tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arpakapula

Arpakapula () oli aiemmin Ruotsissa ja Suomessa viestin viemiseen tarkoitettu sauva, jota kuljetettiin talosta taloon. Se on tietyillä merkeillä varustettu puupalikka, jonka ympäri lähettämisellä vanhoina aikoina Ruotsissa kutsuttiin käräjille ja sotaan. Arpakapulan kuljettamisesta mainitaan jo maanlaissa. Arpakapulalla kutsuttiin vielä 1900-luvun alkuvuosina paikoitellen sammutusväkeä metsäpaloihin. Se mainittiinkin yleisessä laissa. Vastaavanlaista viestintävälinettä käytettiin muissakin Pohjoismaissa ja Skotlannissa ().
Säännökset.
Kulovalkean sammuttamista ja muita luvallisia tarkoituksia varten oli sallittua lähettää sana rahvaan koollekutsumiseksi. Tähän tarkoitukseen käytettiin ennen erityistä merkittyä sauvaa, jota kukin talo oli velvollinen viemään eteenpäin, ja tästä johtui nimi "arpakapula".
Viesti oli joko suullinen tai kirjallinen, ja viestissä oli ilmoitettava: 
Oikeutettuja arpakapulan lähettämiseen olivat ensisijaisesti kuntien viranomaiset mutta myös yksityiset. Arpakapulan lähettämisestä oli ilmoitettava kruununpalvelijalle pikaisesti.
Arpakapulaa oli kuljetettava joutuisasti. Jos joku laiminlöi arpakapulan kuljettamisen tai ei noudattanut arpakapulan kutsua tai oli tottelematon sammutustyön johtajaa vastaan, oli rangaistuksena sakkoa. Aiheettomasta arpakapulan lähettämisestä tai arpakapulan lähettämisestä sellaisessa asiassa, jossa sitä ei ollut lupa panna liikkeelle, rangaistiin myös sakolla.
Conjuring the Damned

Conjuring the Damned on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Halo of Gunfiren esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.
Musiikillisesti albumi mukailee perinteistä death metal -musiikkia, mikä poikkeaa yhtyeen vuoden 2008 eponyymin EP:n, "Halo of Gunfiren", deathcoremaisesta otteesta.
Jimmy Hayes

Jimmy Hayes (21. marraskuuta 1989 Dorchester, Massachusetts – 23. elokuuta 2021 Milton, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Hayes oli oikea laitahyökkääjä.
Voimahyökkääjänä tunnettu isokokoinen Hayes pelasi ennen ammattilaisuraansa yliopistokiekkoa Boston Collegen joukkueessa.
Hayes pelasi kaudella 2013–2014 Chicago Blackhawksissa kaksi ottelua ilman tehoja ja vieraili myös farmissa AHL-joukkue Rockford IceHogsin paidassa tehden 13 ottelussa tehot 4+4=8. Kesken kauden hänet kaupattiin Florida Panthersiin, jossa 53 ottelussa tilille kertyi tehot 11+7=18. Heinäkuussa 2014 Hayes solmi yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Florida Panthersin kanssa. Sopimus oli yksisuuntainen ja arvoltaan 925 000 dollaria. Kesäkuussa 2015 Hayesin pelaajaoikeudet kaupattiin Boston Bruinsiin ja myöhemmin Hayes solmi kolmen vuoden mittaisen sopimuksen. 
Hayes löydettiin kuolleena kotoaan Miltonista 23. elokuuta 2021. Kuolinsyyntutkijan mukaan kuolema johtui fentanyylin ja kokaiinin aiheuttamasta myrkytystilasta.
Mike Miller

Michael Lloyd ”Mike” Miller (s. 19. helmikuuta 1980 Mitchell, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.
Miller voitti NBA:n mestaruuden kahdesti, vuosina 2012 ja 2013, pelatessaan Miami Heatissa. Vuonna 2006 hänet valittiin . Hän oli myös vuonna 2001. Ennen ammattilaisuraansa Miller pelasi yliopistokoripalloa Floridan yliopiston joukkueessa, josta Orlando Magic varasi hänet vuoden ensimmäisellä kierroksella tilaisuuden viidentenä pelaajana.
Miller tunnettiin parhaiten kolmen pisteen heittojen erikoismiehenä.
Tony Tuzzolino

Antonino Charles "Tony" Tuzzolino (s. 9. lokakuuta 1975 Buffalo, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen italialainen entinen jääkiekkoilija.
Pääasiassa oikeana laitahyökkääjänä pelannut Tuzzolino pelasi urallaan yhdeksän NHL-ottelua. Maajoukkuetasolla hän edusti Italiaa vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa, joihin Italia pääsi mukaan automaattisesti kisaisäntänä.
Ennen ammattilaisuraansa Tuzzolino pelasi yliopistokiekkoa Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Hän on Quebec Nordiquesin viidennen kierroksen varaus vuodelta . Myös hänen pikkuveljensä Nick Tuzzolino on varattu NHL:ään.
Günther Hell

Günther Hell (s. 30. elokuuta 1978 Bolzano) on italialainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi viimeksi EBEL-liigassa HC Bolzanon joukkueessa, jonka riveissä pelasi kolmea kautta lukuun ottamatta koko uransa.
Maajoukkuetasolla Hell edusti Italiaa seitsemässä MM-turnauksessa sekä 2006 olympiaturnauksessa.
Fetisov Arena

Fetisov Arena on vuonna 2013 avattu monitoimiareena Vladivostokin kaupungissa, Venäjän itärannikolla. Se on nimetty legendaarisen jääkiekkoilijan Vjatšeslav Fetisovin mukaan, joka on peliuransa jälkeen toiminut muun muassa Venäjän urheiluministerinä.
Areena toimii KHL-jääkiekkojoukkue Admiral Vladivostokin kotiareenana. Sen katsojakapasiteetti on 7 500 ihmistä.
Kokoaan suurempi Suomi 2012

Kokoaan suurempi Suomi 2012 oli vuoden 2012 presidentinvaalin toisen kierroksen edellä järjestetty Pekka Haaviston tukikonsertti, joka pidettiin 30. tammikuuta Helsingin jäähallissa. Konsertin 7 000 lippua myytiin loppuun parissa tunnissa ja tapahtuma tuotti Haaviston vaalikassaan yli 80 000 euroa. Illan aikana kuultiin myös Haaviston kampanjapuhe sekä ulkoministeri Erkki Tuomiojan kannatuspuhe.
Tukikonserttiin oli kutsuttu useita tunnettuja suomalaisia kevyen musiikin artisteja. Sen kohutuin esiintyjä oli vuonna 2001 hajonnut Ultra Bra, jonka comeback-konsertin ympärille tapahtuma oli rakennettu. Ennen Ultra Bran osuutta lavalla kävi yli 20 artistia, jotka esittivät lähinnä ulkomaisia lainakappaleita tai niiden suomennettuja versioita. Heidän taustayhtyeinään soittivat The Latebirds sekä Anssi Kelan johtama kokoonpano Presidentin miehet, johon kuuluivat Janne Haavisto, Sami Kuoppamäki, Mikko Kosonen, Jussi Jaakonaho, Olli Haavisto, Matti Kallio ja Jiri Kuronen. Konsertti päättyi kaikkien artistien yhdessä esittämään Liisa Tavin ja Kollaa kestää -yhtyeen tunnetuksi tekemään kappaleeseen ”Jäähyväiset aseille”, josta oli muodostunut Haaviston kampanjan epävirallinen tunnuslaulu. Tapahtuman juontajina toimivat Jusu Lounela sekä Katja Ståhl. Paikalle kutsutuista artisteista ainoastaan Jenni Vartiainen joutui perumaan esiintymisensä sairastumisen vuoksi.
Esiintyjät ja kappaleet.
Kokoaan suurempi Suomi 2012 -konsertin aristit ja kappaleet esiintymisjärjestyksessä.
"Savanni nukahtaa"
"Haikara"
"Ilmiöitä"
"Musta, niljaisten lehtien kaupunki"
"Pärnu"
"Tyttöjen välisestä ystävyydestä"
"Hei kuule Suomi"
"Älä soita tänne enää koskaan"
"Lähetystyö"
"Vesireittejä"
"Hauki"
"Sinä lähdit pois"
"Minä suojelen sinua kaikelta"
"Kahdeksanvuotiaana" 
24. Kaikki artistit: "Jäähyväiset aseille"
Saksan 61. jalkaväkidivisioona

Saksan 61. jalkaväkidivisioona () oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Wehrkreis I muodosti divisioonan 8. elokuuta 1939 Insterburgissa (nykyinen Tšernjahovsk) divisioonan tykistönkoulutuskeskuksesta.
Historia.
Divisioona liitettiin pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijaan hieman ennen Saksan hyökkäystä Puolaan. Divisioona joutui koville Mławan taistelussa, jonka päätyttyä se ylitti Narew-joen lähellä Pułtuskia. Divisioona eteni taistellen kohti Läntistä Bugia, jonka ylitettyään se jatkoi kohti Varsovaa. Divisioona saapui tavoitteeseensa 18. syyskuuta ja se pysyi alueella taisteluiden päättymiseen.
Joulukuussa 1939 divisioona siirrettiin länteen, jossa se hyökkäsi 10. toukokuuta 1940 IV armeijakunnan mukana Belgiaan. Divisioonan jalkaväkirykmentti 151 liitettiin laskuvarjojoukkoihin hyökättäessä 11. toukokuuta Eben-Emaelin linnoitukseen, joka antautui vielä samana päivänä. Divisioona eteni Kanaalin rannikolle osallistuen Dunkerquen piiritykseen. Läntisen rintaman taisteluissa divisioona menetti kuolleina 348, haavoittuneina 1052 ja kadonneina 106 miestä. Ranskan sotatoimien päätyttyä divisioona jäi miehittämään Bretagnea.
Alkuvuodesta 1941 divisioona siirrettiin Itä-Preussiin, josta se hyökkäsi 22. kesäkuuta pohjoisen armeijaryhmän 18. armeijan mukana Neuvostoliittoon.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat:
Metsäopetus

Metsäopetus on metsäalaan liittyvää koulutusta. Suomessa metsäalan koulutusta tarjotaan ammattikouluissa, ammattikorkeakouluissa ja yliopistossa.
Metsäalan ammatillinen koulutus.
Metsäalan ammatillinen koulutus kestää peruskoulun jälkeen noin kolme vuotta ja aikuiskoulutuksena noin 1–2 vuotta. Ammatillinen koulutus antaa valmiudet toimia eri metsäalan ammateissa sekä jatko-opiskelukelpoisuuden ammattikorkeakouluun tai yliopistoon. Ammattiopistossa opiskeluun kuuluu sekä teoriaa että käytäntöä. Teoreettiset opinnot jakaantuvat pitkin opiskeluaikaa ja ne painottuvat alalle olennaisiin tietoihin ja taitoihin. Kolmen vuoden opiskeluaikaan kuuluu työssäoppimista, joka metsäalalla on noin 50 viikkoa. Osassa ammattiopistoista voi suorittaa perustutkinnon yhteydessä myös ylioppilastutkinnon niin sanottuna kaksoistutkintona, jolloin opiskelu kestää yleensä 3–4 vuotta. Tällöin osa opinnoista korvataan lukion oppimäärään sisältyvillä kursseilla.
Kultajyvä

Kultajyvä on Suomen Markkinointiliiton vuodesta 1966 järjestämä kilpailu sanomalehti- ja aikakauslehti-ilmoituksille ja julisteille.
Vuosittaisen kilpailun tarkoituksena on nostaa esiin ja palkita parasta suomalaista printti- eli painettua mainontaa. Kunkin vuoden tuomaristo kootaan mainos-, media- ja markkinointialan ammattilaisista.
Kilpailu käydään neljässä sarjassa:
Kussakin sarjassa jaetaan vuosittain enintään yksi "Kultajyvä" sekä harkinnan mukaan useampia "Hopeajyviä". Lisäksi Kultajyvä-kilpailussa jaetaan "Rautajyvä"-palkinto yleisön suosikki-ilmoitukselle, jonka valitsevat Kärkimedia-sanomalehtien paneelit eri puolilla Suomea. 2000-luvun puolestavälistä alkaen kilpailussa on palkittu myös monessa eri mediassa julkaistavia kampanjoita "Titaanijyvä"-sarjassa.
Kultajyvä-kilpailuun lähetettyjen töiden määrä on 2000-luvulla vähentynyt printtimainonnan suhteellisen merkityksen pienentyessä.
Simon Moser

Simon Moser (s. 10. maaliskuuta 1989 Bern) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelaa NLA-joukkue SC Bernissä ja toimii joukkueen kapteenina.
Moser on voittanut Sveitsin maajoukkueessa MM-hopeaa 2013 ja 2018.
Tukikudostulehdus

Tukikudostulehdus eli parodontiitti on hammasta ympäröivien kudosten tulehdus. Ientulehduksen eli gingiviitin pitkittyessä syntyy krooninen ientulehdus, jossa tulehdus leviää ikenen alle, ja tällöin kyseessä on parodontiitti. Parodontiitti on vakava ja vaikeasti hoidettava sairaus, joka aiheuttaa suun limakalvojen ja luun peruuttamatonta tuhoutumista. Hoitamattomana tauti johtaa hampaiden menetykseen.
Tukikudostulehdus todetaan ientaskumittauksen yhteydessä ientaskumittarilla (syventyneitä ientaskuja) sekä radiologisesti (luuvetäymät hampaan juuren alueella).
Mekanismi.
Parodontiitin esiaste on gingiviitti, joka on vielä hoidettavissa hyvällä suuhygienialla ja jonka aiheuttamat kudosvauriot eivät ole peruuttamattomia. Puolustusvasteen laskiessa elimistön immuunijärjestelmä puolustautuu bakteereita vastaan kudostuholla. Kudostuho rajoittuu hampaan läheisyyteen, koska elimistön tärkein tavoite on pitää tulehdus paikallisena. Kiinnityssäikeitä ja alveoliluuta häviää asteittain: ientaskut syvenevät, hammasvälit laajenevat, hampaat saattavat heilua tai hampaita saatetaan jopa joutua poistamaan menetetyn kiinnityksen vuoksi. Äärimmäisessä tapauksessa, mikäli hoitoon ei hakeuduta, irtoavat hampaat suusta itsestään.
Esiintyvyys ja vaikutukset terveyteen.
Jo 15–18-vuotiaista nuorista Suomessa joka kuudennella on alkavaa parodontiittia, joka todetaan ientaskun syvenemisenä. Hoitamaton parodontiitti voi olla riskitekijä ihmisen yleisterveydelle, koska joidenkin tutkimusten mukaan parodontiitti voi lisätä riskiä sairastua sepelvaltimotautiin ja ateroskleroosiin. Parodontiitti on aikuisilla yleisin syy hampaiden menettämiseen. 
Riski parodontiitin sairastuvuuteen on yksilöllinen ja perinnöllinen. Altistavia tekijöitä parodontiitin sairastuvuuteen ovat huono suuhygienia, tupakointi, diabetes, matala sosioekonominen luokka sekä häiriöt elimistön leukosyyttien määrässä ja toiminnassa. 
Hoito.
Parodontiitin hoito suoritetaan hammaslääkärin ja/tai suuhygienistin antamalla hoidolla. Hoito koostuu pääsääntöisesti hampaiden ja ientaskualueiden mekaanisesta puhdistuksesta ultraäänilaitteella ja käsi-instrumenteilla. Puhdistuksessa poistetaan hammaskivi ja plakkikertymät sekä infektoitunut juurisementti. Tarvittaessa voidaan ientaskuista ottaa mikrobinäytteet, ja hoidon tukena voidaan käyttää antibioottihoitoa. Hoidon hyvän onnistumisen edellytys on riittävän hyvä omahoito.
Giurgiu

Giurgiu on Romaniassa Munteniassa Giurgiun piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin väkiluku vuonna 2011 oli 54 655 asukasta. Kaupunki sijaitsee Tonavan rannalla, joka on Romanian ja Bulgarian rajajoki. Vastarannalla sijaitsee Rusen kaupunki.
Väestö.
Vuoden 2002 väestölaskennan mukaan kaupungissa asui 71 899 asukasta, joista 52,2 % oli naisia. 
Kaupungin etninen jakauma on seuraava:
Maantiede.
Kaupungin pinta-ala on 5233,31 hehtaaria. Se sijaitsee teiden E70 ja E85 varrella noin 64 kilometrin etäisyydellä Romanian pääkaupungista Bukarestista.
Historia.
Aluetta kansoitti daakialaiset ja hallitsija Burebista rakennutti alueelle pääkaupunkinsa. Rooman valtakunnan aikana Justinianus I rakennutti alueelle useita linnoituksia. Kirjoituksissa kaupunki mainitaan nimellä "Zorio" vuonna 1396. Mircea I vanha aloitti aikakaudellaan kaupungin linnoitustyöt ja kaupunki eli kukoistusaikaansa. Vuosien varrella kaupunki on tuhottu useita kertoja, sen sijaitessa Osmanien valtakunnan vaikutuspiirissä. Vuonna 1462 Vlad III määräsi kaupungin poltettavaksi, ettei se jäisi osmaanien haltuun. Venäjän-Turkin sotien aikana kaupungin hallinnasta käytiin useita taisteluita. Kaupungin strateginen sijainti on edesauttanut sen nopeaa kehitystä; yksi Romanian ensimmäisistä lennättimistä ja rautateistä rakennettiin vuonna 1869 Bukarestin ja Giurgiun välille. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 keskusvallat pommittivat kaupungin lähes maantasalle .
Seesjärven sissit

Seesjärven sissit on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani. "Seesjärven sissit" on julkaistu myös Veikko Honkasen lukemana äänikirjana.
Juoni.
Seesjärvellä lähellä Paateneen maatietä lepäävä luutnantti Katajan komppania saa tiedon vihollisen suurista kuljetuksista lähelle suomalaisten kenttävartiota, joten Katajan komppania saa tehtäväkseen tuhota nämä viholliskolonnat
Isku itään

Isku itään on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani. "Isku itään" on julkaistu myös Veikko Honkasen lukemana äänikirjana.
Juoni.
Syksyllä 1943 reservinluutnantti Viitanen sissikomppanioineen on lepäämässä kenttävartio Hirvessä, kun kenttävartion kimppuun hyökätään. Taistelun jälkeen komppania saa tehtäväkseen lähteä ajamaan takaa kenttävartioon hyökänneitä venäläisiä.
Arkangelin partio

Arkangelin partio on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.
Juoni.
Jatkosodan toisena kesänä kaukopartio saa tehtäväkseen tarkkailla vihollisen kuljetuksia Arkangelin radalla.
Osku (kaupunki)

Osku (, , اوشقایا), joka tunnetaan myös nimillä Uzku ja Yuzki, on Oskun maakunnan pääkaupunki Itä-Azerbaidžanin provinssissa, Iranissa. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 18 459 asukasta.
Di-tert-butyylidikarbonaatti

Di-"tert"-butyylidikarbonaatti (C10H18O5) on t-butanolin karbonaattiesteri. Yhdistettä käytetään laajasti orgaanisessa synteeseissä amiinien suojaukseen ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet ja valmistus.
Di-"tert"-butyylidikarbonaatti on huoneenlämpötilassa kirkasta nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, asetoniin, asetonitriiliin ja tetrakloorimetaaniin. Vedessä se hydrolysoituu t-butanoliksi ja hiilidioksidiksi.
Di-"tert"-butyylidikarbonaattia valmistetaan lähtemällä kalium-tert-butoksidista, joka reagoi hiilidioksidin kanssa muodostaen kalium-tert-butyylikarbonaattia. Tämä välituote reagoi fosgeenin kanssa di-"tert"-butyylitrikarbonaatiksi. Di-"tert"-butyylitrikarbonaatista eliminoituu emäksien, kuten DABCO:n, vaikutuksesta hiilidioksidia ja tuotteena muodostuu di-"tert"-butyylidikarbonaattia.
Käyttö.
Tärkein Di-"tert"-butyylidikarbonaatin käyttökohde orgaanisessa synteeseissä on sen reaktio amiinien kanssa, jolloin amiini suojautuu t-butoksikarbonyyli- eli t-Boc-johdannaisena. Tämä suojaryhmä kestää hyvin emästen ja nukleofiilien reaktiot, mutta laimeatkin hapot poistavat sen. Tyypillisesti t-Boc-ryhmän poistamiseen käytetään trifluorietikkahapon dikloorimetaaniliuosta, mutta myös Lewis-happoja voidaan käyttää. Di-"tert"-butyylidikarbonaattia käytetään suojaavana reagenssina erityisesti valmistettaessa synteettisiä peptidejä ja se soveltuu hyvin niin kutsutuksi ortogonaaliseksi suojaryhmäksi yhdessä emäslabiilien suojaryhmien, kuten Fmoc-ryhmän kanssa. Yhdiste reagoi myös fenolien, alkoholien ja tiolien kanssa muodostaen niistä t-butyylikarboksijohdannaisen.
Francis Graham-Smith

Francis Graham-Smith (s. 25. huhtikuuta 1923 – 20. kesäkuuta 2025) oli brittiläinen tähtitieteilijä, joka oli kolmastoista Astronomer Royal vuosina 1982–1990.
Elämäkerta.
Graham-Smith kävi koulua Rossall Schoolissa Englannin Lancasterissa.
Vuonna 1946 Graham-Smith liittyi Martin Rylen johtamaan radioastronomian tutkimus­ryhmään. Hän tekiMichelsonin interferometrillä havaintoja Cygnus A:sta 80 megahertsin taajuudella. Vuonna 1950 hän myös rakensi Cambridgeen pitkän Michelsonin interferometrin, joka toimi 3,7 metrin aallon­pituudella. Hän määritti interferometrillä myös elektronien tiheyden ionosfäärissä.
Vuonna 1964 Graham-Smith nimitettiin Manchesterin yliopiston radio­astronomian professoriksi ja vuonna 1981 kuninkaallisen tähtitieteellisen laboratorion ("Royal Astronomy Laboratory") johtajaksi. Hän toimi myös Greenwichin kuninkaallisen observatorion johtajana vuosina 1975–1981.
Vuonna 1965 hän piti Royal Institutionin joulu­luennon aiheesta Maailman­kaikkeuden tutkiminen.
Graham-Smith kuoli 102 vuoden iässä 20. kesäkuuta 2025.
Kunnianosoituksia.
Graham-Smith valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1970 ja sai Royal Medalin vuonna 1987.
Hän oli Royal Astronomical Societyn puheenjohtaja vuosina 1975–1977 ja Astronomer Royal 1982–1990. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1993.
Aivar Rehemaa

Aivar Rehemaa (s. 28. syyskuuta 1982 Tartto) on virolainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa Schonachissa 2002 Rehemaa saavutti kultaa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Aikuisten MM-kilpailuihin hän on osallistunut viitenä eri vuonna. Val di Fiemmessä 2003 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 19:nneksi. Sapporossa 2007 hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli 32:s sija 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailusta. Liberecissä 2009 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi. Oslossa 2011 hän oli parhaimmillaan 32:s 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Val di Fiemmessä 2013 Rehemaa sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa seitsemänneksi. Hän on osallistunut kaksiin olympialaisiin; Torinossa 2006 hän ei sijoittunut henkilökohtaisissa kilpailuissa 30 parhaan joukkoon ja Vancouverissa 2010 hän jäi niin ikään 30 parhaan ulkopuolelle.
Rehemaa kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Otepäässä helmikuussa 2001 sijoittuen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 61:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Otepäässä tammikuussa 2003 oltuaan 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän on sijoittunut henkilökohtaisissa kilpailuissa kerran; se tapahtui Valdidentrossa helmikuussa 2009, kun hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksas.
Rehemaa lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2017.
Maastohiihtäjät Kristina Šmigun-Vähi ja Katrin Šmigun ovat Rehemaan serkkuja.
Shattuck St. Mary’s

Shattuck St. Mary’s School (lyhyemmin SSM) on yhdysvaltalainen episkopaalinen sisäoppilaitos. SSM on tunnettu jääkiekosta, jalkapallosta, musiikista ja taitoluistelusta.
Lukuvuonna 2012–2013 koulussa oli opiskelijoita 39 osavaltiosta ja 31 maasta, muun muassa Suomesta.
Vilma Tanskanen

Vilma Tanskanen (s. 14. huhtikuuta 1995 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi viimeksi kaudella 2019–2020 Svenska damhockeyliganin Linköping HC:ssä edustettuaan sitä ennen kausilla 2017–2019 NCAA:n yliopistosarjaa Mercyhurstin yliopiston joukkueessa. Kausilla 2015–2017 hän pelasi samassa sarjassa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa. Hän voitti Suomen-mestaruuden Espoo Bluesissa kaudella 2014–2015 pelattuaan runkosarjan KJT:ssä. Aiemmin hän edusti SM-sarjassa Team Oriflame Kuortanetta kausilla 2011−2014 sekä Suomisarjassa KJT:tä 2010−2011. Hänen kasvattajaseuransa on Kiekko-Vantaa ja hän on pituudeltaan 175 cm. Hänet valittiin SM-sarjan kuukauden pelaajaksi tammikuussa 2013.
Tanskanen on pelannut SM-sarjassa 86 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 26 maalia ja antanut 18 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt yhdeksässä ottelussa kolme maalia ja antanut yhden maalisyötön. USA:n yliopistosarjassa hän teki pelaamissaan 129 ottelussa 27 maalia ja antoi 30 maalisyöttöä. Ruotsin pääsarjassa hän pelasi kahdeksan runkosarjaottelua ja teki yhden maalin.
Tanskanen kuului Suomen alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueeseen 2012 ja 2013. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut kausilla 2013–2020. Hän kuului Sotšin olympiajoukkueeseen 2014 ja saavutti MM-pronssia Ruotsin kisoissa 2015. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2016.
Tanskanen on pelannut kauden 2019−2020 loppuun mennessä 76 naisten maaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja antanut neljä maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on pelannut 12 ja olympialaisissa kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Suomensyöjä Otto Wille Kuusinen

Suomensyöjä Otto Wille Kuusinen on vuonna 2013 ilmestynyt Antero Uiton elämäkertateos poliitikko Otto Wille Kuusisesta. Kirjan on kustantanut Paasilinna. 
Teos kuvaa Kuusisen elämänuran keskittyen vuosiin, jolloin Neuvostoliitto pyrki aktiivisesti työväen vallankumoukseen Suomessa. Kirja kuvaa Kuusisen nousua Neuvosto-Venäjän valtiojohtoon ja selviytymistä Stalinin vainoista 1930-luvun lopulla.
Arvioiden mukaan elämäkerta on tasapuolinen ja lähdeaineisto laaja. Kirjan otsikko ”suomensyöjästä” on sitaatti V. I. Leniniltä.
Pietarilainen Gjoll-kustantamo julkaisi vuonna 2017 teoksen venäjäksi nimellä "”Finnojed” Otto Ville Kuusinen". Käännöksen teki historioitsija Vadim Musajev, ja myös venäläinen sotahistorioitsija Leonid Amirhanov avusti projektissa. Suomessa herätti huomiota, että venäjännöksestä jouduttiin poliittisista syistä karsimaan kohtia, jotka käsittelevät Stalinin puhdistuksia ja Viron liittämistä Neuvostoliittoon.
Tähdistöottelu

Tähdistöottelulla (englanniksi All-star game) tarkoitetaan näytöstyylistä ottelua, jossa jonkin urheilulajin tai urheiluliigan tähdistö, eli parhaimmiksi valitut pelaajat kohtaavat. Usein joukkueiden jaossa käytetään maantieteellistä sijaintia ja ottelu saatetaan pelata esimerkiksi idän ja lännen joukkueiden edustajien välillä. Toisinaan käytetään myös kansallisuuksiin perustuvaa lajittelua (golfissa Eurooppa vastaan Yhdysvallat, tenniksessä maiden väliset Davis Cup ja Fed Cup). Useimmiten tähdistöottelut pelataan keskellä kautta olevana kohokohtana, mutta se on mahdollista pelata myös kauden tai turnauksen päättymisen jälkeen.
Tähdistöotteluiden joukkueiden valintaan voivat vaikuttaa tapauksesta riippuen valmentajat, urheilutoimittajat ja yleisö tai joukkueiden kokoamisesta voi vastata joukkueen valmentajana tai pelinjohtajana toimiva henkilö.
Tunnetuimpia tähdistöotteluita ovat jääkiekkoliiga NHL:n tähdistöviikonloppu sekä amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan vuotuinen Pro Bowl -tapahtuma, jotka keräävät miljoonia katselijoita ympäri maailmaa. Suomessa tähdistöottelu pelattaan muun muassa pesäpallossa, jossa vuosittain on Itä-Länsi-ottelu miesten ja naisten pelaajille sekä eri ikäisille junioreille.
Lenovo Center

Lenovo Center (alun perin Raleigh Entertainment &amp; Sports Arena, vuosina 2002–2012 RBC Center, vuosina 2012-2024 PNC Arena) on Raleighissa, Pohjois-Carolinassa sijaitseva areena. Se on NHL-seura Carolina Hurricanesin kotiareena.
Lucia Scardoni

Lucia Scardoni (s. 22. maaliskuuta 1991) on italialainen maastohiihtäjä.
Scardoni kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa helmikuussa 2012 sijoittuen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 44:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 15:s Rukan Nordic Opening -tapahtuman perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2015. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän sai pisteitä ensimmäisen kerran oltuaan 28:s Drammenin perinteisen sprintissä helmikuussa 2016. Scardoni sijoittui viidenneksi tammikuussa 2020 Tour de Skihin kuuluneessa perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa. Parhaimmillaan hän on ollut yksittäisessä kilpailussa kuudes Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2020.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Scardoni sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 28:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 42:nneksi. Italian viestijoukkueen mukana hän oli kahdeksas. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 33:s, perinteisen hiihtotavan parisprintissä kymmenes ja viestissä yhdeksäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui henkilökohtaisilla mnatkoilla parhaimmillaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 24:nneksi ja Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 vapaan sprintissä 25:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä viidestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 Scardoni sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 29:nneksi.
Hiroyuki Miyazawa

Hiroyuki Miyazawa (; s. 12. lokakuuta 1991 Tōkamachi) on japanilainen maastohiihtäjä.
Miyazawa kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2011 sijoittuen maailmancupin avaustapahtuman yhteistuloksissa 85:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 16:s sija Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2016. Kauden 2011–2012 Falunin päätöstapahtumaan kuuluneessa Tukholman perinteisen hiihtotavan sprintissä hän sijoittui 11:nneksi maaliskuussa 2012.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Miyazawa sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 24:nneksi. Japanin viestijoukkueen mukana hän oli kahdeksas ja parisprintissä Yūichi Ondan kanssa 13:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 25:nnek ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 50:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 23:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 39:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 44:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 26:nneksi, vapaan hiihtotavan sprintissä 27:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 50:nneksi.
Gli invincibili fratelli Maciste

Gli invincibili fratelli Maciste (”Voittamattomat Macisten veljekset”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Roberto Mauri. Macisten veljeksiä näyttelevät iranilaissyntyinen Iloosh Khoshabe alias Richard Lloyd ja Mario Novelli alias Tony Freeman.
Juoni.
Prinssi Akimiin rakastunut maanalaisen valtakunnan kuningatar Thaliade kaappaa tämän morsiamen Janan houkutellaakseen prinssin luokseen. Maciste 1 löytää tiensä Thaliaden luoliin ja kukistaa niitä vartioivat leopardiasuiset miehet, mutta juotuaan kuningattaren taikajuomaa hänestä tulee tämän tottelevainen orja. Paikalle saapuva Akim lupautuu naimaan Thaliaden, jos tämä vapauttaa vankinsa. Luoliin tunkeutuu myös Maciste 2, joka häviää kamppailun huumattua veljeään vastaan. Maciste 1:een rakastunut kuningattaren palvelija Nice antaa tälle vastamyrkkyä, ja yhdessä veljekset kukistavat kuningattaren leopardimiehet, estävät tämän naima-aikeet ja aiheuttavat maanjäristyksen, joka tuhoaa maanalaisen valtakunnan sankarien paetessa paikalta.
Tuotanto ja tyyli.
"Gli invincibili fratelli Maciste" on halvalla ja amatöörimäisesti toteutettu suoraviivainen peplumseikkailu. Sen suurin oivallus on, että Macisteja voikin yhden sijasta olla kaksi. Tyylilajin hiipumista heijastavat häpeilemätön camp-henkisyys ja tavanomaista selkeämmät eroottiset vihjaukset. Elokuvan vilpitön naivius ja reipas toiminnallisuus tekevät siitä puutteistaan huolimatta melko viihdyttävää katseltavaa.
Julkaisut.
Elokuvaa esitettiin Saksassa nimellä "Der Untergang des Leopardenreiches" (”Leopardivaltakunnan tuho”). Yhdysvalloissa se tunnetaan nimillä "The Invincible Brothers Maciste" ja "The Invincible Gladiators" (”Voittamattomat gladiaattorit”). Harvoin nähdystä filmistä ei ole kunnollista DVD-julkaisua.
KeyBank Center

KeyBank Center (aikaisemmin myös HSBC Arena, Marine Midland Arena ja First Niagara Center) on Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltion Buffalossa sijaitseva jäähalli. Se on ollut NHL-joukkue Buffalo Sabresin kotiareena sen siirryttyä pois entisestä kotihallistaan Buffalo Memorial Auditoriumista, joka on sittemmin purettu. KeyBank Center on suurin sisäareena läntisessä New Yorkissa.
Jääkiekko-otteluissa halliin mahtuu 19 070 katsojaa. Sitä käyttää Buffalo Sabresin lisäksi Buffalo Bandits (NLL).
Just You, Just Me

”Just You, Just Me” (vap. suom. "Vain sinä, vain minä") on Jesse Greerin säveltämä ja Raymond Klagesin sanoittama musiikkikappale vuoden 1929 elokuvasta "Marianne". Kappaleen lauloivat elokuvassa Lawrence Gray ja Marion Davies. Se nousi 1940-luvulla suosioon jazzmuusikoiden keskuudessa ja on saavuttanut jazzstandardin aseman. Kappaleen ovat nauhoittaneet muun muassa Artie Shaw, Red Norvo, Lester Young, Duke Ellington, Thelonious Monk, Coleman Hawkins ja Ray Charles. Thelonious Monkin oma sävellys ”Evidence” perustuu ”Just You, Just Me” -kappaleen sointuihin.
Elokuva.
Kappaletta on käytetty seuraavien elokuvien musiikkiraidalla.
Kateryna Hryhorenko

Kateryna Vasylivna Hryhorenko (, s. 30. lokakuuta 1985) on ukrainalainen maastohiihtäjä.
Hryhorenko kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Lago di Teserossa tammikuussa 2006 sijoittuen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 55:nneksi. Hänen paras sijoituksnesa maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa on Tour de Skin 29:s sija vuonna 2011. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Hryhorenko oli Ukrainan viestijoukkueen mukana 12:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Hryhorenko sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 30:nneksi. Ukrainan viestijoukkueen mukana hän oli kymmenes.
Sinan pašša

Sinan pašša, (1520 – 3. huhtikuuta 1596) oli osmanien suurvisiiri, sotilasjohtaja ja valtiomies. 
Elämä.
Albanialainen Sinan pašša nimitettiin osmanien kuvernööriksi Egyptissä vuonna 1569. Vuonna 1574 hän johti Tunisian valloitusta Espanjan imperiumilta. Vuonna 1580 hän johti armeijaa safavideja vastaan, ja hänet nimitti suurvisiiriksi sulttaani Murat III. Hänet kuitenkin erotettiin Tbilisissa hävityn taistelun jälkeen.
Vuonna 1589 hänestä tuli Damaskoksen kuvernööri. Janitsaarien kapinan aikana hänet nimitettiin toisen kerran suurvisiiriksi. Virkakausi kesti vuoteen 1591 asti. Vuonna 1593 hänet nimitettiin suurvisiiriksi kolmannen kerran johtamaan sotaa Habsburgin monarkiaa vastaan. Voitoista huolimatta Mehmed III erotti hänet ja karkotti Malkaraan. Myöhemmin samana vuonna hänet nimitettiin uudestaan virkaan johtamaan sotatoimia Valakian prinssi Mikael Rohkeaa vastaan. Useiden tappioiden jälkeen hänet erotettiin jälleen mutta nousi suurvisiiriksi vielä kerran.
Sinan kuoli yllättäen keväällä 1596.
Tomasz Adamek

Tomasz Adamek (s. 1. joulukuuta 1976 Żywiec) on puolalainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä.
Adamek on entinen WBC-liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari, sekä entinen IBF- ja IBO-liittojen ja The Ringin alemman raskaansarjan maailmanmestari. Vuoden 2009 lopulta lähtien Adamek on otellut raskaassasarjassa.
Adamekin uran kenties suurin ottelu oli ukrainalaista Vitali Klytškoa vastaan syyskuussa 2011. Adamek hävisi ottelun lopulta kymmenennessä erässä teknisellä tyrmäyksellä.
Roberto Mauri

Roberto Mauri (oikealta nimeltään "Giuseppe Tagliavia", 1924 Castelvetrano – 12. marraskuuta 2007) oli italialainen elokuvaohjaaja.
Mauri työskenteli näyttelijänä 1950-luvulla ja ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1958. Hän teki joukon eri tyylilajeja edustavia viihde-elokuvia kuten "La strage dei vampiri" (”Vampyyrien teurastus”, 1962), "Una sporca faccenda" (”Likaista peliä”, 1963) ja "Gli invincibili fratelli Maciste" (1964). Mauri käytti myös taiteilijanimiä Robert Johnson ja Robert Morris.
BNP Paribas

BNP Paribas SA on ranskalainen pankki- ja sijoitusyhtiö. Se on yksi maailman suurimmista pankeista, ja sillä on toimintoja eri puolilla maailmaa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Pariisissa. Yhtiö syntyi vuonna 2000 Banque Nationale de Parisin (BNP) ja Paribasin fuusiossa.
Taseella mitaten (2 567,82 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2016 maailman 8. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi (edellisvuonna sijalla 6). Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla BNP Paribas oli vuonna 2016 sijalla 24 ollen samalla Ranskan suurin julkisesti noteerattu yritys. Yrityksen markkina-arvon Forbes kertoo olevan 66,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihdon 74,91 miljardia USD. Konsernin palveluksessa oli yhteensä 189 077 henkilöä.
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä merkittävimmistä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
BNP Paribas on maksanut 9 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta sakkoja ja ollut vuoden verran dollaritransaktioiden clearing-kiellossa, kun se oli rikkonut Yhdysvaltojen Iranille, Kuuballe ja Sudanille asettamia pakotteita.
Yhtiön mainontaa on usein havaittavissa maailmanluokan tennisturnauksissa, kuten Ranskan avoimissa.
Eläkerahasto

Eläkerahasto tarkoittaa pääomaa, jonka eläkeyhtiö tai eläkelaitos on koonnut eläkkeiden maksamiseen. Järjestelmää nimitetään myös eläkevakuutukseksi. Rahasto saa varoja työeläkemaksuina vakuutettavilta ja heidän työnantajiltaan. Se myös maksaa eläkettä siihen oikeutetuille.
Rahasto on institutionaalinen sijoittaja, joka pyrkii sijoittamaan saamansa varat tuottaviin mutta melko riskittömiin kohteisiin tulevien "eläkevastuiden" kattamiseksi. Tätä osaa varoista nimitetään rahastoiduksi pääomaksi eli eläkerahastoksi. Nykyisten eläkkeiden maksamiseen tarvitaan kuitenkin myös helposti rahaksi muutettavaa likvidiä pääomaa. Rahasto punnitsee tarkkaan, missä suhteessa se pitää likvidin ja sijoitetun pääomansa. Monissa Euroopan maissa on yksi keskitetty eläkerahasto, esimerkiksi Norjan öljyrahasto eli valtiollinen sijoitusrahasto. Se ei sijoita pääomaansa lainkaan Norjaan, jotta varat olisivat turvassa mahdolliselta Norjan talouden romahtamiselta.
Suomen työeläkeyhtiöiden sijoitusmahdollisuudet laajenivat 2007, kun vakavaraisuussääntöjä muutettiin ja riskisijoitukset tulivat mahdollisiksi. Säädösten mukaan varat on silti sijoitettava tuottavasti ja turvaavasti. Suomessa on useita vahvoja työeläkevakuutusyhtiöitä, suurimpina Ilmarinen ja Varma.
Warrior Sports

Warrior Sports on yhdysvaltalainen urheiluvälinevalmistaja, joka on perustettu vuonna 1992. Nykyisin yhtiön omistaa Pohjois-Amerikan suurimpiin kuuluva urheilujalkinevalmistaja New Balance, joka osti sen vuonna 2004.
Huhtikuusta 2012 lähtien Warrior on ollut perinteikkään Liverpool FC -jalkapallojoukkueen peliasujen valmistaja. Yhtiö maksaa seuralle tästä vuosittain 25 miljoonaa puntaa, mikä on uusi Englannin ennätyssumma.
Aiemmin yhtiö tunnettiin paremmin jääkiekko- sekä lacrossevarusteistaan, joita se valmistaa edelleen jalkapallovälineiden lisäksi.
Suomessa Warriorista tuli vuonna 2008 suomalaisomisteisen Montreal Sports Oy:n Padasjoella mailoja valmistaneen tehtaan omistaja. Mailojen valmistus jatkui aina vuoteen 2019 saakka.
Dallas Eakins

Dallas Franklin Eakins (s. 27. helmikuuta 1967 Dade City, Florida) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkopuolustaja.
Eakins pelasi omalla pelaajaurallaan 120 NHL-ottelua, eikä tehnyt niissä yhtään maalia. Lopetettuaan uransa vuonna 2004 hän siirtyi valmennuspuolelle, ensin AHL-joukkue Toronto Marliesin apuvalmentajaksi. 
Vuonna 2009 Eakins nostettiin Marliesin päävalmentajaksi, ja Edmonton Oilers palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen hyvissä ajoin ennen kauden 2013–2014 alkua. Eakins sai lähtöpassit Edmontonista joulukuun puolivälissä 2014, kun joukkue jakoi koko NHL:n viimeistä sijaa Carolina Hurricanesin kanssa. Kesäkuussa 2015 Anaheim Ducks nimesi Eakinsin AHL-joukkueensa San Diego Gullsin päävalmentajaksi. Kesäkuussa 2019 Anaheim Ducksin organisaatio nimesi Eakinsin NHL-joukkueensa päävalmentajaksi. Huhtikuussa 2022 Ducks käytti Eakinsin sopimuksessa olleen option kaudesta 2022-2023.
Muuta.
Eakins on naimisissa kanadalaisen näyttelijän Ingrid Kavelaarsin kanssa.
Turun Citybus

Turun Citybus Oy turkulainen linja-autoyritys. 
Historia.
Yrityksen perusti Aarno Virtanen omalla nimellään vuonna 1948. Ensimmäiset reitit olivat Korppolaismäki–Raunistula sekä Kauppatori–Oriketo. Yhtiökumppaniksi tuli samana vuonna Heimo Enqvist, yhtiön nimi vaihtui muotoon "Enqvist &amp; Virtanen" ja liikennettä laajennettiin Lietoon. 1950-luvulla liikennealue laajeni Turun paikallisliikenteeseen. Enqvist &amp; Virtanen -yhtiö purettiin vuonna 1970. Aarno Virtanen perusti yrityksen nimeltä "Aarno &amp; Matti Virtanen" poikansa Matti Virtasen kanssa 1979. 1980-luvulla yritys hankki ensimmäisen varikkokiinteistönsä Raunistulasta.
Yritys oli 1990-luvulla mukana perustamassa yhtiötä nimeltä Turun Liikenne Oy, joka hankki itselleen maaseutuliikennettä välillä Askainen–Mynämäki–Nousiainen–Vahto–Turku. 
Vuonna 1995 yritys muutettiin osakeyhtiöksi, ja samalla nimi muuttui Turun Citybus Oy:ksi. Yritys hankki myös uuden hallikiinteistön Ruissalosta. 2000-luvulla toteutettiin yrityksessä toinen sukupolvenvaihdos, kun Matti Virtasen pojat, Tapani ja Juha, liittyivät yrityksen johtoon. 
Turun Citybus sai vuonna 2008 "Vuoden yrittäjäperhe" -palkinnon Turun Yrittäjiltä ja Nordea Pankilta.
Jalobus, Linjaliikenne Nyholm ja Linjaliikenne Muurinen ostivat yrityksen vuonna 2024.
Kalusto.
Yrityksellä oli noin 40 linja-autoa, muun muassa seuraavia malleja:
Kelly Buchberger

Kelly Michael Buchberger (s. 2. joulukuuta 1966 Langenburg, Saskatchewan) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hän toimii NHL:n Edmonton Oilersin apuvalmentajana, seurassa jossa vietti myös peliurallaan yhteensä 13 kautta.
Buchberger voitti pelaajaurallaan kahdesti Stanley Cupin. Hänet tunnettiin parhaiten ärsyttäjänä, ja Buchberger pitääkin yhä hallussaan Oilersin seuraennätystä jäähyminuuttien määrässä. Vuosina 1995–1999 hän toimi myös seuran kapteenina. Aktiiviuransa Buchberger lopetti .
Ura.
Lopetettuaan juniorikiekkoilun WHL:n Moose Jaw Warriorsissa kevääseen 1986 Buchberger liittyi hänet varannen Edmonton Oilersin organisaatioon. Tulokaskautensa runkosarjan hän pelasi AHL-seura Nova Scotia Oilersin riveissä mutta pääsi pelaamaan kolmessa Stanley Cup pudotuspelissä ja sai näin nimensä virallisesti osaksi kauden mestaruusjoukkuetta. Kaudella 1987-1988 Buchberger pelasi 49 ottelua AHL:ssa ja 19 ottelua NHL:ssa tehden niissä myös ensimmäisen NHL-maalinsa. Kaudesta 1988-1989 lähtien hän vakiinnutti paikkansa NHL-joukkueessa ja voitti toistamiseen Stanley Cupin keväällä 1990. Kesällä 1999 Edmonton Oilers jätti Buchbergerin suojaamatta ja Atlanta Trashers poimi hänet NHL:n laajennusdraftissa.
Maaliskuussa 2000 Trashers kuitenkin myi Buchbergerin yhdessä Nelson Emersonin kanssa Los Angeles Kingsille vaihdossa Frantisek Kaberleen ja Donald Audetteen. Kaliforniassa Buchberger pelasi kaksi täyttä kautta ja teki kesällä 2002 vapaana agenttina yksivuotisen sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Uransa viimeisen kauden 2003-2004 Buchberger pelasi Pittsburgh Penguinsin joukkueessa.
Valmentajana.
Buchberger aloitti valmennusuransa AHL-joukkue Edmonton Roadrunnersin apuvalmentajana kaudella 2004-2005. Tämän jälkeen kaudella 2007-2008 hän toimi AHL-joukkue Springfield Falconsin päävalmentajana. Vuodesta 2008 Buchberger toimi kuusi kautta Edmonton Oilersin apuvalmentajana, viiden eri valmentajan alaisuudessa.
Kaudesta 2018-2019 alkaen Buchberger toimi kolme kautta juniorijoukkue Tri-City Americansin päävalmentajana WHL-junioriliigassa. Sen jälkeen Buchberger on toiminut AHL-joukkue Laval Rocketsin apuvalmentajana.
Better in Time

Better in Time on pop/R&amp;B-kappale, jonka englantilainen laulaja-lauluntekijä Leona Lewis julkaisi singlenä 9. maaliskuuta 2008 ensimmäiseltä studioalbumiltaan "Spirit". Sen kirjoitti Jonathan Rotem ja Andrea Martin sekä tuotti Rotem. Samalla julkaistiin single ”Footprints in the Sand”. ”Better in Time” on Lewisin toinen kansainvälinen single. Kappale kertoo tarinan naisesta, joka ei voi unohtaa entistä seurustelukumppaniaan mutta tietää, että kaikki muuttuu paremmaksi aikanaan.
Lewis markkinoi kappalettaan useissa TV-ohjelmissa, kuten Good Morning Americassa ja vuoden 2008 American Music Awardseissa. ”Better in Time” sai kriitikoilta hyvää palautetta ja se oli ehdolla BRIT Awardseissa vuoden brittiläiseksi singleksi. Kappale ylsi Isossa-Britanniassa singlelistan toiselle sijalle, ja monissa muissa maissa kymmenen parhaan joukkoon.
Footprints in the Sand

Footprints in the Sand on pop/R&amp;B-kappale, jonka englantilainen laulaja-lauluntekijä Leona Lewis julkaisi singlenä 9. maaliskuuta 2008 ensimmäiseltä studioalbumiltaan "Spirit". Sen kirjoitti Richard Page, Per Magnusson, David Kreuger ja Simon Cowell sekä tuotti Steve Mac. Samalla julkaistiin single "Better in Time". "Footprints in the Sand" -kappaleesta tuli BBC:n vuoden 2008 "Sport Relief" -hyväntekeväisyysohjelman virallinen tunnusmusiikki.
Jahti (elokuva)

Jahti () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Thomas Vinterbergin ohjaama tanskalainen draamaelokuva, jonka pääosassa on Mads Mikkelsen. 
"Jahti" sai Pohjoismaiden neuvoston vuoden 2013 elokuvapalkinnon. Elokuva oli myös ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin saajaksi.
Juoni.
Keski-ikäinen eronnut perheenisä, päiväkotityöntekijä Lucas (Mikkelsen) käy taistelua teini-ikäisen poikansa huoltajuudesta ja valmistelee yhteiseloa työtoverin Nadjan kanssa. Yhtäkkiä häntä syytetään parhaan ystävänsä pienen Klara-tytön hyväksikäytöstä. Muitakin lapsia päiväkodissa haastatellaan johdattelevasti, ja syyte saa lisää uskottavuutta. Lucasista tulee koko yhteisön sylkykuppi ja terrorin kohde. Lopulta paljastuu, että Klara on sepittänyt tarinansa hänen veljensä näyttämien pornokuvien pohjalta, kun Klara oli suuttunut Lucakselle.
Vastaanotto.
"Jahti" sai ilmestyessään loistavat arvostelut. "Helsingin Sanomien" elokuvakriitikko Anu Silfverberg piti elokuvan käsikirjoitusta loistavana ja kehui Vinterbergin osaavan ohjata näyttelijöitä "myös lasten osalta, mikä kertoo todellisesta taidosta". Hän pohti myös miten harvinaista on "seurata elokuvaa, josta ei suurimman osan ajasta tiedä, mihin se johdattaa". Elokuvalehti "Episodin" Niina Holm kirjoitti neljän tähden arviossaan elokuvan tunnelman olevan "tukahdutetun painostava, mutta elokuvassa on myös kuulautta ja ilmaa". 
Kumpikin kriitikko kehui Mikkelsenin roolisuoritusta; Silfverberg kuvaili roolin olevan "vähäeleisyydessään suorastaan piinava", ja Holm kehui Mikkelsenin tekevän suorituksensa "erinomaisen hienostuneesti ja pienin elein". Mikkelsen palkittiinkin roolisuorituksestaan Cannesissa parhaan miesnäyttelijän palkinnolla vuonna 2012.
Pauli Partanen

Pauli Tapani Partanen (s. 9. lokakuuta 1949 Helsinki) on suomalainen muotoilija ja kuvataiteilija, joka tunnetaan uniikeista lasitöistä, keramiikasta, veistoksista sekä valaisimista. 
Partanen kävi Helsingin ranskalais-suomalaista koulua ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1970. Hän valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1974 ja Taideteollisesta korkeakoulusta 1977. Hän opiskeli vielä vuoden verran Pariisin École Nationale Supérieure des Arts Décoratifs -korkeakoulussa (ENSAD). Hän työskenteli Arabian tehtailla 1979–1984, kunnes viiden vuoden jälkeen perusti oman yrityksen, jossa keskittyi aluksi lasituotantoon. Partasen muotoilussa painottuu taiteellisten arvojen ja käytännöllisyyden harmonia. Hän käyttää paljon orgaanisia luonnonmuotoja, pehmeitä kaaria ja elävää viivaa.
Drungit

Drungit () ovat yksi Kiinan 56:ta virallisesta vähemmistöstä. Muita heistä käytettyjä nimityksiä ovat derungit, dulonhit, dulongit, dulongzut, qiut, tulungit ja tulongit. Heitä oli Kiinassa vuoden 2000 arvion mukaan noin 14 000 ja Burmassa noin 225. Drungien perinteinen kotiseutu sijaitsee Dulonjoen haarojen jokilaaksoissa Yunnanissa Drung-Nun autonomisessa piirikunnassa, joka on osa Nujiangin lisujen autonomista prefektuuria. 
Historia.
Historiansa aikana drungit ovat olleet muun muassa Han-dynastian, lisuorjakauppiaiden ja tiibetiläisten munkkien vallan alla. Eniten heidän yhteisöönsä on kuitenkin vaikuttanut kommunistinen Kiina. Kiinan hallinto ryhtyi 1950-luvulla toimiin muuttaakseen drungien elinkeinoja, joihin olivat siihen asti kuuluneet metsästys ja keräily, sekä kaskiviljely. Hallinto perusti esimerkiksi työyhteisöjä, joissa paikalliset asukkaat pantiin työskentelemään riippumatta esimerkiksi klaani- tai etnisistä jaoista. Monet drungit välttivät tätä muuttamalla vuoristoisella asuinseuduillaan korkeammille ja vaikeampikulkuisille alueille. Tästä huolimatta osa perinteisistä tavoista, kuten naisten tatuointi, hävisivät.
Kulttuuri.
Drungin kieli kuuluu tiibetiläis-burmalaisiin kieliin. Kielellä ei ole omaa kirjoitustapaansa, sillä sille sitä ei keskushallinto laatinut toisin kuin monille muille Kiinan etnisille kielille, koska kielen puhujia oli niin vähän. 
Drungien uskonto on sekoitus animismia, shamanismia, buddhalaisuutta ja kristinuskoa. Perinteisessä uskonnossa esimerkiksi kuu, aurinko, kasvit ja eläimet käsitetään eläviksi itsetietoisiksi olennoiksi. Maailman tasapainon käsitetään puolestaan riippuvan luonnon kunnioituksesta tai epäkunnioituksesta jälkimmäisen saattaessa johtaa luonnon "kostoon". Uskontoon kuuluu myös esi-isien palvonta. 1930-luvulta alkaen Burman tien valmistuttua alueelle saapui kristittyjä lähetyssaarnaajia, joiden vaikutuksesta nykyisin noin kolmasosa drungeista on kristittyjä.
Inside Llewyn Davis

Inside Llewyn Davis on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Joel ja Ethan Coenin ohjaama, käsikirjoittama ja leikkaama draamakomedia. Elokuvassa seurataan folklaulaja-lauluntekijää New Yorkissa vuonna 1961. Päähahmo Llewyn Davis on kuvitteellinen, mutta se on luotu osittain Dave Van Ronkin omaelämäkerran inspiroimana. Elokuvan pääosissa ovat Oscar Isaac, Carey Mulligan ja John Goodman. 
"Inside Llewyn Davis" oli arvostelumenestys, palkittiin Grand Prix-palkinnolla Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2013 ja sai kaksi Oscar-ehdokkuutta parhaasta kuvauksesta ja äänityksestä. Elokuva sai myös kolme Golden Globe-ehdokkuutta parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta, miespääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa (Oscar Isaac) ja kappaleesta (”Please Mr. Kennedy”).
Vuonna 2016 "Inside Llewyn Davis" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 11. parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Seuraavana vuonna myös "The New York Timesin" kriitikot arvioivat elokuvan vuosisadan 11. parhaaksi.
Punakurkkukotinga

Punakurkkukotinga ("Porphyrolaema porphyrolaema") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punakurkkukotingaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.