tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Siri Kolu

Siri Kolu (s. 18. heinäkuuta 1972 Kouvola) on vantaalainen kirjailija, dramaturgi ja teatteriopettaja. Koulutukseltaan Kolu on teatteri-ilmaisun ohjaaja ja teatteritaiteen maisteri.
Vuonna 2008 ilmestyi Kolun esikoisromaani "Metsänpimeä". Syksyllä 2009 Kolu voitti kustannusosakeyhtiö Otavan ja Kinoproductionin järjestämän lastenromaani- ja elokuvakirjoituskilpailun tekstillään "Me Rosvolat". Teos ilmestyi huhtikuussa 2010 ja voitti samana vuonna Finlandia Junior -palkinnon. Vuonna 2012 Kolu palkittiin teoksesta Otavan Kirjasäätiön Kaarina Helakisa -palkinnolla ja vuonna 2013 Väinö Riikkilä -seuran Laivakello-palkinnolla. Kirjan oikeudet on myyty 16 maahan (Alankomaat, Espanja, Iso-Britannia, Italia, Kiina, Korea, Norja, Ranska, Saksa, Serbia, Slovenia, Tanska, Ruotsi, Unkari, Venäjä ja Viro) ja sen pohjalta on tehty myös samanniminen elokuva ja näytelmä. Kirjasarjasta on myös kuunnelmalevyjä.
Kolu on kirjoittanut myös nuorten aikuisten romaaneja. Vuosina 2013 ja 2014 ilmestyi teospari "Pelko ihmisessä" ja "Ihmisen puolella". Näiden kolmas, itsenäinen jatko-osa "Iltasatuja maailmanpalosta" julkaistiin vuonna 2021. Vuonna 2016 Kolun teos "Kesän jälkeen kaikki on toisin" valittiin lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Vuonna 2017 "Kesän jälkeen kaikki on toisin" voitti Topelius-palkinnon.
Kolu on toiminut soveltavan draaman ja dramaturgian lehtorina, kouluttajana, ohjaajana, käsikirjoittajana, esitysdramaturgina ja näyttelijänä sekä ollut muun muassa Ylioppilasteatterin jäsen. Kolu oli mukana luomassa elämyksellisen kirjavinkkauksen esityskonseptia "Kirjallisuus-live". Next Libris -ryhmä vieraili kymmenillä kouluilla ja kirjastoissa draamallista kirjavinkkausta tekevien esitystensä kanssa.
Kolu toimi valtion kirjallisuustoimikunnan puheenjohtajana vuosina 2013–2014 ja 2015–2016 sekä kirjailijoiden ja kääntäjien apurahalautakunnan puheenjohtajana vuosina 2021–2023.
Kolu sai Suomi-palkinnon 2024.
Szolnoki Olaj KK

Szolnoki Olaj KK on koripalloseura Szolnokista, Unkarista. Se pelaa maan pääsarjassa.
Olaj on pelannut myös EuroChallengessa, jossa se on yltänyt lohkovaiheeseen asti. Seurassa ovat pelanneet muun muassa Suomessa esiintynyt Obie Trotter ja useat muut Unkarin maajoukkuepelaajat. Olaj kohtasi EuroChallengen 2011–2012 karsintakierroksella voitokkaasti suomalaisen Tampereen Pyrinnön.
Riian eläintarha

Riian eläintarha () on Ķīšezers-järven rannalla Mežaparksin alueella Riiassa, Latviassa sijaitseva eläintarha. Se oli alun perin toiminnassa vuosina 1912–1917 ja avattiin uudelleen vuonna 1933. Siellä on noin 3 000 eläintä, jotka edustavat lähes viittäsataa eri lajia. Vuosittain eläintarhassa vierailee 250–300 000 henkilöä. 
Riian eläintarhaa pidettiin eräänä parhaista Neuvostoliitossa. 
Vuonna 1996 Riian eläintarha laajensi toimintaansa perustamalla uuden Cīruļi-puiston Liepājan piiriin.
Kauterisaatio

Kauterisaatio on lääketieteellinen toimenpide, jossa poistetaan ruumiinosa tai tyrehdytetään verenvuoto. 
Menetelmänänä voidaan käyttää polttamista kuumalla esineellä taikka vaihtoehtoisesti sähköä tai kemikaalia, esimerkiksi laapista.
Poikamies-pappa

Poikamies-pappa (myös: "Poikamiespappa") on Orvo Saarikivien ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1941. Elokuva perustuu ulkomaiseen aiheeseen, jonka pohjalta Nisse Hirn teki käsikirjoituksen. 
Vauhdikkaassa romanttisessa komediassa köyhä taidemaalari Lasse Kimalainen (Leo Lähteenmäki) on saamassa miljoonaperinnön Australiassa kuolleelta sukulaistädiltä. Ehtona on vain että hänen on hankittava heti itselleen virka, vaimo ja lapsi. Tavoitteena elokuvassa on amerikkalainen hullutteluhuumori, mutta pyrkimys ei sen paremmin aikalais- kuin myöhempienkään kriitikkojen mukaan täysin onnistu.
Elokuva oli ensimmäinen jatkosodan sytyttyä ensi-iltaan päässyt kotimainen elokuva. Se on myös ensimmäinen elokuva, johon Toivo Kärki sävelsi musiikin; aiemmin hän oli sovittanut yhden elokuvan musiikin.
MV RAMB I

MV RAMB I () oli Italian banaanimonopolin banaanilaiva, joka pakko-otettiin 1940 Italian kuninkaalliselle laivastolle apuristeilijäksi.
Valmistus.
Italian siirtomaaministerö tilasi aluksen G. Ansaldo et Companylta Genovasta, missä se valmistui 1937 ja luovutettiin ministeriön alaiselle Regia Azienda Monopolio Bananelle.
Palvelus.
Alus lähti Massawasta 20. helmikuuta 1941 päällikkönään komentajakapteeni Bonezzi. "HMNZS Leander" (kapteeni R. H. Bevan) upotti sen 27. helmikuuta Malediivien pohjoispuolella. "Ramb I" ei purjehduksellaan upottanut yhtään alusta.
MV RAMB IV

"MV RAMB IV" () oli Italian banaanimonopolin () banaanilaiva.
Valmistus.
Genovalainen Italian banaanimonopoli tilasi aluksen Cantieri Riuniti dell'Adriaticolta (CRDA) Montfalconesta. Sen köli laskettiin 14. tammikuuta 1937 ja alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta. Alus valmistui vielä saman vuoden lopulla 27. lokakuuta. Se oli 3676 rekisteritonnin dieselmoottorein varustettu alus, jonka pituus oli 116,8 ja leveys 15,2metriä. Sen risteilynopeus oli 17–18,5 solmuun.
Palvelus.
Italian liityttyä toiseen maailmansotaan alus pakko otettiin 1940 Italian kuninkaalliselle laivastolle sairaalalaivaksi "MV Aquileia". Aluksella oli tarkoitus evakuoida haavoittuneita Italian Itä-Afrikasta Italiaan, mutta tehtävä oli mahdoton liittoutuneiden hallittua Suezin kanavan liikennettä.
Italian Itä-Afrikan Massauan antautuessa 10. huhtikuuta 1941 Britannian laivasto valtasi aluksen Adenin edustalta liittäen sen laivastoonsa. Alus kuljetti haavoittuneita ensin Punaisellamerellä ennen kuin se siirrettiin Libyan rannikolle sairaalalaivaksi. Aluksen ollessa matkalla Tobrukista Aleksandriaan se joutui Saksan ilmavoimien hyökkäyksen kohteeksi 10. toukokuuta 1942. Pommit sytyttivät aluksen tuleen ja se piti hylätä. Aluksella olleista 360 miehistönjäsenestä ja potilaasta sai surmansa 155 potilasta ja 10 miehistönjäsentä.
MV RAMB II

MV RAMB II () oli Italian banaanimonopolin banaanilaiva, joka pakkosiirrettiin 1940 Italian kuninkaalliselle laivastolle apuristeilijäksi.
Palvelus.
Alus palveli Italian Punaisenmeren osastossa. Se murtautui 22. helmikuuta 1941 Massawasta hieman ennen Italian Itä-Afrikan antautumista merelle. Alus saapui 23. maaliskuuta 1941 Kōbeen, Japaniin. Sen piti toimia kaapparina Tyynellä valtamerellä, mutta edelleen puolueettoman Japanin viranomaiset estivät aluksen käytön. Alus riisuttiin aseista ja siirrettiin Japanin viranomaisille kuljetusalukseksi nimettynä "Calitea II:ksi".
Italian antauduttua aluksen miehistö upotti aluksensa Kōben satamaan. Japanin viranomaiset nostattivat aluksen ja nimesi sen "Ikatagawamaruksi". Alus palveli keisarillisen Japanin laivastossa, kunnes se upposi Yhdysvaltain ilmavoimien hyökkäyksessä 12. tammikuuta 1945.
All Night Long

All Night Long on Rainbow-yhtyeen kappale ja single vuonna 1979 julkaistulta albumilta "Down to Earth". Singlenä se julkaistiin helmikuussa 1980. Britanniassa kappale menestyi edellissingle ”Since You Been Goneakin” paremmin ja pääsi listan viidennelle sijalle. Sen sijaan Yhdysvalloissa ”All Night Long” ei sijoittunut.
Kappaleen tarkoitus oli osoittaa, että yhtye pystyi kirjoittamaan hitin myös itse,&lt;ref name="Bloom/300"&gt;Bloom, s. 300.&lt;/ref&gt; sillä ”Since You Been Gone” oli ollut cover Russ Ballardin kirjoittamasta kappaleesta.&lt;ref name="Bloom/284"&gt;Bloom, s. 284.&lt;/ref&gt; Basisti Roger Gloverin kirjoittama laulun sanoitus kertoo naispuolisesta fanista, joka on keikan jälkeen ”yli-innokas”. Sanoitus herätti arvostelua feministien suunnalta väitetyllä seksistisyydellään. Glover puolustautui ilmoittamalla, että sanoituksen oli tarkoitus olla hauska.
Kappaleesta äänitettiin liveversio vuoden 1980 Monsters of Rock -festivaaleilla Doningtonissa. Kyseinen yli kuusiminuuttinen esitys on albumilla "".
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Yhdystie 9264

Yhdystie 9264 eli Ossauksentie on yhdystie joka alkaa valtatien 4 risteyksestä ja päättyy seututien 926 risteykseen. Tien pituus on 2,8 kilometriä. Tie kulkee Ossauskosken vesivoimalaitoksen patosiltaa pitkin. Tien nopeusrajoitus on 60 km/h paitsi patosillalla 50 km/h. Tie on päällystetty. Tien alussa, tie ylittää Kelloselän radan siltana ja risteää Louentien kanssa. Koko tie on valaistu.
Colossal Cave Adventure

Colossal Cave Adventure (tunnetaan myös ADVENT tai Adventure tai Colossal Cave) oli ensimmäinen tekstiseikkailupeli. Pelin alkuperäisen koodin kirjoitti Will Crowther vuosien 1975–1976 aikana tehdäkseen tyttärilleen ajanvietettä avioeron jälkeen. Hän suunnitteli pelin oikean, Kentuckyssa sijaitsevan luolan pohjalta. Don Woods löysi Crowtherin jättämän koodin ja laajensi peliä huomattavasti vuoteen 1977 mennessä lisäämällä muun muassa itse keksimiänsä paikkoja sekä pelaajalle tulostaulukon ja inventaarion.
Crowther teki pelin Fortranilla PDP-10:lle. Woods julkaisi version pelistä Stanfordin tekoälylaboratoriossa 3. kesäkuuta 1977.
Keväällä 1977 eräät opiskelijat MIT:llä reagoivat peliin kehittämällä "Zorkin" ja perustamalla yrityksen nimeltä Infocom. Infocomin tekstiseikkailupelit olivat myöhemmin 1980-luvulla myyntimenestyksiä. Muita pelistä vaikuttuneita olivat Scott Adams, joka perusti Adventure Internationalin, ja Ken ja Roberta Williams, jotka perustivat Sierra On-Linen. Williamsit tuottivat ensimmäisen graafisen seikkailupelin, "Mystery Housen", 1980, kun Roberta oli jäänyt ”koukkuun” "Adventureen".
Don Woods ja Will Crowther on palkittu Game Developers Choice Awards -pioneeripalkinnolla pelin kehittämisestä.
Pelaaminen.
Peliä pelataan lukemalla tilannetta kuvaavia tekstejä ja syöttämällä lyhyitä komentoja pulmien ratkomiseen (esimerkiksi ”light lamp”, ).
Vaikutus.
Vastaavan tyyliset tekstiseikkailut olivat suosittuja 1980-luvulla ja myöhemmissä peleissä mukana oli grafiikkaa. Tekstiseikkailut herättivät kiinnostuksen interaktiiviseen fiktioon mahdollisena kirjallisuuden muotona.
Pelissä esiintyneet lauseet tulivat osaksi hakkerikulttuuria.
El Tebin toinen taistelu

El Tebin toinen taistelu oli brittien ja mahdien Sudanin välillä käyty taistelu 29. helmikuuta 1884 niin sanotun Mahdistisodan aikana. Taistelu käytiin Gerald Grahamin johtamalla brittien sotaretkellä Sudaniin ja se päättyi brittien voittoon. 
Tausta.
29. helmikuuta Charles George Gordon johti joukkonsa ulos Trinkatatista, mihin ne olivat linnoittautuneet. Gordonilla oli käytössään jalkaväkeä, joka oli ryhmittäytynyt neliömuodostelmaan. Muodostelman takaosan muodostivat skotit Black Watch -rykmentistä. Jalkaväen lisäksi Gordonilla oli käytössään husaareja, yksi Gardner- ja kaksi Gatling-konekivääriä. Kuultuaan brittijoukon saapumisesta mahdilaisten johtaja Osman Digna lähetti pojanpoikansa Madani ibn Alin tukemaan Abdallah ibn Hassidin joukkoja, ja yhdessä nämä linnoittivat vanhan sokerinjalostamon El Tebissä. Mahdilaisilla oli noin 6 000 miestä, neljä Kruppin tykkiä, kaksi pronssista tykkä sekä yksi Gatling-konekivääri. Joillakin joukoilla oli käytössään briteiltä kaapattuja Remingtonin kiväärejä.
Taistelu.
Britit ylittivät El Tebiin johtaneen aavikon neliömuodostelmassa ja kohtasivat lopulta mahdistit El Tebissä. Britit alkoivat edetä ja joutuivat koko ajan kestämään mahdistien tykkitulta. Lopulta neliö pysäytettiin, ja britit avasivat tykkitulen. Konekiväärejä käytettiin ajamaan Kruppin tykkien miehistöt pois asemistaan. Tämän jälkeen neliö jatkoi kohti mahdistien vasenta sivustaa, jolloin neliö joutui mahdistiryhmien rynnäkköjen kohteeksi. Jalkaväen tulitus ei riittänyt pysäyttämään rynnäkköjä, vaan osa mahdisteista pääsi brittien asemiin saakka. Brittien muodostelmaan tuli reikä, jonne osa vihollisista pääsi juoksemaan. Heidät kuitenkin torjuttiin lisäjoukkojen avulla.
Mahdistien toinen rynnäkkö epäonnistui, ja he perääntyivät El Tebin linnoitettuihin asemiin. Britit erehtyivät luulemaan tätä paoksi ja lähettivät ratsuväkensä ajamaan mahdisteja takaa. Epätasaisessa maastossa tehokas ratsuväen rynnäkkö ei onnistunut, ja mahdistit eivät hajonneet rynnäkön edessä. Sen sijaan he väistivät brittien hevoset ja koettivat kaataa näitä heittoaseilla. Lopulta noin 30 mahdistien ratsumiestä hyökkäsi ratsuväkeä vastaan ja aiheuttivat näille tappioita, mutta tuhoutuivat lopulta itse. Samaan aikaan jalkaväki oli edennyt mahdistien sivustaan, miehitti heidän hylkäämänsä tykit ja käänsi ne mahdisteja vastaan. Noin kahdelta iltapäivällä mahdistit vetäytyivät yllättäen ja jättivät taistelukentälle noin 1 500 kuollutta ja saman verran haavoittuneita. Grahamin joukot menettivät kuolleina 5 upseeria ja 34 miestä. Haavoittuneita oli 16 upseeria ja 36 miestä. Kapteeni Arthur Knyvet Wilson sai toiminnastaan taistelun aikana Viktorian ristin.
Karankamäki

Karankamäki on kylä Mäntyharjun kunnassa, Etelä-Savossa. Valtatie 5 sivuaa Karankamäkeä etelästä, ja siltä on viitoitus kylään.
Kylän länsipuolella sijaitsee Peruvesi, joka laskee kylän eteläosassa jokien, koskien (Volan-, Esalan- ja Jusolankoskien) ja lampien kautta Karankamäen itäpuolella sijaitsevaan Lahnaveteen. Volankoskella on ainakin ollut mylly ja voimalaitos. 
Kylästä on koulukyytireitti kirkonkylässä toimivalle Mäntyharjun yhtenäiskoululle.
Karankamäen luoteispuolella on Pertunmaan kunta. Karankamäen kylän pohjoisosan voidaan tulkita jatkuvan Pertunmaan puolelle.
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2011

Vuoden 2011 Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Meksikossa 18. kesäkuuta – 10. heinäkuuta 2011 ja ne olivat järjestykseltään neljännettoista. Maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Meksiko kukistamalla loppuottelussa Uruguayn 2–0. Samalla Meksikosta tuli ensimmäinen maa, joka on voittanut alle 17-vuotiaiden MM-kilpailut kotimaassaan.
Meksiko valittiin isäntämaaksi FIFAn 58:nnessa kongressissa. Muut ehdokkaat isänniksi olivat Tšekki ja Iran.
Ottelut.
"Kellonajat Meksikon normaaliaikaa (UTC-5)"
Alkulohkot.
Perinteisen tavan mukaan lohkovoittajat ja lohkokakkoset sekä neljä parasta lohkokolmosta etenivät puolivälieriin.
Pudotuspelit.
Jos pudotuspeleissä varsinaisen peliajan jälkeen ollaan tasatilanteessa, jatkoaika jää välistä ja ottelu etenee suoraan rangaistuspotkukisaan.
Maalintekijät.
9 maalia
6 maalia
5 maalia
4 maalia
3 maalia
Koovee Rollers

Koovee Rollers on vuonna 2011 perustettu tamperelainen rullakiekon erikoisseura.
Seuran toiminta alkoi Nokialla jo vuonna 1997. Vuonna 1999 seura osallistui rullakiekon I-divisioonaan nimellä Näätä-HokkeY ja nousi seuraavaksi vuodeksi SM-liigaan. Vuosina 2001–2010 seura toimi nimellä Näätä Rollers. Näätä Rollers oli 2000-luvun menestyksekkäimpiä rullakiekkoseuroja Suomessa, voittaen Suomen mestaruuden vuonna 2007 oltuaan sitä ennen viidesti peräkkäin neljän parhaan joukossa, saldona kolme hopeaa ja yksi pronssi.
Rullakiekon pelaamisen olosuhteet Nokian jäähallissa alkoivat heiketä vuonna 2009. Kauden 2010 Näätä Rollers pelasi jo kokonaisuudessan Tampereella Hakametsän harjoitushallissa. Kaudeksi 2011 seura hakeutui Kooveen sateenvarjon alle muuttaen nimensä Koovee Rollersiksi.
Seura voitti heti ensimmäisellä Kooveen nimissä pelaamallaan kaudella Suomen mestaruuden 2011. Finaalissa Koovee Rollers kaatoi Vuorelan Veikot voitoin 2–1. Koovee Rollersin Markus Jokinen valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Samana vuonna 2011 Näätä Rollers voitti A-nuorten Suomen mestaruuden. Kausi 2018 oli jälleen menestyksellinen Koovee Rollersille, Vuorelan Veikot kaatui finaalisarjassa voiton 2-1 ja Kooveen Rollersin Juha Taponen palkittiin pudotuspelien MVP:nä.
Koovee Rollers on Rullakiekon SM-liigan menestynein joukkue 17 mitalillaan (3 kultaa, 11 hopeaa ja 3 pronssia).
Joukkue kaudella 2019.
Maalivahdit:
Kenttäpelaajat:
Joukkueenjohto:
Slow Food

Slow Food (suom. "hidas ruoka") on vuonna 1986 Italian Pratossa Carlo Petrinin kehittämä pikaruoan vastapainoksi muodostunut liike. Se oli ensimmäinen osa laajempaa hitausliikettä ("slow movement"). Liike on sittemmin laajentunut 150 maahan, ja sillä on 100 000 jäsentä. Liikkeen päämaja sijaitsee italialaisessa Bran kaupungissa.
Liike tukee lähiruokaa ja kiireetöntä ruoan valmistamista ja nauttimista. Tärkeää ovat puhtaat ja lisäaineettomat raaka-aineet sekä paikallisen ruokakulttuurin tukeminen.
Suomessa on 12 Slow Food -paikallisryhmää, niin sanottua conviviumia. Ne sijaitsevat Helsingissä, Turussa, Jyväskylässä, Hangossa, Tammisaaressa, Kristiinankaupungissa, Oulussa, Pirkanmaalla, Sipoossa, Uudessakaupungissa, Inkoossa ja Vaajasalmella.
Jousimiehen epäsäännöllinen kääpiögalaksi

Jousimiehen epäsäännöllinen kääpiögalaksi eli SagDIG (Sagittarius Dwarf Irregular Galaxy) on kääpiögalaksi Jousimiehen tähdistössä. Sen etäisyys Maasta on 3,4 miljoonaa valovuotta. Se löydettiin 13. kesäkuuta 1977 Schmidt-teleskoopilla. SagDIGin uskotaan kuuluvan Paikalliseen ryhmään.
Barnardin galaksi

Barnardin galaksi on epäsäännöllinen kääpiöellipsigalaksi Jousimiehen tähdistössä. Barnardin galaksin etäisyys Maasta on noin 1,6 miljoonaa valovuotta, eli se on yksi lähimpänä Linnunrataa sijaitsevista galakseista. Barnardin galaksin rakenne muistuttaa huomattavasti Pienen Magellanin pilven rakennetta. Galaksin magnitudi on 9,31, ja se kuuluu Paikalliseen ryhmään.
Galaksin havaitsi ensimmäisenä Edward Emerson Barnard 17. elokuuta 1884. Epäsäännöllisyyden, matalan kirkkauden ja lähellä olevien HI-alueiden vuoksi seuraavien 40 vuoden aikana havaitsijoilla oli vaikeuksia määritellä sitä ja se nimettiin moneen kertaan eri nimillä. Vasta vuonna 1922 Charles Dillon Perrine määritteli sen Pienen Magellanin pilven kaltaiseksi kohteeksi.
Pegasuksen kääpiögalaksi

Pegasuksen kääpiögalaksi (tunnetaan myös nimellä Pegasuksen epäsäännöllinen kääpiögalaksi) on kääpiögalaksi Pegasuksen tähdistössä. Sen löysi A.G. Wilson tuntemattomana ajankohtana 1950-luvulla. Pegasuksen kääpiögalaksin on arveltu olevan Andromedan galaksin satelliittigalaksi. Galaksin metallipitoisuuden ajateltiin virheellisesti olevan 10%, mutta virhe korjattiin 3%:iin vuonna 2005 tehdyissä tutkimuksissa. Galaksi kuuluu Paikalliseen ryhmään.
Sijainti ja etäisyys.
Pegasuksen kääpiögalaksi sijaitsee Pegasuksen tähdistössä, pohjoisella taivaanpuoliskolla. Sen etäisyys Maasta on arviolta noin kolme miljoonaa valovuotta. Galaksi on erillinen järjestelmä, eikä se kuulu Linnunrataan tai aurinkokuntaamme.
Näkyvyys ja kirkkaus.
Galaksin näennäinen kirkkaus on noin 13 magnitudia, mikä tekee siitä liian himmeän paljain silmin nähtäväksi. Sen havaitseminen vaatii vähintään 4,5–6 tuuman kaukoputken. Lähin paljain silmin näkyvä tähti sen läheisyydessä on 70 Pegasi.
Taivaallinen sijainti.
Galaksin taivaallinen sijainti ilmaistaan oikean nousun (23:28.36.2) ja deklinaation (14:44.35) avulla. Nämä koordinaatit sijoittavat sen taivaanpallon pohjoiselle puoliskolle, ekliptikan pohjoispuolelle.
Koko ja vertailu.
Pegasuksen kääpiögalaksin säde on noin 13 000 valovuotta, eli sen läpimitta on noin 26 000 valovuotta. Se on selvästi pienempi kuin esimerkiksi Linnunrata (noin 100 000 valovuotta) tai Andromeda (noin 220 000 valovuotta), mutta vastaa kooltaan tyypillistä epäsäännöllistä kääpiögalaksia.
Havaintojen luonne ja teknologiset rajoitteet.
Galaksista ei ole havaittu eksoplaneettoja eikä merkkejä elämästä. Sinne ei ole lähetetty luotaimia, eikä nykyinen teknologia mahdollista käytännön tutkimusmatkaa niin kauas. Etäisyyden vuoksi galaksia tarkastellaan sellaisena kuin se oli noin kolme miljoonaa vuotta sitten
Tähtienmuodostus.
Tutkimusten perusteella laaditut mallit viittaavat siihen, että galaksin tähtienmuodostus alkoi noin 15 miljardia vuotta sitten ja oli keskimäärin voimakkaampaa sen elinkaaren alkupuolella kuin loppupuolella. Viimeisinä ajanjaksoina tähtienmuodostus näyttää tapahtuneen purkauksittain eli ns. burst-muodossa, ja vaikka vanhempien aikakausien aikarakenne on vaikeampi määrittää, samanlainen purkauksittainen kehitys on voinut jatkua koko galaksin historian ajan.
Metallipitoisuuden kehitys viittaa varhaiseen ja nopeaan rikastumiseen, mikä puolestaan tukee ajatusta, että Pegasuksen evoluution alkuvaiheessa oli merkittävää kaasun sisäänvirtausta. Tämä antaa kuvan galaksista, joka alkoi muodostaa tähtiä jo varhain, samalla kun siihen kertyi lisää kaasua. Vastaava analyysi on aiemmin tehty vain yhdestä toisesta epäsäännöllisestä kääpiögalaksista, Barnardin galaksista, jossa myös havaitaan merkittävä määrä vanhoja ja keski-ikäisiä tähtiä. Tämä viittaa siihen, että monet epäsäännölliset kääpiögalaksit saattavat todellisuudessa olla vanhoja järjestelmiä, joissa on runsaasti ikääntyneitä tähtiä.
Noin 92 prosenttia Pegasuksen kääpiögalaksin massasta koostuu pimeästä aineesta, jota ei voida selittää tähdillä, jäännöstähdillä tai tähtien massajakauman jatkamisella kaikkein pienimassaisiin tähtiin asti.
Denisse van Lamoen

 
Denisse Astrid van Lamoen Gómez (s. 12. syyskuuta 1979) on chileläinen jousiampuja. Hän on tähtäinjousen maailmanmestari.
Van Lamoen sai hopeaa Winnipegin Pan-Amerikan kisoissa 1999 ja sijoittui 54:nneksi Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän voitti Pan-Amerikan mestaruuden Valenciassa 2004 ja Grand Prix -kilpailun Meksikossa 2005. Hän oli Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa viides Rio de Janeirossa 2006 ja Guadalajarassa 2010.
Van Lamoen voitti tähtäinjousen maailmanmestaruuden Torinossa 2011 kukistettuaan loppuottelussa georgialaisen Kristine Esebuan 6–2.
J. Karppanen

J. Karppanen Oy on Jouko J. Karppasen perustama, pääasiassa keikkamyyntiä tekevä tamperelainen ohjelmatoimisto. J. Karppanen Oy on perustettu vuonna 1985 ja se on edustanut mm. Eppu Normaalia, Kummeleita, Maija Vilkkumaata, Popedaa ja Yötä. Jouko J. Karppanen on ollut perustamassa myös Musiikki &amp; Mediaa, yhtä Suomen suurimmista musiikkialan ammattilaisten tapahtumista. J. Karppanen Oy työllisti vuonna 2011 kolme ihmistä.
EuroChallenge-kausi 2011–2012

Kausi 2011–2012 on EuroChallengen yhdeksäs kausi.
Tulokset.
Karsinta.
Karsinta ULEB Eurocupiin.
Joukkueet, jotka ovat mukana kyseisessä karsinnassa, karsivat paikasta ULEB Eurocupiin kaudeksi 2011–2012. Parien häviäjät pelaavat kauden 2011–2012 EuroChallengessa.
Karsinta EuroChallengeen.
Karsintojen voittajajoukkueet pääsevät mukaan kauden 2011–2012 EuroChallengeen, ja häviäjäjoukkueet putoavat pois.
Luettelo SM-liiga-seurojen kapteeneista

Nykyiset seurat.
SaiPa, Lappeenranta.
"Lähde:"
Tappara, Tampere.
"Lähde:"
TPS, Turku.
"Lähde:"
John Lee Hiong Fun-Yit Yaw

John Lee Hiong Fun-Yit Yaw (s. 5. lokakuuta 1933 Kota Kinabalu) on katolisen kirkon malesialainen pappi. Hän sai pappisvihkimyksensä 27. joulukuuta 1964, ja piispaksi hänet vihittiin 26. kesäkuuta 1987. Hänet oli 30. maaliskuuta nimitetty Kota Kinabalun hiippakunnan piispaksi. 23. toukokuuta 2008 Kota Kinabalusta tuli arkkihiippakunta ja sen piispasta arkkipiispa.
Lee Hiong Fun-Yit Yawia edelsi piispana Simon Michael Fung Kui Heong.
Bo (koira)

Bo (9. lokakuuta 2008 - 8. toukokuuta 2021) oli Yhdysvaltain 44. presidentin Barack Obaman ja hänen perheensä koira. Bo oli kastroitu urospuolinen portugalinvesikoira. Bo oli peräisin Texasista ja koira oli lahja senaattori Edward Kennedyltä. 4 vuotta Bon jälkeen valkoiseen taloon hankittiin toinen samaa rotua oleva koira nimeltään Sunny.
Bulgarija

Bulgarija () oli Neuvostoliiton aikana Tšekkoslovakian Komárnossa vuonna 1955 valmistunut risteilyalus, joka teki risteilyjä Volga- ja Don-jokien välillä. 10. heinäkuuta 2011 alus upposi Sjukejevon lähellä Volgaan ja vei mukanaan 208 henkeä. Alus oli risteilymatkalla Bolgarista Kazaniin, ja ainakin 98 ihmistä kuoli onnettomuudessa.
Alus oli 80,2 metriä pitkä, ja sen syväys oli 1,9 metriä. Aluksessa oli kaksi moottoria ja kaksi kantta. "Bulgarijan" risteilynopeus oli noin 11 solmua.
"Bulgarijan" uppoaminen on Venäjän historian tuhoisin siviilimerionnettomuus sitten vuoden 1986, jolloin SS "Admiral Nahimov" törmäsi rahtialukseen Mustallamerellä ja 483 ihmistä sai surmansa.
Uppoaminen.
10. heinäkuuta 2011 "Bulgarija" oli risteilyllä Volgalla, kun se joutui kovaan myrskyyn ja upposi muutamassa minuutissa noin kello 13.58 paikallista aikaa (08:58 UTC). Tapahtumapaikalla joki on noin 20 metrin syvyinen. Onnettomuuspaikalta kerättiin 98 kuolleen ruumiit. Laivassa oli tapahtumahetkellä 208 henkeä, vaikka laiva oli tarkoitettu vain noin 150 matkustajalle. Kuolleiden joukossa oli ainakin 50 lasta. Pelastuneita oli noin 80.
Onnettomuuden syy on epäselvä, mutta onnettomuustutkijoiden arvioiden mukaan syynä saattaa olla useita teknisiä vikoja. Laiva oli jo satamasta lähdettäessä kallistunut oikealle, ja toisen päämoottorin tiedettiin olleen rikkinäinen.
Reaktiot.
Presidentti Dmitri Medvedev esitti surunvalittelunsa ja vaati kaikkien matkustajaliikenteen kulkuvälineiden kunnon tarkistusta. Presidentti julisti myös kansallisen surupäivän onnettomuuden uhrien muistoksi.
Venäjän hätätilaministeriö päätti nostattaa uponneen aluksen, mutta se oli hankalaa. Alus oli kyljellään ja sukeltajien mukaan suhteellisen syvällä liejussa. Nosto onnistui 22. heinäkuuta, ja uhreja löytyi lisää. Alukselta puuttuivat asianmukaiset luvat. Paikallinen lupaviranomainen pidätettiin.
Madhumita Bisht

Madhumita Bisht (s. 5. lokakuuta 1964) on intialainen entinen sulkapalloilija.
Bisht osallistui olympialaisiin kerran, Barcelonassa 1992. Hän pääsi tuolloin kaksinpelissä toiselle kierrokselle saakka voitettuaan Islannin Elsa Nielsenin ja hävittyään myöhemmin brittiläiselle Joanne Muggeridgelle. 
Bisht voitti urallaan Intian-mestaruuden kaksinpelissä kahdeksan kertaa, nelinpelissä yhdeksän kertaa ja sekanelinpelissä kaksitoista kertaa. Hän sai Padma Shri -palkinnon urheilusaavutuksistaan vuonna 2006.
Bisfenolit

Bisfenolit ovat ryhmä kemiallisia yhdisteitä, joissa kaikissa on kaksi fenyyliryhmää. Useimpien rakenne perustuu difenyylimetaaniin, lukuun ottamatta bisfenoleita S, P ja M. Kaikkien nimessä esiintyy sana "bisfenoli" ja kirjain, joka kertoo rakennekemikaalin. Bisfenoli A on näistä tunnetuin, johon yleensä viitataan "bisfenolina".
Kaunojalkaseitikki

Kaunojalkaseitikki ("Cortinarius venustus") on melko harvinainen huopaseitikkien alasukuun ("Telamonia") kuuluva helttasieni. Se kasvaa syyskuussa tuoreissa ja lehtomaisissa kuusikoissa kuusen juurisienenä ja tunturikoivikoissa koivulla. Laji on levinneisyydeltään pohjoispainotteinen. Kaunojalkaseitikki ei sovellu syötäväksi.
Ulkonäkö.
Lajin 2–7 cm leveä lakki on aluksi puolipallon tai kartion mallinen, mutta muuttuu kasvaessaan laakean kuperaksi. Lakin reuna on pysyvästi kiertynyt sisäänpäin, ja siinä on varsinkin nuorena vaaleanliiloja suojusjätteitä. Yläpinta on väriltään okran- tai pähkinänruskea, toisinaan hyvin vaalea. Kolotyviset heltat ovat melko tiheässä. Ne ovat aluksi harmaanvalkeita mutta muuttuvat lopulta vaalean punaruskeiksi. 4–10 cm pitkä jalka kasvaa 0,5–1,2 cm paksuksi ja on väriltään syvän violetti muuttuen lopulta tyvestä kellanruskeaksi. Jalka on tasapaksu tai vähän nuijamainen. Vaaleanvioletti suojusjäte muodostaa jalkaan pysyvästi rengasvyöhykkeitä tai suomuhahtuvia. Jalan liila väri säilyy jopa kuivatuissa näytteissä, mikä on harvinaista seitikille. Paksu maltokerros on harmaaruskeaa, jalan yläosassa violettia ruskettuen tyveä kohden. Kaunojalkaseitikki tuoksuu miellyttävän hedelmäiseltä, mutta maku on mieto.
Kill the King

”Kill the King” on Rainbow-yhtyeen kappale, joka julkaistiin ensimmäisen kerran live-versiona albumilla "On Stage" (1977). Kyseinen versio julkaistiin samana vuonna myös 12-tuumaisena maxi-singlenä, jolloin se nousi Britannian singlelistalla sijalle 44. Kappaleen studioversio ilmestyi vuotta myöhemmin albumilla "Long Live Rock ’n’ Roll". Kappaleen ovat kirjoittaneet yhteistyössä Ritchie Blackmore, Ronnie James Dio ja Cozy Powell.
Vaikka kappaleen sanoituksia on pidetty väkivaltaisina, niiden kirjoittaja Ronnie James Dio on väittänyt laulun kertovan shakkipelistä.
Vuonna 1981 ”Kill the King” julkaistiin uudelleen singlenä. Tuolloin se pääsi Britanniassa listasijalle 41.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Juha Vuori (valmentaja)

Juha Vuori (s. 31. maaliskuuta 1975 Ulvila) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen laitahyökkääjä. Hän on Itävallan IceHL-liigassa pelaavan Klagenfurter AC:n apuvalmentaja.
Pelaajaura.
Vuori oli Porin Ässien kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten SM-pronssia vuonna 1993. Kaudella 1994–1995 Vuori sijoittui HIFK:n Jarkko Ruudun kanssa A-nuorten SM-liigan pistepörssissä toiseksi JYPin Juho Jokisen jälkeen. Kaudella 1995–1996 hän sijoittui siinä tehoilla 14+19=33 yhdeksänneksi ja voitti myös Ässien sisäisen pistepörssin. Joukkue joutui keväällä 1996 A-nuorten SM-liigan karsintoihin, mutta onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Vuori voitti koko karsintasarjan pistepörssin tekemällä 14 ottelussa tehot 11+14=25. Samalla kaudella hän pelasi myös viisi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Kauden 1996–1997 Vuori pelasi I-divisioonajoukkue Kokkolan Hermeksessä, jonka kolmanneksi paras pistemies hän oli Aleksandrs Matjevskisin ja Marko Lapinkosken jälkeen tehoilla 11+23=34. Vuori kävi vuodet 1997–2000 Bostonin yliopistoa. Kaudella 2003–2004 hän pelasi vielä kuusi Suomi-sarjaottelua Heinolan Kiekossa, jotka jäivät Vuoren pelaajauran viimeisiksi.
Valmentajaura.
Vuori suoritti Bostonin yliopistossa valmennuksen/liikuntatieteiden maisterin tutkinnon ja kävi myös Haaga-Helia ammattikorkeakoulua Vierumäellä, jossa hän opetti myös valmentajatutkintoon tähdänneitä opiskelijoita.
Bostonin yliopistossa opiskelun jälkeen Juha toimi valmentajana paikallisissa yliopistosarjoissa sekä toiminnan kehittäjänä Yhdysvaltain jääkiekkoliitossa Massachusettsin osavaltiossa. 
Vuosina 2005–2008 Vuori toimi Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana. Hän oli voittamassa MM-pronssia vuonna 2006. Kaudella 2007–2008 Vuori toimi myös SM-liigajoukkue Lahden Pelicansin videovalmentajana.
Kaudesta 2008–2009 Vuori on toiminut SM-liigajoukkue Rauman Lukon apuvalmentajana. Hän teki huhtikuussa 2008 2+2-vuotisen sopimuksen joukkueen kanssa. 1.1.2012 Juha Vuori nimettiin Rauman Lukon päävalmentajaksi, edellisen päävalmentajan Rauli Uraman jätettyä joukkueen kesken kauden. Sopimus solmittiin kauden 2011–2012 loppuun.
Kaudeksi 2016–2017 Vuori nimettiin Rauman Lukon päävalmentajaksi, mutta sai potkut marraskuun 2016 puolivälissä Lukon siihen asti vaisusti menneen kauden takia, ja Vuoren päävalmentajan paikalla korvasi Kari Heikkilä.
Zoël Amberg

Zoël Amberg (s. 25. syyskuuta 1992 Stans) on sveitsiläinen moottoriurheilija.
Ura.
Amberg aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili vuoteen 2008 saakka. Vuonna 2009 Amberg kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa, Formula Renault West European Cupissa ja Formula Renault Middle European Cup -mestaruussarjassa. Hän sijoittui neljänneksi Italian FR-sarjassa ja viidenneksi Sveitsin FR-sarjassa. Vuonna 2010 Amberg voitti Sveitsin Formula Renault -sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Formula Abarth -sarjassa, jossa hän voitti yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi.
Vuonna 2011 Amberg kilpaili GP3-sarjassa Atech CRS Racing-tallissa, jossa hän ei saavuttanut pisteitä. Samana vuonna hän ajoi European F3 Open -sarjassa kuusi kilpailua voittamalla yhden kilpailun. Vuonna 2012 Amberg siirtyi World Series by Renault -sarjaan saavuttaen kauden aikana yhden pisteen. Amberg jatkoi sarjassa vuonna 2013 saavuttaen kahdeksan pistettä. Vuonna 2014 Amberg jatkoi kolmannen kauden sarjassa saavuttaen yhden kakkossijan ja 66 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuonna 2015 Amberg siirtyi GP2-sarjaan Lazarus-tallin kuljettajaksi.
KK Zagreb

Košarkaški klub Zagreb on kroatialainen koripalloseura Zagrebista.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1970 nimellä KK Siget. Tätä nimeä käytettiin kuusi vuotta, jonka jälkeen nimeksi vaihdettiin OKK Novi Zagreb. Joukkue nousi Jugoslavian pääsarjaan kaudeksi 1989–1990, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi kahdentoista joukkueen sarjassa. Vuodesta 1991 lähtien seura käytti itsestään nimeä KK Zagreb. Kansainvälisissä sarjoissa Zagreb pääsi parhaimmillaan puolivälieriin vuosien 1993, 2008 ja 2010 Korać Cupissa sekä EuroChallengessa. Ensimmäisen mestaruuden seura voitti vuonna 2008, jolloin se voitti Kroatian cup-mestaruuden. Vuonna 2011 Zagreb voitti ensimmäisen Kroatian mestaruuden, minkä myötä se osallistuu kauden 2011–2012 Euroliigaan.
Lauluja rakkaudesta (Kaija Koon albumi)

Lauluja rakkaudesta on Kaija Koon vuonna 2007 julkaisema kokoelma-albumi.
Liskoankeriaat

Liskoankeriaat (Halosauridae) on piikkiankeriaskaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu liitukauden varhaisvaiheille, tällainen on muun muassa "Echidnocephalus". Nykyään liskoankeriaita elää 15 ja ne jaetaan kolmeen sukuun. Lajeja ovat muun muassa liskoankerias ("Aldrovandia roatrata"), siroliskoankerias ("Aldrovandia gracilis"), siipiliskoankerias ("Halosauropsis macrorhir"), atlantinliskoankerias ("Halosaurus guentheri") ja pikkuliskoankerias ("Halosaurus parvipennis").
Kooltaan liskoankeriaat ovat yleensä alle metrin. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia ja pyrstö sekä kuono ovat pitkät. Selkäeviä on yksi ja peräevä on hyvin pitkä. Liskoankeriaslajien suomut ovat melko kookkaat ja sykloidin muotoiset, väriltään ruskeat tai harmahtavat. Hampaat ovat kaloilla melko pienet. Koiraiden sieraimet ovat hyvin kehittyneet ja naaraat mahdollisesti viestivät koiraille feromonien välityksellä. Kuten naiskaloilla ja ankeriailla liskoankeriaiden poikanen on nauhamainen.
Levinneisyys ja elintavat.
Liskoankeriaat elävät Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenemeren alueella. Ne ovat syvänmeren kaloja ja elävät tyypillisesti 500–3 000 metrin syvyydessä. Kalat elävät lähellä pohjaa ja käyttävät ravintonaan pohjalla eläviä äyriäisiä ja monosukamatoja. Sukupuolijakauma on vnoutunut ja naaraita on huomattavasti enemmän kuin koiraita.
Kaupungin kasvot

Kaupungin kasvot on helsinkiläisyhtye Steel Cityn vuonna 1981 ilmestynyt esikoisalbumi, joka ilmestyi Tilt Records -levymerkillä. Levyn laulusolistina on Kaija Kokkola, joka saavutti 1990-luvulla suursuosion taiteilijanimellään Kaija Koo.
Latvian kansanäänestys parlamentin hajottamisesta 2011

Latvian kansanäänestys parlamentin hajottamisesta 2011 pidettiin 23. heinäkuuta 2011 silloisen presidentin Valdis Zatlersin, aloitteesta. Äänestyksessä 94,3 prosenttia äänesti maan parlamentin, saeiman, hajottamisen puolesta. Maassa järjestettiin parlamentin hajottamisen seurauksena uudet parlamenttivaalit 17. syyskuuta 2011. Zatlers perusti kansanäänestyspäivänä uuden puolueen, Zatlersin Reformipuolueen, joka osallistui näihin vaaleihin.
Televisiopuheessaan 28. toukokuuta 2011 presidentti Valdis Zatlers ilmoitti, että Latviassa järjestetään kansanäänestys parlamentin hajottamisesta korruptioepäilyjen takia. Syynä tähän on parlamentin päätös olla antamatta poliisille lupaa suorittaa kotietsintää kansanedustaja Ainārs Šlesersin kotona. Puheessaan Zatlers muun muassa syytti parlamenttia valehtelusta ja oligarkkien etujen ajamisesta.
Latvian perustuslain mukaan maan presidentti voi järjestää kansanäänestyksen parlamentin hajottamisesta. Zatlers on ensimmäinen Latvian presidentti, joka on käyttänyt tätä oikeutta. On arveltu, että kansanäänestyksen järjestäminen oli syynä sille, ettei parlamentti valinnut Zatlersia uudelleen presidentiksi Latvian presidentinvaalissa 2. kesäkuuta 2011.
Karate Kid II... kertomus jatkuu

Karate Kid II... kertomus jatkuu () on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintadraamaelokuva. Elokuvan on ohjannut John G. Avildsen ja käsikirjoittanut Robert Mark Kamen. Pääosissa näyttelivät Ralph Macchio ja Pat Morita.
Juoni.
Miyagi palaa 45 vuoden jälkeen takaisin Okinawalle tapaamaan kuolemaisillaan olevaa isäänsä. Hän ottaa mukaansa Danielin, joka tapaa saarella nuoren tytön Kumikon. Miyagin menneisyys alkaa palata takaisin, kun hän tapaa 45 vuoden jälkeen rakastamansa naisen Yukien, jonka hän jätti muutettuaan Yhdysvaltoihin, sekä vanhan ystävänsä Saton, joka on edelleen katkera Miyagille menneistä tapahtumista. Daniel puolestaan ajautuu riitoihin Saton veljenpojan, Chozen Toguchin kanssa.
Jokkantii

Jokkantii on Erkki Liikasen säveltämä, sanoittama ja esittämä kappale, jolla hän voitti Syksyn sävel -laulukilpailun vuonna 1976.
Liikanen osallistui ”Jokkantii”-kappaleella Syksyn säveleen ja voitti kilpailun finaalin, jossa kappaleen esitysnumero oli kuusi. Edellisenä vuonna hän oli voittanut kilpailun kappaleellaan ”Evakkoreki”. Liikanen osallistui seuraavan kerran Syksyn säveleen vuonna 1977.
”Jokkantii” julkaistiin singlenä, ja se oli singlelistalla marraskuussa 1976 neljäntenä ja joulukuussa viidentenä. Kappale julkaistiin myös kappaleen mukaan nimetyllä studioalbumilla, joka ylsi marraskuussa 1976 albumilistalla yhdeksänneksi. Kappaleen on myöhemmin levyttänyt Esko Rahkonen.
Kappale joutui hetkeksi aikaa esityskieltoon, sillä sen väitettiin ihannoivan sota-aikaa. Liikanen kiisti jyrkästi sodan ihannoinnin. Kappaleen nimen Liikanen otti Tuntemattomasta sotilaasta, muttei tiedä mitä se tarkoittaa, joskin Väinö Linnan Tuntemattomassa sotilaassa löydettiin äänilevy, jonka toisella puolella oli "Jokkantii ja jommaijjaa" ja toisella puolella Stalinin puhe.
Bundesliiga (naisten jalkapallo)

Bundesliiga () on Saksan korkein naisten sarjataso jalkapallossa.
Saksan jalkapalloliitto perusti naisten Bundesliigan 1990. Aluksi sarjaa pelattiin kahdessa lohkossa, mutta vuodesta 1997 alkaen sitä on pelattu yhdessä koko maan kattavassa lohkossa.
Joukkueet kaudella 2024–2025.
Saksan naisten pääsarjan joukkueet kaudella 2024–2025:
Etelä-Sudanin koripallomaajoukkue

Etelä-Sudanin koripallomaajoukkue edustaa Etelä-Sudania miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Etelä-Sudanin maajoukkue pelasi ensimmäisen maaottelunsa ugandalaista Power-seurajoukkuetta vastaan 13. heinäkuuta 2011. Etelä-Sudan hävisi ottelun lukemin 84–86.
David Musil

David Musil (s. 9. huhtikuuta 1993 Edmonton, Alberta, Kanada) on tšekkiläis-kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Extraligan HC Dynamo Pardubicessa. Edmonton Oilers varasi hänet toisella kierroksella 31. pelaajana kesällä .
Ura.
Seuraura.
David Musil syntyi vuonna 1993 Edmontonissa, kun hänen isänsä František Musil pelasi NHL:ää Calgary Flamesissa. Musil kasvoi sekä Brittiläisen Kolumbian Deltassa että Tšekissä. Hän pelasi kotimaassaan HC Dukla Jihlavassa, jossa voitti 27 syötöllään Tšekin alle 18-vuotiaitten sarjan puolustajien syöttöpörssin kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella 2008–2009 hän debytoi vain 15-vuotiaana miesten peleissä pelatessaan 14 runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa.
Kaudeksi 2009–2010 Musil perheineen muutti takaisin Deltaan. Koska hän ei pelannut Pohjois-Amerikassa, häntä ei varattu WHL Bantam Draftissa. WHL-joukkue Kootenay Ice kiinnitti hänet "erikoisdraftissa", mutta Musilin pyynnöstä Kootenay myi hänet deltalaiseen Vancouver Giantsiin, josta se sai vaihdossa ensimmäisen ja viidennen kierroksen varausvuorot. Musil teki ensimmäisellä WHL-kaudellaan 2009–2010 71 runkosarjaottelussa tehopisteet 7+25=32. KHL-joukkue SKA Pietari varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 12. pelaajana kesällä .
Kaudella 2010–2011 Musil teki WHL:n runkosarjassa 25 pistettä. NHL-joukkue Edmonton Oilers varasi hänet toisella kierroksella 31. pelaajana kesällä 2011. Musil oli varaustilaisuuden korkein tšekkivaraus. Tilanteesta erikoisen teki se, että hänen isänsä František on Oilersin kykyjenetsijä.
Maajoukkueura.
Musil edustaa kansainvälisellä tasolla Tšekkiä. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Musil pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2011, joista jälkimmäisessä turnauksessa hänet valittiin Tšekin top-3-pelaajaksi. Vuoden 2010 turnaus jäi Musililta väliin, koska Vancouver Giants eteni WHL:n läntisen konferenssin finaaleihin saakka. Hän ei pelannut myöskään alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 jalkavamman takia.
Muuta.
Musil on noin 800 NHL-ottelua pelanneen puolustajan ja nykyisen Edmonton Oilersin kykyjenetsijän, František "Frank" Musilin poika. Hänen äitinsä on entinen tennispelaaja Andrea Holíková. Musilin eno on yli 1300 NHL-ottelua pelannut Bobby Holík. Myös Musilin isoisä Jaroslav Holík ja isosetä Jiří Holík ovat entisiä jääkiekkoilijoita.
Sam Ellis

Sam Ellis (s. 23. kesäkuuta 1982) on englantilainen keskipitkien matkojen juoksija. Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006 hän sai pronssia 800 metrillä.
Nuorena Ellis juoksi 400 metrin matkaa ja menestyi monissa nuorisokisoissa vuosina 2000–2001. Hän oli kolmas Kansainyhteisön nuorten kisoissa vuonna 2000 ja juoksi nuorten EM-kisoissa 2001 Englannin joukkueessa, joka sai hopeaa 400 metrin viestissä. Vuonna 2002 Ellis vaihtoi 800 metrin matkalle. Hän juoksi oman ennätyksensä vuoden 2006 AAA:ssa eli Yleisurheilun Britannian-mestaruuskisoissa ja pääsi sillä Göteborgin EM-kisojen joukkueeseen. Siellä hän juoksi taktisesti hyvän juoksun ja sai ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa.
Ellis on syntynyt Barnsleyssä ja opiskellut arkkitehtuuria Sheffield Hallamin yliopistossa. Kauden 2007 hän kärsi polvivammasta.
Nitte Valo

Nitte Valo (s. 1977 Kiuruvesi) on suomalainen laulaja. 
Vuonna 2008 Valo valittiin Muusikoiden.net-sivustolla olleen hakuilmoituksen kautta Battle Beast -yhtyeen laulajaksi. Hän jätti yhtyeen syyskuussa 2012.
Hän lauloi Burning Point -yhtyeessä 2014 - 2019. Vuodesta 2019 hän on laulanut Dreamtale -yhtyeessä.
Dmitrij Jaškin

Dmitrij Jaškin (, s. 23. maaliskuuta 1993 Omsk, Venäjä) on tšekkiläis-venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura SKA Pietaria. Hänen isänsä Aleksei Jaškin on entinen Venäjän superliigan ja Tšekin Extraliigan puolustaja.
Ura.
Seuraura.
Jaškin syntyi Venäjällä, mutta muutti perheineen jo kahdeksan kuukauden ikäisenä Tšekin pääkaupunkiin Prahaan, kun hänen isänsä Aleksei siirtyi Vsetínská Hokejován joukkueeseen. Aleksei viihtyi Tšekissä koko loppu-uransa, joten koko Jaškinin perhe hankki maan kansalaisuuden. Dmitrij Jaškin ja hänen isoveljensä Mikhail aloittivat jääkiekon Vsetínská Hokejován junioreissa. Kaudeksi 2008–2009 he siirtyivät HC Slavia Prahaan. Tällä hetkellä Mikhail pelaa 2. Národní Hokejová Ligaa HC Benešovin riveissä.
Keväällä 2010 Dmitrij Jaškin voitti Tšekin U18-sarjan mestaruuden. Sibir Novosibirsk varasi hänet seuraavana kesänä koko ensimmäisenä pelaajana. Samana kesänä Jaškinin varasi myös WHL-seura Calgary Hitmen numerolla 60.
Kaudella 2010–2011 Jaškin debytoi Tšekin Extraliigassa ja teki tulokaskaudellaan 33 runkosarjaottelussa tehot 3+7=10 sekä 17 playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hänen kauttaan lyhensi noin kuuden viikon verran marraskuussa 2010 tullut polvivamma. NHL-seura St. Louis Blues varasi Jaškinin toisella kierroksella 41. pelaajana kesällä . Kaudella 2011–2012 hän haki pelituntumaa myös sarjatasoa alempaa 1. Národní Hokejová Ligan HC Berounští Medvědistä.
Jaškin varattiin uudestaan CHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyikin kaudeksi 2012–2013 hänet varanneeseen QMJHL-seura Moncton Wildcatsiin, vaikka hänellä oli vielä jäljellä sopimusvuosia Slavia Prahan kanssa. Seura antoi Jaškinille luvan siirtyä ja hakea pelituntumaa Pohjois-Amerikan kaukaloista.
Heinäkuussa 2021 Jaškin solmi vuoden ja arvoltaan 3,2 miljoonan dollarin sopimuksen Coyotesin kanssa. Lokakuussa 2022 hän solmi sopimuksen SKA Pietarin kanssa.
Maajoukkueura.
Jaškin edustaa kansainvälisellä tasolla Tšekkiä. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, mutta vuoden 2011 turnaus jäi häneltä väliin polvivamman takia. Jaškin pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011.
Martin Keller

Martin Keller (s. 26. syyskuuta 1986 Rochlitz, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikajuoksija ja EM-mitalisti.
Keller kuului Saksan pikaviestijoukkueeseen sen sijoituttua Pekingin kesäolympialaisissa 2008 viidenneksi ajalla 38,58. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 100 metrin juoksussa puolivälierissä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Keller voitti Saksan pikaviestijoukkueessa pronssia Ranskan ja Italian jälkeen ajalla 38,44. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän juoksi alkuerissä Saksan pikaviestijoukkueessa. Toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue sijoittui toiseksi.
Kellerin henkilökohtainen ennätys 100 metrin juoksussa on Ulmissa 6. heinäkuuta 2013 juostu 10,19 sekuntia ja sisäradoilla 60 metrin juoksussa Leipzigissa 26. helmikuuta 2011 juostu 6,65 sekuntia. 11. toukokuuta 2013 Keller juoksi +3,7 metrin myötätuulessa 100 metriä aikaan 9,99.
9/11-totuusliike

9/11-totuusliike () on näkyvin Yhdysvalloissa tapahtuneiden Syyskuun 11. päivän iskujen salaliittoteorioita tukeva ryhmä. Useimmat 9/11-totuusliikkeen jäsenistä väittävät, että New Yorkin World Trade Centerin rakennukset WTC1, WTC2 ja WTC7 räjäytettiin ja/tai että United Airlinesin lento 93 ammuttiin alas. Totuusliikkeellä ei ole yhteistä näkemystä syyllisistä, vaan liikettä yhdistää ”viralliseksi selitykseksi” koettujen eri näkökulmien, erityisesti Yhdysvaltain hallinnon näkemysten torjuminen. 
Osa liikkeen jäsenistä väittää, että reittiliikennelentokone ei syöksynyt Pentagoniin. Tästä ei kuitenkaan ole yksimielisyyttä 9/11-totuusliikkeen sisällä. Osa uskoo, että American Airlinesin lento 77 törmäsi Pentagoniin, mutta sen sallittiin tapahtua ajamalla armeijan puolustus alas.
Sädelihas

Sädelihas on silmässä lähellä kovakalvoa oleva lihas, jonka tehtävänä on akkommodaatio eli tarkennus katseltavaan kohteeseen. Se on parasympaattisesti hermotettu, sileä, rengasmainen lihas, jossa on rengasmaisesti, viistosti ja säteittäisesti kulkevia lihassyitä. Sädelihas on heikosti kiinni kovakalvossa, ja irtoaa helposti mikäli väliin joutuu nestettä, varsinaisesti se on etureunastaan kammiokulmassa kovakalvon kannuksessa, sekä takareunastaan suonikalvon elastisissa säikeissä.
Sädelihaksen supistuminen aiheuttaa tarkennuspisteen siirtymisen lähemmäksi, koska mykiö muuttuu kuperammaksi ja sen taittovoima lisääntyy.
Sykloplegia eli akkommodaatiohalvaus tarkoittaa sädelihaksen lamautumista. Esimerkiksi monilla antikolinergeillä eli asetyylikoliinireseptorien estäjillä on sädelihasta lamaava ominaisuus.
Alexander Kosenkow

Alexander Kosenkow (, s. 14. maaliskuuta 1977 Tokmok, Kirgiisien SNT, Neuvostoliitto) on saksalainen pikajuoksija ja EM-mitalisti.
Kosenkow kilpaili 100 metrin juoksussa ja Saksan pikaviestijoukkueessa Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän juoksi jälleen Saksan pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui viidenneksi ajalla 38,58. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 Kosenkow sijoittui Saksan pikaviestijoukkueen mukana neljänneksi, mutta Dwain Chambersin dopingrikkomuksen myötä mestaruuden voittanut Ison-Britannian joukkue hylättiin ja Saksa nousi pronssille. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Kosenkow voitti Saksan pikaviestijoukkueessa toisen EM-pronssinsa Ranskan ja Italian jälkeen ajalla 38,44. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Kosenkow juoksi Saksan 4 x 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui hopealle ajalla 38,44.
Kosenkowin henkilökohtainen ulkorataennätys 100 metrin juoksussa on Leverkusenissa 3. elokuuta 2003 juostu 10,14 sekuntia, 200 metrin juoksussa Ulmissa 5. heinäkuuta 2009 juostu 20,43 sekuntia ja sisäradoilla 60 metrin juoksussa Sindelfingenissa 13. helmikuuta 2000 juostu 6,62 sekuntia.