-luvun alussa "Morgonbladetia" ja siirryttyään lennätinvirkailijaksi Tampereelle toimi "Aamulehden" ensimmäisenä päätoimittajana vuosina 1881–1883. Tämän jälkeen Jalander siirtyi Viipuriin, jossa hän perusti "Viipurin Sanomat" -lehden ja toimi sen päätoimittajana vuosina 1886–1887. Jalander asui viimeiset vuotensa Helsingissä, jossa hän julkaisi "Uusi Suomi" -nimisen lehden näytenumeron.
Jalander oli naimisissa Thecla Alexandra Forssellin kanssa. Heidän poikiaan olivat kenraalimajuri, maaherra Bruno Jalander ja apteekkari Yrjö Wilhelm Jalander.
Nine Parchments

Nine Parchments on Frozenbyten toimintapeli, joka on julkaistu vuonna 2017 Nintendo Switch-, PlayStation 4-, Windows- ja Xbox One -alustoille. Peli on julkaistu Steam-palvelussa 5. joulukuuta 2017.
Peli on fantasiamaailmaan sijoittuva yhteistyö-räiskintäpeli.
Vastaanotto.
Pelin Nintendo Switch -versiolla on Game Rankings -kerääjäpalvelussa 68.20% pisteytys.
Ovela Roope-setä

Ovela Roope-setä (engl. "Only A Poor Old Man") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1951. Se julkaistiin alun perin "Donald Duck One Shots" -lehden numerossa 386 vuonna 1952. Suomessa se nähtiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numerossa 9B/1954.
"Ovela Roope-setä" on ensimmäinen tarina, jossa Roopen nähdään uivan rahoissaan.
Juoni.
Roope Ankka saa selville, että Karhukopla aikoo ryöstää hänen rahansa. Yhdessä Aku Ankan sekä Tupun, Hupun ja Lupun kanssa hän piilottaa omaisuutensa syrjäisen järven pohjaan. Karhukopla pääsee kuitenkin pian selville piilosta ja aloittaa operaation järven vesimassoja pidättelevän padon tuhoamiseksi.
Enis Berberoğlu

Enis Berberoğlu (s. 1956 Istanbul, Turkki) on turkkilainen kansanedustaja. Hän edustaa oppositiossa olevaa keskustavasemmistolaista Tasavaltalaista kansanpuoluetta (CHP).
Berberoğlu aloitti uransa toimittajana vuonna 1981. Vuosina 2009−2014 hän toimi Hürriyet-sanomalehden päätoimittajana. Vuonna 2014 CHP-puolue valitsi hänet ehdokkaaksi ja CHP:n mediasuhteista vastaavaksi varapuheenjohtajaksi. Vuonna 2015 Berberoğlu valittiin kansanedustajaksi Istanbulin äänestysalueelta parlamenttivaaleissa kesäkuussa ja jälleen, kun vaalit järjestettiin uudelleen marraskuussa.
16. kesäkuuta 2017 tuomioistuin tuomitsi Berberoğlun vakoilusta 25 vuodeksi vankilaan. Syytteen mukaan Berberoğlu syyllistyi vakoiluun, koska hän toimitti Cumhuriyet-sanomalehdelle videon, jossa Turkin tiedustelupalvelu toimitti aseita Syyriaan. Cumhuriyetin julkaisi toukokuussa 2015 artikkelin, jonka mukaan Turkin tiedustelupalvelun omistamat rekat toimittivat aseita ja ammuksia Syyriaan.
Tuomio on ensimmäinen kerta, kun CHP:n kansanedustaja tuomitaan Turkin vallankaappausyrityksen jälkeisissä puhdistuksissa.
Andreas Seidl

Andreas Seidl (s. 6. tammikuuta 1976 Passau) on saksalainen tallipäällikkö.
Seidl on työkennellyt Formula 1:sissä BMW Sauberilla ja DTM -sarjassa BMW:llä. Seidl oli aiemmin myös FIA World Endurance Championship -sarjassa kilpailleen Porsche Team -tallin tallipäällikkö. Hän oli McLarenin Formula 1 -tallin tallipäällikkö kausina 2019–2022.
Joulukuussa 2022 Seidlin tiedotettiin siirtyvän Sauberin toimitusjohtajaksi kaudesta 2023 eteenpäin.
Fritz Enzinger

Fritz Enzinger (s. 15. syyskuuta 1956 Oberwölz Stadt) on itävaltalainen Porschen varatoimitusjohtaja sekä FIA World Endurance Championship -sarjassa kilpailevan Porsche Team -tallin hallituksen puheenjohtaja.
Yksityiselämä.
Enzinger on naimisissa ja hänellä on tytär. Nykyisin hän asuu Stuttgartissa Saksassa.
Naisten Liiga -kausi 2017

Naisten Liiga -kausi 2017 oli vuonna 2006 perustetun Naisten Liigan 11. kausi ja kaikkiaan 47. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Kauteen lähdettäessä hallitseva mestari oli PK-35 Vantaa ja sarjanousijoita GBK sekä JyPK.
Vuonna 2017 Suomen mestaruuden voitti FC Honka, jolle mestaruus oli kaikkien aikojen neljäs. Naisten Ykköseen putosi GBK ja liigaan nousi TiPS. 
Sarjajärjestelmä.
Naisten Liigan kausi 2017 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena alkusarjana, jonka jälkeen kuusi parasta jatkoivat ylemmässä loppusarjassa ja neljä huonointa alemmassa loppusarjassa. Ylempi loppusarja pelattiin yksinkertaisena ja alempi kaksinkertaisena, niin että alkusarjan pisteet lasketiin mukaan molemmissa sarjoissa. Alemman loppusarjan neljänneksi sijoittunut putosi Naisten Ykköseen kaudeksi 2018 ja kolmas karsi liigapaikastaan Ykkösen toiseksi sijoittuneen kanssa.
Sarjataulukot.
Alaloppusarja.
 
GBK putosi Naisten Ykköseen.
Liigakarsinta.
ONS säilyi Naisten Liigassa yhteismaalein 5–2.
Kuukauden pelaajat.
Naisten Liigan kuukauden pelaajan valitsee Jalkapallon Pelaajayhdistys.
Murat Sabuncu

Murat Sabuncu (s. 1971 Istanbul, Turkki) on turkkilainen toimittaja. Hän on Cumhuriyet-sanomalehden päätoimittaja.
Sabuncu opiskeli mediatutkimusta "Istanbul Commerce University" -yliopistossa valmistuen maisteriksi. Hän aloitti uransa Milliyet-lehdessä talousvalmentajana ja kolumnistina. Sittemmin Sabuncu toimi Tempo-iltapäivälehdessä ja Fortune Turkeyn päätoimittajana. 21. elokuuta 2014 Sabuncu aloitti Cumhuriyetin toimituksessa koordinaattorina ja siirtyi 1. syyskuuta 2016 päätoimittajaksi, kun aiempi päätoimittaja Can Dündar oli tuomittu kuudeksi vuodeksi vankilaan. Dundar oli julkaissut tietoja Turkin toimista Syyrian sisällissodassa, jotka valtio luokitteli valtionsalaisuuksiksi.
Sabuncu oli mukana perustamassa turkkilaista lehdistön riippumattomuutta ajavaa toimittajajärjestö P24:sta.
31. lokakuuta 2016 Turkin poliisi pidätti Sabuncun ja 12 muuta Cumhuriyetin toimitukseen tai johtoon kuuluvaa ihmistä sekä tutki lehden toimittajien ja johdon koteja. Cumhuriyet on Turkin viimeisiä riippumattomia lehtiä. Syyttäjän mukaan pidätettyjen epäiltiin tehneen rikoksia kurdisissien ja "gülenistisen terrorijärjestön" puolesta, jota pääministeri Erdoğan syyttää heinäkuun 2016 vallankaappausyrityksestä. Syyttäjänviraston mukaan Cumhuriyertin johtoa ryhdyttiin tutkimaan elokuussa, koska epäiltiin, että lehti oikeuttaa vallankaappausyrityksen jutuissaan. Turkin johto on julistanut Fethullah Gülenin kannattajat yhteiskunnan vihollisiksi ja terroristeiksi. Sabuncu on ollut pidätettynä lokakuusta asti. Hän sai kuulla syytteensä viiden kuukauden pidätettynä olon jälkeen. Syytteet nostettiin 8 kuukauden kuluttua pidätyksen alkamisesta.
Oikeudenkäynti alkoi 24. heinäkuuta 2017. Samana päivänä oikeustalon turvallisuustoimi takavarikoi osan asiakirjoista, joita Sabuncun oli tarkoitus käyttää kuulemisessa, joten kuuleminen siirtyi ainakin vuorokaudella. Syytettynä ovat Sabuncun lisäksi 16 muuta Cumhuriyetin toimittajaa. Toimittajia syytetään terroristien tukemisesta ja suojelemisesta, osallistumisesta ”käsitysten muovaamisoperaatioon” tarkoituksenaan aloittaa "epäsymmetrinen sodankäynti” Erdoğania vastaan, ”työhön liittyvän aseman väärin käyttämisestä” ja ”vapaan ilmaisun rajojen ylittämisestä”, koska he julkaisivat videon, jossa Turkki välittää Yhdysvaltain salaista asetoimitusta Isisille Syyriaan, vaikka Turkin selityksen mukaan kyseessä oli humanitäärisen avun antaminen.
USS Fitzgerald

USS Fitzgerald (runkonumero DDG-62) on Yhdysvaltain laivaston vuonna 1995 palvelukseenotettu Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 9. helmikuuta 1993. Alus kastettiin 29. tammikuuta 1994 ja otettiin palveluskäyttöön 14. lokakuuta 1995 Newportin laivastotukikohdassa Rhode Islandilla.
Palvelus.
Alus lähti 17. helmikuuta 2017 Jokosukasta normaalille koulutuspurjehdukselle ja se saapui 21. helmikuuta Guamille Apan satamaan, jossa alus tankattiin. Alus osallistui Multi-Sail 17 -harjoitukseen helmikuun lopulla aluksi satamavaiheeseen ja 6.–10. maaliskuuta avomerivaiheeseen.
Alus lähti harjoituksen päätyttyä Etelä-Kiinan merelle ja se kiinnittyi 1. huhtikuuta Alava-laituriin Subic Bayssä Filippiineillä. Alus oli 10. huhtikuuta Sasebossa Japanissa, mistä se lähti seuraavana päivänä. Alus läpäisi satamasta lähdettyään Korean salmen matkaten pohjoiseen.
Alus harjoitteli yhdessä Japanin meri-itsepuolustusvoimien Chokain kanssa Japaninmerellä 25.–26. huhtikuuta. Alus palasi 12. toukokuuta Saseboon kiinnittyen laituriin 1 Juliet Basin Wharfiin, jossa se oli kahdentoista päivän levon ajan. Saapumispäivänä komentajakapteeni Bryce A. Benson vapautti komentajakapteeni Robert E. Shun aluksen päällikön tehtävästä, jolloin Bensonista tuli aluksen viidestoista päällikkö.
Alus liittyi 1. kesäkuuta lentotukialusten "USS Ronald Reaganin" ja "USS Carl Vinsonin" yhdistettyihin taisteluosastoihin Korean niemimaan itäpuolella järjestettyyn PHOTOEX-harjoitukseen. Alus kiinnittyi kesäkuun alussa Jokosukassa laituriin 12 oltuaan merellä kolme ja puolikuukautta.
Alus lähti 16. kesäkuuta merelle ja sen vasempaan kylkeen törmäsi seuraavana päivänä kello 02.40 paikallista aikaa Filippiinien lipun alla purjehtinut kuivarahtialus "AXC Crystal" noin kymmenen meripeninkulmaa kaakkoon Shizuokan prefektuurin Shimodasta. Hävittäjä kärsi suuret vauriot ja aluksen päällikkö Benson toimitettiin Jokosukaan laivaston sairaalaan saamaan hoitoa. Aluksen miehistöstä on seitsemän kateissa.
Vyötä kupeesi ja tule!

Vyötä kupeesi ja tule! on Joose Keskitalon kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2012 levymerkillä Helmi Levyt. Se on viimeinen Kolmas Maailmanpalo -taustayhtyeen kanssa tehty albumi, jonka julkaisun jälkeen yhtye hajosi. Albumi on sävyltään alakuloinen ja haikea teos.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 49, mutta nousi seuraavalla listaviikolla sijalle 23. Albumi pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. Äänilevyjen erikoisliike Levy-Eskot valitsi albumin kuukauden albumiksi maaliskuussa 2012.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Heikki Väliniemi sanoi Keskitalon saattavansa kuulijansa hypnoosiin groteskilla ilmaisullaan, sortumatta kuitenkaan paatokselliseen shokeeraamiseen lakonisen ja karismaattisen tulkintatapansa ansiosta. Kansan Raamattuseuran arvioija antoi albumille neljä tähteä viidestä sekä kehotti kuuntelijaa ”haistattamaan huilut omille ennakkoluuloilleen" ja antamaan Keskitalolle tilaisuus. Verkkomedia Nuorgamin Joonas Kuisma piti albumia ensikuuntelulla vieraannuttavana ja karkottavana mutta uskoo sen lunastavan odotukset ajan kanssa. Hän antoi albumille arvosanan 84/100 vaikka piti sitä Keskitalon korpuksenomaisen laajaan tuotantoon verraten heikompana, silti ainutlaatuisena kokonaisuutena. "Rumban" Annastiina Airaksinen piti albumia keskittymistä vaativana albumina. Hän kuvaili Keskitaloa helposti lähestyttäväksi ja turvalliseksi artistiksi, joka osaa ajoittain myös ärsyttää laahauksellaan sekä kappaleiden tarttumapinnan olemattomuudella. Soundin Antti Luukkanen piti albumia pettymyksenä, mutta antoi tästä huolimatta albumille neljä tähteä viidestä suhteettomien odotusten valossa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Joose Keskitalo, ellei toisin mainittu.
Juri Lobanov

Juri Terentjevitš Lobanov (, 29. syyskuuta 1952 Stalinabad, Tadžikistanin SNT – 1. toukokuuta 2017) oli Neuvostoliittoa edustanut ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Lobanov voitti kanadalaiskaksikkojen 1000 metriltä olympiakultaa Münchenissä 1972 ja olympiapronssia Moskovassa 1980. Hän voitti urallaan myös useita maailmanmestaruuksia ja muita MM-mitaleja, muun muassa Tampereelta 1973. Lobanov kuoli 64-vuotiaana 1. toukokuuta 2017.
Velik Kapsazov

Velik Nikolov Kapsăzov (, 15. huhtikuuta 1935 Asenovgrad – 27. maaliskuuta 2017) oli bulgarialainen telinevoimistelija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän oli lajinsa ensimmäinen bulgarialainen olympiamitalisti.
Kapsăzov voitti renkailla olympiapronssia Roomassa 1960. Olympiamitali oli Bulgarian telinevoimisteluhistorian ensimmäinen. Hän kilpaili myös Melbournen 1956 ja Tokion 1964 kesäolympialaisissa. Kapsăzov voitti renkailla myös kaksi Euroopan mestaruutta ja Kööpenhaminassa 1959 EM-pronssimitalin, jonka hän jakoi Suomen Otto Kestolan kanssa. Kapsăzov kuoli 81-vuotiaana 27. maaliskuuta 2017.
Hannu Korkeala

Hannu Juhani Korkeala (s. ) on suomalainen eläinlääkäri ja Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisen tiedekunnan elintarvikehygienian ja ympäristöterveyden professori (emeritus).
Hannu Korkeala kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän yhteiskoulusta vuonna 1968. Hän valmistui Eläinlääketieteellisestä korkeakoulusta eläinlääkäriksi (ELL) vuonna 1975 ja tohtoriksi (ELT) vuonna 1980. Tämän lisäksi hän suoritti Helsingin yliopistossa valtiotieteen maisterin (1986, sosiaalitieteet) opinnot. 
Hänen tutkimustyönsä kohteena on ollut mikrobiologinen elintarviketurvallisuus. Erityisesti hän on tutkinut "Clostridium botulinum, Clostridium perfringens, Listeria monocytogenes, Yersinia enterocolitica, Yersinia pseudotuberculosis" -bakteerien epidemiologiaa, diagnostiikkaa ja genetiikkaa. 
Professori Korkeala kutsuttiin Saksan kansallinen tiedeakatemia Leopoldinan jäseneksi vuonna 2010.
Jelena Naimušina

Jelena Arkadjevna Naimušina (, 19. marraskuuta 1964 Askiz, Venäjän SFNT – 14. maaliskuuta 2017) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Naimušina voitti Neuvostoliiton joukkueessa joukkuekilpailun olympiakultaa Moskovassa 1980 ja joukkuekilpailun MM-hopeaa Fort Worthissa 1979. Hän kuoli 52-vuotiaana 14. maaliskuuta 2017.
Pipekoliinihappo

Pipekoliinihappo (C6H11NO2) on heterosyklisiin aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Pipekoliinihappo on ei-proteinogeeninen aminohappo eli sitä ei tyypillisesti esiinny proteiineissa, mutta sitä esiintyy eliöissä lysiinin aineenvaihduntatuotteena. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa lääkeaineiden valmistukseen.
Ominaisuudet ja biosynteesi.
Huoneenlämpötilassa pipekoliinihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Pipekoliinihappo liukenee erittäin hyvin veteen ja etanoliin, vähäisessä määrin asetoniin tai kloroformiin, mutta on dietyylieetteriin liukenematonta. Pipekoliinihappo on optisesti aktiivista ja sen l-isomeerin ominaiskiertokyky on -35 ja d-isomeerin ominaiskiertokyky on +35.
Pipekoliinihappoa esiintyy kaikissa eliöissä ja sitä muodostuu niissä lysiinin aineenvaihduntatuotteena. Yhdisteen biosynteesin ensimmäisessä vaiheessa lysiinioksidaasi hapettaa lysiinin 2-okso-6-aminokaproiinihapoksi, joka syklisoituu spontaanisti Δ1-piperidiinikarboksyylihapoksi, joka pelkistetään pipekoliinihapoksi entsymaattisesti. Yhdistettä voi muodostua eräissä eliöissä myös 2-aminoadipiinisemialdehydistä. Pipekoliinihappo on välituote aminoadipiinihapon biosynteesissä. Eliöt tuottavat pipekoliinihaposta myös muita johdannaisia kuten rapamysiiniä.
Käyttö ja diagnostinen merkitys.
Pipekoliinihappoa käytetään eräiden paikallispuudutteiden kuten bupivakaiinin ja ropivakaiinin valmistuksessa.
Pipekoliinihapon pitoisuus veressä, virtsassa ja keskushermoston nesteissä on koholla eräissä peroksisomien toimintaan liittyvissä häiriöissä. Tällaisia ovat muun muassa Zellwegerin oireyhtymä, neonataalisessa adrenoleukodystrofiassa ja imeväisikäisten Refsumin taudissa. Tällöin koholla on S-isomeerin pitoisuus. Kohonnut D-isomeerin pitoisuus voi olla merkki bakteeri-infektiosta. Pipekoliinin pitoisuus voidaan määrittää sähkökemiallisin menetelmin. Aineen pitoisuus on koholla myös pyridoksiiniriippuvaista epilepsiaa sairastavilla potilailla.
Kaksi hupaisaa naapurusta

Kaksi hupaisaa naapurusta: ukrainalainen tarina (Повесть о том, как поссорился Иван Иванович с Иваном Никифоровичем) on Nikolai Gogolin kertomus. Tällä nimellä sen on julkaissut vuonna 1945 Kansankirja. Suomentajan nimeä ei teoksessa mainita. Teos on ilmestynyt myös nimellä "Riita: kertomus siitä, kuinka Ivan Ivanovits ja Ivan Nikiforovitsh riitaantuivat" (Otava, 1912), jonka on suomentanut Reino Silvanto. Alkuteos ilmestyi novellikokoelman "Mirgorod" toisessa osassa.
"Kahden hupaisan naapuruksen" esipuheessa nimetön kirjoittaja sanoo, että kertomus on käännekohta Gogolin tuotannossa, sillä hän jättää siinä hyvästit nuoruuden romanttisille haaveille ja siirtyy nykyarkeen, jossa hän kuitenkin näkee vain sen naurettavat puolet. Gogol yritti turhaan kuvata "ideaaliluonteita", sillä siinä hän epäonnistui pahasti. Hän oli omimmillaan kuvatessaan karikatyyrejä.
Suomennokset.
Kokoelmissa:
Isaiah Hartenstein

Isaiah Hartenstein (s. 5. toukokuuta 1998 Eugene, Oregon, Yhdysvallat) on saksalainen koripalloilija jolla on myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Hartenstein on pelannut Saksassa, Liettuassa ja Yhdysvalloissa. Liettuassa hän voitti BC Žalgirisissa Liettuan mestaruuden ja Liettuan cup-mestaruuden vuonna 2017. Houston Rockets varasi Hartensteinin 43. vuorolla .
Hartenstein nousi Houston Rocketsin NBA-kokoonpanoon kaudella 2018–2019. Hän pelasi runkosarjassa 28 ottelua, joissa hän sai peliaikaa keskimäärin 7,9 minuuttia. Kahdessa pudotuspelissään hän pääsi pelaamaan yhteensä vain runsaat kaksi minuuttia.
Saga Andersson

Saga Viola Andersson (s. 30. maaliskuuta 2000 Vantaa) on suomalainen seiväshyppääjä, joka edustaa Esbo IF:ää. Häntä valmentaa hänen isänsä Björn Andersson.
Andersson sijoittui Tbilisin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 neljänneksi tuloksella 395 cm. Hän oli neljäs myös Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 tuloksella 405. Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 420 cm. Hän jäi Boråsin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 2019 loppukilpailussa ilman tulosta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2021 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 425 cm.
Andersson on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017 lähtien. Hän voitti pohjoismaisen hallimaaottelun Espoossa 2025. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi neljästi ulkorata- ja kahdesti sisäratamaaotteluissa. Hän kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja jäi karsintaan tuloksella 435 cm. Hän karsiutui loppukilpailussa samana vuonna myös Münchenin EM-kilpailuissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Andersson jäi ilman tulosta ja karsiutui loppukilpailusta. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Andersson jäi tulokseen 410 cm, eikä edennyt loppukilpailuun. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 tuloksella 445 ja Tokion MM-kilpailuissa 2025 tuloksella 425.
Andersson sai Kalevan kisoissa hopeaa Lahdessa 2023 tuloksella 440 cm ja Vaasassa 2024 tuloksella 445 sekä pronssia Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 tuloksella 425 cm, Turun Kalevan kisoissa 2020 tuloksella 404 cm, Tampereen Kalevan kisoissa 2021 tuloksella 431 cm ja Joensuussa 2022 tuloksella 425 cm. Sisäratojen SM-kilpailuissa Jyväskylässä 2017 hän voitti kultaa ylitettyään 423 cm ja Helsingissä 2018 hypäten sisäratojen ennätyksensä 440 cm. Vuoden 2021 kilpailuissa hän oli hopealla. Kuopiossa 2022 hän voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden tuloksella 418 cm. Vuonna 2023 hän sai hopeaa tuloksella 444 cm, vuonna 2024 tuloksella 421 ja vuonna 2025 tuloksella 435. 
Andersson hyppäsi ennätyksensä 455 cm Oulussa 13. elokuuta 2025.
Myös Saga Anderssonin sisko Silja Andersson on seiväshyppääjä.
Onnellinen laakso

Onnellinen laakso (engl. "Tralla La") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1953. Se julkaistiin alun perin "Uncle Scrooge" -lehden numerossa 6 vuonna 1954. Suomessa tarina nähtiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 3-5/1978.
Don Rosa on tehnyt "Onnelliselle laaksolle" jatko-osan nimeltä "Takaisin Xanaduun" ("Return to Xanadu", 1991).
Juoni.
Roope Ankka saa hermoromahduksen raha-asioidensa vuoksi. Hän matkustaa yhdessä Akun sekä Tupun, Hupun ja Lupun kanssa Himalajalla sijaitsevaan ulkomaailmalta eristäytyneeseen kaupunkiin nimeltä Tralla La, jossa ei tunneta rahaa. Tralla Lan elämä kuitenkin häiriintyy, kun kaupunkilaiset ryhtyvät kilvan keräilemään ankkojen mukanaan tuomia pullonkorkkeja. Lopettaakseen kaupunkilaisten keskinäisen kilpailun Roope tilaa kaupunkiin miljardi pullonkorkkia lentokoneesta pudotettuna, mutta tällöin koko Tralla La on lähellä hautautua korkkeihin.
Arvioita.
Katja Kontturi arvioi väitöskirjassaan, että Barks halusi tarinallaan kritisoida modernia yhteiskuntaa. Utopistisessa Tralla Lassa eletään onnellisina vaihtotaloudessa, kunnes laaksoon tunkeutuvat ankat sekoittavat laakson elämän tuomalla sinne rahaan vertautuvia pullonkorkkeja.
HMAS Yarra (U77)

HMAS Yarra (viirinumerot L77 ja U77) oli Australian laivaston vuonna 1935 palvelukseenotettu River-luokan sluuppi.
Valmistus.
Alus tilattiin Cockatoo Docks and Engineering Companyltä ja sen köli laskettiin 24. toukokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1935 ja se valmistui vielä saman vuoden lopulla 19. joulukuuta.
Palvelus.
Alus osallistui elokuussa Punaisellamerellä joukkojen evakuointiin Somalimaasta, minkä jälkeen se suojasi alueella matkanneita saattueita. 
Huhtikuussa 1941 alus liitettiin saattueeseen, joka kuljetti Intiasta joukkoja Basran valtaamiseksi. Basran satama vallattiin ilman vastarintaa 19. huhtikuuta. Alus osallistui tämän jälkeen 25. elokuuta operaatio Countenanceen, jossa miehitettiin Abadan ja muut siihen liittyvät satamat. Vaikka satamien valtausta pyrittiin estämään ne saatiin vallattua ilman merkittäviä vaurioita.
Somalimaan vapauduttua italialaisjoukoista alus siirtyi sisaraluksensa "HMAS Parramattan" kanssa Välimerelle. Alus kuljetti tarvikkeita ja täydennyksiä saarrettuun Tobrukiin. Aluksen toinen matka oli samalla viimeinen ennen kuin Britannian 8. armeija mursi saarron. Kuljetuksen aikana "HMS Flamingo" vaurioitui pahoin, mutta "Yarran" onnistui hinata vaurioitunut alus takaisin Aleksandriaan 7.-10. joulukuuta.
Japanilaisten liityttyä sotaan "Yarra" sai määräyksen siirtyä itään. Alus liittyi Hollannin Itä-Intiaa puolustaviin joukkoihin ja se suojasi alueelle täydennysjoukkoja kuljettavia saattueita. Liittoutuneiden puolustuksen murruttua alkoi evakuointi, joka ei ollut yhtään helpompaa. Pienistä aluksista koostunut "Yarran" suojaama pakolaissaattue joutui 4. maaliskuuta 1942 keisarillisen Japanin laivaston osaston yllättämäksi. Osastoon kuuluivat muun muassa raskaat risteilijät "Atago" ja "Takao". Ilman mahdollisuuksia alus upposi palavana hylkynä pyrkiessään antamaan mahdollisuuden pakoon saattueen aluksille.
Lucifer (televisiosarja)

Lucifer on yhdysvaltalainen draamakomediasarja, jonka on luonut Tom Kapinos. Sen esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Foxin kanavalla 25. tammikuuta 2016. Toukokuusta 2019 asti sarjaa on esittänyt suoratoistopalvelu Netflix.
Sarjan kolmannen kauden finaalijakso esitettiin 14. toukokuuta 2018. Foxin lopetettua sarjan kolmanteen kauteen esitettiin kaksi neljättä kautta varten jo kuvattua jaksoa 28. toukokuuta 2018. Netflix kertoi kesäkuussa 2018 hankkineen sarjan esitysoikeudet, jonka myötä se sai neljännen kauden. Sarjan viidennen kauden ensimmäinen osa julkaistiin 21. elokuuta 2020.
Sarjan päähenkilö Lucifer Morningstar perustuu Neil Gaimanin, Sam Kiethin ja Mike Dringenbergin luomaan hahmoon "The Sandman" -sarjakuvassa, sekä sen DC Comicsin luomaan sisarkustantaja Vertigon sarjakuviin.
Tuotanto.
Vuoden 2014 syyskuussa kerrottiin DC:n ja Foxin suunnittelevan "The Sandman" -hahmoon perustuvaa televisiosarjaa. Seuraavan vuoden helmikuussa Luciferin päärooliin valittiin Tom Ellis ja pilottijakson käsikirjoittajaksi Tom Kapinos.
Mazikeenin rooliin valittiin ensin Lina Esco, mutta hänet korvasi jo pilottijaksossa Lesley-Ann Brandt.
Toukokuussa 2015 Fox tilasi 13–osaisen ensimmäisen kauden. Fox vahvisti tilanneensa toisen kauden kesällä 2016 ja kolmannen kauden tammikuussa 2017.
Fox ilmoitti toukokuussa 2018 sarjan lopettamisesta kolmannen kauden jälkeen. Hieman myöhemmin kerrottiin, että sarjan neljättä kautta varten on jo kuvattu kaksi nk. "stand alone" -jaksoa, jotka esitetään 28. toukokuuta 2018 Foxin kanavalla. Suomessa jaksot näyttää Netflix.
Foxin lopettamispäätöksen jälkeen sarjaa tuottava Warner Bros. TV etsi uutta esittäjää sarjalle fanien suuren halun myötä. Netflix kertoi kesäkuussa 2018 saaneen sarjan esitysoikeudet, joka tarkoittaa Luciferin saavan neljännen tuotantokauden.
Neljäs kausi koostuu kymmenestä jaksosta, joiden kuvaaminen alkoi elokuussa 2018. Netflix julkaisi neljännen kauden toukokuussa 2019.
Ankka kuningas Arthurin hovissa

Ankka kuningas Arthurin hovissa (engl. "The Once And Future Duck") on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1996. Suomessa se julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 21-23/1996.
Tarinan alkukielinen nimi viittaa T. H. Whiten kuningas Arthurista kertovaan teokseen "The Once and Future King". Suomenkielinen nimi viittaa Mark Twainin kirjaan "Jenkki kuningas Arthurin hovissa".
Juoni.
Aku Ankka auttaa Pelle Pelotonta testaamaan kehittämäänsä aikamatkustukseen käytettävää kypärää. Tupu, Hupu ja Lupu huomauttavat, että siirtyessään ajasta toiseen Aku saattaisi aineellistua puun tai muun kappaleen sisään. Niinpä kaikki viisi sekä Pikku Apulainen päättävät lähteä testaamaan aikakypärää Stonehengeen Englantiin, koska kiviringin sisällä ei pitäisi olla ylimääräisiä kappaleita. Yllättäen Stonehengen energia saa kuitenkin aikakypärän toimimaan niin tehokkaasti, että pelkän Akun sijasta kaikki kuusi siirtyvät yli tuhannen vuoden päähän menneisyyteen. Siellä he tapaavat kuningas Arthurin ja hänen ritarinsa, jotka ovat huomattavasti vähemmän uljaita kuin tarinoissa kerrotaan. Arthurin ritarit kaappaavat Tupun, Hupun ja Lupun, jolloin Aku joutuu lähtemään pelastusretkelle käyttäen aseenaan Stonehengen energiaa, jota hän kanavoi aikakypärän avulla.
Husband E. Kimmel

Husband Edward Kimmel (26. helmikuuta 1882 Henderson, Kentucky – 14. toukokuuta 1968 Groton, Connecticut) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi Yhdysvaltain Tyynenmeren-laivaston komentajana toisen maailmansodan aikana vuonna 1941. Hänet erotettiin Japanin hyökättyä Pearl Harborin laivastotukikohtaan joulukuussa 1941.
Kimmel valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1904. Vuonna 1915 hänet nimitettiin apulaislaivastoministerinä toimineen Franklin D. Rooseveltin sotilasadjutantiksi, ja hän palveli useilla taistelulaivoilla ensimmäisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Kimmel yleni vuoteen 1937 mennessä kontra-amiraaliksi ja toimi muun muassa Tyynenmeren laivaston hävittäjien komentajana. Helmikuussa 1941 Kimmel nimitettiin Tyynenmeren laivaston komentajaksi amiraali James O. Richardsonin tilalle. Presidentti Roosevelt erotti Richardsonin, koska tämä vastusti laivaston päätukikohdan siirtämistä Kalifornian rannikolta Havaijin Pearl Harboriin, jossa se olisi altis Japanin hyökkäykselle. Kimmel sen sijaan ei pitänyt iskua Havaijille todennäköisenä, eikä sen vuoksi ryhtynyt Pearl Harborissa erityisiin varotoimiin. Hän oletti Japanin iskevän korkeintaan Wakesaarelle tai Midwaysaarille. Varautumista mahdolliseen vihollisen iskuun hankaloitti myös Kimmelin ja Havaijille sijoitettujen maajoukkojen komentajan, kenraaliluutnantti Walter Shortin huonosti sujunut yhteistyö.
Japanin 7. joulukuuta 1941 Pearl Harboriin tekemässä ilmaiskussa Yhdysvallat menetti 18 sotalaivaa, 288 lentokonetta ja yli 2 400 miestä. Kimmel erotettiin jo kymmenen päivän kuluttua, 17. joulukuuta. Tyynenmeren laivaston uudeksi komentajaksi tuli tilapäisesti amiraali William S. Pye ja myöhemmin amiraali Chester W. Nimitz. Pearl Harborin tapahtumia koskeneessa tutkinnassa Kimmelin todettiin syyllistyneen laiminlyönteihin ja häntä uhkasi mahdollisesti jopa sotaoikeuteen joutuminen, minkä hän kuitenkin vältti pyytämällä helmikuun lopussa 1942 eroa laivastosta. Ero myönnettiin toukokuussa samana vuonna. Kimmel työskenteli tämän jälkeen sodan loppuun asti Frederick R. Harris -telakkayhtiölle, joka rakensi kuivatelakoita laivastolle. Erottamisensa yhteydessä Kimmel alennettiin neljän tähden amiraalista takaisin kontra-amiraaliksi.
Kimmel yritti loppuelämänsä ajan puhdistaa mainettaan, sillä hänen mielestään Rooseveltin hallinto oli tehnyt hänestä syntipukin pelastaakseen omat kasvonsa. Kimmel väitti vuonna 1955 julkaistussa elämäkerrassa, että Roosevelt tiesi etukäteen Pearl Harborin iskusta ja uhrasi hänet. Eräät sotahistorioitsijat ovat myös huomauttaneet, että Kimmelille ja Shortille ei toimitettu kaikkia tarpeellisia tiedustelutietoja japanilaisten toiminnasta. Yhdysvaltain kongressi hyväksyi vuonna 1999 aloitteen täyden amiraalin arvon palauttamisesta Kimmelille postuumisti, mutta yksikään presidentti ei ole vahvistanut päätöstä.
Section 8

Section 8 housing ("Housing Choice Voucher Program") tarkoittaa Yhdysvalloissa valtion tukemaa vuokra-asumista. Vuokralainen vuokraa asunnon yksityiseltä vuokranantajalta ja käyttää hankkimistaan tuloista noin 30 prosenttia asumiseen, ja vuokran loppuosan maksaa valtio. Taustalla on ajatus siitä, että asumiseen ei pitäisi mennä yli kolmannesta henkilön tuloista. Järjestelmä on tarkoitettu vähävaraisille, ikääntyneille ja liikuntarajoitteisille amerikkalaisille.
Pääsääntöisesti hakijan tulee täyttää neljä ehtoa päästäkseen liittovaltion asumisavustuksen piiriin: kyseessä on määritelmän mukainen perhe (”perhe” voi olla myös yksinasuva), joka on vähävarainen, jolla on kansalaisuus tai oleskelulupa Yhdysvaltoihin, ja joka ei ole saanut häätöä vuokra-asunnosta huumerikosten vuoksi edellisen kolmen vuoden aikana. Lisäksi asunnon vuokran tulee vastata alueen markkinavuokraa ja viranomainen tekee asuntoon kuntotarkastuksen vuosittain.
Tuetun vuokra-asumisen järjestelmä luotiin perheiden nostamiseksi köyhistä lähiöistä turvallisemmille asuinalueille, mutta monet vuokranantajat paremmilta alueilta kieltäytyvät vuokraamasta asuntojaan Section 8 -vuokralaisille.
Kauhupeli

Kauhupeli on videopelien lajityyppi jonka tarkoituksena on tyypillisesti pelottaa pelaajaa. Toisin kuin muut lajityypit, jotka on luokiteltu niiden pelattavuuden mukaan, kauhupelit perustuvat melkein aina sen kertomukseen tai visuaalisen esitykseen ja niissä käytetään erilaisia pelityyppejä.
Historia.
"Dark Seed" (1992) ja "Alone in the Dark" sanotaan kuuluvan tietokonepelien ensimmäiseen aaltoon, jotka yrittivät yhdistää kauhuelementtejä interaktiivisuuteen.
Määritellyt alalajit.
Selviytymiskauhupeli.
Yksi kauhupelien parhaiten määriteltyistä ja yleisimmistä tyypeistä ovat selviytymiskauhupelit. Nämä pelit keskittyvät yleensä pelaajahahmon selviytymiseen kauhuympäristössä rajoitetuilla resursseilla, ja siksi ne ovat yleensä suunnattu toiminta- tai toimintaseikkailupeleiksi. Esim. The Forest.
Psykologinen kauhupeli.
Psykologisten kauhupelien on tarkoitus pelotella pelaajaa emotionaalisten, henkisten tai psykologisten tilojen kautta ennemmin kuin hirviöiden tai säikäytysten kautta. Pelko tulee siitä, mitä "ei" näe ennemmin kuin mitä näkee. Nämä pelit tukeutuvat yleensä pelaajahahmon epäluotettaviin käsityksiin tai kyseenalaiseen järkeen tarinan kehittämiseksi. Epäluotettavien kertojien avulla tällaiset pelit voivat tutkia pelkoa menettää kykynsä ajatella järkevästi tai jopa pelkoa menettää kykynsä tunnistaa oma identiteettinsä. Esim. Doki Doki Literature Club!.
Käänteinen kauhupeli.
Käänteisissä kauhupeleissä pelaaja ennemmin pelottaa muita kuin pelkää itse. Kauhupeliin verrattuna pelaaja on sen sijaan se, jota pidetään antagonistina. Käänteisissä kauhupeleissä yleensä otetaan mukaan hirviön tai vihollisen rooli. Uhriin verrattuna päähenkilöllä on jonkinlainen etu muihin nähden, kuten parempi näkö, suurempi voima tai yliluonnolliset kyvyt. Käänteiset kauhupelit voivat myös johtua alkuperäisestä kauhupelistä, joka on kehitetty jatkoa tai esiosana alkuperäiselle ja jonka tarkoituksena on näyttää nimellisen antagonistin näkökulma. Esim. Dead by Daylight.
Elite Dangerous

Elite Dangerous on Frontier Developmentsin kehittämä avaruussimulaatiopeli. Peli on julkaistu 16. joulukuuta 2014 Windowsille.
Peli on jatkoa David Brabenin "Eliten" aloittamien pelien sarjalle ja on sarjan ensimmäinen massiivinen monen pelaajan verkkopeli.
Kehitys.
David Brabenin perustama pelitalo Frontier Developments on kehittänyt uutta Elite-sarjan peliä työnimellä "Elite 4" vuodesta 1998 alkaen. Pelin kehitystyö on tapahtunut taustalla vuosien aikana studion rakentaessa teknologiaa ja työkaluja. Kehitykseen osallistuneet ovat toimineet pienenä ryhmänä ajan salliessa. Pelin kehityksessä on myös tapahtunut vuosien varrella useita virhelähtöjä, joissa edistyminen ei ole tapahtunut toivolla tavalla.
Vuonna 2012 Braben alkoi kerätä rahaa projektille nimeltä "Elite Dangerous", joka keräsi Kickstarter-rahoituksessa 1,5 miljoonaa puntaa tammikuuhun 2013 mennessä . Braben kutsui joukkorahoitusta testimarkkinaksi rahan keräämisen lisäksi. Alkuperäinen budjetti pelille oli 8 miljoonaa puntaa, koska Frontier käytti myös omaa rahaa ja budjetti on siitä kasvanut. Studio on välttänyt ulkoisen julkaisija hankkimista, koska julkaisijan mukana olo lisäisi monta kerrosta päätöksen tekoon.
Pelin ensimmäinen alfaversio 1.00 julkaistiin joulukuussa 2013. Betaversio ilmestyi toukokuussa 2014 ja pelin virallinen julkaisu tapahtui 16. joulukuuta 2014. 10. tammikuuta 2015 mennessä peliä oli myyty 300 000 kappaletta.
Peli on julkaistu Mac OS X:lle, mutta vuonna 2016 ilmoitettiin sen tuen loppumisesta teknisiin haasteisiin vedoten.
Päivitysversiot.
"Horizons" 2.0 -päivitys lisäsi SteamVR-tuen.
Vuonna 2018 julkaistiin "Beyond"-päivitys neljänä osana vuoden kuluessa.
Kesäkuussa 2020 ilmoitettiin "Odyssey" -laajennuksen tulosta. "Odyssey"-laajennus sai huonoa palautetta ja Frontier Developments päätyi peruuttamaan laajennuksen julkaisun konsoleille. Laajennuksen julkaisun jälkeen sille julkaistiin useita päivityksiä ongelmakohtien korjaamiseksi. Laajennuksen perumisen lisäksi tuki ja uuden sisällön julkaisu PlayStation 4- ja Xbox One -versioille päättyy.
Myynti.
Peli on myynyt yli 1,4 miljoonaa kappaletta ennen kesäkuuta 2017.
Vuoteen 2019 mennessä peli on myynyt kolme miljonaa peruspeliä ja 4,3 miljoonaa laajennukset mukaan luettuina ("Elite Dangerous: Horizons").
Thelma

Thelma tai Telma on naisen etunimi. Nimen on keksinyt englantilainen kirjailija Marie Corelli, joka vuonna 1887 kirjoitti "Thelma"-nimisen yhteiskunnallisen romaanin. Sen päähenkilönä on Thelma-niminen norjalainen prinsessa. Romaanin vaikutuksesta nimi tuli muun muassa Ruotsissa käyttöön jo 1890-luvulla.
Suomessa nimen Thelma on saanut 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 370 ja nimen Telma 388 naista. Vuodesta 2020 lähtien Thelman nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 5. joulukuuta.
Freelancer (videopeli)

Freelancer on Digital Anvilin kehittämä avaruussimulaatiopeli. Pelin on julkaissut Microsoft Game Studios vuonna Windowsille.
Peli on seuraaja "Starlancerille".
Pelaaminen.
Pelissä on kaupankäyntiä ja avaruustaisteluita.
Vastaanotto.
Pelillä on 85/100 pistettä Metacritic-kerääjäsivustolla.
IGN antoi pelille 9.2/10 pistettä arvostelussaan.
Pelit-lehti antoi pelille arvosanaksi 90/100 arvostelussaan.
Shuttle

Shuttle (koko nimeltään Shuttle: The Space Flight Simulator) on Vektor Grafixin kehittämä realismiin pyrkivä simulaatio avaruussukkulasta. Pelin on julkaissut Virgin Games vuonna Amigalle, Atari ST:lle ja DOS:lle.
Pelin tehtävien suorittaminen saattoi kestää pitkään jos pelaaja ei käyttänyt ajan nopeutusta. Yksittäisen tehtävän suorittaminen saattaa kestää päiviä, esimerkiksi oikean laukaisumenettelyn noudattaminen voi viedä viisi tuntia.
Vastaanotto.
Amiga Computing -lehti antoi pelille 92% arvostelussaan.
CU Amiga -lehti antoi pelin uudelleenjulkaisulle arvosanan 84%.
Nakukymppi

Nakukymppi on leikkimuotoinen juoksutapahtuma, jonka tarkoituksena on nimensä mukaisesti juosta 10 kilometrin matka alastomana. Se juostaan Padasjoen kunnassa Päijät-Hämeen maakunnassa. Tapahtuma on vuosittainen ja juostaan ennen juhannusta. Ensimmäinen Nakukymppi juostiin vuonna 2003. Tapahtuman mottona on ”luonnollisena liikkuen luonnossa”.
Nakukympin sääntöjen mukaan osanottajat saavat pukea ylleen vain kengät, sukat ja päähineen. Naisille myös rintaliivit ja toppi ovat sallittuja. Juoksu tapahtuu metsässä ja sen jälkeen osallistujille tarjotaan sauna. Osallistuminen ei vaadi ennakkoilmoittautumista. Jokainen osallistuja saa kunniakirjan, ja kolme nopeinta naista ja miestä palkitaan. Juoksun on ideoinut Aarne Heino, ja sen järjestää talkoovoimin Vesijaon-Porasan kyläyhdistys.
Osallistujat.
Juoksun suosio on pääsääntöisesti kasvanut. Vuonna 2015 osallistujia oli 70, ja vuonna 2017 juoksuun osallistui 119 juoksijaa viidestä maasta, Suomesta, Venäjältä, Sveitsistä, Saksasta ja Ranskasta. Vuonna 2017 juostiin ensimmäistä kertaa myös Nakumaratoni. Tapahtuma on saanut runsaasti julkisuutta ympäri maailman ja sitä on oltu kuvaamassa muun muassa Japanista saakka. 
Vuonna 2019 osallistujia oli 125. Koronaviruspandemian aikaan vuosina 2020 ja 2021 kilpailua ei järjestetty. Vuonna 2024 kilpailuun osallistui 81 ihmistä. Osallistujat olivat pääosin yli 30-vuotiaita miehiä.
Bertrand Bonello

Bertrand Bonello (s. 1968) on ranskalainen elokuvaohjaaja.
Bonello on tunnustetuimpia ranskalaisia elokuvaohjaajia. Sodankylän elokuvajuhlassakin vierailleen Bonellon teemoja ovat aika ja epookki, nuoruus, kapina, sukupolvien välinen kuilu ja vapauden kaipuu. Hän on riskejä ottava kokeilija niin muodon kuin elokuvailmaisunkin suhteen.
Pedrógão Grande

Pedrógão Grande on Portugalin kunta Leirian piirissä Centron hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 129 neliökilometriä ja väkiluku 3 718 (vuonna 2024). Kunnan väestötiheys on siten 29 asukasta neliökilometrillä.
Pedrógão Granden pormestari on António José Ferreira Lopes. Kunnan juhlapäivä on 24. heinäkuuta.
Vuoden 2017 metsäpalo.
Kesäkuun 2017 lämpöaallon aikana Portugalissa raivosi kymmeniä metsäpaloja. Niistä voimakkain oli Pedrógão Granden alueella 17. kesäkuuta 2017 syttynyt palo, joka vaati ainakin 57 kuolonuhria. Heistä useimmat kuolivat autoihin, jotka jäivät pikkukylien välisellä tiellä liekkien saartamiksi.
Trädikiipeily

Trädikiipeily eli traditionaalinen kiipeily on kalliokiipeilyn laji, jossa kiipeilijä kiinnittää kallioon varmistuksia turvallisen etenemisen mahdollistamiseksi.
Ero urheilukiipeilyyn.
Trädikiipeilyn ja urheilukiipeilyn erottaa toisestaan se, että urheilukiipeilyssä varmistuspisteet on kiinnitetty valmiiksi, eikä niitä poisteta. Trädikiipeilyssä kiipeilijä kiinnittää kallioon erilaisia varmistusvälineitä, jotka perässä kiipeävä kiipeilijä poistaa edetessään. Trädikiipeilyn reitit eli trädireitit seuraavat yleensä selkeästi näkyvää halkeamaa, johon myös varmistukset pääasiassa laitetaan.
Varmistusten asettamiseen menee trädikiipeilyssä huomattavasti aikaa ja voimia. Varmistusvälineet on myös kannettava mukana, mikä tekee kiipeilystä raskasta. Trädikiipeily on myös kiipeilyteknisesti erilaista kuin urheilukiipeily, koska reitit seurailevat pääasiassa halkeamia, joiden kiipeäminen vaatii erilaista tekniikaa. Trädikiipeilyssä korostuu kiipeilyn psyykkinen puoli ja varmistusten asettaminen tuo kiipeilyyn erilaista sisältöä. 
Välineet.
Trädikiipeilyssä käytetään varmistukseen erilaisia kallioon kiinnitettäviä kiiloja, hexoja tai mekaanisesti laajenevia camuja. Näiden kolmen pääasiallisen varmistusvälineen lisäksi eri valmistajat ovat kehitelleet hyvinkin erilaisia niin passiivisia kuin aktiivisia varmistuslaitteita.
United Expressin lento 5925

United Expressin lento 5925 oli Yhdysvaltain sisäinen lento Chicagosta Quincyn kunnallislentokentälle tiistaina 19. marraskuuta 1996. Lento teki pysähdyksen Burlingtonin lentokentällä. Laskeutuessaan Quincyn lentokentälle lentoa operoinut Beechcraft 1900C-1 törmäsi kiitoteiden 04 ja 13 risteyksessä nousevaan King Air A90:een ja syttyi palamaan. Kaikki Beechcraftin 12 matkustajaa ja miehistön jäsentä sekä kaksi King Airin koneessa ollutta lentäjää kuolivat. 
Lento.
United Express lähti Chicagosta kello 15:25 ja laskeutui Burlingtoniin välipysähdykselle, josta jatkoi matkaansa kohti Quincya kello 16.40 paikallista aikaa. 
Quincyn lentokentällä, jossa ei ole lennonjohtoa, oli kaksi konetta rullaamassa kiitotielle 04. Ensin King Air ja sitten sen takana oleva Piper Cherokee. Kello 16:59.29 United Expressin kapteeni Kate Gathje kysyi King Airilta, olivatko nämä nousemassa vai paikallaan, saamatta vastausta. Kone oli silloin noin kahdeksan kilometrin päässä kiitotiestä 13. Miehistö kysyi uudelleen King Airin sijaintia kello 17:00.16. King Air ei vastannut tälläkään kertaa, jolloin sen takana ollut Cherokeen lentäjä vastasi ja sanoi odottavansa King Airin takana, mutta tämä meni sekaisin King Airin myöhemmän vastauksen kanssa. Sekaannusta pahensi se, että GPWS-laite sanoi "200" (jalkaa (60 metriä)) varoittaen korkeudesta. Sana "takana" jäi peittoon ja sana "King Air" kuului. Kapteeni Gathje käsitti King Airin olevan paikoillaan ja aloitti laskeutumisen, vaikka King Air oli lähdössä nousuun. United Express 5925 laskeutui kello 17:00.59. Silloin he näkivät King Airin koneen tulevan risteykseen 04/13, jolloin kapteeni alkoi jarruttaa ja kääntää vasemmalle. Silloin oli jo liian myöhäistä. United Expressin koneen oikea kylki törmäsi King Airin vasempaan kylkeen surmaten King Airissa olleen lentäjäharjoittelijan ja -opettajan. Molemmat koneet liukuivat 33 metriä ja lopulta kiitotieltä sivuun ja syttyivät palamaan.
Perämies Darin McCombs lähti ohjaamosta evakuoimaan matkustajia, ja kapteeni Gathje jäi sulkemaan laitteet. Kolme lentäjää näkivät törmäyksen ja tulivat paikalle. Matkustajat selvisivät törmäyksestä ja juoksivat pääovelle. Perämies ei saanut löysän vaijerin takia pääovea auki ja lähti vasemmanpuoleiselle taaemmalle hätäuloskäynnille, mutta matkan puolivälissä hän menehtyi savumyrkytykseen. Kapteeni Gathje huusi avonaisesta ikkunasta epätoivoisesti ulkopuolella oleville lentäjille, että he avaisivat oven. Lopulta hänkin kuoli savumyrkytykseen. Lentäjät lähtivät paikalta, ja vain pari minuuttia sen jälkeen kone räjähti.
Tutkinta.
Alla on muutamia faktoja, jotka tulivat tutkinnan aikana ilmi.
Dimetyylietanoliamiini

Dimetyylietanoliamiini eli dimetyyliaminoetanoli (lyh. DMEA tai DMAE. C4H11NO) on alkanoliamiineihin eli aminoalkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä useiden muiden yhdisteiden valmistukseen. 
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa dimetyylietanoliamiini on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on amiineille tunnusomainen kalamainen haju. Aine liukenee erittäin hyvin veteen sekä etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Dimetyylietanoliamiini on keskivahva emäs. Dimetyylietanoliamiini ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Dimetyylietanoliamiini on eliöissä koliinin biosynteesin esiaste. Sillä on hieman keskushermostoa stimuloivia vaikutuksia ja se vaikuttaa asetyylikoliinin ja fosfolipidien aineenvaihduntaan.
Valmistus ja käyttö.
Dimetyylietanoliamiinia valmistetaan etyleenioksidin ja dimetyyliamiinin välisellä reaktiolla. Yhdisteellä on useita käyttökohteita. Sitä käytetään muun muassa happamien kaasujen puhdistukseen, katalyyttinä valmistettaessa jäykkiä polyuretaanivaahtoja sekä puhdistusaineiden, emulgointiaineiden, lääkkeiden, värien, hapettumisenestoaineiden, ruosteenestoaineiden sekä hartsien ja muovien valmistukseen.Vahvat emäsanioni ioninvaihtohartsit, jotka sisältävät dimetyylietanoliamiini ryhmän luokitellaan tyypin II ioninvaihtohartseiksi.
Hippotomadai

Hippotomadai (, ) eli Hippotamadai () oli antiikin aikainen alun perin Oineis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "asty"-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Hippotomadain sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Oineis ja sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Oineis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Hippotomadēs" () tai "Hippotamadēs" ().
Hybadai

Hybadai (, ) oli antiikin aikainen Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "mesogeios"-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Hybadain oletetaan sijainneen Ateenan pohjoispuolella. Se sijoitetaan etelään nykyisen Tatóin alueesta. 
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Hybadēs" ().
Ifistiadai

Ifistiadai () eli Hefaistiadai () () oli antiikin aikainen Akamantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "asty"-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Demos tunnettiin kahdessa nimimuodossa, "Ifistiadai" ja "Hefaistiadai". Sen alkuperäinen nimi oli todennäköisesti "Ifistiadai", joka oli peräisin Ifistios-nimisestä heeroksesta. Myöhemmin, kun nimen alkuperä ei enää ollut tiedossa, se muuntui Hefaistokseen viitanneeseen muotoon "Hefaistiadai". Alkuperäinen nimi esiintyy kuitenkin useammin piirtokirjoituksissa.
Ifistiadaissa oli Herakleelle omistettu temppeli. Tämä temppeli on todennäköisesti antanut nimen nykyiselle Irákleion kaupungille, joka sijaitsee Ateenan koillispuolella. Osin tämän vuoksi Ifistiadain oletetaan sijainneen jossakin Irákleion lähellä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Ifistiadēs" ().
Ikarion

Ikarion (, ) eli Ikaria () oli antiikin aikainen alun perin Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "mesogeios"-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Ikarion sijaitsi Pentelikon-vuoren (nyk. Pentéli) pohjoispuolella nykyisen Diónysoksen kaupungin alueella. Demos sai kreikkalaisessa mytologiassa nimensä siitä, että se oli paikka, jossa Ikarios kohtasi Dionysoksen, joka opetti tälle viininvalmistuksen taidon.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Aigeis ja sillä oli alun perin neljä tai viisi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Antigonis-fyleen ja vuodesta 201/200 eaa. Attalis-fyleen. Muutosten seurauksena demoksella oli hellenistisellä kaudella kuusi bule-edustajaa.
Ikarionin paikka on tunnistettu varmuudella sieltä löytyneiden demoksen tekemiä päätöksiä sisältävien piirtokirjoitusten perusteella. Paikalta on kaivettu agoraa sekä useiden julkisten rakennusten jäänteitä, mukaan lukien Pythion eli Apollonille omistettu temppeli sekä pieni teatteri. Teatteri löydettiin vuonna 1887 ja alueen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1888–1889. Tärkeisiin löytöihin kuuluu muun muassa Dionysosta esittävä patsas, joka on yksi varhaisimpia kreikkalaisia veistoksia, jonka kohde voidaan varmuudella tunnistaa, sekä Dionysos-muistomerkkinä tunnettu kuoromuistomerkki.
Ikarionista oli kotoisin muun muassa Thespis, joka oli kreikkalaisen tragedian perustajia. Siellä vaikutti myös Megariista tullut Susarion, joka oli puolestaan vanhan attikalaisen komedian perustaja. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Ikarieus" ().
Ionidai

Ionidai (, ) oli antiikin aikainen Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "mesogeios"-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Ionidai sijaitsi Attikan itäosassa. Se sijoitetaan suunnilleen nykyisen Ntráfin tienoille lähelle Pikérmin kaupunkia. 
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin yksi tai kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kaksi bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Iōnidēs" ().
Kedoi

Kedoi (, ) eli Kedai () oli antiikin aikainen Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "paralia"-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Kedoi sijaitsi Ateenan eteläpuolella. Se sijoitetaan suunnilleen nykyisen Ilioúpolin kaupungin tienoille. 
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "ek Kēdōn" ().