tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juan Bernat

Juan Bernat Velasco (s. 1. maaliskuuta 1993 Cullera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Bernat on Valencian junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 27. elokuuta 2011 kauden avausottelussa Racing Santanderia vastaan. Hän pelasi kolmen kauden aikana 51 Primera Divisiónin ottelua, joissa teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi 15 ottelua, joista 13 kaudella 2013–2014 Valencian edetessä välieriin.
7. heinäkuuta 2014 Bernat siirtyi viisivuotisella sopimuksella saksalaiseen Bayern Müncheniin. Hänestä maksettiin 11 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi Bayernissa 76 bundesliigaottelua, ja teki kolme maalia. Mestarien liigan 25 ottelussa hän teki kaksi maalia. Hän voitti Saksan-mestaruuden 2015, 2016, 2017 ja 2018 sekä Saksan cupin 2016.
Vuonna 2018 Bernat siirtyi Ranskan mestarijoukkueeseen Paris Saint-Germainiin. Hän pelasi seurassa 89 Ligue 1:n ottelua ja teki kaksi maalia. Hän voitti Ranskan-mestaruuden 2019, 2020, 2022 ja 2023 sekä Ranskan cupin, liigacupin ja supercupin 2020. Mestarien liigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 kymmenen ottelua, ja teki kaksi maalia. Hän oli avauskokoonpanossa myös tappiollisessa loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan.
Bernat pelasi kauden 2023–2024 lainalla portugalilaisseura Benficassa ja syyskauden 2024 lainalla Villarrealissa. Tammikuussa 2025 Bernat siirtyi Paris Saint-Germainista pysyvästi Villarrealiin. Bernat kuitenkin purki sopimuksensa Villarrealin kanssa alle kaksi viikkoa myöhemmin ja siirtyi saman sarjan Getafeen kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella.
Maajoukkueura.
Bernat pelasi useissa Espanjan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin Espanjan saavuttaessa hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2010. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2012. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 hän pelasi neljä ottelua.
Bernat pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2014 EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan ja teki siinä ensimmäisen maaottelumaalinsa. Vuoden sisällä hän pelasi seitsemän maaottelua mutta palasi maajoukkueeseen 3,5 vuoden tauon jälkeen vasta maaliskuussa 2019 ja pelasi neljä EM-karsintaottelua tuona vuonna.
Planet Shining

Planet Shining on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. helmikuuta 2000.
m-flon perustivat DJ Taku ja MC Verbal vuonna 1998, minkä jälkeen yhtyeeseen liittyi laulaja Lisa. Yhtyeen levyttämät indie-singlet myytiin nopeasti loppuun, joten se päätyi solmimaan sopimuksen suuren levy-yhtiön Avex Traxin kanssa. m-flon ensimmäinen single ”The Tripod E.P.” julkaistiin vuonna 1999 ja pitkä studioalbumi "Planet Shining" pian sen jälkeen. Albumi menestyi hyvin ja nousi Oricon-listan kuudennelle sijalle.
Albumin 17 kappaleesta 6 on välisoittoja; albumi vie kuuntelijan matkalle vuoteen 2012 ”Global Astroliner” -avaruusaluksella. "Planet Shiningin" jälkeen m-flo on käyttänyt albumeillaan samankaltaista futuristista avaruusteemaa. Albumiin kuuluu myös viiden kappaleen bonus-CD. Albumin kappaleista julkaistiin myöhemmin remix-albumi "The Replacement Percussionists".
Albumilta julkaistiin useita singlejä vuosina 1999 ja 2000: ”L.O.T. (Love or Truth)”, ”Chronopsychology”, ”Hands”, ”Come Back to Me” ja ”The Quantum EP”. Lisäksi kappale ”Been So Long” ja bonus-CD:n kappaleita oli julkaistu aiemmilla singleillä ”The Tripod E.P”. ja ”Mirrorball Satellite 2012”.
Gold Dust

Gold Dust on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin albumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2012. Albumi sisältää orkesterin kanssa levytettyjä uusia versioita Amosin vanhoista kappaleista. 
Amos esiintyy levyllä hollantilaisen Metropole Orkest -orkesterin kanssa. Orkesterisovitukset on tehnyt John Philip Shenale. Uudet sovitukset yhdistävät alternative- ja popmusiikkia klassisen musiikin vaikutteisiin. Amos oli julkaissut klassisen albumin "Night of Hunters" edellisenä vuonna. 
Albumilta julkaistiin 30. elokuuta promosinglenä kappale ”Flavor”, jolle tehtiin myös musiikkivideo. Kappaleesta tehty EDM-remix julkaistiin singlenä 4. joulukuuta. Se nousi nousi Yhdysvalloissa dance-kappaleiden listan ykköseksi.
Nikolai Medtner

Nikolai Karlovitš Medtner (; 5. tammikuuta 1880 Moskova – 13. marraskuuta 1951 Lontoo) oli venäläinen säveltäjä. Hän oli musikaalisesta saksalaistaustaisesta suvusta. Hän sai varhaisen pianonsoiton opetuksensa äidiltään ja opiskeli lisäksi Moskovan konservatoriossa. Säveltäjänä hän oli pitkälti itseoppinut, mutta sai yksityisopetusta Sergei Tanejevilta. Medtner esiintyi pianistina, mutta sävelsi samalla ja toimi myös opetustehtävissä.
Medtner siirtyi Saksaan, josta hän palasi ensimmäisen maailmansodan alettua takaisin kotimaahansa. Hän meni vuonna 1919 naimisiin Anna Medtnerin (o.s. Bratenshi) kanssa. Vuonna 1921 pari sai luvan matkustaa ulkomaille ja suuntasi Saksaan. Medtner ja hänen vaimonsa eivät enää palanneet Venäjälle lukuun ottamatta kiertuetta vuonna 1927. Vuonna 1925 tehdyn Yhdysvaltain-kiertueen jälkeen Medtnerit asettuivat Pariisiin.
Medtnerin musiikki on harmonisesti seikkailevaa, mutta sille leimallista on myös romanttinen estetiikka, joka oli jo poissa muodista Pariisissa. Medtner kuitenkin saavutti suosiota Pohjois-Amerikassa ja erityisesti Englannissa, johon säveltäjä muutti vuonna 1935. Hän piti konsertteja vuoteen 1944, jolloin joutui lopettamaan sen terveyssyistä. Hän kuitenkin teki levytyksiä omasta pianomusiikistaan. Lisäksi hän levytti säveltämiään lauluja sopraano Elisabeth Schwarzkopfin kanssa. Medtner kuoli useiden sydänkohtausten jälkeen.
Medtnerin tuotantoon kuuluu kamarimusiikkia, toistasataa laulua ja runsaasti pianomusiikkia. Hänen kolme pianokonserttoaan ovat hänen ainoat teoksensa, joissa käytetään orkesteria.
International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association

International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association (ILGA) on kansainvälisesti toimiva seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajava järjestö. Se perustettiin vuonna 1978 nimellä International Gay Association (IGA). ILGA:n korkein päättävä elin on vähintään kahden vuoden välein järjestettävä maailmankonferenssi. ILGA:an kuuluu maailmassa kaikkiaan yli 1 200 järjestöä 125 maasta. Sillä on vuodesta 2011 ollut neuvoa-antava asema YK:n talous- ja sosiaalineuvostossa (ECOSOC). Status oli myönnetty jo aikaisemmin joillekin ILGAn alajärjestöille kuten Euroopan osasto ILGA-Europelle. Status oli tätä ennen pitkään evätty pedofiilien oikeuksien ajamisesta ilmenneen huolen vuoksi.
ILGAn suomalaiset jäsenjärjestöt ovat Seta, Sateenkaariperheet, Trasek, Helsingin seudun Seta, Oulun Seta, Pirkanmaan Seta ja Turun seudun Seta. Suomalainen Krister Karttunen on toiminut ILGAn hallituksen varajäsenenä 2015–2016.
ILGA-Europe.
Euroopan tasolla toimiva ILGA-Europe perustettiin vuonna 1996. ILGA-Europen hallituksessa ovat olleet suomalaiset Tiia Aarnipuu vuosina 2001–2004 ja Tanja Lehtoranta vuosina 2012–2013.
Lähimuisti

Lähimuisti tarkoittaa vähän aikaa sitten tapahtuneiden asioiden muistamista ja niiden käsittelyä työmuistissa.
Muistisairauden vaikutus.
Lähimuistin heikkeneminen on muistisairauden alkuvaihe (Alzheimerin tauti). Lähimuistin heikentyessä aktiivisuus vähenee huomattavasti. Muistivaikeudet ilmenevät siten, että uuden oppiminen vaikeutuu ja unohtaminen lisääntyy. Vieraan ympäristön hahmottaminen vaikeutuu: esimerkiksi tulomatka unohtuu ja eksymiset lisääntyvät. Ahdistuneisuus, masennus ja ärtyisyys ovat yksilöllisiä. Uudet tilanteet pelottavat ja tehtävien suorittaminen on vaikeutunut. Keskittyminen, aloitekyky ja monimutkaisten asioiden ymmärtäminen heikkenee. Tässä vaiheessa monimutkaisten, älyllisiä kykyjä vaativien tehtävien suorittaminen ei onnistu. Lähimuistin heikkenemisestä kärsivä henkilö voi asua kotona niin kauan kun selviää yksin tai saa säännöllistä apua.
Silas Redd

Silas Redd (s. 1. maaliskuuta 1992 Norwalk, Connecticut) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Redd edusti lyhyellä ammattilaisurallaan NFL-liigan Washington Redskinsia ja pelasi ennen ammattilaisuraansa yliopistojalkapalloa Etelä-Kalifornian yliopiston joukkueessa, USC Trojansissa.
Pelaajaura.
Ennen NFL:ää.
Redd pelasi yliopistouransa kaksi ensimmäistä vuotta Pennsylvanian osavaltionyliopiston joukkueessa, Penn State Nittany Lionsissa. Hän siirtyi kaudeksi 2012 USC:hen, NCAA:n asetettua Penn Statelle lukuisia rangaistuksia entisen valmentajan Jerry Sanduskyn hyväksikäyttöskandaalin takia. 
Tavallisista siirroista poiketen Penn Statesta lähtevät pelaajat olivat välittömästi edustuskelpoisia uudessa joukkueessaan. Näin ollen Redd pystyi vahvistamaan USC:n entisestään vahvaa hyökkäystä, johon kuuluivat myös muun muassa pelinrakentaja Matt Barkley ja laitahyökkääjä Robert Woods. USC:n kaudesta muodostui kuitenkin pettymys, ja samoin Reddin urasta uudessa joukkueessaan.
NFL-ura.
Reddiä ei varattu vuoden 2014 , jonka jälkeen hän teki varaamattomana vapaana agenttina sopimuksen Washington Redskinsin kanssa. Hän teki kauden 2014 toisessa ottelussa uransa ensimmäisen touchdownin. Varamiehenä Redd sai kantaa palloa vain 16 kertaa tulokaskaudellaan ja eteni niillä yhteensä 75 jaardia.
Redd loukkasi polvensa kauden 2015 alla ja joutui olemaan sivussa koko kauden. Kauden aikana hän antoi positiivisen näytteen huumetestissä ja NFL langetti hänelle pelikiellon. Redskins vapautti Reddin sopimuksestaan heti pelikiellon päätyttyä joulukuussa 2016. Redd ei ole pelannut missään tämän jälkeen.
HMS Vixen (1900)

HMS Vixen oli Britannian kuninkaallisen laivaston Avon-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1899-1900 laivasto-ohjelmaa Vickers Limitediltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 7. syyskuuta 1899 telakkanumerolla 278. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1900 ja valmistui maaliskuussa 1902.
Palvelus.
Alus myytiin 17. maaliskuuta 1921 romutettavaksi.
Luguelín Santos

 
Luguelín Santos (s. 12. marraskuuta 1992) on dominikaanilainen pikajuoksija.
Santos saavutti Santo Domingon alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2010 hopeaa 400 metrillä ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 400 metrillä kuudenneksi. Hän voitti samana vuonna kultaa nuorten olympialaisissa Singaporessa ajalla 47,11. Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa 2011 hän sai hopeaa maansa ennätysajoilla sekä 400 metrillä (44,71) että 4 × 400 metrin viestissä (3.00,44)..
Sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Santos jäi välieriin. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän voitti kultaa ajalla 44,85. Tämän voittonsa hän kuitenkin menetti myöhemmin ikähuijauksen takia. Lontoon olympialaisissa 2012 Santos saavutti olympiahopeaa ajalla 44,46. Hän sai pronssia 4 × 400 metrin viestissä sekä Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2012 että Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2013.
Santos saavutti Moskovan MM-kilpailuissa 2013 pronssia 400 metrillä ajalla 44,52. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui välierissä. Hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2014. Hän voitti universiadeissa 2015 kultaa 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti Pan-Amerikan kisoissa Torontossa 2015 kultaa 400 metrillä ajalla 44,56. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi maan ennätysajalla 44,11.
Santos saavutti Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2016 hopeaa 400 metrillä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui saman matkan välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Taipein universiadeissa 2017 hän voitti kultaa sekä 400 metrillä ajalla 45,24 että 4 × 400 metrin viestissä. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 400 metrillä alun perin toiseksi, mutta hylättiin ratarikon vuoksi. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän oli 400 metrillä seitsemäs.
Santos juoksi vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Dominikaanisen tasavallan joukkueessa 4 × 400 metrin sekaviestin alkuerässä. Loppukilpailussa maa saavutti toisella kokoonpanolla hopeaa. 
Kesäkuussa 2023 Santos myönsi julkisesti että oli käyttänyt väärää syntymävuotta urallaan. Vuosina 2010–2017 hän ilmoitti syntymävuodekseen 1993 oikean vuoden 1992 sijaan ja näin kilpaili vuotta nuorempana kuin oikeasti oli. Hänellä oli maansa viranomaisten antama erikoispassi, jota hänen oli neuvottu käyttämään kilpailuiden yhteydessä ja oikeaa passiaan muissa virallisissa yhteyksissä. Näin ollen Santos kilpaili yli-ikäisenä muun muassa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012. Vuonna 2023 Santos sai kolmen vuoden kilpailukiellon ajalle 11.3.2023–10.3.2026 ja samalla hän menetti nuorten maailmanmestaruutensa vuodelta 2012.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde: Tilastopaja
NR = maan ennätys
Lintuvesiensuojeluohjelma

Lintuvesiensuojeluohjelma on Suomen valtion luonnonsuojeluohjelma, joka aloitettiin Kalevi Sorsan kolmannen hallituksen maa- ja metsätalousministeri Taisto Tähkämaan aikana 3. kesäkuuta 1982. Periaatepäätös asiasta tehtiin vuotta aikaisemmin 
Suojeluala käsittää 287 kohdetta, joilla on vesipinta-alaa 580 neliökilometriä ja maapinta-alaa 250 neliökilometriä, yhteensä 835 neliökilometriä. Lintuvesiensuojeluohjelman alueet sijaitsevat pääasiassa Etelä-Suomessa yksityisillä mailla. Jotkut lintuvesiensuojeluohjelmaan kuuluvat alueet voivat kuulua myös muihin luonnonsuojelualueisiin, kuten Natura 2000 -alueisiin.
Lintuvesien osalta suojelun tarve johtuu siitä, että monet vesilintujen elinalueet on otettu ihmisen käyttöön ja näin lintujen elintila on pienetynyt.
Verrattavissa olevista kansainvälisistä sopimuksista on esimerkki Kansainvälinen Ramsarin vesilintujen suojelusopimus, joka on peräisin vuodelta 1975.
Welly

Welly on kiinalainen muottivalettujen leluautojen valmistaja, joka aloitti toimintansa vuonna 1979.
Yhtiön tehtaat sijaitsevat Guangdongissa, Kiinassa ja työllistävät 3000 työntekijää. 1980-luvun alussa Welly valmisti pääosin kolmen tuuman kokoisia muottivalettuja autoja (suunnilleen mittakaava 1:64). 4,75 tuuman pituisia (suunnilleen mittakaava 1:38) autoja se alkoi valmistaa myöhemmin saman vuosikymmenen aikana. 1990-luvulla yhtiö kehitti mittakaavan 1:24 kokoisia malleja ja sen jälkeen autoja jopa mittakaavalla 1:18.
Welly valmistaa malleja mittakaavoilla 1:18, 1:24, 1:32, 1:38, 1:43, 1:60 ja 1:87. Se on lisensoinut ajoneuvomalleja 40 eri merkiltä, joihin kuuluu henkilöautoja, rekkoja ja moottoripyöriä.
Welly kehittää lisäksi erikokoisia radio-ohjattavia malleja, joihin sisältyy 1:32-mittakaavan muottivalettuja autoja ja rekkoja sekä 1:12-mittakaavaisia muovisia RC-autoja.
Mandylion (albumi)

Mandylion on alankomaalaisen The Gathering -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995 Century Media Records -levy-yhtiön nimissä. Albumi on yhtyeen ensimmäinen, jossa laulaja Anneke van Giersbergen on mukana. Albumista on julkaistu myöhemmin vuonna 2005 erikoisversio, jossa on kaksi levyä. Lisälevy sisältää studioalbumin demonauhoituksia sekä alkuperäisalbumiin kuulumattomat demot ”Third Chance” ja ”Solar Glider”.
HMS Devonshire (1904)

HMS Devonshire oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Se myytiin pian sodan päätyttyä romutettavaksi.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 25. maaliskuuta 1902. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1904 ja valmistui 24. elokuuta 1905. 
Aluksen propulsiojärjestelmänä oli viisitoista Niclausse-kattilaa kytkettynä kaksiakseliseen nelisylinteriseen kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kanaalin laivastoon ja vuodesta 1907 alkaen se palveli Atlantin ja Kotilaivastoissa. Kahden ensimmäisen sotavuoden aikana alus kuului Suureen laivastoon valvoen Pohjanmerta. Sodan lopun alus oli Atlantilla.
Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 Wardille.
Krymsk

Krymsk () on Venäjällä Krasnodarin aluepiirissä sijaitseva kaupunki. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 57 382.
Kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Krymskin lentotukikohta.
Heinäkuun 2012 tulvat.
Vuoden 2012 heinäkuun 6.-7. päivinä Krasnodarin aluepiirin länsiosiin osui harvinaisen voimakkaita rankkasateita. Tämä synnytti myös äkkitulvia joihinkin jokiuomiin. Krymskin kaupunkiin äkkitulva iski 7. heinäkuuta kello kahden tienoilla aamuyöllä. Kaupungin lounaispuolisilta vuorilta alkunsa saavan, kaupungin keskustan läpi koilliseen Varnavinskojen tekoaltaaseen laskevan Adagum-joen vedenpinta nousi jopa 7 metriä tavanomaista korkeammalle tasolle. Tässä luonnonkatastrofissa kuoli yli 150 kaupungin tai lähiseudun asukasta.
Luxorin verilöyly

Luxorin verilöyly tapahtui 17. marraskuuta 1997 Deir el-Bahrin arkeologisessa kohteessa Luxorin lähistöllä Egyptissä. Ääri-islamilaiset terroristit surmasivat neljä egyptiläistä ja 58 turistia, joista 35 Sveitsin kansalaista.
HMS Antrim (1903)

HMS Antrim oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Se myytiin pian sodan päätyttyä romutettavaksi.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1901–1902 laivasto-ohjelmaa John Brown and Companyltä, missä köli laskettiin 27. elokuuta 1902. Alus laskettiin vesille 8. lokakuuta 1903 ja valmistui 23. kesäkuuta 1905. 
Aluksen voimanlähteenä oli seitsemäntoista Yarrow-kattilaa kytkettynä kaksiakseliseen nelisylinteriseen kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.
Palvelus.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alukselle asennettiin 1920 kokeellinen kaikuluotain ensimmäisenä kuninkaallisen laivaston aluksena.
Alus myytiin romutettavaksi 19. joulukuuta 1922 Hughes Bolkowille.
Luettelo sarjakuva-albumisarjoista

Tämä on luettelo sarjakuva-albumisarjoina julkaistuista sarjakuvista. Mukaan ei ole lueteltu strippisarjakuvien kokoelmia.
HMS Argyll (1904)

HMS Argyll oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa tuhoutumiseensa saakka vuoteen 1915.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1901–1902 laivasto-ohjelmaa Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1902. Alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1904 ja valmistui joulukuussa 1905. 
Aluksen voimanlähteenä oli kuusitoista Babcock-kattilaa kytkettynä kaksiakseliseen nelisylinteriseen kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kanaalin laivaston 1. risteilijälaivueeseen. Se siirrettiin 5. risteilijälaivueen mukana Atlantin laivastoon vuonna 1909. Alus ajoi Plymouthin salmessa karille joulukuussa 1910. Alus saattoi 1911 kuninkaallisen jahdin "HMY Medinan" Intiaan Durbariin. Vuonna 1912 alus siirrettiin 3. risteilijälaivueeseen.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus kuului Suureen laivastoon. Se valtasi saksalaisen kauppa-aluksen 6. elokuuta. Alus ajoi karille Bell Rockissa lähellä Dundeeta. Alueen majakka oli sammutettuna, jottei se auttaisi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneitä.
Enemmistö (äänestys)

Enemmistö on mielipidetiedusteluun tai ryhmässä tapahtuvaan päätöksentekoon liittyvä käsite.
Enemmistöjä ovat:
Muut:
Kaibitsyn piiri

Kaibitsyn eli Qaybıçin piiri (, tataariksi Кайбыч районы, "Qaybıç rayonı") on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1991 perustetun piirin pinta-ala on 995,4 neliökilometriä ja asukkaita on 14 866 henkeä (vuonna 2011)..
Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa. Hallinnollinen keskus on Bolšije Kaibitsyn kylä. 
Asukkaista 67,7 % on tataareja, 5,3 % tšuvasseja ja 26,2 % venäläisiä.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Teollisuutta edustavat tiilitehdas, rehutehdas, meijeri ja leipomo.
Paikallislehtenä ilmestyy tataarin- ja venäjänkielinen "Qaybıç tañnarı – Kajbitskije zori".
Orvokki Kuortti

Orvokki Kuortti (o.s. Rudanko; 11. heinäkuuta 1932 Kokemäki – 19. syyskuuta 2020 Espoo) oli suomalainen lentokapteeni, joka hankki ensimmäisenä naisena Suomessa muun muassa lennonopettajan, helikopterilentäjän ja mittarilentäjän pätevyyden.
Kuorttia pidetään suomalaisen naislentotoiminnan keskeisenä edelläkävijänä. Hän lensi yksimoottorisilla koneilla viiteen maanosaan ja takaisin sekä ylitti yksimoottorisilla koneilla Atlantin ilma-aluksen päällikkönä 17 kertaa, joista yksin yhdeksän kertaa.
Kuortti opiskeli yliopistossa muun muassa matematiikkaa, fysiikkaa, kemiaa ja meteorologiaa sekä teki teknisiä käännöstöitä kotiäitinä toimimisen ohessa. Haave lentämisestä syntyi jo varhain, mutta koulutukseen hakeutuminen oli naisille tuolloin vaikeaa muun muassa vaatimuksena olleen asevelvollisuuden suorittamisen takia. 36-vuotiaana Kuortti hakeutui Malmin lentoaseman lentokouluun ja sai lentolupakirjan joulukuussa 1968. Jo seuraavana vuonna hän oli nopein naislentäjä England–Australia Air Racessa. 
Vuoden 1971 Lon­don Vic­to­ria Air­ways -kil­pai­lus­sa Kuortti ja kakkospilotti Eira Kuorinka (nyk. Standertskjöld) ylittivät ensimmäisinä suomalaisnaisina Atlantin Piper Cherokee Arrow -lentokoneella. Ensimmäisenä suomalaisena Kuortti oli mukana Paris Air Shown näytöslentäjänä vuonna 1973.
Pakkolaskusta myrskyiseen Pohjois-Atlanttiin Kuortti selviytyi yksinlennollaan vuonna 1977, kun nelipaikkaisen Lake Buccaneer -koneen moottori sammui ja polttoainetta alkoi valua mereen. Hän pelastui paitsi taitavan laskeutumisensa myös islantilaisesta tukikohdastaan apuun ehtineiden yhdysvaltalaissotilaiden ansiosta. 
Kuortti oli aktiivisesti mukana kansainvälisessä järjestötoiminnassa, muun muassa naispuolisten helikopteripilottien Whirly Girls -järjestön johtajistossa ja Euroopan naislentäjien liiton puheenjohtajana. Yhtenä yhdeksästä suomalaisesta naislentäjästä hän oli mukana perustamassa kansainvälisen naislentäjäjärjestön Suomen osastoa (The Ninety-Nines Inc. International Women Pilots Finnish Section ry) vuonna 1969. Hän toimi osaston puheenjohtajana vuosina 1980–1993.
Viimeistä kertaa lentokoneen ohjaimissa Kuortti oli yli 60-vuotiaana 1997. Vuonna 1983 tasavallan presidentti Mauno Koivisto myönsi Kuortille lentokapteenin arvonimen. Ilmailumuseoyhdistyksen kunniajäseneksi hänet nimitettiin 2007.
Suomen Ilmailuliiton moottorilentotoimikunta jakaa Orvokki Kuortti -kiertopalkintoa merkittävistä matkalentosuorituksista.
Kuortin ensimmäinen oma kone, Piper PA-28R-180 Cherokee Arrow OH-PJN, on Suomen ilmailumuseossa.
Virilisaatio

Virilisaatio "(virilisatio, virilisoituminen") on lääketieteellinen termi, joka tarkoittaa naisen miesmäistymistä sekä miehen sukupuolitunnusmerkkien kehittymistä naiselle. Virilisaation aiheuttaa naisilla liiallinen androgeenituotanto.
Myös miesten kohdalla voidaan puhua virilisaatiosta mieshormonien aiheuttaessa puberteetin.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1938

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1938 viidennen kerran. Kilpailut pidettiin Lontoon Wembley Arenalla 6.–15. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt ja miesten vesipallo. Kisojen menestynein maa oli 14 mitalia (viisi kultaa, seitsemän hopeaa, kaksi pronssia) saavuttanut Saksa.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Taarausko

Taarausko () on virolainen uuspakanallinen uskonto. Se luotiin virolaisten aikanaan harjoittaman uskon mukaiseksi suullisen perinteen pohjalta. Taarausko kehitettiin Viron ensimmäisen tasavallan aikana, kiellettiin Neuvostoliitossa ja aloitettiin jälleen uudelleen Viron itsenäistyttyä uudestaan.
Vuonna 2014 julkaistun kyselyn perusteella puolet virolaisista piti taarainuskoa virolaisten alkuperäisenä uskontona.
Historia.
Nimitys Taara esiintyy Henrikin Liivinmaan kronikassa. Kronikan mukaan saarenmaalaiset pyysivät apua jumalilta huutamalla "Tarapita", jonka on tulkittu tarkoittavan suomeksi 'Taara avita' eli 'Taara auta'. Taarausko perustettiin kuitenkin vasta pitkään Viron käänyttämisen jälkeen 1900-luvulla. Sen loi joukko yliopistoissa koulutettuja virolaisia vuonna 1928. Alkuperäinen taarausko sisälsi kuitenkin melko vähän pakanallisia piirteitä, sillä niitä pidettiin barbaarisina. Esimerkiksi pakanallista runonlaulantaa ei harjoitettu, vaan tuolloin taarauskoiset esittivät mieluummin kirkkotyylisiä kuorolauluja. Uutta uskontoa varten luotiin kokonaan uutta käsitteistöä, kuten pappeihin viittaavat sanat "hiislar" ja "asko", joilla oli alun perin muita merkityksiä. Uskonnollisena merkkinä käytettyä mitalia kutsuttiin nimellä" tõlet". Ensimmäinen taarauskoisten järjestö "Tallinna Hiis" perustettiin vuonna 1933, ja taarauskoisten määrä oli vuoteen 1940 mennessä noussut useisiin tuhansiin. Toisessa maailmansodassa taarauskoisuuden kielsivät sekä neuvostoliittolaiset että saksalaiset miehittäjät. Taarausko käytännössä hävisi Virosta, mutta se säilyi Virosta pakolaisiksi lähteneiden joukossa etenkin Ruotsissa.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan taarauskon ja toisen uuspakanallisen uskonnon vironuskon harjoittajia oli yhteensä 1 058. Uuspakanallisia uskontoja katsotaan nykyisin Virossa hyvin suopeasti, ja vuonna 2002 tehdyn kyselyn mukaan 11 % vastaajista piti taara- ja vironuskoa annetuista vaihtoehdoista parhaina. Taarausko on nykyisin osa Maavalla Kodaa. Halu suojella luontoa ja historiallisesti merkittäviä kohteita ovat edistäneet myönteisen kuvan luomisessa taaranuskosta. 
Vuoden 2011 väestönlaskennassa taarauskoisia yli 15-vuotiaita oli 1 047 ja maa- eli vironuskoisia 1 925.
HMS Carnarvon

HMS Carnarvon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1902. Alus laskettiin vesille 7. lokakuuta 1903 ja valmistui 29. toukokuuta 1905. 
Aluksen voimanlähteenä oli seitsemäntoista Niclausse-kattilaa kytkettynä kaksiakseliseen nelisylinteriseen kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 3. risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin maaliskuussa 1907 Atlantin laivaston 2. risteilijälaivueeseen. Se siirrettiin huhtikuussa 1909 Kotilaivaston 3. risteilijäviirikköön ja edelleen maaliskuussa 1912 Devonportiin sijoitettuun 2. laivastoon.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus sijoitettiin 5. risteilijälaivueen lippulaivaksi. Se siirrettiin elokuun alussa Kap Verdeen ja alus valtasi 23. elokuuta 1914 saksalaisen kauppalaivan "SS Professor Woermannin". Lokakuussa 1914 alus siirrettiin Montevideoon ja se oli 8. joulukuuta risteilijöiden johtoaluksena Falklandinsaarten taistelussa. Maaliskuussa 1915 Rio de Janeirosta telakalta palattuaan alus jatkoi palvelustaan Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoasemalla aina marraskuuhun 1918.
Alus sijoitettiin 1919 kadettien koululaivana, missä tehtävässä se palveli aina romuttamiseensa saakka. Alus myytiin 8. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
HMS Hampshire (1903)

HMS Hampshire oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmassa Armstrong Whitworthilta Elswickin telakalta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1902 telakkanumerolla 734. Se laskettiin vesille 24. syyskuuta 1903 ja valmistui 15. heinäkuuta 1905. 
Aluksen voimanlähteenä oli 17 Yarrow-kattilaa kytkettynä R. &amp; W. Hawthorn Leslien toimittamaan kaksiakseliseen, nelisylinteriseen, kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.
Palvelus.
Alus osallistui Skagerrakin taisteluun. Joitakin päiviä taistelun jälkeen alus lähti Kuolan niemimaalle kuljettaen lordi Herbert Kitcheneriä. Se upposi 5. kesäkuuta 1916 Orkneysaarten länsipuolella osuttuaan miinaan, jolloin Kitchener esikuntineen hukkui samoin kuin suuri määrä miehistön jäseniä.
HMS Roxburgh

HMS Roxburgh oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa London and Glasgowilta Glasgowista, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta 1902. Alus laskettiin vesille 19. tammikuuta 1904 ja valmistui 5. syyskuuta 1905. 
Aluksen voimanlähteenä oli seitsemäntoista Durr-kattilaa kytkettynä kaksiakseliseen nelisylinteriseen kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kanaalin laivastoon. Se palveli ensimmäisessä maailmansodassa, minkä päätyttyä alus myytiin romutettavaksi 1921 Stanleelle, joka myi sen edelleen 8. marraskuuta Saksaan.
Kiesit

Kiesit (ranskan sanasta "chaise") eli rattaat (myös kääsit, keisit) ovat kaksipyöräinen kiinteäaisainen hevosajoneuvotyyppi. Kiesejä käytetään henkilöajoon ja kevyeen tavarankuljetukseen.
Nappularattaiksi on Suomessa kutsuttu kiesejä, joissa on pienalliset laidat. Nappula on murteellinen sana pienalle.
Kiesejä käytettäessä kuorman tasapainotus ja aisojen sopiva kiinnitys on tärkeässä asemassa: liian etupainoinen kuorma painaa hevosen selkää ja takapainoinen sen rintaa.
HMS Amethyst (1903)

HMS Amethyst oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut Topaze-luokan panssarikansiristeilijä. Alus oli kuninkaallisen laivaston ensimmäinen hävittäjää suurempi sotalaiva, johon asennettiin turbiinimoottorit.
Valmistus.
Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä, missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1903. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 5. marraskuuta ja valmistui 17. maaliskuuta 1905.
Palvelus.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus oli Harwichiin sijoitetun partio-osaston lippulaiva, mutta "HMS Arethusa" vastaanotti tehtävän juuri ennen Helgolandin taistelua. Alus osallistui 28. elokuuta Helgolandin taisteluun päällikkönsä kommodori Reginald Tyrwhittin alaisuudessa. Vuoden lopulla alus siirrettiin Suuren laivaston 1. kevyeen risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin 1915 Välimerelle. Alus osallistui Dardanellien tapahtumiin ennen siirtoa 1916 Etelä-Amerikan asemalle, jossa se oli sodan päättymiseen saakka. Alus poistettiin palveluksesta 10. helmikuuta 1919 Maltalla ja se myytiin romutettavaksi 1. lokakuuta 1920.
EuroFIR

EuroFIR (European Food Information Resource) on kansainvälinen yhdistys, jonka tarkoituksena on elintarvikkeiden koostumustietojen saatavuuden, kattavuuden ja laadun parantaminen sekä tähän alaan liittyvien standardien ja yhtenäistettyjen menetelmien kehittäminen. EuroFIR muodostaa verkoston, joka yhdistää maailman elintarvikkeiden koostumustietojen tuottajat ja kansallisten koostumustietokantojen ylläpitäjät. Toiminta on poikkitieteellistä ja sisältää ravitsemustiedettä, elintarvikekemiaa, tietotekniikkaa ja ravitsemuksellista riskinarviointia.
EuroFIR AISBL on Belgiaan rekisteröity yhdistys. vastaa Belgiassa rekisteröityä yhdistystä Suomessa)
Historia.
EuroFIR syntyi 2005-2010 toteutetun tutkimusverkostohankkeen pohjalle. (European Food Information Resource Network project, EuroFIR NoE). Hankkeeseen osallistui 48 partneria 27 maasta: yliopistoja, tutkimuslaitoksia ja yrityksiä. Hankkeen rahoitti (Priority 5: Food Quality and Safety; Contract no FP6-513944) Eräs EuroFIR NoE -projektin päätavoitteita oli toteuttaa ajan tasalla oleva ja koko Euroopan kattava tietopankki elintarvikkeiden koostumustiedolle. Tällaista ei Euroopassa aikaisemmin ollut. Elintarvikkeiden koostumustieto on muuttuu kuitenkin koko ajan analyysimenetelmien, valmistusmenetelmien, tuotekehityksen ja markkinoilla olevien elintarvikkeiden valikoiman ja muuttuessa
Lisääntynyt pitkäaikainen yhteistyö, paremman tiedon laadun ja standardoinnin tarve johti yhdistyksen perustamiseen: EuroFIR NoE -projektin päättyessä syntyi EuroFIR AISBL.
Jäsenet.
Jäsenet ovat tutkimuslaitoksia, yliopistoja, yrityksiä tai muita tahoja, jotka työskentelevät elintarvikkeiden koostumustietojen parissa (analysoivat, keräävät tai käyttävät hyväkseen). Monet jäsenistä ylläpitävät elintarvikkeiden kansallista koostumustietopankkia (merkitty *).
Tutkimushankkeet.
EuroFIR on mukana useissa Euroopan unionin rahoittamissa tutkimus- ja kehityshankkeissa
Hankkeet yhdistävät elintarvikkeiden koostumustietoa, ravitsemuksellista riskinarviointia ja tietotekniikkaa.
Ásdís Hjálmsdóttir

Ásdís Hjálmsdóttir (s. 28. lokakuuta 1985 Reykjavík) on islantilainen keihäänheittäjä.
Vuonna 2004 Ásdís sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän oli neljäs alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän karsiutui finaalista. Ásdís karsiutui finaalista myös Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 54,32. Seuraavana vuonna Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui finaalista heitettyään 59,15. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän jäi myös karsintaan.
Ásdís heitti Islannin ennätykseksi 62,77 metriä vuonna 2012 Lontoon olympialaisten keihäskarsinnassa. Finaalissa hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 59,08. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän jäi karsintaan heitettyään 57,65. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui kahdeksanneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 60,37. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 11:nneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui loppukilpailusta.
Orikuolain

Orikuolain on hevosten taluttamisessa käytettävä renkaanmallinen kuolain, jossa on kiinnitysrenkaat riimunvarrelle eli taluttimelle. Muista kuolaimista poiketen orikuolainta ei koskaan käytetä hevosen hallintaan ratsailta tai ajaessa. Nimensä mukaan orikuolainta käytetään usein oreilla, joita pidetään yleensä tammoja ja ruunia hurjempina ja vaikeampina käsitellä. Orikuolainta voidaan kuitenkin käyttää myös muiden hankalien hevosten käsittelyssä tai turvavälineenä erityistilanteissa. Joissakin maissa esimerkiksi laukkahevosilla on turvallisuuden vuoksi oltava orikuolaimet kilpailuiden yhteydessä. Tällöin orikuolainta käytetään tavallisen suitsituksen ja kuolaimen lisäksi, erilliseen niskahihnaan kiinnitettynä.
Kuolaimettomiin päitsiin verrattuna orikuolain antaa enemmän kontrollia, ja niskahihnallinen orikuolain on tavallisia suitsia nopeampi ja yksinkertaisempi pukea. Esimerkiksi näyttelyissä orikuolain niskahihnoineen ei myöskään peitä hevosen päätä niin paljon kuin suitsitus.
VR6-moottori

VR6-moottori on Volkswagenin kehittämä 6-sylinterinen polttomoottori, jossa sylinterien välinen kulma on vain 10,6 tai 15 astetta. Koneen nimi VR6 tulee saksankielisistä sanoista V-motor ja Reihenmotor, eli se on V- ja rivimoottorin välimuoto, ja numero 6 on sylinterien lukumäärä.
Moottori on mitoiltaan pieni, huomattavasti kapeampi kuin perinteiset V-moottorit ja hieman lyhyempi kuin kuusisylinteriset rivimoottorit. Suurin ero verrattuna normaaliin V-moottoriin on se, että VR6-moottorissa on rivimoottorien tapaan vain yksi sylinterikansi. Kyseisen tyyppisen moottorin esitteli Lancia ensimmäisen kerran 1922.
Moottorin vanhemmat versiot ovat 12-venttiilisiä ja tilavuudeltaan 2,8 tai 2,9 litraa. Uudemmat versiot ovat 24-venttiilisiä ja tilavuus on 2,8; 3,2 tai 3,6 litraa. Vanhemmat mallit tunnetaan nimellä VR6, kun taas uudemmat ovat saaneet nimikseen V6, R32 ja R36. Audi käyttää moottorista nimitystä 3.2.
Alex Morgan

Alexandra Patricia ”Alex” Morgan (s. 2. heinäkuuta 1989 San Dimas, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa NWSL-liigan Orlando Pride -seuraa. Hän on sekä olympiavoittaja että maailmanmestari.
Lapsuus ja nuoruus.
Alex Morgan syntyi Pamela S. ja Michael T. Morganin kolmilapsiseen perheeseen. Hänellä on kaksi isosiskoa, Jeni ja Jeri. Morgan oli lahjakas kaikessa urheilussa. Hän pelasi muiden muassa lentopalloa ja jalkapalloa, mutta liittyi ensimmäiseen jalkapallojoukkueeseensa vasta 14-vuotiaana, jolloin jätti lentopallon. 
Seurajoukkue.
Morgan edustaa vuonna 2015 perustettua Orlando Pridea, jonka ensimmäinen pelaajahankinta hän oli. Vuonna 2017 hän pelasi lainasopimuksella ranskalaisseura Lyonissa. Aiemmin hän on edustanut muun muassa Seattle Soundersia ja Portland Thornsia.
Maajoukkue.
Vuoden 2011 MM-kisoissa Morgan voitti Yhdysvaltain joukkueessa hopeaa maan hävittyä finaalissa Japanille Morganin tekemästä maalista huolimatta. Hän kuului myös Yhdysvaltain olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Lontoon olympialaisissa 2012. Vuonna 2012 hän teki maajoukkueessa 28 ja syötti 21 maalia. Morgan voitti Yhdysvaltain joukkueessa kultaa vuoden 2015 MM-kisoissa sekä vuoden 2019 MM-kisoissa. Morgan teki turnauksessa maalin neljännesvälierässä Kolumbiaa vastaan. Vuoden 2019 MM-kisoissa Morgan teki 6 maalia ja hänet palkittiin turnauksen toiseksi parhaana maalintekijänä. Hän saavutti olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.
Muut projektit.
Morgan on kirjoittanut neliosaisen kirjasarjan, joka on suunnattu inspiroimaan nuoria tyttöjä. Kirjasarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2013.
Yhteistyökumppanit.
Morganilla on yhteistyösopimuksia muun muassa Niken, Panasonicin, AT&amp;T:n, Chobanin ja McDonald'sin kanssa. Hänellä on ollut myös vuoden mittainen sopimus Bank of American kanssa. Morgan on myös esiintynyt Bridgestonen tv-mainoksessa.
Yksityiselämä.
Morgan meni naimisiin jalkapalloilija Servando Carrascon kanssa 31. joulukuuta 2014. Pariskunta tapasi Berkeleyn yliopistossa.
Aarne Kivimäki

Aarne Akseli Kivimäki (25. elokuuta 1911 Jyväskylä – 2. tammikuuta 1988) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän käytti myös taiteilijanimeä "Olavi Kallas".
Kivimäki ohjasi 1940-luvulla neljä pitkää näytelmäelokuvaa, joista kolmeen hän teki myös itse käsikirjoituksen ja toimi yhdessä myös lavastajana. Hänen veljensä Eino Kivimäki (1916–1986) toimi elokuvien kuvaajana ja leikkaajana. 
Kivimäkien ensimmäinen elokuva oli talvisodan jälkeen valmistunut mykkä jännityskomedia "Kulkurin holhokki" (1940), jossa oli Chaplin-vaikutteita. Seuraava elokuva oli Laura Sointeen samannimiseen romaaniin perustunut melodraama Miehen vankina (1943), joka jäi heidän ainoaksi vakava-aiheiseksi elokuvakseen. Kuvaajana toimi tällöin Eino Kivimäen sijasta Oskar Lindelöf. Tätä seurasivat veljesten viimeisiksi elokuviksi jääneet jännityskomedia Kaksi kivaa kaveria (1944) ja seikkailukomedia Huijarien huvittavat huiputtajat (1945).
Kivimäen veljekset harjoittivat elokuvanteon ohella elokuvien kiertue-esittämistä ja myös varsinaista elokuvateatteritoimintaa. Vaikka heidän omat elokuvansa eivät päässeet kriitikoiden suosioon, ne menestyivät varsin hyvin maaseudun kiertuenäytöksissä.
Einar Vilhjálmsson

Einar Vilhjálmsson (s. 1. kesäkuuta 1960 Reykjavik) on islantilainen entinen keihäänheittäjä. Hän edusti maataan kolmissa peräkkäisissä olympialaisissa 1984–1992. Los Angelesin kisoissa 1984 hän sijoittui kuudenneksi, mutta 1988 ja 1992 hän ei päässyt karsinnasta finaaliin. Tokion maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 Einar oli yhdeksäs. Nykyisen keihäsmallin ennätyksensä 86,80 hän heitti 30. elokuuta 1992 Reykjavikissa.Vanhalla mallilla Vilhjálmsson heitti tuloksen 92,42 Austinissa Yhdysvalloissa 6. huhtikuuta 1984. 
Einar Vilhjálmssonin isä Vilhjálmur Einarsson voitti olympiahopeaa kolmiloikassa Melbournen kisoissa vuonna 1956. Einar Vilhjálmsson on Jón Arnar Magnússonin setä.
Hänet valittiin Islannin Urheiluliiton puheenjohtajaksi syyskuussa 2014.
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 90,23" 
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 81,98" 
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 84,32"
Hurtti Ukko (lehti)

Hurtti Ukko oli Siviili- ja asevelvollisuusinvalidien liiton vuosina 1940–1944 julkaisema aikakauslehti, joka aloitti kertomalla tarinoita talvisodasta. Lehden päätoimittajana oli P. Päiwiö, jonka uskotaan työskennelleen valtion tiedotustoimistossa. Lehden nimi viittasi J. L. Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" runoon Hurtti ukko.
Lehden avustajina toimivat muun muassa Viljo Rauta, Joni Rautio, Pentti Lahti, Olavi Linnus ja Armas J. Pulla.
Sienikoira

Sienikoira on koira, joka on varta vasten koulutettu etsimään maastosta sieniä. Koiran rodulla ei ole suurta merkitystä oppimiseen, mutta hyvin haistavat metsästyskoirat ovat hieman helpommin sienellekin opetettavissa. Toisaalta linnunmetsästys tai muu toivottu toiminta kärsii, jos koira oppiikin esimerkiksi haukkumaan sieniä muun saaliin sijasta. 
Koira oppii helpoimmin tunnistamaan sieniä, joissa on luonteenomainen voimakas haju, esimerkiksi keltavahveroita. Myös tryffeleitä maan alta on löydetty koirien kuin myös sikojen avulla. Koira ei ole yhtä hanakka syömään sienisaalistaan kuin sika, mutta mahdollista sekin on. Koiran voi opettaa esimerkiksi hajupurkkien avulla, jolloin koira palkitaan kotioloissa sen tunnistettua sientä sisältävän purkin. Voi myös käyttää herkkupaloja sienten alla. Löydön koira voi ilmaista haukulla tai istunnalla.
Italiassa on käytetty kauan lagotto romagnolo -koirarotua tryffelien etsintään.
Koiria on koulutettu myös homekoiriksi homeiden etsimiseen rakennuksista. Niitä koulutetaan myös kokeellisesti tuhosienten kuten tervasroson ja kuusenjuurikäävän tunnistamiseen.
Danny Wilson (pohjoisirlantilainen jalkapalloilija)

Daniel Joseph ”Danny” Wilson (s. 1. tammikuuta 1960 Wigan, Englanti) on englantilaissyntyinen pohjoisirlantilainen entinen jalkapalloilija. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 1995. Hän on Wiganin kasvatti. Wilsonin pelipaikka oli keskikenttäpelaaja. 
Peliura.
Wilson pelasi vuodet 1976–1977 Wiganissa, 1977–1980 Buryssä, siirtyi vuosiksi 1980–1983 Chesterfieldiin. Vuonna 1983 hän pelasi kymmenen ottelua Nottingham Forestissa, vuosina 1983–1987 hän pelasi 135 ottelua Brighton &amp; Hove Albionissa. 1987–1990 hän pelasi Luton Townin riveissä, 1990–1993 Sheffield Wednesdayssa ja hän lopetti uransa pelattuaan Barnsleyssä kaudet 1993–1995.
Valmentajaura.
Pelaaja uransa kahtena viimeisenä vuonna Wilson toimi samaan aikaan myös valmentajana Barnsleyssä. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi Barnsleytä vielä vuoteen 1998 jonka jälkeen hän siirtyi takaisin Sheffield Wednesdayhyn.
Sheffield Wednesdayta hän valmensi vuoteen 2000 jonka jälkeen hän siirtyi valmentamaan Milton Keynes Donsia vuoteen 2006 asti. Sen jälkeen hän valmensi vuodet 2006–2008 Hartlepool Unitedia ja vuodet 2008–2011 
Swindon Townia. Vuodesta 2011 asti hän on valmentanut Sheffield Unitedia.
Chadli Bendjedid

Chadli Bendjedid () (14. huhtikuuta 1929 Bouteldja – 6. lokakuuta 2012 Alger ) oli algerialainen poliitikko. Hän toimi maansa kolmantena presidenttinä 9. helmikuuta 1979 – 11. tammikuuta 1992.
Ura.
Varhaisvaiheet.
Chadli Bendjedid osallistui Ranskan armeijassa aliupseerina Indokiinan sodan taisteluihin. Algerian itsenäisyyssodan alettua hän loikkasi Kansallinen vapautusrintama -puolueeseen (FLN) vuonna 1954. Presidentti Houari Boumédiènnen suosima Bendjedid määrättiin Oranin maakunnan sotilaskomentajaksi vuonna 1964. Maan itsenäistyttyä Bendjedid nimitettiin 2. sotilasalueen päälliköksi vuonna 1964; vuonna 1969 hänet ylennettiin everstiksi.
Nousu presidentiksi.
Bendjedid palveli puolustusministerinä marraskuusta 1978 helmikuuhun 1979 ja nousi presidentiksi Boumédiènnen kuoltua. FLN:n neljäs puoluekongressi kokoontui 27.–31. tammikuuta 1979 puoluejohdon ja presidentin valitsemiseksi. Todennäköisimpinä ehdokkaina Boumediennen seuraajaksi pidettiin Mohammad Salah Yahiaouita ja Abdelaziz Bouteflikaa. Jälkimmäistä luonnehdittiin liberaaliksi vasemmistolaiseksi. Hän oli toiminut kuusitoista vuotta maansa YK-lähettiläänä ja oli korkeassa asemassa Oujda-ryhmittymässä. Yahiaoui oli läheisissä yhteyksissä kommunistiseen Parti de l'Avant-Garde Socialiste -puolueeseen (PAGS). Kompromissiehdokkaana esiin nostettu Bendjedid tuli äänestyksessä valituksi tehtävään. 
Presidenttinä.
Presidenttinä toimiessaan Bendjedid supisti valtion osuutta maan taloudesta ja helpotti hallituksen harjoittamaa kansalaisten valvontaa. Talouden kärsittyä öljyn hinnan romahduksesta 1980-luvun lopulla alkoi hallinnon sisällä kehittyä jännitettä Bendjedidin liberaalin talouspolitiikan kannattajien ja valtionjohtoiseen politiikkaan paluuta kannattaneiden välille. Lokakuussa 1988 nuoriso nousi vastustamaan hallituksen tiukkaa politiikkaa huutaen Benjedidin vastaisia iskulauseita. Tämä johti pian laajoihin mellakoihin, jotka levisivät Oraniin, Annabaan ja muihin kaupunkeihin. Satoja ihmisiä kuoli hallituksen ryhdyttyä tukahduttamaan levottomuuksia kovin ottein. Tällöin Bendjedid alkoi valmistella siirtymistä monipuoluejärjestelmään. Vuonna 1991 armeija syrjäytti Bendjedidin ja keskeytti vaalien järjestämisen estääkseen islamistista Front Islamique du Salut -puoluetta (FIS) pääsemästä valtaan. Tästä sai alkunsa pitkä ja verinen Algerian sisällissota.
Presidenttiyden jälkeen.
Tammikuusta 1992 Bendjedid on pysytellyt enimmäkseen poissa politiikasta. Hän palasi julkisuuteen vuoden 2008 lopulla pitämällä kotikaupungissaan Al-Tarifissa monen suuntaisia mielipiteitä herättäneen puheen.
Hän joutui sairaalaan lokakuun alussa 2012 ja kuoli 6. lokakuuta 2012.
Parittaja (kirja)

Parittaja () on chicagolaisparittaja Iceberg Slimin vuonna 1967 julkaistu omaelämäkerta. Teosta pidetään yhtenä afroamerikkalaisen varhaiskirjallisuuden kulmakivistä, ja se nauttii suurta suosiota mustan katukulttuurin ja useiden tunnettujen rapartistien keskuudessa.
"Parittaja" alkaa vuodesta 1921, Iceberg Slimin hajanaisesta lapsuudesta, seksuaalisesta hyväksikäytöstä, vaihtelevista isäpuolista ja pienistä onnenhetkistä. Pikkuhiljaa lupaava ja älykäs poika ajautuu katurikollisuuden pariin, ja päättää 18-vuotiaana aloittaa uran Chicagon parhaana parittajana. 25 vuoden ajan vaihteleva mutta parhaimmillaan hyvin menestyksekäs ura tekee Icebergistä paitsi ihaillun katujen legendan myös etsintäkuulutetun huumeaddiktin, ja kolmannen vankilatuomionsa jälkeen 47-vuotias huippuparittaja päättää lopulta jättää riskialttiin ammattinsa.
"Parittajaa" on kiitelty erityisesti rehellisyydestä ja tylystä realismista. Iceberg ei ole itsestään ylpeä eikä mielestään hyvä ihminen, mutta hän on loistava parittaja ja omistaa parhaimmillaan kaksi bordellia. Jäävuorimaisen parittajan karkeus, väkivaltaisuus ja lapsuudesta juontava naisviha kulkevat rinta rinnan älykkään ja äitiään syvästi rakastavan miehen mielen kanssa.
Mansikkapuut

Mansikkapuut ("Arbutus") on kasvisuku kanervakasvien heimossa. Suvussa on noin 10 lajia lauhkean, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen ainavihantia nahkealehtisiä puita ja pensaita. Suku on saanut nimensä hieman mansikoiden ("Fragaria") pohjushedelmiä muistuttavista marjoistaan. Mansikkapuut eivät kuitenkaan ole sukua mansikoille.
Kuvaus.
Mansikkapuut ovat yleensä pieniä tai keskikokoisia puita tai pensaita, yleensä enintään 20 metriä korkeita. Kaikki lajit ovat ainavihantia. Oksat ovat yleensä ylöspäin suuntautuneet. Nuoret versot ovat karvojen peittämiä. Kaarna on yleensä ohut ja levyinä hilseilevä. Lehdet ovat yksinkertaiset ja soikeat, laidoiltaan ehyet tai hammaslaitaiset. Silmut ovat soikeita, teräväkärkisiä ja väritykseltään punaisia.
Kukat ovat kaksineuvoisia ja kasvavat yleensä tertuissa, joissa on 10–40 kukkaa. Sekä verho- että terälehtiä on viisi. Verholehdet ovat tyvestä yhteenkasvaneet; teriö on lähes koko pituudeltaan yhteenkasvanut. Teriö on yleensä väriltään kellertävän valkoinen. Heteitä on kymmenen. Emi on viisionteloinen. Hedelmä on 1–5-siemeninen marja.
Levinneisyys.
Mansikkapuita kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä sekä Kanariansaarilla.
Luokitus ja lajit.
Mansikkapuita tunnetaan yleisesti ainakin yhdeksän lajia.
Käyttö.
Eräitä suvun lajeja käytetään koristepuina. Useiden lajien hedelmät ovat syötäviä, mutta niitä yleensä pidetään mauttomina, eikä laajemmin viljellä kaupallisesti ravinnoksi. Lähinnä lännenmansikkapuun hedelmistä tehdään kuitenkin hilloja, säilykkeitä ja likööriä.
Jakarandahappo

Jakarandahappo (eng. "Jacaric acid") on konjugoitunut monityydyttymätön rasvahappo, jonka sulamispiste on 44 astetta. Yhdistettä esiintyy runsaasti jakaranda-kasvin siemenissä, joissa sen pitoisuus on 36 %.
Jungle Book Shōnen Mowgli

Jungle Book Shōnen Mowgli () on 1989 tehty manga- ja animesarja, joka perustuu Rudyard Kiplingin Viidakkokirjaan. 
Suomessa julkaistut videot.
Suomenkielinen toteutus on Golden Voice Oy:n tekemä suomenkielinen jälkiäänitys Backlund &amp; Co:n vhs-julkaisua varten.