tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Frasikleia-kore

Frasikleia-kore on Frasikleia-nimistä neitoa esittävä antiikin kreikkalainen kore-veistos. Se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 550–540 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 11) Ateenassa.
Kore on nuoren Frasikleian hautaveistos ja esittää oletettavasti neitoa itseään puettuna täysipituiseen hihalliseen khitoniin sekä kukkaseppeleeseen. Neidon vasemmassa kädessä on lootuksen kukan nuppu. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja se on ollut alun perin maalattu, mutta värit ovat haalistuneet lähes kokonaan. Khiton on ollut maalattu punaiseksi. Varsinaisen veistoksen korkeus on 1,79 metriä ja korkeus jalustalla 2,12 metriä. Jalustassa on piirtokirjoitus, joka kertoo neidon kuolleen nuorena ennen kuin sai astua avioon:
Lisäksi piirtokirjoitus mainitsee veistoksen tekijän, Aristion Paroslaisen. Kore on löydetty Attikasta antiikin aikaisen Myrrhinuksen demoksen alueelta 1970-luvulla yhdessä samantyylisen kuros-patsaan kanssa. Piirtokirjoitus löytyi jo vuonna 1729, ja osattiin yhdistää veistokseen heti sen löytymisen jälkeen. Veistos on yksi parhaiten säilyneitä ja tunnetuimpia kore-veistoksia.
Paionioksen Nike

Paionioksen Nike on Paionioksen veistämä voitonjumalatar Nikeä esittävä antiikin kreikkalainen veistos. Se on tehty klassisella kaudella noin vuonna 425–420 eaa. Veistos sijaitsi Olympian pyhäkköalueella ja on nykyisin sijoitettu Olympian arkeologiseen museoon.
Veistoksen jalustassa olevan piirtokirjoituksen mukaan se on tehty juhlistamaan messenialaisten ja naupaktoslaisten voittoa sodassa. Kyseessä on joko voitto spartalaisista Olpain taistelussa tai Pyloksen ja Sfakterian vapauttaminen spartalaisten vallasta, mitkä kummatkin tapahtuivat ateenalaisten avustuksella 426–425 eaa. Pausaniaan mukaan piirtokirjoituksessa ei kuitenkaan mainita voiton kohdetta siksi, että messenialaiset pelkäsivät spartalaisia eivätkä halunneet kehuskella voittaneensa nämä.
Veistos esittää siivekästä voitonjumalatarta, jonka peplos liehuu tuulessa. Teos on kuitenkin pahoin vaurioitunut, ja muun muassa sen kasvot, kaula, siivet ja osa käsistä puuttuvat. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen korkeus on noin 1,98 metriä. Se on alun perin ollut sijoitettu Olympian suuren Zeuksen temppelin kaakkoiskulman edustalle noin 6 metriä korkean kolmikulmaisen pylvään päähään. Veistos löytyi saksalaisten suorittamissa Olympian arkeologisissa kaivauksissa 1875–1876. Se on entistetty useasta osasta.
Knidoksen Afrodite

Knidoksen Afrodite oli Praksiteleen noin vuonna 360–330 eaa. veistämä antiikin kreikkalainen Afroditea esittänyt veistos. Se oli sijoitettu Afrodite Euploian temppeliin Knidoksessa. Veistos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan siitä tehtyjen kopioiden kautta.
Veistos esittää rakkaudenjumalattaren juuri riisuuntuneena ja astumassa kylpyyn. Jumalatar peittää häpynsä oikealla kädellään. Vaate on hänen vasemmassa kädessään (tai joissakin kopioissa ripustettuna vasemmalle puolelle esimerkiksi suurikokoisen ruukun päälle). Plinius vanhemman mukaan Praksiteles teki samaan aikaan kaksi Afrodite-veistosta, joista puettu myytiin Kosiin ja riisuttu Knidokseen. Knidoksen Afroditesta tuli kuuluisampi. Veistos on ensimmäisiä, jossa jumalatar tai kunniallinen nainen yleensä esitetään täysin alastomana, mikä oli aiemmin ollut tyypillistä miehiä esittäville veistoksille, kuten kuros-patsaille. Praksiteleen kerrotaan käyttäneen mallinaan Fryne-nimistä hetairaa. Alkuperäinen veistos oli tehty marmorista.
Knidoksen Afroditea ylistettiin antiikin kirjallisuudessa usein, ja siitä tehtiin useita kopioita erityisesti roomalaisella ajalla. Kyseistä Afrodite-tyyppiä kutsutaan nimellä "Venus pudica", ”siveellinen Venus”. Parhaiten säilynyt kopio on Vatikaanin museossa. Tyyppiä edustavat myös muun muassa Medicin Venus ja Capitoliumin Venus. Nykyisinkin Knidoksen Afrodite on Praksiteleen veistoksista tunnetuin ja ehkä jopa koko antiikin Kreikan tunnetuin veistos Milon Venuksen ohella.
Praksiteleen Hermes

Praksiteleen Hermes eli "Dionysos-lasta kantava Hermes" on Praksiteleen veistämä antiikin kreikkalainen veistos, joka esittää nimensä mukaisesti Hermestä ja Dionysos-lasta. Se on veistetty klassisen kauden lopulla noin vuonna 340 eaa. Veistos sijaitsi Olympian pyhäkköalueella Heran temppelissä ja on nykyisin sijoitettu Olympian arkeologiseen museoon.
Veistos esittää Hermestä, joka pitää toisessa kädessään vielä vauvaikäistä Dionysosta ja toisessa kädessään viinirypäleterttua, jota kohti lapsi kurottaa. Kohtaus liittyy kreikkalaisen mytologian kertomukseen, jossa Zeus antoi vastasyntyneen Dionysoksen Hermeelle vietäväksi vuorinymfien hoiviin turvaan Heran vihalta.
Pausanias kertoo nähneensä veistoksen Heran temppelissä noin vuonna 174 jaa. Veistos löytyi saksalaisten suorittamissa Olympian arkeologisissa kaivauksissa vuonna 1877.
Kykladiset paistinpannut

Kykladisilla ”paistinpannuilla” viitataan kykladisen kulttuurin aikaisiin pronssikautisiin esineisiin, jotka muistuttavat ulkonäöltään paistinpannua. Tällaisia esineitä on löydetty lukuisia eri puolilta Egeanmeren aluetta. Niiden todellista käyttätarkoitusta ei kuitenkaan tunneta.
Niin kutsutut ”paistinpannut” ovat suhteellisen pyöreitä ja litteitä. Niissä on yleensä jonkinlainen kahva, joiden tyypit vaihtelevat. Esineet on yleensä tehty terrakotasta, mutta myös kivestä ja pronssista tehtyjä esineitä tunnetaan. Monet esineet on koristeltu erilaisilla kuvituksilla. Paistinpannuja on löydetty muun muassa Kykladeilta, Euboialta, itäiseltä Kreetalta, Manner-Kreikasta ja Anatoliasta. Ensimmäiset löydettiin 1800-luvun lopulla. Kykladiset paistinpannut ovat kulttuurin toinen omaperäinen esinetyyppi niin kutsuttujen kykladisten idolien ohella.
Esineet eivät todennäköisesti ole olleet todellisuudessa paistinpannuja, koska niissä ei ole merkkejä paistamisesta. Esineiden on ehdotettu olleen muun muassa lautasia; peilejä; koristeita; hautalahjoja; idoleita; rituaali- tai kulttiesineitä, kuten juomauhriastioita; rumpuja; tai jonkinlaisia navigointivälineitä. Koska kaikissa ei ole koristelua ja niitä löytyy usein kotiympäristöstä, ne ovat todennäköisesti olleet jonkinlaisia käyttöesineitä. Niitä löytyy usein haudoista, mutta ne eivät välttämättä ole olleet puhtaasti hautalahjoja tai kultti- tai rituaaliesineitä. Lautasteoriaa tukee se, että joissakin esineissä on merkkejä siitä, että niissä olisi voinut olla korkeammat reunat. Myös haudoissa ne ovat voineet olla ruoka-astioina. Peileinä esineet olisivat voineet toimia niin, että ne olisi täytetty vedellä tai öljyllä.
Tanagralaiset pienoispatsaat

Tanagralaiset pienoispatsaat eli "tanagralaiset figuriinit" olivat antiikin kreikkalaisia terrakotasta tehtyjä pieniä patsaita, joita valmistettiin hellenistisellä kaudella 300-luvulta eaa. lähtien erityisesti Tanagran kaupungissa Boiotiassa. Niitä on kuitenkin valmistettu myös muualla. Nimensä ne ovat saaneet juuri Tanagrasta, josta tehtiin ensimmäiset löydöt.
Tanagralaisten pienoispatsaiden huippukautta olivat noin vuodet 330–200 eaa. Niiden alkuperä saattaa olla Ateenassa, jossa vastaavia pienoispatsaita myytiin uskonnollisiin käyttötarkoituksiin sekä eräänlaisina muistoina teatterikäynnistä. Patsaat esittävät yleensä naisia, mutta joskus myös miehiä tai lapsia. Osa on kulttikuvia, mutta suuri osa esittää tavallisia ihmisiä arkipäiväisissä vaatteissa ja askareissa. Osa hahmoista vaikuttaa perustuvan Menandroksen luoman niin kutsutun uuden komedian hahmoihin. Toisaalta osa hahmoista on hienosti puettuja ja ne esittävät mahdollisesti uskonnollisiin juhliin osallistuvia naisia. Yleisiä vaatteita ovat peplos, khiton ja himation sekä erilaiset aurinkohatut.
Patsaat valmistettiin muoteilla, jonka jälkeen muotoiltu savi poltettiin ja maalattiin. Patsaita on löydetty suuria määriä niin yksityisasunnoista, pyhäköistä kuin haudoistakin.
Destiny’s Child (albumi)

Destiny’s Child on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 1998. Levy myi maailmanlaajuisesti 3 miljoonaa kappaletta.
Henri Louste

Henri Louste (s. 2. joulukuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja. Jalkapallossa hän on pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Louste edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä. Futsalin puolella Louste pelaa kaudella 2019-2020 futsal-liigaa hallitsevan mestarin Kampuksen Dynamon riveissä. Louste on pelannut aiemmin liigafutsalia myös FC Kemin riveissä. 
Louste pelasi vuosina 2010–2011 PS Kemissä 26 Ykkösen ottelua. Kauden 2012 hän pelasi Kolmosessa FC-88:ssa. Vuodet 2013–2015 Louste pelasi Kakkosessa, jossa hän edusti TP-47:ää 38 ottelussa ja syyskuusta 2014 alkaen TPV:tä 27 ottelussa.
Kaudeksi 2016 Louste palasi Veikkausliigaan nousseeseen PS Kemiin. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 28. toukokuuta, kun PS Kemi voitti Interin vieraissa 2–0.
Muistoja alikehityksen ajoilta

Muistoja alikehityksen ajoilta ("Memorias del subdesarrollo") on Tomás Gutiérrez Alean ohjaama kuubalainen elokuva vuodelta 1968. Ohjaajansa pääteoksena pidetty elokuva perustuu Edmundo Desnoesin romaaniin ja kertoo eurooppalaismielisestä intellektuellista Kuuban vallankumouksen aikana.
Elokuvan päähenkilö on kirjailija Sergio Carmona, jolla ei ole mitään kirjoitettavaa. Hänen perheensä paettua vallankumousta Floridaan hän elää porvarillisena talonomistajana, sivullisena, joka vastustaa vallankumousta eikä kykene osallistumaan yhteisönsä elämään. Elokuvassa kuvataan Kuuban ohjuskriisin aikaa lokakuussa 1962, jolloin kaikkialla maassa järjestetään kiireellä puolustusta mahdollisen hyökkäyksen varalta.
Myöhempi arvostus.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Hiltulanlahden koulu

Hiltulanlahden koulu on Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosassa toimiva, suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulun rehtorina toimii Harri Korteniemi. 
Koulu muutti valtatien läheiseen, äänekkääseen ympäristöön nousseeseen uudisrakennukseen lukuvuoden 2019-2020 alussa. Samassa rakennuksessa toimii päiväkoti. Uusi koulu on ensimmäinen rakennusvaihe Kuopion eteläiselle taajama-alueelle suunnitellusta yli 500 oppilaan alakoulusta. Koulun rakensi Lemminkäinen elinkaarimalliin pohjautuvalla sopimuksella. Ensimmäinen rakennusvaihe käsitti 300 oppilaan ja 72 esikoululaisen alakoulun sekä 122 lapsen päiväkodin. Liikunta-, ruokailu-, ja piha-alueet on mitoitettu riittämään myös mahdollisen toisen rakennusvaiheen - 150 oppilaan alakoulun lisärakennuksen - tuomat käyttäjätarpeet. 
Aiempi koulurakennus oli vuodelta 1926; sen viereen oli pystytetty laajennukseksi viipalekoulu vuonna 2003 ja lisätiloja oli haalittu myös yksityisestä päiväkodista. Koulua käy noin 170 oppilasta (2017).
Hirvilahden koulu

Hirvilahden koulu oli Kallaveden länsirannalla sijaitsevassa Kuopion Hirvilahden kylässä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Kahden opettajan kyläkoulua kävi 25 oppilasta (2016–2017). Pihapiirissä toimi myös päiväkoti. Vuonna 2021 koulu yhdistettiin Kaislastenlahden ja Rytkyn koulun kanssa Von Wrightin kouluksi.
Jynkän koulu

Jynkän koulu on Kuopion Jynkässä toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy noin 400 oppilasta (2025). Koululla on tilat 540 oppilaalle. Koulun yhteydessä toimivat lisäksi Jynkän lähikirjasto sekä Jynkän nuorisotila Jynäri. 
Jynkän nykyinen koulurakennus otettiin käyttöön kesällä 2017. Jynkän aiempi vuonna 1980 valmistunut koulurakennus kärsi vakavista sisäilmaongelmista, ja se purettiin. Uuden koulun kustannusarvio oli 13,6 miljoonaa euroa. Myöhemmin uutta koulurakennusta laajennettiin lisäten esiopetus- ja nuorisotiloja, ja laajennuksen arvioitu kustannus oli 3,3 miljoonaa euroa. Laajennustilat valmistuivat keväällä 2024.
Mustasatulamörsky

Mustasatulamörsky ("Helvella atra") on mörskyihin luettava kotelosienilaji. Se on usein huomattavan tummalakkinen, tuhkanharmaa ja sekoitettavissa mustamörskyyn ("Helvella lacunosa"). Mustasatulamörsky on lakiltaan sileähkö, satulamainen. Sen jalka on sileä toisin kuin mustamörskyllä. Laji kasvaa suhteellisen harvinaisena kosteikoissa ja tuoreissa metsissä. Laji ei ole ruokasieni.
Mustasatulamörskyn koko vaihtelee suuresti. Lakin halkaisija on 3-8 cm ja koko sieni voi olla 10 cm korkea.
Kemppaanmäen koulu

Kemppaanmäen koulu oli Kuopion länsiosassa, Karttulan Syvänniemen kylällä toiminut suomenkielinen alkuopetuksen kyläkoulu (luokka-asteet 0–2). Koulua kävi noin 30 oppilasta. Hallinnollisesti se oli kytketty opetusysiköksi Karttulan keskustaajamaan rakennettavaan Kissakuusen kouluun (yhtenäiskoulu). 
Sittemmin Kemppaanmäen koulun opetus on jaettu muualle: osaksi Kissakuusen kouluun Karttulan kirkonkylälle ja Pihkainmäen kouluun Pihkainmäelle.
Pirtin koulu

Pirtin koulu on Kuopion Pirtin kaupunginosassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulun päärakennus valmistui vuonna 1998 ja oli tarkoitettu 420 oppilaalle. Oppilasmäärien kasvaessa tilat kävivät ahtaaksi; lisätilaa on saatu neljästä viipalekoulusta. Lukuvuonna 2021–2022 koulussa oli yhteensä 695 oppilasta.
Kissakuusen koulu

Kissakuusen koulu on Kuopion Karttulan kirkonkylässä ja Syvänniemen kylällä toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Nimellä voidaan jossain yhteydessä viitata pelkästään Kissakuusen yläkouluun (luokka-asteet 7–9).
Yhtenäiskoulu muodostuu toistaiseksi (2016) kolmesta opetusyksiköstä:
Koulussa on runsas 270 oppilasta (2016).
Kissakuusen yksikön (koulukeskuksen) viressä toimii Karttulan kirjasto. Kissakuusen koululle rakennetaan uusi koulurakennus Kissakuusentie 20:n tontille. Tätä ennen eli vuosina 2016–2018 Kissakuusen yksikkö toimii osin Karttulan koulukeskuksessa ja osin väistötiloissa entisellä valtion virastotalolla eli V-talolla.
Minna Canthin koulu

Minna Canthin koulu on Kuopion Niiralassa toimiva, alkujaan vuonna 1960 perustettu suomenkielinen yläkoulu, jossa on luokka-asteet 7.–10. Koulua käy noin 800 oppilasta.Koulussa työskentelee noin 70 eri aineiden-opettajaa. Koulussa on myös mahdollisuus opiskella saksan kieltä.
Aiemmin myös lukio.
Aiemmin Minna Canthin yläasteen yhteydessä oli Minna Canthin lukio, jossa toimi myös ilmaisutaidon linja. Elokuussa 2015 tämä runsaan 300 oppilaan lukio yhdistettiinKuopion yhteiskoulun musiikkilukion kanssa uudeksi Kuopion taidelukio Lumitiksi. Kuopion taidelukion sijoituspaikaksi tuli musiikkilukion käytössä ollut kiinteistö Minna Canthin kadulla.
Jynkänlahden koulu

Jynkänlahden koulu on Kuopion Jynkän kaupunginosassa toimiva, alkujaan vuonna 1968 (jolloin Jynkkä oli vielä osa Kuopion maalaiskuntaa, vuotta ennen liitosta kaupunkiin) rakennettu suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulurakennus peruskorjattiin vuosina 2004-2006. Koulussa oli syksyllä 2020 yhteensä 438 oppilasta.
Riistaveden koulu

Riistaveden yhtenäiskoulu, aiempi Riistaveden koulu on Kuopion Riistaveden keskustaajamassa Melalahdessa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (aiemmin luokka-asteiden 7-9 yläkoulu). Se kuuluu hallinnollisesti yhteen ja muodostaa yhtenäiskoulun Vehkalammen alakoulun kanssa. Näin muodostettua yhtenäiskoulua käy noin 290 oppilasta (2016). Riistaveden Nuorisotila Kormu sijaitsee koulurakennuksen yhteydessä.
Riistaveden yhtenäiskoululle valmisui uudisrakennus Riistaveden koulun tontille; tämä Riistaveden monitoimijatalo otettiin käyttöön elokuussa 2023. Rakennukseen muuttuvat myös Riistaveden kirjasto ja nuorisotoimi
Hatsalan klassillinen koulu

Hatsalan klassillinen koulu eli Hatsalan koulu on Kuopion Hatsalassa, valtatie 5:n (E63) ja Savon radan välisellä maa-alueella sijaitseva suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulua käy noin 700 oppilasta (2023-2024).
Koulussa on yleis- ja kaksikielistä (suomi-englanti), sekä painotettua (kuvataide ja urheilu) opetusta.
Kalevalan koulu

Kalevalan koulu on Kuopion Linnanpellon kaupunginosassa toimiva luokka-asteiden 1-6 alakoulu. Samalla nimellä toimi heinäkuuhun 2016 saakka suomenkielinen, yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9), joista Pohjantien yksikkö (Pohjantie 2) jatkoi nimellä Kalevan koulu ja aiempi Kalevalan yksikkö (Linnanpellonkatu 25, ) lakkautettiin.
Lakkautuspäätöksen jälkeen alakoululaiset (luokka-asteet 1–6) jatkoivat uudelleennimetyssä Pohjantien koulussa, ja yläkoulun oppilaat siirtyivät Hatsalan klassilliseen kouluun.
Alainen Särkilampi

Alainen Särkilampi (myös Alanen Särkilampi ) on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Alainen Särkilampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 550 metriä, leveys 350 metriä ja pinta-ala 13 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kansallispuiston eteläpuolella ja Solastensuon Kaulinnevan lounaispuolella olevassa kangasmaastossa. Liesijoki virtaa järven läpi pohjoisesta etelään. Noin 350 metriä yläjuoksulla sijaitsee Ylinen Särkilampi ja 1,6 kilometriä alajuoksulle päin sijaitsee Särkijärvi. Alaiseen Särkilampeen laskee pari lyhyttä pelto-ojaa ja itärantaan tulee luontainen oja, joka tuo lampeen Jaulinnevan tiheästi ojitetun eteläosan kuivatusvedet. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Länsirannalle ja kaakkoisrannalle ulottuvat kahden maatilan pellot, ja lammella on niiden lisäksi seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Juhtimäeltä pohjoiseen kulkevalta tieltä. Tie sivuaa lammen itärantoja.
Virkistys.
Alaisen Särkilammen läpi virtaava Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa. Järven rannalla on vuokrattavana mökkejä ja majatalo.
Pitkälahden koulu

Pyörön koulun Pitkälahden yksikkö (ent. Pitkälahden koulu) on Kuopion Pitkälahdessa toimiva, vuonna 1932 perustettu suomenkielinen alaluokkien 1-2 ja esikoulun opetuspiste.
Luettelo televisiosarjan Mr. Robot jaksoista

"Mr. Robot" on yhdysvaltalainen jännitysdraamasarja, jonka on luonut Sam Esmail. Sarjan päähenkilö on Elliot Alderson (Rami Malek), hakkeri ja kyberturvallisuusteknikko, joka kärsii sosiaalisesta fobiasta ja masennuksesta. Hänet värvää anarkisti nimeltä ”Mr. Robot” (Christian Slater), joka johtaa haktivistiryhmää fsociety. Ryhmän tavoitteena on poistaa kaikki velka iskemällä suuryhtiö E Corpia vastaan.
Sarjan ensimmäinen jakso tuli saataville useissa internet- ja VOD-palveluissa 27. toukokuuta 2015, ja sarjasta tilattiin toinen tuotantokausi, ennen kuin ensimmäistä jaksoa oli ehditty näyttää USA Networkillä 24. kesäkuuta 2015. Kaksitoista jaksoa sisältävä toinen tuotantokausi alkoi 13. heinäkuuta 2016. USA Network tilasi sarjasta kolmannen tuotantokauden 16. elokuuta 2016, ja se esitettiin vuonna 2017. Neljäs tuotantokausi tilattiin 13. joulukuuta 2017. Sarja on julkaistu myös DVD- ja Blu-ray-tallenteina.
Yleiskatsaus.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Haapaniemen koulu

Haapaniemen koulu on Kuopion Haapaniemen kaupunginosan Mölymäellä, lähellä Kuopion keskuskenttää toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy noin 340 oppilasta.
Arkkitehtuuriltaan koulurakennus edustaa tyypillistä 1950-luvun koulua, jonka massoittelu ja aukotus ilmaisevat käyttötarkoituksen. Vuonna 1955 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Seppo Ruotsalainen, joka työskenteli Kuopion kaupunginarkkitehtina.
Where’s My Perry?

Where’s My Perry? oli Finias ja Ferb-teemainen spin-off-videopeli suositusta Disney Interactive Studiosin Where’s My Water?-videopelistä, päähenkilönään Nokkaeläin Perry. Se oli pulmapeli jonka kehitti Creature Feep ja julkaisi Disney Interactive Studiosin tytäryhtiö Disney Mobile. Peli julkaistiin iOS-alustoille 28. kesäkuuta 2012, Android-alustoille 18. heinäkuuta 2012 ja 10. joulukuuta 2013 Windows Phone-alustoille. Peli oli saatavilla myös BlackBerry 10-alustoille.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – miesten kaksinpeli

Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, mutta hän hävisi tänä vuonna loppuottelussa Stanislas Wawrinkalle.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – naisten kaksinpeli

Flavia Pennetta voitti turnauksen vuonna 2015, mutta ei puolusta mestaruuttaan lopetettuaan uransa vuoden 2015 päätteeksi.
Angelique Kerber voitti mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Karolína Plíškován.
Ylinen Särkilampi

Ylinen Särkilampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Ylinen Särkilampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 350 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 3 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kanasallispuiston eteläpuolella heti Alaisen Särkilammen yläpuolella. Ympäristössä on ojitettuja soita, mutta lammen lähiympäristö on kangasmaastoa soistunutta itärantaa lukuun ottamatta. Liesijoki virtaa lammen läpi ja siihen laskee neljä suo-ojaa. Alajuoksulla on heti Alainen Särkilampi ja neljä kilometriä yläjuoksulle yhtyy Seitsemisjoki Liesijokeen. Sieltä 750 metriä yläjuoksulle sijaitsee Kettulammi. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Itärannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Juhtimäeltä pohjoiseen kulkevalta tieltä.
Virkistys.
Lammen läpi virtaava Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – naisten nelinpeli

Martina Hingis ja Sania Mirza voittivat turnauksen vuonna 2015, mutta he eivät pelanneet tänä vuonna yhdessä. Mirza pelasi Barbora Strýcován kanssa, mutta he hävisivät puolivälierissä. Hingis pelasi Coco Vandeweghen kanssa, ja he hävisivät välierissä. Molemmat parit hävisivät Caroline Garciaa ja Kristina Mladenovicia vastaan.
Bethanie Mattek-Sands ja Lucie Šafářová voittivat mestaruuden päihittämällä loppuottelussa Garcian ja Mladenovicin.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – miesten nelinpeli

Pierre-Hugues Herbert ja Nicolas Mahut olivat puolustava mestaripari, mutta he hävisivät välierissä parille Jamie Murray ja Bruno Soares. Murray ja Soares voittivat lopulta turnauksen.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – sekanelinpeli

Martina Hingis ja Leander Paes olivat puolustava mestaripari, mutta he hävisivät toisella kierroksella Coco Vandeweghelle ja Rajeev Ramille.
Laura Siegemund ja Mate Pavić voittivat turnauksen.
Ameraucana

Ameraucana on kanarotu, joka kehitettiin Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Se on jalostettu chileläisestä araucana-rodusta. Ameraucana on yksi harvoista kanaroduista, joka tuottaa sinisiä munia.
Se on tunnustettu Yhdysvalloissa erillisenä rotuna, mutta joissakin muissa maissa, kuten Australiassa ja Britanniassa, araucana ja ameraraucana lasketaan saman rodun eri muodoiksi. Yhdysvalloissa rodusta tunnetaan kahdeksan eri värimuotoa.
Ameraucana sopii hyvin lattiakanaloihin tai ulkotiloihin. Se ei tuota kovin monia munia.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2020

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2020 olivat järjestyksessään 51. Kansainvälisen ampumahiihtoliiton järjestämät ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 12.–23. helmikuuta 2020 Italian Anterselvassa. Anterselvassa on järjestetty ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut neljästi aiemmin; edellisen kerran vuonna 2007.
Valinta.
Kilpailujen järjestäjän valinta tapahtui 4. syyskuuta 2016 järjestetyssä IBU:n kongressissa Moldovan Chișinăussa. Ehdokkaita olivat Anterselvan lisäksi Slovenian Pokljuka sekä Saksan Oberhof. Tšekin Nové Město na Moravě vetäytyi ehdokkuudesta päivää ennen valintatilaisuutta.
Kilpailuohjelma.
Kilpailuissa oli 12 eri kilpailutapahtumaa, jotka kaikki vaikuttivat maailmancupin tilastoihin.
Tulokset.
Lähde: IBU
Miehet.
10 km pikakilpailu.
Päivämäärä: 15. helmikuuta 2020
12,5 km takaa-ajo.
Päivämäärä: 16. helmikuuta 2020
20 km normaalimatka.
Päivämäärä: 19. helmikuuta 2020
15 km yhteislähtö.
Päivämäärä: 23. helmikuuta 2020
4 × 7,5 km viesti.
Päivämäärä: 22. helmikuuta 2020
Naiset.
7,5 km pikakilpailu.
Päivämäärä: 14. helmikuuta 2020
10 km takaa-ajo.
Päivämäärä: 16. helmikuuta 2020
15 km normaalimatka.
Päivämäärä: 18. helmikuuta 2020
12,5 km yhteislähtö.
Päivämäärä: 23. helmikuuta 2020
4 × 6 km viesti.
Päivämäärä: 22. helmikuuta 2020
Sekajoukkueet.
4 × 6 km sekaviesti.
Päivämäärä: 13. helmikuuta 2020
6 km + 7,5 km pariviesti.
Päivämäärä: 20. helmikuuta 2020
Kerro minulle jotain hyvää

Kerro minulle jotain hyvää (engl. "Me Before You") on englantilaisen kirjailijan Jojo Moyesin kirjoittama romaani vuodelta 2012. Suomeksi romaani julkaistiin vuonna 2015. Romaaniin perustuva elokuva "Kerro minulle jotain hyvää" tuli elokuvateattereihin kesällä 2016. Sen pääosissa näyttelivät muun muassa Emilia Clarke ja Sam Claflin. Kirjalle julkaistiin jatko-osa "Jos olisit tässä" (engl. "After You") vuonna 2015. Sen suomennos julkaistiin 2016.
Juoni.
Louisa Clarken elämä englantilaisessa pikkukaupungissa on läpeensä turvallista ja tuttua. Kun hän aloittaa olosuhteiden pakosta ja vailla aiempaa kokemusta onnettomuudessa halvaantuneen Willin henkilökohtaisena avustajana, hän joutuu kyseenalaistamaan koko entisen elämänsä. 
Willin elämä on onnettomuuden jälkeen ollut harmaata – tai pikemminkin mustaa. Ennen hän eli kuin viimeistä päivää, ja nyt hän istuu katkeroituneena pyörätuolissa. Loulla ja Willillä ei ensin näytä olevan mitään yhteistä: Will haluaisi elää elämäänsä tyystin eri tavalla mutta ei voi, Lou taas voisi puolestaan tehdä mitä vain mutta ei uskalla levittää siipiään. Will on katkera, ylimielinen ja oikukas, mutta Lou ei suostu kohtelemaan häntä silkkihansikkain, vaan ottaa tehtäväkseen palauttaa värit ja ilon Willin maailmaan. Kun he vihdoin todella näkevät toisensa ja ymmärtävät mitä eläminen oikeastaan on, on aika tehdä suuria valintoja.
Niirala-raja

Niirala-raja (lyh. "Nrlr", ratakm 554+080) on rautatieliikennepaikka Tohmajärven Värtsilässä rataosuudella Niirala-raja–Säkäniemi. Liikennepaikan alkuperäinen lyhenne oli "Nrr". 
Liikennepaikka sijaitsee valtakunnan rajan vieressä ja tämän lähellä on vaatimaton moottorikelkkatasoristeys nimeltään Niiralan rajalinja. Suomen puolella raja-asemana on Niiralan rautatieasema ja Venäjän puolella taas Wärtsilän rautatieasema.
Okkulan seisake

Okkulan seisake (lyh. "Ok", ratakm 558+839) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Keski-Karjalassa Niirala-raja-Säkäniemi-radalla Kaurilan kylässä. Okkula avattiin 1. kesäkuuta 1955, lakkautettiin 1. joulukuuta 1955 mutta se avattiin uudelleen 2. joulukuuta 1962 ja lakkautettiin sitten lopullisesti 1. kesäkuuta 1987, kun koko rataosuudella loppui matkustajaliikenne.
Liikennepaikka oli varsin yksinkertainen, pieni puinen laituri ja valkoinen mustalla kirjoitettu kyltti. Samalla kilometrillä sijaitsee risteysmerkillä varustettu tasoristeys nimeltään Santamäki, Okkula.
Lahdenvaaran seisake

Lahdenvaaran seisake (lyh. "Lhv", sijainti ratakilometrillä 569+162) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Tohmajärven kunnassa Niiralan radalla. Se avattiin 1. joulukuuta 1948 ja lakkautettiin samalla kun matkustajaliikenne lopetettiin 1. kesäkuuta 1987.
Kaupin vesitorni

Kaupin vesitorni ("Kaupin uusi vesitorni", "Kaupin ylävesisäiliö") on Tampereen Petsamon kaupunginosaan vuonna 1959 valmistunut ja seuraavana vuonna käyttöön otettu vesitorni. Sen päällä sijaitsee Tampereen Ursan tähtitorni.
Vesitornin rakentaminen alkoi vuonna 1957, sen suunnittelu ja rakentaminen tehtiin kaupungin omana työnä. Vesitornin vesitilavuus on 10 000 kuutiometriä. ja se on Tampereen suurin vesitorni sekä yksi Suomen suurimmista vesitorneista. Säiliön yhteyteen tähtitornin lisäksi näköalatasanne sekä tilat pientä kahviota varten.
Raymond (aikakauslehti)

Raymond oli Raha-automaattiyhdistyksen perustama ja myöhemmin Veikkauksen tuottama julkaisu, joka ilmestyi painettuna lehtenä neljä kertaa vuodessa. 
Painettu Raymond-aikakauslehti jaettiin Veikkauksen rekisteröityneille ja aktiivisille asiakkaille, jotka olivat ilmoittaneet haluavansa lehden. Aktiivisiksi asiakkaiksi luettiin ne, jotka olivat viimeisen kolmen kuukauden aikana pelanneet Veikkauksen pelejä tunnistetusti verkossa tai maksukortilla pelipisteessä tai pelisaleissa.
Lehti lakkautettiin vuonna 2018.
Timothy (kilpikonna)

Timothy (n. 1839 – 3. huhtikuuta 2004) oli espanjankilpikonna jonka arveltiin kuollessaan olevan noin 165 vuotta vanha. Tämä teki hänestä Yhdistyneen kuningaskunnan vanhimman tunnetun asukkaan. Nimestään huolimatta Timothy oli naaras; 19. vuosisadalla kilpikonnien sukupuolen määrittely oli vielä vaikeaa.
Timothyn löysi kuninkaallisen laivaston kommodori John Courtenau Everard portugalilaisen kaapparin aluksesta vuonna 1854. Timothy toimi maskottina useissa laivaston aluksissa vuoteen 1892 saakka. Hän oli HMS "Queen" -laivan maskotti ensimmäisen Sevastopolin pommituksen aikaan Krimin sodassa, ja oli myös viimeinen tämän sodan elossa ollut veteraani. Tämän jälkeen Timothy oli maskottina HMS "Princess Charlotte"lla ja HMS "Nankin"illa. Laivastopalveluksen jälkeen Timothyn kodiksi tuli Devonin jaarlin Powderhamin linna. Hänen mahakilpeensä on kirjoitettu perheen motto, "Where have I fallen? What have I done?" ("Minne olen kaatunut? Mitä olen tehnyt?")
Vuonna 1926, Timothy omistajat päättivät että hänen tulisi paritella ja huomasivat, että Timothy olikin naaras. Tästäkin hyödyllisestä tiedosta huolimatta lisääntymisyritykset jäivät tuloksettomiksi.
Timothy on haudattu lähellä kuolinpaikkaansa Powderhamin linnan lähelle.
Ristimäen seisake

Ristimäen seisake () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Tampere–Haapamäki–radalla. Se sijaitsi entisessä Vilppulan kunnassa kuusi kilometriä Haapamäen rautatieasemalta etelään. Ristimäen pysäkkirakennus valmistui 1946. Ristimäen seisake avattiin 1947 ja lakkautettiin 1979. Matkustajaliikenne lopetettiin 28. toukokuuta 1978, tavaraliikenne oli lopetettu jo 1972. Pysäkkirakennus siirrettiin Juupajoen Lylyyn vuonna 1992.
Haapamäen kautta kulkevilla radoilla oli liikenne huipussaan 1940–1960-luvuilla. Kun yksiraiteisilla rataosilla risteysaseman viereinen junanlähetysväli oli pitkä, tämä viivästytti junien tuloa risteysasemalle ja lähtöä sieltä. Ristimäki rakennettiin junakohtauspaikaksi Kolhon ja Haapamäen välille helpottamaan Haapamäen ratapihan ruuhkaa. Pääraiteen viereen rakennettiin kohtausraide. Liikenteen ohjauslaitteena oli mekaaninen kampiasetinlaite ja vaihteet oli keskitetty asetinlaitteesta käännettäväksi, siten junanlähettäjä pystyi hoitamaan kohtaukset joustavasti. Asetinlaitepukki on nykyisin museoituna Suomen Rautatiemuseossa.
Pysäkkirakennuksen lisäksi junankohtauspaikalle rakennettiin asunnot koko henkilökunnalle. Ristimäessä oli ratavartijan mökki ja neljän perheen rivitalo.
Seisake sijaitsi Vilppulassa Kolhon pohjoispuolella aivan Keuruun rajan lähellä. Paikan itäpuolella on Valkealampi-niminen järvi ja paikasta lounaaseen Ristimäki-niminen talo.
Elise Mertens

Elise Mertens (s. 17. marraskuuta 1995 Leuven) on belgialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 12 marraskuussa 2018 ja nelinpelissä sijalla 10 maaliskuussa 2019. Mertens on voittanut urallaan viisi WTA-turnausta kaksinpelissä ja seitsemän WTA-turnausta nelinpelissä.
Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Mertens saavutti nelinpelissä tammikuussa 2016 Aucklandissa pelatessaan An-Sophie Mestachin parina. Mertens pääsi karsintojen kautta mukaan Yhdysvaltain avoimiin 2016. Toistaiseksi paras saavutus Grand Slam -turnauksissa on välieräpaikka Australian avoimissa 2018.
Tomás Gutiérrez Alea

Tomás Gutiérrez Alea (11. joulukuuta 1928 Havanna – 16. huhtikuuta 1996 Havanna) oli kuubalainen elokuvaohjaaja ja -⁠käsikirjoittaja, jonka tunnetuimpia elokuvia ovat "Muistoja alikehityksen ajoilta" (1968) sekä yhdessä Juan Carlos Tabíon kanssa ohjattu "Mansikoita ja suklaata" (1994), joka sai Kultaisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla ja oli ehdolla parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. 
Alea opiskeli ensin lakia ja valmistuttuaan Havannan yliopistosta hän jatkoi opiskelua elokuvaopinnoilla Rooman Centro Sperimentale di Cinematografiassa vuosina 1951–1953. Siellä hän tapasi toisen kuubalaisen elokuvantekijän Julio García Espinosan, jonka kanssa hän ohjasi vuonna 1954 lyhyen puolidokumentin "El Mégano". Elokuva kuitenkin kiellettiin Kuubassa Fulgencio Batistan hallituksen toimesta. Alea alkoi vuonna 1956 työskentelemään "Cine Revista" uutisohjelmassa, sekä liittyi "Nuestro Tiempo" kulttuuriyhdistykseen. Hän myös toimitti kulttuuriyhdistyksen lehteä. Kuuban vallankumouksen jälkeen Alea perusti yhdessä Espinosan ja muiden nuorten kuubalaisten elokuvantekijöiden kanssa Kuuban elokuvainstituutin ICAIC:n (, ICAIC). Ensimmäisen pitkän elokuvansa "Historias de la Revolucion" hän teki heti vallankumouksen jälkeen. Alea sai elokuvastaan "Muistoja alikehityksen ajoilta" ("Memorias del subdesarrollo", 1968) "American National Society of Film Critics" palkinnon vuonna 1973. Hän sairastui ohjatessaan toiseksi viimeistä elokuvaansa "Mansikoita ja suklaata", ja ohjasi sen vuoksi sen loppuun yhdessä Juan Carlos Tabíon kanssa, ja ohjasi tämän kanssa myös viimeisen elokuvansa "Guantanamera".
Filmografia.
Lähde:
VIA Gra

Via Gra (), entisen Neuvostoliiton ulkopuolella Nu Virgos, on ukrainalais-venäläinen vuonna 2000 perustettu yhtye. Vuonna 2004 yhtyeen albumeita oli myyty puoli miljoonaa kappaletta sen aloittamisesta lähtien. Yhtyeen kokoonpano on vaihtunut vuosien varrella useaan otteeseen.
Humberto Solás

Humberto Solás (14. joulukuuta 1941 Havanna – 18. syyskuuta 2008 Havanna) oli kuubalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, jonka tunnetuimpia elokuvia ovat "Manuela" (1966) ja "Lucía" (1967).
Humberto Solás tuli Kuuban elokuvainstituuttiin (ICAIC) 17-vuotiaana vuonna 1959. Alkuvaiheen kokeellisista elokuvistaan hän sanoutui myöhemmin irti. Hän koki uransa alun muiden Kuuban vallankumouksen jälkeisten elokuvantekijöiden tapaan vaikeaksi, koska piti valita kansallisen kulttuurin ja elitistisen perinteen välillä.
Solásin elokuva "Manuela" (1966) on kertomus naisesta vallankumouksen pyörteissä. Sitä seurannut "Lucía" (1967) kuvaa naishahmoa vuoden 1895 itsenäisyystaistelussa, vuoden 1930 vallankumouksessa ja myöhemmän vallankumouksen jälkeisellä 1960-luvulla. Solásin mukaan juuri naiset jäävät sosiaalisten yhteenottojen uhreiksi, mutta myös aiheutettujen vahinkojen korjaajiksi. Hän piti naishahmoja myös draamallisempina kuin mieshahmoja. Molemmissa Solásin pääteoksissa valtaosa näyttelijöitä on harrastelijoita.
Myöhemmissä elokuvissaan Solás käsitteli muun muassa Haitin historiaa ("Simparelé", 1974), Chilen 1900-luvun alun tapahtumia ("Cantata de Chile", 1975) ja Kuuban 1830-luvun orjuutta ("Cecilia", 1982). Niiden tyyli on oopperaa ja melodraamaa muistuttava, ja Solás yhdistelee niissä musiikkia, tanssia, dokumentaarista kuva-aineistoa, kansantaidetta ja historiallisia kuvaelmia. Solásin elokuva "Menestyksen mies" (1985) kertoo opportunistisesta miehestä, joka selviytyy Kuuban 1900-luvun alkupuolen poliittisista käänteistä toisin kuin vasemmistolaisuudesta vainottu veljensä.
Araucana

Araucana on alkujaan Chilestä peräisin oleva kanarotu. Se munii sinisiä munia.
Araucana-tyyppisiä kanoja on tuotu Eurooppaan ensimmäistä kertaa 1900-luvun alussa. Monilla rodun kanoilla on geeni, joka yhdeltä vanhemmalta perittynä aiheuttaa höyhentupsut pään sivuille, mutta molemmilta vanhemmilta perittynä johtaa kuolemaan.
Kaislastenlahden koulu

Kaislastenlahden koulu oli Kuopiossa, Kallaveden pohjoisosan länsirannan Kaislatenlahdessa toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Maaseutumaisemassa sijaitsevaa kyläkoulua kävi runsas 50 oppilasta (2016–2017). Vuonna 2021 koulu yhdistettiin Hirvilahden ja Rytkyn koulun kanssa Von Wrightin kouluksi.
Darmen Sadvokasov

Darmen Kairžanovitš Sadvokasov (, s. 22. joulukuuta 1982) on venäläinen karateka. Hän saavutti pronssia World Openissa ja on viisinkertainen Venäjän mestari.
Karate.
Marraskuussa 2003 Sadvokasov sijoittui 64 parhaan joukkoon MM-turnauksessa. Hän voitti avauskierroksella Germain Poumon ja toisella kierroksella Michaël Biskosin. Kolmannella kierroksella Sadvokasov hävisi Sergio da Costalle.
Sadvokasov sijoittui neljänneksi MM-kilpailuissa 2008.
Sadvokasov otteli Euroopan raskaansarjan mestaruudesta 2014, mutta hävisi kamppailun Oleksandr Ieromenkolle. Samana vuonna marraskuussa Sadvokasov kilpaili Japanin avoimessa turnauksessa. Hän saavutti mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Shoki Aratan. Vuotta myöhemmin hän osallistui World Open -turnaukseen 2015, jossa Sadvokasov saavutti pronssia 192 ottelijan MM-kilpailussa.
Ottelutyyli.
Sadvokasovin tyyliin kuului jatkuva painostus. Hän otteli mielellään lähietäisyydellä, jossa Sadvokasov käytti mawashi tsuki ja shita tsuki lyöntejä keskikroppaan. Lisäksi hän potki mielellään alapotkunsa sisä- ja ulkoreiteen. Sadvokasovilla oli myös kyky otella monipuolisilla lyöntipotku yhdistelmillä. Yksi hänen tavaramerkeistään oli usiro mawashigeri, jonka Sadvokasov teki usein lähietäisyydeltä.
Cassano d’Adda

Cassano d’Adda on kunta Pohjois-Italiassa Milanon metropolikaupungissa Lombardian alueella. Se sijaitsee noin kolmekymmentä kilometriä Milanosta itään Addajoen rannalla. Lisäksi kaupunkia halkoo kaksi kanavaa: Muzzan kanava kulkee Addajoen vieressä joen suuntaisesti ja vuonna 1457 valmistunut Martesanan kanava kulkee Addajoelta Milanoon.
Historia.
Kaupungin kirjallinen historia juontaa vuoteen 877, jolloin siitä löytyy ensimmäinen maininta. Tuolloin kaupunki tunnettiin nimellä Cassano. Se sijaitsi strategisesti tärkeällä paikalla, sillä Addajoki oli Milanon herttuakunnan ja Venetsian tasavallan rajajoki, jonka ylitys on johtanut useaan tunnettuun taisteluun. Taisteluita ovat johtaneet vuonna 1158 Fredrik I Barbarossa, vuonna 1259 Ezzelino III da Romano, vuonna 1705 Eugen Savoijilainen ja vuonna 1799 Aleksandr Suvorov.
Nähtävyyksiä.
Kaupungin nähtävyyksiä on uusklassinen huvila Villa Borromeo, jota voidaan kutsua kaupungin symboliksi. Toinen merkittävä huvila on Villa Brambilla. Napoléon Bonaparte yöpyi siellä vaimonsa Joséphinen kanssa 15. kesäkuuta 1796. Cassano d’Addan linna sijaitsee kaupungin keskustassa Muzzan kanavan varrella.
Nissan Pulsar

Nissan Pulsar (alun perin Datsun Pulsar) on Nissanin vuosina 1978–2005 valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli, jota myytiin Japanin ja Aasian markkinoilla. Sitä myytiin Euroopassa nimillä Cherry (1978–1986), Sunny (1986–1995) ja Almera (1995–2006). Vaikka Euroopassa mallinimet ovatkin vaihtuneet eri sukupolvien välillä, ovat kaikki autot kuitenkin todellisuudessa samaa Pulsar-mallisarjaa.
Datsun Pulsar N10 (1978–1982).
Ensimmäisen sukupolven Pulsar esiteltiin vuonna 1978 korvaamaan Cherry F10. Malli saapui Eurooppaan Cherry-nimisenä seuraavana vuonna. Muotoilu oli edeltäjää linjakkaampaa, ja kokonaan uusi korimalli oli viisiovinen farmari. Sisätilat olivat kuitenkin ulkomittoihin nähden pienet ja melutaso korkea. Yhdysvalloissa mallin nimi oli Datsun 310.
Nissan Pulsar N12 (1982–1986).
Toisen sukupolven Pulsar tuli markkinoille vuonna 1982, ja Euroopassa sitä myytiin Cherry-nimisenä. N12-mallin neliovista sedania ei kuitenkaan viety lainkaan Eurooppaan. Japanissa hatchback-mallia myytiin myös Nissan Langley -nimisenä, ja sedania Nissan Liberta Villana.
Nissan Pulsar N13 (1986–1990).
Kolmannen sukupolven Pulsar tuli markkinoille vuonna 1986. Euroopassa sitä myytiin Sunny-nimisenä, pois lukien Kreikka, jossa se tunnettiin Cherrynä. Japanissa osa malleista myytiin edelleen Langley- ja Liberta Villa -nimillä.
Nissan Pulsar N14 (1990–1995).
Neljännen sukupolven Pulsar esiteltiin vuonna 1990, ja sitä myytiin Euroopassa Nissan Sunnyna. Kolmiovisen hatchbackin perä oli hyvin pysty, kun taas viisiovisessa perä oli paljon viistompi. Euroopassa mallistoon kuului myös viisiovinen farmari, joka ei kuitenkaan todellisuudessa ollut N14-Sunny, vaan uudelleennimetty Nissan AD.
Nissan Pulsar N15 (1995–2000).
Viidennen sukupolven Pulsar esiteltiin vuonna 1995, ja Euroopassa sitä myytiin nimellä Almera.
Nissan Pulsar N16 (2000–2005).
Kuudes ja viimeinen Pulsar-sukupolvi tuli markkinoilla vuonna 2000, ja se tunnettiin Euroopassa Almerana. Japanin kotimarkkinoilla mallinimi ei enää ollutkaan Pulsar, vaan Bluebird Sylphy.
Rikkiorakas

Rikkiorakas ("Hydnellum geogenium") on nahkaorakkaisiin kuuluva sienilaji. Se on aluksi kirkkaankeltainen, myöhemmin tummuva, sekä jalan että yläpinnan osalta. Laji on hyvin sitkeän säämiskämäinen. Repäistessä sientä mallon pinta saattaa kiillellä. Orat lakin alapinnalla ovat melko pieniä, harmaantuvia. Maku ja haju ovat mietoja. Laji on Suomessa eteläpainotteinen ja uhanalaisena silmälläpidettävä (NT). Se vaikuttaa esiintyvän vain kalkkipitoisilla mailla kosteilla korvilla.
Rikkiorakkaasta ei ole ruokasieneksi. Sitä on käytetty sienivärjäykseen, jossa se antaa eri metallipuretuksilla vihertäviä ja harmaita sävyjä.
Kettulan koulu

Kettulan koulu on Kuopion Kettulanlahdessa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Vuonna 2022 koulua kävi noin 270 oppilasta. Koulu on hallinnollisesti yhdistetty Kalevalan kouluun vuonna 2016. Kettulan koululle suunnitellaan uutta 300 oppilaan kaksisarjaista koulurakennusta, jonka tavoitteena on valmistua vuonna 2025. Sen rakentaminen aloitetaan vuonna 2024, jos asiat menevät suunnitelmien mukaisesti.
Käärmelahden koulu

Käärmelahden koulu on Kuopion Maaningan Käärmelahden kylässä toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Lukuvuoden 2016–2017 alussa koulua kävi 86 oppilasta.
Uusi koulun ja päiväkodin kokonaisuus valmistui vuonna 2016, pääsuunnittelija arkkitehti Esa Säkkinen, joka toimi myös päärakennesuunnittelijana.
Neulamäen koulu

Neulamäen koulu on Kuopion Neulamäen kaupunginosassa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Lukuvuonna 2023–2024 koulussa oli noin 390 oppilasta.
Koulun Pinokujan puoleisen sisäänkäynnin vieressä on julkisesti esillä kuvanveistäjä Paavo Halosen pronssiteos "Nimetön" (1986).
Espresso Logic

Espresso Logic on Chris Rean kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Kappalelista on erilainen Yhdysvaltain julkaisussa, joka sisältää "God’s Great Banana Skin" ja "Miles Is a Cigarette" edelliseltä albumilta "God’s Great Banana Skin", ei julkaistu Yhdysvalloissa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
Ukuru-luokka

Ukuru-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston 29 saattajan muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
No More Room in Hell

No More Room in Hell on Matt "Max" Kazanin vuonna 2011 luoma ensimmäisen persoonan selviytymiskauhupelimodifikaatio Valve Corporationin Sourcelle. Pelissä enintään kahdeksan hengen tiimi yrittää selviytyä zombiapokalypsin keskellä joko suorittaen tehtäviä tai taistellen kuolemaan saakka. 
Pelin nimi on lainattu Ken Foreen esittämän hahmon Peterin repliikistä elokuvasta Dawn of the Dead.
Pelaaminen.
Peli sijoittuu zombiapokalypsin keskelle, jossa maksimissaan kahdeksan ihmistä yrittää selvitä koettelmuksesta elossa yhteistyön voimin. Siinä on objektimoodi (jossa pelaajat yrittävät hälyttää pelastusta eri esteiden sävyttämänä) sekä selviytymismoodi (jossa pelaajat rakentavat barrikaadeja alati kasvaville zombilaumoille).
Pelissä on käytettävissä useita eri ampuma - ja lyömäaseita sekä räjähteitä. Pelaajan tulee aika ajoin hyödyntää myös muita työkaluja ja tavaroita eri tarkoituksiin, kuten laudanpätkiä ja vasaroita teljetäkseen ovia ja ikkunoita kiinni. Pelaaja voi löytää myös ensiaputarvikkeita.
Pelaaja ei suoraan näe HUDista ammusten määrää, kantamuksiaan tai terveyspisteidensä tilaa vaan joutuu ne erikseen tarkistamaan. Tämän vahingoittuessa vakavasti ruutu tosin muuttuu mustavalkoiseksi tai siinä välkkyy veritahroja, ja hoitaessaan itseään pelaaja joutuu käyttämään tietyn ajan itsensä parantamiseen siteillä tai ensiapupakkauksella eikä voi esimerkiksi samalla puolustaa itseään. Pelaajan kantamusten kapasiteetti on rajattu. Pelaajan tulee myös tarkkailla hengästymistään, joka viivästyttää lyömäaseiden ja juoksemisen kulutusta.
Pelaajan on mahdollista muuttua zombiksi tullessaan purruksi. Tämän ruudussa näkyy pureman jälkeen verisuonia, ja lopulta näkyvyys sumenee ja pelaaja kuolee sekä muuttuu nopeaksi zombiksi. Zombiksi muuttumista voi pitkittää muutamiksi minuuteiksi "Phalanx"-pillereillä.
Mnwas Awari

Mnwas Awari (s. 11. tammikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Awari edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PK-35 Vantaata.
Awari pelasi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa 2. elokuuta 2016, kun hänen edustamansa PK-35 Vantaa pelasi kotonaan 1–1-tasapelin Ilvestä vastaan.
Unryū-luokka

Unryū-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kuudentoista aluksen muodostama lentotukialusluokka toisessa maailmansodassa. Lopulta aluksista valmistui ainoastaan kolme ennen sotatoimien päättymistä.
Alukset.
Lisäksi yhdentoista aluksen töitä ei edes aloitettu.
Toivo Korhonen (musiikkineuvos)

Toivo Korhonen (22. huhtikuuta 1929 Rautavaara – 7. lokakuuta 2013 Helsinki) oli musiikkineuvos ja suomalainen musiikin lehtori ja kuoronjohtaja. Korhonen johti 55-vuotisen kuoronjohtajauransa aikana mm. Juankosken Lauluseuran sekakuoroa, mieskuoro Kalevan Laulajia, Kansalliskuoroa, mieskuoro Vantaan Laulua, Vantaan Laulun Oltermanneja sekä itsensä perustamia Vantaanjoen yhteiskoulun kuoroa (nykyisin Vaskivuoren lukion kamarikuoro) ja Vantaan Kamarikuoroa. Korhonen oli myös perustamassa Nuorten Kuoroliittoa, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet samalla valittiin.
Palkintoja.
Toivo Korhonen palkittiin elämänsä aikana mm. Sulasolin Klemetti-palkinnolla, musiikkineuvoksen arvonimellä, Vantaa-mitalilla ja Heinz Hofmann -mitalilla.
Ravintola Factory

Ravintola Factory on pääkaupunkiseudulla toimiva yksityisomisteinen ravintolaketju, johon kuuluu 21 ravintolaa. Vuonna 2019 ketju työllisti n. 150 henkilöä.&lt;ref name="proresto3/2016"&gt;(3/2016 proresto s. 10-16)&lt;/ref&gt; Ravintola Factory -ketjun taustalla toimii Ravintotalot oy. Yritys on kasvanut voimakkaasti vuodesta 2011.
Viimeisin ketjun ravintola on Maaliskuussa 2025 Lahteen avattu Factory Askonkatu. Syyskuussa 2025 avataan ketjun toinen Green Factory -ravintola Espoon Finnooseen. 
Ravintola Factory Pitäjänmäki sai Edenredin järjestämässä Suomen Paras Lounas 2023 -kilpailussa eniten ääniä Helsingissä ja Factory Salo eniten ääniä Varsinais-Suomessa vuonna 2024.
Vuonna 2025 Ravintola Factory palkittiin NCSC Finland Awardsin Food &amp; Beverage Concept of the year-palkinnolla. 
Ravintolat.
Lista Ravintola Factory -ketjuun vuonna 2025 kuuluvista ravintoloista:
Keltaisenmeren taistelu

Keltaisenmeren taistelu käytiin 10. elokuuta 1904 Venäjän keisarikunnan ja keisarillisen Japanin laivaston välillä Venäjän–Japanin sodassa. Taistelussa Venäjän laivasto yritti murtautua ulos japanilaisten piirittämästä Port Arthurin satamasta.
Taustaa.
Amiraali Wilhelm Withöftin johtama Venäjän keisarikunnan laivaston 1. Tyynenmeren laivue oli jäänyt saarroksiin Port Arthuriin keisarillisen Japanin laivaston saarrettua 8. helmikuuta 1904 sataman Port Arhurin taistelun alkaessa.
Eetterimessu

Eetterimessu on elektronisen musiikin yhtye Tähtiportin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 1. huhtikuuta 2016 levymerkillä Svart Records. Albumista julkaistiin kaksi painosta, joista 300 mustalla vinyylillä ja 200 sinisellä. Tyyliltään Eetterimessu on edeltäjäänsä humoristisempi.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 43.
Vuonna 2017 albumi julkaistiin CD-formaatissa yhdessä yhtyeen kolmannen studioalbumin "Superdepressio" kanssa.
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Arttu Tolonen antoi albumille kolme tähteä viidestä, ja sanoi sen olevan tiiviimpi ja kevyempi, mutta vaikeammin määriteltävissä oleva kokonaisuus kuin edeltäjänsä. Imperiumin Napero myönsi, ettei sisäistä musiikkia täysin ja kritisoi äänimaailman muovisuutta ja tekotaiteellisuutta, mutta antoi albumille silti arvosanaksi 6.5/10. Rumban arvioija kehui konetaustoja, mutta sanoi konseptin tukehduttavan ne.
Kaupin vanha vesitorni

Kaupin vanha vesitorni on tiilinen vesitorni Tampereen Petsamossa. Se on valmistunut vuonna 1928. Kaupin vanhan vesitornin julkisivu on tiiltä alhaalta ylös asti. Säiliön pohja on kohotettu alapuolisilla rakenteilla, se ei ole maata vasten valettu.
Jingei (1923)

Jingei () oli keisarillisen Japanin laivaston Jingei-luokan sukellusveneidenemäalus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta osana vuoden 1920 hankintoja ja sen köli laskettiin 16. helmikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1923 ja se otettiin palvelukseen 20. elokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. joulukuuta 1924 sukellusveneidenemälaivaksi. Se upposi ilmahyökkäyksessä Okinawan länsipuolella 10. lokakuuta 1944 ja alus poistettiin alusluettelosta 10. marraskuuta.
Juhannuskylän koulu

Juhannuskylän koulu on Tampereen Jussinkylän kaupunginosassa sijaitseva vuosiluokat 1–9 sisältävä koulu joka toimii Johanneksen ja Tammerkosken koulutaloissa. Se syntyi Tammerkoski-klassillisen koulun ja Johanneksen koulun yhdistyessä vuoden 2013 alussa ja ottaen yhteiseksi nimekseen Juhannuskylän koulu saman vuoden elokuussa.