tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vuoden stand up -tulokas

Vuoden stand up -tulokas on vuodesta 2001 järjestetty uusille stand up -koomikoille tarkoitettu kutsukilpailu, johon kutsutaan tuoreimmat nousevat stand up -kyvyt. Aiemmin kilpailun ovat voittaneet muun muassa Ismo Leikola ja Krisse Salminen. Vuosina 2020 ja 2021 kilpailua ei järjestetty koronapandemian vuoksi. Vuonna 2023 kilpailun voitti Roosa Maskonen. 
Kilpailu muuttui vuodeksi 2024 siten, että siinä järjestettiin ensin semifinaali, josta parhaat valittiin finaaliin. Semifinaali järjestettiin 20. syyskuuta 2024 ja finaali 11. lokakuuta 2024 Helsingin Apollossa. Vuoden 2025 semifinaali järjesttiin 19.9.2025 ja finaali 10.10.2025. 
Voittajat ja muut osallistujat:
Vuoden 2023 kilpailu järjestettiin 13. lokakuuta 2023 Helsingin Apollossa.
Vuoden 2022 finaali järjestettiin 21. lokakuuta 2022 Helsingin Apollossa.
Vuoden 2019 finaali järjestettiin 12. lokakuuta 2019 Helsingin Apollossa.
Vuoden 2018 finaali järjestettiin 13. lokakuuta 2018 Helsingin Apollossa. 
2017 kilpailu järjestettiin poikkeuksellisesti Turun stand up -festareiden yhteydessä.
2001: (Ei järjestetty)
O-Diklooribentseeni

o-Diklooribentseeni eli 1,2-diklooribentseeni (C6H4Cl2) on orgaaninen yhdiste ja bentseenin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena, orgaanisissa synteeseissä ja lämmönsiirtoaineena. Yhdiste on m- ja p-diklooribentseenien isomeeri.
Ominaisuudet.
o-Diklooribentseeni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste ei liukene käytännöllisesti katsoen veteen, mutta kuumennettaessa emäksisissä olosuhteissa se hydrolysoituu o-kloorifenoliksi ja pyrokatekoliksi. Paremmin se liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. o-Diklooribentseenin reaktiot ovat tunnusomaisia aromaattisille yhdisteille ja se reagoi muun muassa elektrofiilien kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla 3- tai 4-asemista.
o-Diklooribentseenin myrkyllisyys on bentseeniä alhaisempi, mutta yhdiste ärsyttää silti voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengityselimiä. Yhdisteen höyryt voivat aiheuttaa hengitysvaikeuksia, tajunnantilan heikentymistä tai tajuttomuuden.
Valmistus ja käyttö.
o-Diklooribentseeniä valmistetaan klooraamalla bentseeniä tai klooribentseeniä. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää esimerkiksi rauta(III)kloridia tai alumiinikloridia. Reaktiossa muodostuu diklooribentseenin isomeerien seos, jossa o-isomeeria on noin 25 massaprosenttia, ja se voidaan erottaa m- ja p-isomeereistä tislaamalla. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on bentseenin ja vedettömän vetykloridin välinen reaktio.
o-Diklooribentseeniä voidaan käyttää muun muassa halogenointi- ja nitrausreaktioiden liuottimena, liuottimena maaleissa, lakoissa, metallien puhdistukseen ja kiillotukseen, rasvan poistamiseen nahasta ja villasta, hyönteismyrkkynä termiittien hävittämiseen, lämmönsiirtonesteenä sekä muiden orgaanisten yhdisteiden kuten 3,4-dikloorinitrobentseenin, 3,4-dikloorianiliinin, diklofenamidin ja rikkaruohomyrkkyjen valmistamiseen.
Incongruous

Incongruous on Beneath the Massacren kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2012.
Carlemanniaceae

Carlemanniaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Lamiales-lahkossa, jonka tunnetuimpia edustajia ovat huulikukkaiskasvit (Lamiaceae).
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat monivuotisia ruohoja tai pensaita, joiden nivelet ovat vaihtelevassa määrässä turvonneita. Lehdet ovat vastakkaisesti, hammaslaitaiset; lehtiparia yhdistää varren poikki kulkeva juova. Kukinto sijaitsee varren päässä tai lehden hangassa. Kukat ovat heikosti vinottain vastakohtaisia, neli- tai viisilukuisia, suvussa "Silvianthus" erilaisvartaloisia (heterostylisiä). Verholehdet ovat toisinaan erikokoisia, tasasoukkia. Heteitä on kaksi; ponnet ovat läheisesti vartalon ympärillä. Sikiäin on kehänalainen ja sen päällä on mesiäinen; sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Vatalo on nuijamainen. Hedelmä on mehevän kotamainen, selkäluomainen tai viideksi liuskaksi avautuva, verhiöllinen. Siemenessä on pieni alkio ja toisinaan kirjava endospermi.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa Etelä-Aasiassa Itä-Nepalista itään Myanmariin, Thaimaahan, Laosiin, Vietnamiin ja Lounais-Kiinaan ulottuvalla alueella sekä Sumatralla.
Luokittelu.
Heimossa on kaksi sukua ja viisi lajia. Aikaisemmin ne on viety kuusamakasvien (Caprifoliaceae) tai matarakasvien (Rubiaceae) yhteyteen. Lähin sukulaisheimo on kuitenkin oliivikasvit (Oleaceae).
Oliivikasvit

Oliivikasvit eli oliivipuukasvit eli öljypuukasvit (Oleaceae) on Lamiales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Heimoon kuuluu noin 24 sukua ja 615 lajia. Lajeja esiintyy kaikilla mantereilla.
Oliivikasvit ovat yleensä puita tai pensaita ja aina- tai kesävihantia. Lehtiasento on vastakkainen ja lehdissä ei ole korvakkeita. Kukat ovat kaksineuvoisia ja usein huiskilokukintoina. Hedelmä on yleensä luumarja, kota tai siivekäs pähkylä.
Heimoon kuuluu taloudellisesti merkittäviä lajeja, kuten oliivi. Monia lajeja käytetään myös koristekasveina.
Heimon ainoa Suomessa alkuperäisenä esiintyvä laji on saarni eli lehtosaarni ("Fraxinus excelsior"), sekin vain harvinaisena maan eteläosassa. Syreenejä esiintyy melko usein viljelyjäänteinä tai -karkulaisina.
Suomen euroviisukarsinta 1990

Suomen euroviisukarsinta 1990 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1990 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin jo toista vuotta peräkkäin yhdistettynä kutsukilpailuna ja avoimena sävellyskilpailuna. Avoimeen sävellyskilpailuun saatiin kappaleita 225. 11 kappaleen karsintafinaali pidettiin lauantaina 17. helmikuuta Kulttuuritalolla Helsingissä, ja se televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.10–20.30. Karsinnan voittajan valitsi asiantuntijaraati. Finaali keräsi 1 530 000 televisiokatsojaa. Tässä karsinnassa Ossi Runne toimi viimeistä kertaa kapellimestarina, luovuttaen tahtipuikon kansainvälisessä finaalissa seuraajalleen Olli Ahvenlahdelle.
Tulos.
Pistetaulukko.
Kukin tuomariston jäsenistä antoi 12 pistettä mielestään parhaalle laululle, mutta muut pisteet 1–8 ja 10 he saivat jakaa vapaasti muille lauluille.
Lagerstedt

Lagerstedt on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi:
Maalla

Maalla on vuonna 1993 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen viides studioalbumi. Edellisestä "Jäämeri"-albumista poiketen se sisältään jälleen suoraviivaisempaa materiaalia. Levyä on kuvailtu myös paikoin psykedeeliseksi. Levyltä julkaistiin singlenä kappale "Tänä iltana", B-puolellaan niin ikään albumilta löytyvä "Kahvila Keidas".
Vuonna 2014 turkulainen Svart Records julkaisi albumin vinyylinä. Levystä otettiin rajoitettu 500 kappaleen painos ja sen mukana tulevat myös yhtyeen kitaristin Jarno Mällisen saatesanat. Vinyylijulkaisu nousi viikon ajaksi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Vuoden asianajaja

Vuoden asianajaja on Helsingin Asianajajayhdistyksen (HAY) vuosittain myöntämä palkinto. HAY valitsee Vuoden asianajajaksi vuosittain henkilön, joka on työskennellyt moitteettomasti noudattaen asianajajan eettisiä arvoja sekä toimien rohkeana esikuvana kollegoilleen. Helsingin yhdistyksen jäseninä on yli puolet Suomen noin 2 200 asianajajasta. 
Palkittuja.
Vuonna 2000 Vuoden asianajajana palkittiin varatuomari Marja Ramm-Schmidt.
Vuoden 2003 asianajajana palkittiin varatuomari Markku Fredman Asianajotoimisto Fredman &amp; Månsson Oy:stä.
Vuoden 2004 asianajajana palkittiin varatuomari Riitta Leppiniemi Asianajotoimisto Susiluodosta.
Vuonna 2006 palkittiin varatuomari Marjo Kiukkonen, jonka vuonna 1966 perustettu toimisto on erikoistunut perhe- ja perintöoikeuteen.
Vuonna 2009 valinta osui Castrén &amp; Snellmanilla työskentelevään Mika Ilveskeroon, perusteena hänen aktiivinen osallistuminensa 1.4.2009 voimaan tulleiden asianajajien tapaohjeiden uudistamista koskevaan hankkeeseen.
Helsingin oikeusaputoimiston johtaja, turkulainen Liisa Vehmas sai palkinnon vuonna 2010.
Vuoden 2012 asianajajaksi valittiin Janne Nurminen Roschier Asianajotoimisto Oy:stä. Nurmisen valintaa perusteltiin hänen aktiivisella vapaaehtoistoiminnallaan asianajajapäivystyksen koordinaattorina Helsingissä. Asianajajapäivystyksissä annetaan maksutonta oikeudellista ensivaiheen neuvontaa. Vuonna 1996 alkanutta toimintaa koordinoi maanlaajuisesti Suomen Asianajajaliitto. 
Vuonna 2013 palkittiin Vuoden asianajajana Markku Ylönen, joka on Suomen Asianajajaliiton entinen pitkäaikainen pääsihteeri.
Vuoden 2014 asianajajana palkittiin Suvi Knaapila Dittmar &amp; Indrenius Asianajotoimisto Oy:stä.
Vuoden 2015 asianajajana palkittiin Pekka Takki.
Vuoden 2017 asianajajana palkittiin Asianajajaliiton hallituksen jäsenenä 2013–2017 toiminut Petra Lindberg. 
Vuoden 2018 asianajajana palkittiin Asianajajaliiton puheenjohtajana 2013–2016 toiminut Risto Sipilä. 
Vuoden 2019 asianajajana palkittiin Tero Puha Asianajotoimisto Puha &amp; Taskinen Oy:stä.
Vuoden 2020 asianajajana palkittiin Mats Welin Asianajotoimisto Hästö &amp; Co Oy:stä.
Vuoden 2021 asianajajana palkittiin Suomen Asianajajaliiton pääsihteeri Niko Jakobsson.
Vuoden 2022 asianajajana palkittiin OTT, osakas Maria Wasastjerna.
Vuoden 2023 asianajajana palkittiin helsinkiläinen asianajaja Lena Mitts.
Ezequiel Ponce

Ezequiel Ponce (s. 29. maaliskuuta 1997 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista AS Romaa. Oikeajalkainen Ponce on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ponce on Newell’s Old Boysin kasvatti. Hän edusti seuran ykkösjoukkuetta vuodet 2013–2014 pelaten Primera Divisiónissa 18 ottelua, joissa syntyi neljä osumaa. Debyytti sarjassa tapahtui lokakuussa 2013 ja ensimmäinen maali syntyi maaliskuussa 2014. Tehdessään debyytin hänestä tuli seuran historian nuorin pelaaja ja tehdessään avausmaalinsa Argentiinan Primera Divisiónin historian viidenneksi nuorin maalintekijä. Yhteensä Ponce pelasi Old Boysin paidassa 24 ottelua viimeistellen niissä viisi maalia.
Elokuussa 2015 Ponce siirtyi italialaisen Roman organisaatioon.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2014 – miesten 4 × 7,5 km viesti

Miesten 4 × 7,5 kilometrin viesti kuului ampumahiihdon kilpailuohjelmaan talviolympialaisissa 2014. Kilpailu pidettiin 22. helmikuuta 2014 Maasto- ja ampumahiihtokeskus Laurassa.
Kilpailun voitti Venäjän joukkue. Saksa tuli toiseksi ja Itävalta kolmanneksi.
Tulokset.
Kilpailu alkoi kello 18.30.
Tetrachondraceae

Tetrachondraceae on pieni, vain kolmelajinen kasviheimo koppisiemenisten Lamiales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Kasvit ovat suikertavia tai pystykasvuisia monivuotisia ruohoja. Lehdet ovat pieniä ja vastakkaisesti, ja kalvomaiset korvakkeet yhdistävät lehtiparin kantoja. Kukat ovat melko pieniä, säteittäisiä ja nelilukuisia. Teriötorvi on hyvin lyhyt. Heteet ovat erillisiä. Vartalo kiinnittyy sikiäimen tyveen (gynobaasinen) tai puuttuu, luotti on pieni. Hedelmä on verhiöllinen joko lohkohedelmä tai rakokota.
Levinneisyys.
"Tetrachondra"-suvun kaksi lajia kasvaa Patagoniassa ja Uudessa-Seelannissa, "Polypremum procumbens" Yhdysvaltain eteläosista Etelä-Amerikan pohjoisosiin ulottuvalla alueella.
Luokittelu.
Aiemmin "Tetrachondra" on viety lemmikkikasvien (Boraginaceae), "Polypremum" taas strykniinipähkinäkasvien (Loganiaceae) yhteyteen.
I Know You Want Me (Calle Ocho)

I Know You Want Me (Calle Ocho) on hip hop -artisti Pitbullin kappale, joka julkaistiin hänen "Rebelution"-studioalbuminsa toisena singlenä 24. helmikuuta 2009. Kappale sisältää samanlaisuuksia Bucketheadsin kappaleesta "The Bomb! (These Sounds Fall Into My Mind)" sekä Nicole Fasanon ja Pat Richin kappaleesta "75, Brazil Street", joka puolestaan itse sisältää samanlaisuuksia Chicagon kappaleesta "Street Player". Kappaleen kertosäe on dominikaaniräppäripari El Catalta ja Omegalta. Kappaleen nimi viittaa Miamin Little Havanan kaupunginosassa olevaan Calle Ocho -nimiseen katuun. Kappaleen ensiesitys tapahtui Miamin WPOW-radioasemalla. Kappale on mukana myös Xbox 360 -konsolin Kinect-pohjaisella Dance Central -videopelillä, PlayStation 2 -konsolille julkaistussa Dance Dance Revolution X2 -pelissä, PlayStation 3 -konsolille julkaistussa PlayStation Move -pohjaisessa SingStar Dancessä sekä Suburgatoryn pilottijaksossa.
Löytty (Pori)

Löytty eli Pieni Löytty on Satakunnassa Porissa entisen Noormarkun kunnan alueella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen "Tyvijärven valuma-alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä "Pärehöylänoja", joka laskee Haukijärveen. Ainoa tulo-oja laskee Iso-Löytystä.
Järven rantaviiva on 0,48 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on paikoin soistunutta. Järvellä on yksi loma-asunto, johon johtava maantie "Rudanmaalta" kulkee järven vieritse.
Iso-Löytty

Iso-Löytty on Satakunnassa Porissa entisen Noormarkun kunnan alueella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen "Tyvijärven valuma-alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 130 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä laskuoja Löyttyyn.
Järven rantaviiva on 0,80 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvellä on muutama loma-asunto ja siihen rajautuu pieni pelto.
Ahvenlammi (Niinikangas)

Ahvenlammi on Noormarkussa Porissa Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Tyvijärven valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pituus on 200 metriä ja leveys 100 metriä. Sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa tieojaan päättyvä laskuoja. Järven ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa.
Pieni Haukijärvi (Pori)

Pieni Haukijärvi on Satakunnassa Porissa Noormarkun Rudanmaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen "Tyvijärven valuma-alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 500 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy "Pärehöylänojaan" ja laskee Haukijärveen.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on länsipäästää ja itäpään pohjoisrannastaan soistunutta ja paikoin avosuota. Asutusta on kahden tilan verran ja "Rudanmaan" maantie kulkee vierestä.
Valkoinenlammi (Rudanmaa)

Valkoinenlammi on Satakunnassa Porissa entisen Noormarkun kunnan alueella Rudanmaassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen "Tyvijärven valuma-alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 100 metriä. Sen rantaviiva on 0,71 kilometriä pitkä ja ranta on metsäistä suomaastoa. Vedet kulkeutuvat pohjaveden mukana läheisiin ojiin. Sillä on yksi loma-asunto, johon johtaa metsätie.
Housulammi (Pori)

Housulammi on Satakunnassa Porin Noormarkussa Rudanmaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Housulammin pinta-ala on 3,4 hehtaaria, ja sen pituus on 210 metriä ja leveys 200 metriä. Se sijaitsee Houslamminkorvessa pienessä painanteessa. Lampi on U-kirjaimen muotoinen ja molempia lammen osia yhdistää alle 20 metriä kapea salmi. Housulammin rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta länsiranta on metsäistä suota. Lammen rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Yksi niistä sijaitsee lammenosien välisellä nimellä ja kulku asunnolle on järjestetty salmen ylittävällä sillalla. Vapaa-ajan asunnoille tulee tiet Rudanmaan suunnalta.
Vesistösuhteita.
Housulammi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Harjunpäänjoen valuma-alueella (35.14), johon Tyvijärven valuma-alue (35.145) kuuluu. Lampeen on johdettu ympäristön kuivatusojia. Sen laskuoja alkaa lammen pohjoisosan itärannasta ja laskee 1,4 kilometrin päässä Alajärven pohjoisrantaan.
Yllä selostettu piti paikkaansa 2000-luvun alussa, mutta nyt on Paikkatietoikkunassa Housulammi merkitty kuuluvaksi Karvianjoen vesistöön (36). Siinä vesistöaluejaossa Housulammi laskisi Alajärveen.
Hangö Arbetarnas Idrottsklubb

Hangö Arbetarnas Idrottsklubb (lyh. HAIK , suom. "Hangon Työväen Urheiluseura") on vuonna 1909 perustettu urheiluseura, jonka kotipaikka on Hanko. Sillä on viime vuosina ollut toimintaa ainoastaan telinevoimistelussa, rytmisessä voimistelussa ja joukkuevoimistelussa. Aikaisemmin HAIK:n lajeihin ovat kuuluneet myös jalka- ja lentopallo, yleisurheilu sekä hiihto. 
Telinevoimistelussa seurassa on kaksi varsinaista tasoryhmää; kilpalinja ja harrastelinja. Kilpalinjassa voimistelee tällä hetkellä vain tyttöjä luokissa B-E. Rytmisessä ja joukkuevoimistelussa on harraste- ja kilpailutoimintaa.
Seura toimii täysin vapaaehtoisvoimin. Jäseniä seurassa on noin 210. 
Jalkapallo.
HAIK:n jalkapallon edustusjoukkue pelasi Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa ja myöhemmässä II divisioonassa yhteensä viisi kautta vuosina 1948, 1967–1968 ja 1971–1972 sekä tämän jälkeen vielä kolmannella sarjatasolla vuodet 1973–1977. Seuran kasvatteja on muun muassa Samuli Lindelöf, joka pelasi Veikkausliigaa turkulaisessa FC Interissä.
Pappilanjärvi (Ulvila)

Pappilanjärvi on Satakunnassa Ulvilan keskustassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alaosan alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 0,83 hehtaaria, ja sen pituus on 180 metriä ja leveys 130 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä laskuoja Ulvilan keskustan Kokemäenjoen ylittävälle sillalle. Järven rantaviiva on 400 metriä pitkä ja ranta on pääosin joenkasamaa sedimenttiä. Lampi sijaitsee Ulvilan keskustaajamassa joen itäpuolisessa osassa Pappilanlammen osassa. Se eteläpuolella on asuinalue ja pohjoispuolella peltopalsta ja puistoalue. Puiston itäpuolella sijaitsee Liikistö.
Erik Palmer-Brown

Erik Palmer-Brown (s. 24. huhtikuuta 1997 Napoleon, Ohio) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa MLS-liigan Sporting Kansas Cityä. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ammattilaisura.
Palmer-Brown teki MLS-debyyttinsä Sporting KC:n paidassa toukokuussa 2014, seurahistorian nuorimpana pelaajana. Hänet ajettiin ottelussa Chicago Firea vastaan toisen keltaisen kortin myötä kentältä 64. peliminuutilla.
Serie A:n Juventus oli kiinnostunut Palmer-Brownin hankkimisesta alkuvuodesta 2014, ja siirtosumman arvioitiin olevan noin miljoona euroa. Siirto ei toteutunut, mutta saman vuoden syksyllä Juventuksen uutisoitiin olevan edelleen kiinnostunut.
Samuli Penttinen

Samuli Penttinen (s. 30. heinäkuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen keksijä ja yrittäjä.
Penttinen on tehnyt useita kaupalliseen liiketoimintaan johtaneita keksintöjä eri yrityksille. Penttisen keksinnöt liittyvät usein energia-alaan ja ympäristöön. Useita hänen keksintöjään on myös palkittu:
Penttinen on myös tutkinut solujen DNA:n viestintää, kylmäfuusiota, kavitaatiota ja lukuisia muita aiheita, osin yhteistyössä Matti Pitkäsen kanssa. Esimerkiksi veden kavitaation osin selittämättömät energiamäärät muuttuivat Penttisen käsissä teolliseksi tuotteeksi.
Viime vuosina Penttinen on tutkinut nesteefaasien lämpölaajenemista, jonka pohjalta hän on muodostanut termodynamisen kaavan nesteen lämpölaajenemiseen perustuville lämpövoimakoneille. 
Hän on hakenut patentin korkeahyötysuhteiselle lämpövoimakoneelle, joka ei noudata Carnot:n teoreemaa.
Luettelo Samuli Penttisen patenteista on GooglePatents:ssa.
Annina Lehtonen

Annina Lehtonen (s. 12. tammikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija.
Ura.
Lohjan Urheilijoiden kasvatti Lehtonen aloitti koripallon 7–8-vuotiaana. Hän edusti kaudella 2013–2014 I-divisioonassa pelannutta Honka Akatemiaa 6,1 pisteen ja 5,1 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Syksyksi 2014 hän siirtyi Naisten Korisliigaan nousseeseen Tampereen Pyrintöön. Ensiesiintymisensä naisten pääsarjassa Lehtonen teki 11. lokakuuta 2014 ottaen Peli-Karhuja vastaan kaksi levypalloa. Ensimmäiset pääsarjapisteensä hän teki Tapiolan Honkaa vastaan 9. marraskuuta. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja karsiutui pudotuspeleistä. Lehtonen pelasi runkosarjan 2,8 pisteen ja 1,3 levypallon keskiarvoilla.
Lehtosella on myös koripalloa harrastanut Sini-isosisko.
Ardèle

Ardèle tai Ardèle eli onnenkukka ("Ardèle ou la Marguerite") on ranskalaisen Jean Anouilh’n kirjoittama näytelmä vuodelta 1948. Sen on suomentanut ainakin Eino Kalima.
Näytelmä sijoittuu vuoden 1912 paikkeille. Ikääntyvä kenraali Léon Saint-Pé on kutsunut sukulaiset koolle keskustelemaan vammaisen sisarensa Ardèlen sopimattomasta romanssista pienen veljenpoikansa vammaisen kotiopettajan kanssa. Hänen toinen sisarensa, kreivitär Liliane, saapuu paikalle miehensä kreivi Gastonin ja rakastajansa Hector de Villardieun kanssa. Ardèle pysyy näkymättömissä makuuhuoneensa lukitun oven takana, jossa hän on aloittanut kolmipäiväisen nälkälakkonsa.
Suvun puidessa sopimatonta romanssia paljastuu heidän itsensä salattuja tunteita ja tukahdutettuja intohimoja niin, että vammaisen parin (joita ei missään vaiheessa näytetä) välinen rakkaus alkaa näyttää kaikkein puhtaimmalta. Paheksunta ajaa kuitenkin vammaisen lemmenparin itsemurhaan.
...ja mikään ei muuttunut

...ja mikään ei muuttunut on Laman vuonna 1983 julkaistu pitkäsoitto, joka sisältää yhtyeen ainoalla studioalbumilla julkaisematonta materiaalia. "...ja mikään ei muuttunut" on kokoelma Laman neljästä ensimmäisestä EP:stä ja singlestä. Vuonna 1990 se julkaistiin CD-nuodossa. Vuonna 2011 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyylinä.
Phillip Hughes

Phillip Hughes (30. marraskuuta 1988 Macksville – 27. marraskuuta 2014 Sydney) oli australialainen kriketinpelaaja, joka viimeksi edusti intialaista Mumbai Indiansia. Marraskuussa 2014 kuollut Hughes oli Australian lahjakkaimpia lyöjiä, jonka odotettiin nousevan jopa maan kaikkien aikojen suurimpien kriketinpelaajien joukkoon.
Ura.
Mackvillessä syntynyt Hughes muutti 17-vuotiaana Sydneyn kaupunkiin ja pelasi myöhemmin kaksi vuotta New South Walesin osavaltion joukkueessa. Ensimmäisen test-ottelunsa hän pelasi helmi–maaliskuussa 2009, jolloin Australia kohtasi Johannesburgissa Etelä-Afrikan. Vuonna 2013 Hughes palkittiin Australian vuoden pelaajana. 
Kuolema.
25. marraskuuta 2014 Sydney Cricket Groundilla pelatussa Sheffield Shield -sarjan ottelussa Hughes sai pallon päähänsä ja menehtyi kaksi päivää myöhemmin sairaalassa. Hän käytti kypärää, mutta pallo osui suojaamattomaan kohtaan aiheuttaen vakavan aivoverenvuodon. Hughesin kuoleman jälkeen sosiaalisessa mediassa alkoi leviämään hänen muistokseen kuvia, joissa seinään nojaavan krikettimailan päähän oli asetettu lakki tai krikettikypärä.
Viipurin piiritys (1710)

Viipurin piiritys tapahtui suuren Pohjan sodan aikana huhti–kesäkuussa 1710. Pietari Suuren komentamat venäläiset joukot piirittivät Viipuria yhteensä 77 päivän ajan, jonka jälkeen kaupungissa ollut ruotsalainen sotaväki antautui ja Venäjä valtasi sen.
Taustaa.
Vuoden 1710 piiritys oli toinen suuren Pohjan sodan aikainen Viipurin piiritys, kun ensimmäinen yritys vuonna 1706 oli epäonnistunut. Heinäkuussa 1709 käydyn voitokkaan Pultavan taistelun jälkeen Pietari Suuri pystyi kuitenkin lähtemään uuteen yritykseen suuremmalla voimalla. Hänen tarkoituksensa oli vallata Viipuri noin 140 kilometrin päässä sijaitsevan vastaperustetun Pietarin kaupungin suojaamiseksi.
Sotatoimet.
Fjodor Apraksinin johtama 13 000 sotilaan vahvuinen sotajoukko saapui Viipurin ympäristöön huhtikuun alussa. Hieman myöhemmin Pietari Suuri saapui paikalle 250 aluksen kokoisella laivastollaan tuoden samalla lisää aseistusta ja muuta täydennystä Apraksinin joukoille. Eversti Magnus Stiernstrålen komentamat ruotsalaiset puolestaan odottivat turhaan apujoukkoja Viipurin linnassa ja kaupungin varuskunnassa. Venäläisten viimeisen hyökkäyksen jälkeen hän joutui lopulta antautumaan 25. kesäkuuta. Lopullisesti Viipuri siirtyi venäläisten haltuun vuonna 1721 solmitun Uudenkaupungin rauhan myötä.
Taistelun seuraukset.
Viipurin siirtyessä venäläisten hallintaan kaupungin länsipuolelle Siikaniemeen, josta Apraks oli pommittanut Viipurin linnaa ja kaupunkia rakennettiin Pyhän Annan kruunu. 
Nykyaika.
Taisteluun voi tutustua Viipurin linnan kaupungin historiaa kuvaavassa näyttelyssä linnan ensimmäisessä kerroksessa, joka käsittelee kaupungin ruotsalaisaikaa. Museossa on myös suuri kaupungin pienoismalli, joka kuvaa taistelua.
Paksunokkaorneero

Paksunokkaorneero ("Anabazenops dorsalis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Paksunokkaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkokaulusorneero

Valkokaulusorneero ("Anabazenops fuscus") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkokaulusorneeroa tavataan Brasiliassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Big Girls Don’t Cry

Big Girls Don’t Cry (tunnetaan myös nimellä ”Big Girls Don’t Cry (Personal)”) on yhdysvaltalaislaulaja-lauluntekijä Fergien kappale hänen The Dutchess-debyyttialbumiltaan. Sen sanoittivat Fergie ja Toby Gad, ja tuotannosta vastasi will.i.am. Kappale julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 22. toukokuuta 2007. ”Big Girls Don’t Cry” poikkeaa Fergien aiemilla singleillä olleesta hip hopista ja urbaanista musiikista. Siinä on yksinkertaisepi pop-soundi, joka sisältää akustisia ja klassisia elementtejä. Siinä soittaa noin kolmekymmentä muusikkoa, joista monet soittavat viuluja, alttoviuluja tai selloa. Se on yksi muutamasta albumin kappaleesta joka ei sisällä samplejä muista kappaleista. Musiikkikriitikoilta ”Big Girls Don’t Cry” sai pääosin positiivisen vastaanoton, joista monet kehuivat sen kypsyyttä ja yksinkertaisuutta esittämään singlen sekä sen viestin.
”Big Girls Don’t Cry” oli kotimaassaan kaupallinen menestys saavuttaen Billboard Hot 100 -listan kärjen. Siitä tuli hänen kolmas kyseisen listan kärjen saavuttanut singlensä, ja se teki hänestä ensimmäisen artistin, jolla on yhdeltä albumilta kolme singleä saavuttanut listan ensimmäisen sijan sitten vuoden 2000, jolloin Christina Aguilera onnistui saamaan ensimmäiset kolme listan kärkeen päässyttä singleä. ”Big Girls Don’t Cry” muodostui myös Fergien myydyimmäksi singleksi, jota oli elokuussa 2012 myyty 3 833 000 kopiota. Samalla siitä on tullut hänen pitkäikäisin kappale Billboardin listoilla oltuaan Hot 100 -listalla lähes viisikymmentä viikkoa toukokuusta 2007 maaliskuuhun 2008. Kappale saavutti listan ensimmäisen sijan Kanadassa, jossa se pysyi listoilla yhteensä viisikymmentäkolme viikkoa. Kappale saavutti listan kärjen kansainvälisesti lukuisissa valtioissa, kuten Tanskassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Norjassa ja Australiassa, jossa se pysyi listan kärjessä yhteensä yhdeksän viikkoa. Ranskaa ja Unkaria lukuun ottamatta ”Big Girls Don’t Cry” saavutti listasijoituksia kymmenen parhaan joukossa myös kaikilla muilla kansainvälisillä markkinoilla kuten Alankomaissa, Ruotsissa, Suomessa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa. Kappaletta käytettiin sarjan Valehtelevat viettelijät jaksossa ”Father Knows Best” (”Isä tietää parhaiten”). Kappaleen esittivät Rachel Berry (Lea Michele), Kurt Hummel (Chris Colfer) ja Blaine Anderson (Darren Criss) myös vuonna 2012 televisiosarjan Glee jaksossa ”Prom-asaurus”.
Jääpallon Elitserien-kausi 2009–2010

Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2009-2010 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin, sijoille 11 – 12 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan ja sijoille 13 – 14 sijoittuneet putosivat Allsvenskaniin.
Uusina joukkueina sarjaan olivat nousseet Allsvenskanista HaparandaTornio Bandy, Falu BS ja Katrineholm.
Loppuotteluun selvisivät edellisen kauden mestari Hammarby IF ja Bollnäs GoIF/BF. Hammarby voitti Uppsalassa pelatun loppuottelun 3-1. Mestaruus oli Hammarby IF:n ensimmäinen. Edellisestä Tukholmaan menneestä mestaruudesta oli kulunut jo 78 vuotta, sillä viimeksi mestaruus tukholmalaisseuralle oli mennyt keväällä 1931 AIK:lle. Bollnäsin hopeajoukkueessa pelasi kolme suomalaista, maalivahti Timo Oksanen sekä kenttäpelaajat Ville Aaltonen ja Mikko Lukkarila. Heistä Aaltonen teki Bollnäsin maalin.
Sarjataulukko.
Falu BS ja Katrineholm putosivat sarjasta. Tilalle nousivat IF Boltic ja Tillberga IK.
Pudotuspelit.
Puolivälierät ja välierät pelattiin paras viidestä -systeemillä siten, että toinen, kolmas ja tarvittaessa viides ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Loppuottelu.
21.3.2010 Studenternas IP, Uppsala Yleisöä: 25 560
Karsinnat.
Karsinnat pelattiin kaksiosaisina, ja ne aloitettiin Allsvenskan-seuran kotikentällä.
Kungälv ja Vänersborg säilyivät Elitserienissä.
Putrajayan katurata

Putrajaya Street Circuit tai Putrajayan katurata on katurata Putrajayassa Malesiassa.
Rata valmistettiin vuodeksi 2014 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 22. marraskuuta 2014.
Leevi Mutru

Leevi Mutru (s. 16. toukokuuta 1995) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa Lahden Hiihtoseuraa.
Mutru aloitti mäkihyppääjänä, mutta vaihtoi lajin sittemmin yhdistettyyn, jossa hän nousi Suomen maajoukkueeseen syksyllä 2014. Mutru kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran kauden 2014–2015 avauskilpailussa Kuusamossa 29. marraskuuta 2014. Hänen sijoituksensa oli 51. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti Chaux-Neuven jälkimmäisessä kilpailussa tammikuussa 2015 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lahdessa tammikuussa 2017. Joulun 2021 jälkeen Mutru joutui harjoitus- ja kilpailutauolle sydänlihastulehduksen vuoksi. Keväällä 2022 Mutru sairasti koronan ja saman vuoden heinäkuussa hän kaatui pahasti Lahden normaalimäessä ja sai aivoverenvuodon. Planican MM-kilpailuista 2023 hän joutui jäämään pois sydänpussitulehduksen takia.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 32:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli vastaavassa kilpailussa 31:s ja joukkuekilpailussa viides. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 31:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenenneksi, suurmäen Gundersen-kilpailussa 21:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi.
Mutru voitti yhdistetyn Suomen-mestaruuden vuonna 2017.
Helmikuussa 2024 Mutru kertoi lopettavansa urheilu-uransa. Viimeiseksi kisakseen hän kertoi osallistuvansa vielä Salpausselän kisoihin.
Matti Herola

Matti Tapani Herola (s. 9. marraskuuta 1993 Kuopio) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti Puijon Hiihtoseuraa.
Herola vaihtoi kaudelle 2013–2014 mäkihypystä yhdistettyyn. Hän oli aiemmin harrastanut yhdistettyä 14-vuotiaaksi asti, jolloin keskittyi mäkihyppyyn. Maailmancupissa Herola kilpaili ensimmäisen kerran kauden 2014–2015 maailmancupin avauskilpailussa Kuusamossa. Pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Kuopiossa 23. helmikuuta 2016 oltuaan 30:s.
Myös Herolan pikkuveli Ilkka Herola on yhdistetyn hiihtäjä.
Herola on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Itä-Suomen yliopistosta.
Antti Heikinheimo

Antti Juhani Heikinheimo (s. 27. marraskuuta 1954 Espoo) on entinen asianajaja ja Hannes Snellmanin asianajotoimiston pitkäaikainen osakas. Hän toimi vuosina 2000–2004 toimiston toimitusjohtajana. Vuosina 2011–2017 hän toimi Suomen UNICEFin hallituksen puheenjohtajana ja vuosina 2010–2016 Keskuskauppakamarin tilintarkastuslautakunnan puheenjohtajana.
Hän toimi helmikuusta 2017-joulukuuhun 2019 Länsi-Uudenmaan käräoikeuden ja tammikuusta 2020 marraskuuhun 2022 Helsingin käräjäoikeuden käräjätuomarina keskittyen yksinomaan sovitteluihin. Vuodesta 2022 hän on toiminut yksityisinä sovittelijana.
Heikinheimolle myönnettiin laamannin arvonimi vuonna 2013. Suomen Asianajajliitto myönsi hänelle Oikeusteko-palkinnon merkittävästä työstä oikeudenmukaisuuden edistämiseksi sovittelijana vuonna 2023.
Aurajärvi

Aurajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Kauvatsanjoen ala-osan alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 48,0 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys on 400 metriä. Se on U-kirjaimen muotoinen, jossa pisin näkymä kilometrin mittainen. Järvellä ei ole varsinaista laskujokea, sillä siitä lähtevät ojat ovat lyhyitä. "Ojansuunlahdessa" ranta on kuitenkin niin matalaa, että sitä kautta vesi voisi virrata metsässä oleviin ojiin ja valua ala rinnettä aina "Auraojaan" asti, mistä vedet sitten valuisivat Lievijärveen. Toinen vaihtoehto liittyy "Huittistenlahden" matalaan kannakseen, mistä vedet voisivat myös valua "Jalonojaan". Virallisesti Aurajärvi liitetään Lievijärven vesistöön. Järven rantaviiva on 7,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa.
Alueen kivisyys näkyy myös järven kivisyytenä. Järvessä on 10 saarta tai luotoa. Kaksi niistä ovat nimeltään "Isosaari" ja "Ojansuunsaari". Kaikki loma-asunnot ovat rannoilla ja niille johtaa lukuisia teitä. Järvelle johtaa myös retkeilypolku, jonka lähellä järven lounaisrannalla on korkealla kalliolla oleva laavu.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli Kivijärvi.
Tervajärvi (Sastamala)

Tervajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Kauvatsanjoen ala-osan alueeseen".
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järvestä on kaivettu lyhyt metsäoja, joka päättyy alavalle maalle, joka viettää kohti "Jalonojan" seutua. Järven rantaviiva on 0,45 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suomaastoa. Rannalla ei ole asuntoja, mutta järven läheltä kulkee Äetsästä lähtevä maantie Aurajärvelle, josta tulee muutama pienempi tie järven lähelle.
Pätkysjärvi

Pätkysjärvi eli Pötkysjärvi on Satakunnassa Kokemäellä "Kaakkimaan" seudulla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Kauvatsanjoen ala-osan alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen "Pätkyksenoja", joka laskee Lievijärveen "Kahilanlahteen". Pohjoisesta järveen laskee metsäpuro, joka tuo vettä Sastamalan puolelta olevilta korkeilta kallioilta. Puro virtaa viereisen tilan peltojen välistä. Järven rantaviiva on 0,72 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa.
Historiaa.
Järven pintaa on aikoinaan laskettu alemmaksi.
Kanelipyrstöorneero

Kanelipyrstöorneero ("Cichlocolaptes leucophrus") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kanelipyrstöorneeroa tavataan Brasiliassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruskoviiruorneero

Ruskoviiruorneero ("Thripadectes ignobilis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruskoviiruorneeroa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirurintaorneero

Viirurintaorneero ("Thripadectes rufobrunneus") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viirurintaorneeroa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustanokkaorneero

Mustanokkaorneero ("Thripadectes melanorhynchus") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustanokkaorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viiruorneero

Viiruorneero ("Thripadectes holostictus") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viiruorneeroa tavataan Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Erik Bjornsen

Erik Bjornsen (s. 14. heinäkuuta 1991 Winthrop, Washington) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.
Sotšin olympialaisissa 2014 Bjornsen sijoittui parisprintissä kuudenneksi yhdessä Simeon Hamiltonin kanssa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 sama kaksikko sijoittui viidenneksi ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kuudenneksi. Arvokilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla Bjornsen on sijoittunut parhaimmillaan 18:nneksi 15 kilometrin perinteisellä Lahden MM-kilpailuissa 2017.
Bjornsen saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 18:s Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2014. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Seefeldin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2018. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa (tilanne 10.3.2018).
Viiruhuppuorneero

Viiruhuppuorneero ("Thripadectes virgaticeps") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viiruhuppuorneeroa tavataan Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isoviiruorneero

Isoviiruorneero ("Thripadectes scrutator") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isoviiruorneeroa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Killian Peier

Killian Peier (s. 28. maaliskuuta 1995) on sveitsiläinen mäkihyppääjä, joka edustaa Vallée de Joux -seuraa.
Peier on kilpallut aikuisten MM-kilpailuissa vuodesta 2013 lähtien. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti suurmäen kilpailussa pronssia ja oli normaalimäessä kymmenes.
Peier kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Willingenin joukkuekilpailussa helmikuussa 2013. Henkilökohtaiseen kilpailuun hän osallistui ensimmäisen kerran Klingenthalissa marraskuussa 2014 sijoittuen 17:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Innsbruckissa tammikuussa 2019. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Nižni Tagilissa joulukuussa 2019.
Peier on sijoittunut kesä-GP-sarjan osakilpailuissa kerran toiseksi ja kolmanneksi. Continental Cupissa hän on voittanut kolme osakilpailua.
CryEngine

CryEngine on pelimoottori, jonka kehitti saksalainen videopelikehittäjä Crytek. He käyttivät CryEngineä ensimmäisen kerran vuonna 2004 julkaistussa Far Cry-pelissä. Nykyään myös muut kuin Crytekin omat pelit käyttävät CryEngineä.
Ubisoftilla on CryEnginen pohjalta rakennettu Dunia Engine-pelimoottori.
Amazonilla on CryEngineen perustuva Lumberyard pelimoottori, jota yhtiö käyttää peleissään.
Versiohistoria.
CryEngine 1.
Crytek kehitti CryEngine 1:n Nvidialle pelidemoksi. Nvidia tykkäsi demosta, jonka jälkeen siitä tehtiin kokonainen peli. Siitä syntyi vuonna 2004 julkaistu "Far Cry".
Kun näytönohjaimet saivat "Shader 3.0"-tuen julkaistiin sitä tukeva CryEngine 1.2. HDR-renderöinti lisättiin versioon 1.3.
Korealainen NCsoft käyttää CryEngineä -pelissä. Vuonna 2006 Ubisoft osti oikeudet käyttää CryEngineä tulevissa Far Cry-peleissä.
CryEngine 2.
CryEngine 2 kehitettiin Crysista varten. Pelimoottorin päivietty versio julkaistiin Crysis Warheadiin.
CryEngine 3.
Crytek esitteli CryEngine 3:n vuoden 2009 Game Developers Conference-tapahtumassa. Sitä kehitetään Windows-, PlayStation 3-, Xbox 360- ja Wii U-alustoille. Windows-laitteille luvataan tuki DirectX 9, 10 ja 11-versioille.
Ensimmäinen CryEngine 3:sta käyttävä peli oli 2009 julkaistu Crysis 2.
Vuonna 2011 julkaistiin kehittäjille työkalut modien tekemiseen CryEngine 3:lla Crysis 2-peliin. Samalla he julkaisivat ilmaisen version CryEnginestä kehittäjille käytettäväksi ei-kaupalliseen käyttöön nimellä "CRYENGINE® Free SDK".
Vuonna 2011 Crytek julkaisi alkuperäisen "Crysis"-pelin konsoleille käyttäen CryEngine 3-pelimoottoria Xbox Liven ja PlayStation Networkin kautta.
Elokuussa 2013 Crytek ilmoitti tiputtavansa versionumeron CryEngine 3:n perästä, jolloin pelimoottorin nimeksi tuli "CryEngine". Samalla ilmoitettiin, ettei tulevilla versioilla tule olemaan erillistä numerointia pelimoottorin nimen perässä.
2015 vuoden kesäkuussa julkaistu CryEngine 3.8.1 tuo tuen OpenGL-rajapinnalle, Linuxille ja Oculus Rift-laseille.
CryEngine V.
22. maaliskuuta 2016 Crytek julkisti CryEngine V:n. Pelimoottorin lisensoitiin lisättiin malli "maksa mitä haluat", jolla pääsee myös pelimoottorin lähdekoodiin.
27. syyskuuta 2017 CryEngine 5.4 julkaistiin, ja siinä tuli uusina ominaisuuksina mm. Vulkan-renderöijä, uusia C#-malleja, päivityksiä 3D-malleja käsittelevään järjestelmään ja uusia tekniikoita reunanpehmennykseen.
Pelijulkaisut.
CryEngine (3.6-4).
Julkaisut:
Formula 4

Formula 4 (F4) on autourheiluluokka, jota pidetään Formula 3:sten ohella kuljettajien tärkeimmistä ponnahduslaudoista kuninkuusluokkana pidettyyn Formula 1 -luokkaan. F4-luokassa kilpaillaan useissa eri sarjoissa kuten Euroopassa, Aasiassa, Etelä- ja Pohjois-Amerikassa sekä Australiassa. Kansainvälinen autourheiluliitto FIA lanseerasi uuden F4-luokan vuonna 2013, jonka tarkoituksena on luoda uusi polku nuorille kuljettajille kohden F1-luokkaa. Luokan perustamisen taustalla toimi muun muassa entinen F1-kuljettaja Gerhard Berger.
Formula 4 korvasi samalla kaavalla monta entistä sarjaa, esimerkiksi Italian Formula Abarth muuttui Italian Formula 4 -sarjaksi. Britanniassa tunnettu Britannian Formula Ford muuttui Britannian Formula 4 -sarjaksi. Saksan ADAC Formel Masters-sarja muuttui vuonna 2015 ADAC Formula 4ksi. Vuonna 2015 perustettiin uusi SMP Formula 4 -sarja jossa ajetaan sarjan kilpailuja muun muassa Suomessa, Venäjällä ja Virossa. Vuonna 2015 perustettiin myös Australian, Kiinan, Japanin ja Meksikon Formula 4 -sarjat. Myös Yhdysvalloissa perustettiin Yhdysvaltain Formula 4 -sarja joka käynnistyi vuonna 2016. Myöhemmässä vaiheessa aikomuksena on järjestää myös Espanjan, Kaakkois-Aasian ja Arabiemiirikuntien F4 -sarjat.
Barbro Kvåle

Barbro Kvåle (s. 21. helmikuuta 1992) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Lillehammer Skiklubia.
Maastohiihdon maailmancupissa Kvåle kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Kvåle saavutti Kuusamossa marraskuussa 2014 oltuaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 15:s.
Petra Nováková

Petra Nováková (s. 17. elokuuta 1993) on tšekkiläinen maastohiihtäjä, joka edustaa Lyžařský Klub Slovan Karlovy Varya.
Maastohiihdon maailmancupissa Nováková kilpaili ensimmäisen kerran Liberecissä tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Nováková saavutti Lenzerheidessa joulukuussa 2013 oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 19:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2015 oltuaan kuudes.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Nováková sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 56:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Nováková oli vapaan hiihtotavan sprintissä 24:s, 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 36:s ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 37:s.
Leena Nurmi

Leena Nurmi (s. 20. maaliskuuta 1994 Valkeakoski) on suomalainen maastohiihtäjä. Kauteen 2022–2023 asti hän edusti Lempäälän Kisaa ja sen jälkeen Kainuun Hiihtoseuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Nurmi kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Nurmi saavutti Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2014 oltuaan 25:s.
Nurmi voitti Suomen-mestaruuden perinteisen hiihtotavan sprintissä 2018.
Rhabdodendraceae

Rhabdodendraceae on vain kolme lajia käsittävä trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, johon kuuluvia tunnetuimpia heimoja ovat muun muassa tatarkasvit (Polygonaceae), kohokkikasvit (Caryophyllaceae) ja kaktuskasvit (Cactaceae).
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat pienehköjä ainavihantia puita, joilla on kilpimäisten karvojen muodostama peite. Lehdet ovat melko kookkaita, yksinkertaisia ja korvakkeettomia. Lehtilapa on kuultavapilkkuinen, ja sivusuonet muodostavat silmukoita sen reunan lähelle. Lehtikanta on melko leveä. Täysin kehittyneet lehdet sijaitsevat melko tiheässä oksan päässä ja muuttuvat vähitellen pienemmiksi ja erilaistumattomammiksi oksan tyveä kohti. Kukinto sijaitsee lehtihangassa ja on haarainen. Kukkapohjus on lyhyen maljamainen hypanthium, jonka reunaan kukkalehdet kiinnittyvät sikiäintä lukuun ottamatta. Verholehdet ovat enemmän tai vähemmän yhteenkasvaneita ja lyhyitä. Terälehdet ovat melko paksuja. Heteitä on paljon, ja ponnet ovat palhoja paljon pidempiä. Kukassa ei ole mesiäistä. Sikiäin on yhden emilehden muodostama, ja vartalo kiinnittyy sen tyveen; luotti on hyvin pidentynyt. Luokkimaisesti taipuneita siemenaiheita on korkeintaan kaksi pohjaistukassa. Hedelmä on pieni luumarja, jonka tyvellä on verhiö ja kukkapohjuksen laajentuma; myös hedelmäperä on turvonnut. Siemenessä on ravintovarastona niukka endospermi ja niukka perispermi sekä vihreä ja suurisirkkainen alkio. Kromosomiston annosluku on n = 10.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa trooppisessa Etelä-Amerikassa.
Luokittelu.
Heimossa on vain yksi kolmelajinen "Rhabdodendron"-suku. Sen asema koppisiemenisten luokitusjärjestelmässä on ollut pitkään epävarma. Cronquist (1983) piti sitä Rosales-lahkoon kuuluvana, Takhtajan (1997) sen sijaan sijoitti sen Rutales-lahkoon, vaikka aiemmin oli jo ehdotettu sen sijoittamista Caryophyllales-lahkon yhteyteen.
A Celebration of Guilt

A Celebration of Guilt on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtye Arsisin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Willowtip Records.
Vuonna 2014 yhtye juhlisti kymmenen vuotta aiemmin julkaistua "A Celebration of Guiltia" soittamalla albumia kokonaisuudessaan Euroopan-kiertueellaan.
Emil Nyeng

Emil Nyeng (s. 30. huhtikuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Ringebu-Fåvang Skiklubbia.
Maastohiihdon maailmancupissa Nyeng kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Nyeng saavutti Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2014 oltuaan 21:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 19:nneksi Kuusamon perinteisen sprintissä marraskuussa 2014 oltuaan 19:s.
Vuohenpuksiokasvit

Vuohenpuksiokasvit (Simmondsiaceae) on yhden lajin, vuohenpuksion eli jojoban ("Simmondsia chinensis"), käsittävä kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon. Lahkon tunnettuja heimoja ovat muun muassa tatar- (Polygonaceae), kohokki- (Caryophyllaceae) ja kaktuskasvit (Cactaceae).
Tuntomerkit.
Vuohenpuksio on ainavihanta pensas, jolla on monisoluisia karvoja. Lehdet sijaitsevat vastakkaisina pareina, ja niiden ruoti on tyvestä nivelikäs. Lapa on melko paksu ja ehytlaitainen. Suonitus on lavan tyvestä sen kärkeä kohti nouseva. Pienet kukat ovat yksineuvoisia, ja hede- ja emikukat sijaitsevat eri kasveissa (kaksikotisuus). Kukassa ei ole mesiäistä. Hedekukinto on tavallisesti terminaalinen, verson päässä sijaitseva, ja viuhkomainen. Heteitä on kaksi kertaa niin monta kuin kehälehtiä, ja niiden ponnet ovat paljon palhoja pidempiä. Emikasvissa kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa, ja sikiäin muodostuu kolmesta yhteenkasvaneesta emilehdestä. Vartalot ovat kauttaaltaan nystypintaisia. Sikiäimessä on kolme riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on kota, jota siihen kiinni kasvanut verhiö suojaa; kodan keskipylväs jää jäljelle, kun seinämäliuskat putoavat pois. Siemenen suuri alkio sisältää nestemäistä vahaa. Kasvin kromosomiluku on n = 13.
Levinneisyys.
Vuohenpuksio kasvaa Pohjois-Amerikan lounaisosassa Sonoran autiomaassa.
Luokittelu.
Vuohenpuksio on aikaisemmin tavallisesti liitetty puksipuukasveihin (Buxaceae) tai erillisenä heimona niiden yhteyteen. Takhtajan (1997) piti sitä Hamamelididae-alaluokkaan (norkkokasvit, mm. koivu- ja pyökkikasvit) kuuluvana omana lahkonaan (Simmondsiales). 
Käyttö.
Vuohenpuksion siemeniä on käytetty ravinnoksi ja lääkkeeksi sekä muun muassa kahvin korvikkeeksi. Vuohenpuksio on ainoa kasvi, jonka siemenissä on nestemäistä vahaa ja josta sitä voidaan ottaa helposti talteen. Se on korvannut kaskelotista saadun spermaseetin eli valaanrasveen, jota on käytetty moniin teollisuuden tarpeisiin. Vuohenpuksio on hyvin kuivankestävä ja pitkäikäinen pensas, ja sitä voidaan viljellä kuivimmillakin alueilla.