tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Omaa tietä etsimässä Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa

Omaa tietä etsimässä Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa ("Eat Pray Love") on philadelphialaisen kirjailija-journalisti Elizabeth Gilbertin omakohtaisiin kokemuksiin perustuva romaani vuodelta 2006. Otava julkaisi kirjan suomeksi 2007.
Teos on julkaistu jo 20 kielellä ja se kohosi Yhdysvalloissa bestselleriksi heti ilmestymisensä jälkeen vuonna 2006. Kirjassa Elizabeth Gilbert päättää lähteä vuodeksi matkalle etsimään itseään. Hän viipyy Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa kussakin neljän kuukauden ajan. Italiasta hän etsii nautintoa, Intiasta sisäistä rauhaa ja Indonesiasta kykyä yhdistää nämä kaksi. Kirjassa on 108 lukua, 36 kullekin maalle, intialaisen rukousnauhan japa malan mukaan, jossa on 108 helmeä.
Kirjaan perustuva elokuva "Eat Pray Love – omaa tietä etsimässä" sai ensi-iltansa vuonna 2010.
Juoni.
Elämässään menestynyt 35-vuotias toimittaja Elizabeth Gilbert yrittää hankkia lasta miehensä kanssa, mutta havahtuu kesken kaiken tajuamaan, ettei oikeastaan tiedä, haluaako hän lasta, haluaako hän miestään ja omakotitaloaan, tai mitä hän niiden sijaan haluaisi. Henkistä romahdusta seuraa avioero, sairastuminen masennukseen, nopea laastarisuhde ja päätös lähteä vuodeksi yksin ulkomaille etsimään itseään ja onneaan. Hän etsii ensin Italiasta nautintoja ja kykyä nauttia, ja lihookin muutaman kuukauden aikana kymmenisen kiloa. Intiaan hän suuntaa ashramiin etsimään itselleen sopivaa hengellisyyttä joogaten ja meditoiden. Indonesiassa hän koettaa löytää tavan yhdistää nämä kaksi, ja löytääkin tasapainon elämäänsä ja jopa suuren rakkauden.
Tonttujen kutsu

Tonttujen kutsu on Wil Huygenin kirjoittama tonttukirja. Kirjassa tontut, peikot, lumimiehet ja muut metsän olennot kokevat jännittäviä tapahtumia. Kirjan on julkaissut WSOY vuonna 1982 .
"Suuri tonttukirja" esittää erilaisia tonttuja, kuten kotitonttu, puutarhatonttu, siperiantonttu ja monta muuta, mutta Tonttujen kutsu esittää näiden lisäksi ulkomaalaisia tonttuja, mm Syyrian tontut, Kreikan tontut ja monta muuta.
"Tontut"-sarjan toisen tuotantokauden Klausin ja Dannyn seikkailut perustuvat Tonttujen kutsuun.
Suomalainen tonttukirja

Suomalainen tonttukirja on Mauri Kunnaksen tekemä vuonna 1979 ilmestynyt kirja. Ennen kirjaa Kunnas teki vuonna 1977 ensimmäisen piirrossarjansa "Tontut".
Kirjan pohjalta tehtiin myös musiikkialbumi "Välikaton Feetun tonttulevy", joka julkaistiin vuonna 1985.
Sasky Ruoveden lukio

Sasky Ruoveden lukio toimii vuonna 2003 peruskorjatuissa opetustiloissa. Sasky Ruoveden lukiossa kirjoitat ylioppilaaksi, voit keskittyä erityistavoitteisiisi ja opit itsenäistä elämää. Opiskelu päivälukio-​opiskelijana tavoitteena lukion päättötodistus ja ylioppilastutkinto. Yleissivistävät lukio-​opinnot valmistavat jatko-​opintoihin yliopistoissa, korkeakouluissa ja muissa oppilaitoksissa. 
Ruovedellä on tarjolla lukion yleislinjan lisäksi myös seuraavat painotuslinjat:
Sasky Ruoveden lukio on osa Sasky-koulutuskuntayhtymää.
Koululla on kaksi eurooppalaista yhteistyökumppania, italialainen Olevano Romanon lukio ("Istituto D’istruzione superiore “Renato Cartesio” di Olevano Romano") lähellä Roomaa sekä Berliinin lähellä sijaitseva Saksan ainoa ratsastuslukio "Prinz-von-Homburg-Schule Neustadt (Dosse)". Jokaisella lukiolaisella on mahdollisuus osallistua koulujen väliseen yhteistyöhön.
Ulla Järvilehto

Ulla Elina Tuulikki Järvilehto (o. s. Eskelinen) (s. 31. joulukuuta 1938 Tampere) on suomalainen lääkäri ja entinen poliitikko, joka on toiminut Suomen Kristillisen liiton kansanedustajana vuosina 1975–1983. 
Ura.
Opinnot.
Järvilehto kirjoitti ylioppilaaksi 1958 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1965. Hänestä tuli naistentautien ja synnytyksen erikoislääkäri 1971.
Lääkärinä.
Järvilehto on toiminut Keski-Suomen keskussairaalan lastentautien apulaislääkärinä ja HYKS:n naistentautien klinikan apulaislääkärinä 1969–1971, Suomen Punaisen Ristin Järvenpään lääkäriaseman gynekologina 1971–1972 sekä yksityislääkärinä Lahdessa ja Tampereella vuodesta 1973.
Eduskuntatyö.
Järvilehto toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1975–1983. Hän edusti Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä ja kuului Kristillisen liiton eduskuntaryhmään. 
Kannanottoja.
1970-1980-luvuilla Järvilehto tuli tunnetuksi abortin julkisena vastustajana ja innokkaana Israel-ystävänä. Kansanedustajan paikkansa menetettyään hän keskittyi puhumaan Israel-tilaisuuksissa, joiden tarkoituksena oli kannustaa kristittyjä rukoilemaan Israelin ja juutalaisten puolesta, sekä tarvittaessa auttamaan juutalaisia myös aineellisesti, esimerkiksi heidän muuttaessaan eri maista Israeliin. Hän toimi pitkään ICEJ:n (Jerusalemin Kansainvälisen Kristillisen Suurlähetystön) Suomen-osaston puheenjohtajana.
Yksityiselämä.
Järvilehto asuu Tampereella. Hän kuuluu helluntaiherätykseen.
Järvilehdon puoliso vuodesta 1962 oli lääketieteen lisensiaatti Kaarlo Juhani Järvilehto. Kaarlo Järvilehto kuoli vuonna 2018. Heillä on neljä lasta.
Veikko Matikkala

Veikko Juhani Matikkala (4. joulukuuta 1938 Helsinki – 19. syyskuuta 2003 Oulu) oli suomalainen poliitikko. Ammatiltaan hän oli kauppias ja toimitusjohtaja. Matikkala toimi kansanedustajana vuosina 1975–1979 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä ja kuului Kristillisen liiton eduskuntaryhmään.
Omer Khalifa

Omer Khalifa (; s. 18. joulukuuta 1956) on sudanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän voitti Afrikan-mestaruuskilpailuista neljä mitalia, joista kaksi 800 ja kaksi 1 500 metrin matkalta. Khalifa osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1988. Hän oli mukana 1 500 metrillä molemmilla kerroilla, mutta osallistui myös 800 metrin juoksuun vuonna 1984. Khalifan paras olympiasijoitus oli kahdeksas sija 1 500 metrin matkalta Los Angelesin kisoista 1984.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Pirttijärvi (Puolanka)

Pirttijärvi on järvi Puolangalla Auhon ja Lippoperän välillä, kuntakeskuksesta parisenkymmentä kilometriä luoteeseen.
Järven pinnankorkeus on 136,4 metriä, syvimmillään se on noin kahdeksan metrin syvyinen. Kaakon puolen Auhojärvestä Pirttijärven erottaa lyhyt salmi, pohjoisen puolen Vähäjärvestä siihen laskee pieni Vähäjoki. Järvi on kapeahko ja pitkä, luode-kaakkosuunnassa se on noin kolmen kilometrin pituinen ja leveimmillään alle kilometri. Järven laskujoki Pirttijoki laskee Jorvasjärveen ja sieltä edelleen Tilanjokea Kiiminkijokeen. Pirttijärvi kuuluu siis Kiiminkijoen vesistöalueeseen. Järven lounaisranta on asuttu, sitä seuraa Luppoperälle Kalhamajärven vieritse menevä tie. Myös koillisrannan Tossuperällä on asutusta. Järven luoteispäässä on uimaranta ja kota. Kaakkoispäässä on taas useita pieniä luotoja ja keskijärvellä neljä nimettyä suurempaa saarta, Pökkelösaari, Puusaari, Heinäsaari ja Kuikkasaari. Niitä vastapäätä järven pohjoisrannalla on Kalmoniemi.
Matti Vähänäkki

Matti Kalervo Vähänäkki (26. maaliskuuta 1938 Kotka – 29. heinäkuuta 2012 Hamina) oli suomalainen varatuomari, virkamies ja sosialidemokraattinen kansanedustaja. 
Vähänäkki valmistui ylioppilaaksi vuonna 1958, oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1964 ja varatuomariksi vuonna 1967 ja työskenteli toimittajana Eteenpäin-lehdessä Kotkassa vuonna 1960, Ilta-Sanomissa vuosina 1960–1962, nimismiehenä Nummella vuosina 1963–1964, apulaispoliisitarkastajana Kymen lääninhallituksessa vuosina 1966–1967, II kaupunginsihteerinä Lappeenrannassa vuosina 1967–1969 ja Vehkalahden kunnanjohtajana vuosina 1969–1999. 
Kansanedustajana hän toimi neljä kautta vuosina 1987–2003 edustaen vuosina 1987–1999 Kymen läänin vaalipiiriä ja vuosina 1999–2003 Kymen vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. 
Vähänäkki oli sotalapsena Ruotsissa.
Rantakirppu

Rantakirppu () on ajanvietteellinen ajoneuvo, jossa on kookkaat ja leveät pyörät. Se on suunniteltu ajettavaksi hiekkaisilla dyyneillä ja uimarannoilla.
Rantakirput on yleensä valmistettu erilaisia rakennussarjoja käyttäen Volkswagen Kuplan pohjalevyä, akselistoja, voimansiirtoa ja moottoria hyödyntäen.
Anna-Kaarina Louvo

Anna-Kaarina Louvo (s. 14. lokakuuta 1937 Kauhava) on suomalainen erikoishammaslääkäri ja poliitikko. Louvo toimi kansanedustajana neljä vaalikautta vuosina 1979–1995 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä ja kuului Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Hänen puolisonsa oli Jarmo Louvo.
Taiwaninloistoharakka

Taiwaninloistoharakka ("Urocissa caerulea") on varisten heimoon kuuluva lintulaji. Se elää kotoperäisenä Taiwanin saarella ja on Taiwanin kansallislintu.
Timo Roos

Timo Antero Roos (5. elokuuta 1936 Karkku – 22. lokakuuta 2023 Hämeenlinna) oli suomalainen erityisopettaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1983–1995.
Elämä ja ura.
Roos valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta vuonna 1959 ja työskenteli kansakoulunopettajana Uuraisilla 1959–1960 sekä Karkun Heinoossa 1960–1970. Vuonna 1969 Roos suoritti erityisopettajan tutkinnon Jyväskylän yliopistossa, jonka jälkeen hän toimi opettajana Vammaskosken erityiskoulussa Vammalassa 1970–1983. 
Roos valittiin eduskuntaan vuonna 1983 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Kansanedustajankausi kesti vuoteen 1995, jolloin hän ei enää asettunut ehdolle. Roos oli Karkun kunnanvaltuuston jäsen 1965–1972 ja Vammalan kaupunginvaltuuston jäsen 1973–2000. Presidentin valitsijamiehenä hän oli 1982 ja 1988. Vuosina 1993–1997 Roos toimi Pirkanmaan maakuntavaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Roos kirjoitti yli 2 000 kolumnia tai pakinaa muun muassa "Tyrvään Sanomiin" ja "Demariin", jossa hän käytti nimimerkkiä ”Nieminen Vee”. Vuonna 1997 Roos julkaisi muistelmateoksensa "Minulta on tiedusteltu". Hän oli myös innokas harmonikansoittaja.
Roos on eduskunnan perinteisen kuttupuheen isä. Kyseessä on epävirallinen tapa, jossa joku kansanedustaja pitää kuttu-aiheisen puheen maataloutta koskevan budjettikeskustelun yhteydessä. Roos piti ensimmäisen kuttupuheensa vuonna 1983. Roos ei itse arvostanut, että hänen kuttutalouden merkitystä korostanut puheensa oli myöhemmin muutettu kaksimielisyyksiä ja sananmuunnoksia sisältäneeksi vitsiksi.
Perhe.
Roosin puoliso oli Tuuloksesta kotoisin ollut lehtori Kaija Terho (k. 2019), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1960. He asuivat Hämeenlinnassa vuodesta 2003 lähtien.
Monta Ellis

Monta Ellis (s. 26. lokakuuta 1985 Jackson, Mississippi) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on NBA-urallaan edustanut Golden State Warriorsia vuosina 2005–2012, Milwaukee Bucksia vuosina 2012–2013, Dallas Mavericksia vuosina 2013–2015 ja Indiana Pacersia vuosina 2015–2017. Pacers maksaa hänelle palkkaa vielä kauden 2021–2022 loppuun.
Blåfield

Blåfield () on Suomen vanhin suomalaista alkuperää oleva aatelissuku. Suku on kotoisin Varsinais-Suomesta, jossa suvun esi-isä Bengt Jönsson toimi asemiehenä ja Turun porvarina. Jönssonin isä Jöns Bengtson (Jöns Bengtinpoika) toimi kihlakunnantuomarina Maskussa, sinettitodistajana Turussa ja maaoikeuden jäsenenä. 
Historiaa.
Blåfield-suku aateloitiin 12. marraskuuta 1476, kun Bengt Jönsson sai aateliskirjan valtionhoitaja Sten Sturelta osoituksena uskollisuudestaan ja palveluksistaan valtiota kohtaan. Aateliskirjassa kerrottiin rälssivapauden ohessa – ensimmäisiä kertoja Suomessa – suvulle myönnetystä perittävästä vaakunasta, jonka muoto ja värit aateliskirjassa tarkoin kuvattiin. Blåfield-suvun vaakuna kuvattiin seuraavasti: ”Sinisellä pohjalla leijonanpää kieli ulkona ja kaksi lippua kypärässä ja lumpeenlehti (sjöblad) kummassakin lipussa”. Vuonna 1638 suku introdusoitiin eli merkittiin Ruotsin ritarihuoneen nimikirjaan. Nimi Blåfield tulee vaakunan sinisestä kentästä, siis aateliskirjan vaakunan määrittelevästä tekstistä jossa leijonan alle määrättiin "blått Fieldh".
Aateliskirjasta tehtiin kopio joka todistettiin oikeaksi Tukholmassa 20. kesäkuuta 1636. Alkuperäinen aateliskirja tuhoutui Turun palossa, mutta kopio talletettiin Tukholmassa valtiopäiväasiakirjojen mukana ja on säilynyt näihin päiviin saakka. Sukunimi Blåfield esiintyy ensimmäisen kerran Turun läänin valiokuntakokouksen pöytäkirjassa 1. heinäkuuta 1636.
Yli 500-vuotias Blåfield-suku kuuluu oleviin aatelissukuihin, ja se on jäsenmäärältään yksi Suomen suurimmista aatelissuvuista. Jotkut suvun jäsenet ovat ottaneet sukunimen Karmanto, Talaskare ja Palke.
Ethie Sousa

Ethie Viane Melo Sousa (s. 13. toukokuuta 1980, Mesa, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. Hän on edustanut aina vuoteen 2008 brasilialaisia pl. vuosia 2003-2004, jolloin hän edusti Liaoningin kiinalaisseuraa.
Vuonna 2008 Ethie siirtyi Ykkösen PS Kemiin ja seuraavana kautena naapurikaupungin Ykkösessä pelanneeseen TP-47:ään, jossa hän jatkoi vielä kaudella 2010, vaikka TP-47 oli pudonnut Kakkoseen. AC Oulun ja TP-47:n farmisopimuksen perusteella Ethie siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen AC Ouluun heinäkuussa 2010 pelaten kaikkiaan 13 ottelua tullen pääosin vaihdossa kentälle.
Eneberg

Eneberg on suomalainen aatelissuku, jonka jäsenet käyttävät nykyään nimeä "Kivikataja".
Senaattori Waldemar Eneberg aateloitiin joulukuussa 1903 ja hänen kuoltuaan seuraavana vuonna hänen lapsensa introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen numerolla 277. Hänen sukunsa tunnettiin aiemmin nimellä Enberg ja oli alkujaan Porista, jossa sen tiedetään olleen jo 1600-luvun lopulla. Eneberg otti aatelissukunsa tunnuslauseeksi routavuosien aikaisen vanhasuomalaisten iskulauseen ”taipuu ei taitu”, joka sopi myös hänen katajaan viittaavaan sukunimeensä. Neljä Enebergin lasta suomensi myöhemmin nimensä "Kivikatajaksi", mikä on nykyään kaikkien aatelissuvun jäsenten nimenä.
Waldemar Enebergin veli oli assyriologi Karl Fredrik Eneberg, joka ei siis kuulunut aatelissukuun.
Metronomy

Metronomy on elektronista musiikkia soittava yhtye, jonka Joseph Mount perusti Devonissa, Englannissa vuonna 1999. Tällä hetkellä yhtyeessä soittavat Joseph Mount (laulu, kitara ja koskettimet), Anna Prior (rummut ja taustalaulu), Oscar Cash (kitara, koskettimet ja taustalaulu), Gbenga Adelekan (basso ja taustalaulu) ja Michael Lovett (kitara, koskettimet ja taustalaulu). Mount julkaisee myös remiksejä Mentronomyn nimissä. Mount on remiksannut monia esiintyjiä, esimerkiksi Franz Ferdinandia, Klaxonsia, Goldfrappia, Zero 7:iä, Ladytronia, Kate Nashia ja Lykke Litä.
Amboselin kansallispuisto

Amboselin kansallispuisto on kansallispuisto Kajiadon piirikunnassa Keniassa 260 kilometriä Nairobista etelään. Se sijaitsee Kilimanjaron vuoren lähellä Tansanian rajalla. Kansallispuisto on yksi Kenian suosituimmista ja sen pinta-ala on 392 neliökilometriä. Suurin osa alueen asukkaista on maasaita. Puisto tunnetaan ennen kaikkea norsuistaan.
Historia.
Kansallispuiston nimi tulee maasain kielestä ja tarkoittaa suolaista pölyä.
Amboseli oli suojeltu alue jo ennen kuin se vuonna 1974 nimitettiin kansallispuistoksi. Vuodesta 1991 lähtien se on kuulunut Unescon Ihminen ja biosfääri -ohjelmaan (MAB). Puistoa on esitetty Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2023. 
Maantiede.
Alue on suurimmaksi osaksi avointa tasankoa, mistä johtuen villieläinten havaitseminen on helppoa. Sadekausien aikana sataa runsaasti vettä, ja sitä tulee myös Kilimanjaron vuorelta, mutta välillä on vähäsateisia vuosia. Alueella on järviä ja soita, jotka houkuttelevat eläimiä. On myös metsäisiä alueita, joissa yleisin puu on akaasia. Puistossa ei sallita poistumista autoista muualla kuin yhdellä kukkulalla, josta aukeaa laaja näköala kansallispuistoon ja jossa on tarjolla informaatiota maastosta ja eläimistä. Siellä on myös piknik-pöytiä. Lähistön kylissä voi tutustua maasaikulttuuriin. 
Eläimistö.
Norsujen lisäksi turistit voivat nähdä mm. leijonia, kirahveja, puhveleita, gepardeja, antilooppeja, virtahepoja, seeproja ja hyeeniä. Vuosien 2020-22 kuivuus hävitti suuren osan eläimistä. Kansallispuistossa on yli 400 lintulajia, mm. flamingoja, pelikaaneja, Afrikanmarabu-haikaroita, sihteerilintuja, strutseja ja etelänkruunukurkia. Osa linnuista elää soilla ja vesialueilla. Soissa on myös kaloja, esim. monni. 
Uhat.
Vuosina 2009 ja 2020-22 oli vähän sateita, ja kuivuus tappoi tuhansia eläimiä. Sen sijaan vuodenvaihteessa 2023/24 puisto on elpynyt runsaiden sateiden johdosta. Kuivuuden lisäksi uhkia ovat salametsästäjät, jotka tappavat norsuja niiden syöksyhampaiden vuoksi. Vuonna 1989 kiellettiin norsunluun myynti, ja kanta on päässyt kasvamaan, vaikka salametsästys ei loppunut. Eläimiä on myös tapettu niiden siirtyessä etsimään ruokaa maanviljelijöiden tiloille. Ongelmia lisää asutuksen ja turistipalvelujen laajentuminen lähialueelle, joten kansallispuiston eläinten elinalueet ovat vaarassa supistua.
Nakurujärven kansallispuisto

Nakurujärven kansallispuisto on yksi Kenian suosituimmista kansallispuistoista.
Puisto sijaitsee Itä-Afrikan hautavajoaman pohjalla. Sen alueella on monenlaisia elinympäristöjä. Se on 188 neliökilometrin kokoinen, ja järvi peittää kolmanneksen puistosta. Järvi on matala ja voimakkaasti emäksinen. Siihen laskee yksi ympärivuotinen joki ja neljä jokea, joissa on vettä vain osan aikaa vuodesta.
Puisto tunnetaan ennen kaikkea flamingoistaan. Enimmillään järvellä arvioitiin elävän puolestatoista kolmeen miljoonaa flamingoa. Kun jokien mukanaan tuomat saasteet tappoivat lintujen ravintonaan käyttämiä leviä, flamingot muuttivat pois, mutta vuonna 2017 sinne oli palannut jo 300 000 lintua.
Kasvillisuus on monimuotoista, sieltä on tunnistettu 500 kasvilajia. Puistoon on myös siirretty leveähuulisarvikuonoja muualta.
Sota-ajan hallitus

Sota-ajan hallitus on hallitus, jonka tehtävänä on hallita sodan ajan. Sota-ajan hallitukset ovat tyypillisesti laajapohjaisia, joko yhteishallituksia kaikista valtiopäivillä edustettujen puolueiden edustajista koottuja tai mahdollisimman laajapohjaisia, jolloin oppositio on pieni. Toinen sota-ajan hallituksen piirre on se, että ulkopolitiikasta ja puolustuspolitiikasta sodankäyntiä koskien päättävät tosiasiassa melko harvat hallituksen jäsenet, niin sanottu hallituksen sisäpiiri salassapidon ja päätöksenteon nopeuden takaamiseksi.
Utva Lasta

Utva Lasta on kaksipaikkainen jugoslavialaisen Utva-lentokonetehtaan sotilaskoulutuslentokone, jonka ensilento tehtiin 2. syyskuuta 1985. 
Koneen oli tarkoitus korvata Utva 72-koulukone Jugoslavian ilmavoimissa. Koneen suunnittelu tehtiin pääosin Ilmailutekniikan instituutissa. Koneen valmistuksesa SOKO-tehdas oli Utvan alihankkija. Koneen prototyyppy valmistui toukokuussa 1985. Sitä modifioitiin suhteellisen paljon ennen koelentoja. Toinen prototyyppi valmistui tammikuussa 1989, se sai nimen Lasta 2.
1990-luvun alussa Utva valmisti osat kymmeneen koneeseen, joista kuusi meni Jugoslavian ilmavoimille. Kaikki koneet jäivät Jugoslavian sisällissodan ajaksi Utvan tehtaalle Pančevoon. Naton pommitus vaurioitti vuonna 1999 pahoin tehdasta, jolloin tuhoutui viisi konetta. Yksi vaurioituneista koneista siirrettiin Jugoslavian ilmailumuseoon. 
Vuonna 2006 Utva Lasta projekti käynnistettiin uudestaan.
Vuonna 2009 Irak tilasi 30 Utva Lasta 95-konetta ja Serbia 16 konetta. Ensimmäinen kuuden koneen toimitus Irakiin tapahtui 5. elokuuta 2010.
Pajahiili

Pajahiili on kivihiiltä, joka on valmistettu tai otettu polttoaineeksi pajatyöhön.
Pajakoksi.
Pajakoksilla on suurempi lämpöarvo ja sitä käytetään pajoissa ja takomoissa. Pajakoksi soveltuu myös pajahitsaukseen erityisesti sen lämpöarvon takia.
Helmikoksi.
Helmikoksi soveltuu käytettäväksi takomoissa ja pajoissa sekoitettuna karkeampaan koksiin, pajahiileen tai karkeaan pajahiililaatuiseen kivihiileen.
Paja-antrasiitti.
Antrasiittia voidaan käyttää pajoissa haluttaessa pajahiiltä korkeampaa lämpötehoa esimerkiksi ahjohitsauksessa, damaskitaonnassa tai suurten kappaleiden taonnassa.
Tervapuuhiili.
Katso pääartikkeli Puuhiili.
Muessin

Muessin, myös muezzin (, ) on moskeijan rukouskutsun kuuluttaja. Hänen tehtävänsä on kutsua muslimeja mukaan rukoukseen minareetista käsin. Laulaessaan rukouskutsua ("adhaan") "muezzin" katsoo kohti Mekkaa. 
Nykyisin "muezzinit" käyttävät sähköisiä äänentoistojärjestelmiä ja kovaäänisiä. Aikaisemmin muezzin esitti kutsun huutamalla. Oikean ajoituksen varmistamiseksi "muezzin" ei saanut olla sokea, tai hänellä täytyi olla näkevä seuralainen, joka pystyi tarkistamaan rukouskutsun oikean ajankohdan.
Rukouskutsun syntykertomus.
800-luvun alussa kirjoitettu lajissaan ensimmäinen profeetta Muhammedin elämäkerta (Ibn Hisham) kertoo rukouskutsun taustasta seuraavaa: 
Medinassa ihmiset kokoontuivat rukoilemaan itsekseen ilman rukouskutsua, mutta Jumalan lähettiläs ei pitänyt ratkaisusta. Hän määräsi sen takia pasuunan kutsumaan heitä rukoukseen juutalaisten tavoin. Muhammed ei kuitenkaan pitänyt tuloksesta. Sitten hän käski käyttää puista läppäintä kristittyjen tapaan. Sellainen veistettiinkin, mutta Jumalan lähettiläs ei pitänyt siitäkään. Lopulta muuan muslimi tuli profeetan puheille ja kertoi nähneensä unessa vihreäpukuisen miehen, joka sanoi: ”"Entä jos näytän sinulle paremman tavan?"” Parempi tapa oli huutaa rukouskutsu. Toisen tarinan mukaan (jonka Ibn Hisham myös kertoo) profeetta itse olisi nähnyt saman unen.
Kertomus havainnollistaa uskontotieteen tuntemaa ilmiötä, jossa uskonnot eivät pelkästään omaksu toisiltaan asioita, vaan toisinaan pyrkivät vastavaikutuksena luomaan eroja muihin uskontoihin.
Muezzinin pätevyysvaatimukset.
"Muezzin" ei ole pappi, vaan hänen virkansa vastaa paremmin kristittyjen suntiota. Ammattimainen "muezzin" valitaan tehtäväänsä maineensa, äänensä ja kykyjensä perusteella. Keskiajalta peräisin oleva šaria-käsikirja "Umdat al-Salik" antaa muezzinille seuraavat pakolliset pätevyysvaatimukset: a) hänen pitää olla muslimi, b) omatoimisuustaidot ovat vähintään 7-vuotiaan tasolla eli osaa syödä, juoda ja käydä wc:ssä, c) on mieleltään terve, d) on mies, jos kutsu koskee miehiä. Suositeltavaa on lisäksi, että hän on "suoraselkäinen," eli ei ole syyllistynyt vakaviin synteihin, ja että hänellä on voimakas, miellyttävä ääni. 
"Adhaanin" eli rukouskutsun melodista laulamista pidetään myös taidemuotona. Itävaltalaisen Sebastian Brameshuberin dokumenttielokuva "Muezzin" näyttää turkkilaisia muezzineja kilpailemassa maanlaajuisessa ja vuotuisessa rukouskutsukilpailussa.
Arvanitika

Arvanitika (arvanitikaksi: αρbε̰ρίσ̈τ, "arbërisht"; ) on albanian kielen murre, jota puhutaan Kreikassa. Sen puhujia eli arvaniitteja on arviolta 50 000 puhujaa. Kieleen on tullut voimakkaita vaikutteita kreikan kielestä. Kieltä uhkaa nuorien puhujien sulautuminen kreikkalaisiin, vaikkakin jonkinlaista kulttuurillista uudelleenheräämistäkin on tapahtunut. Kielelle on kehitetty kielioppi ja "Uuden testamentin" käännös vuonna 1827.
Kielinäyte.
latinalainen kirjaimisto&lt;br&gt;
"Áti ýnë që jé ndë qiéjet, ushënjtëróft' émëri ýt.&lt;br&gt;"
"árthtë mbëretëría jóte; ubëftë dashurími ýt&lt;br&gt;"
"si ndë qiél, edhé mbë dhét&lt;br&gt;"
"búkënë tónë të përdítëshimen' ép-na néve só&lt;br&gt;"
"edhé fálj-na fájetë tóna&lt;br&gt;"
"sikúndrë edhé néve ua fáljmë fajtórëvet tánë&lt;br&gt;"
"edhé mos na shtiér ndë ngásie, pó shpëtó-na nga i ljígu;&lt;br&gt;"
"sepsé jótia është mbëretëría e fuqía e ljavdía ndë jétët të jétëvet."
kreikkalainen kirjaimisto&lt;br&gt;
"Άτι ύνε̱ κ̇ε̱ ϳέ νdε̱ κ̇ιέϳετ, ȣσ̈ε̱ν̇τε̱ρόφτ' έμε̱ρι ύτ.&lt;br&gt;"
"άρθτε̱ μbε̱ρετε̱ρία ϳότε; ȣbε̱φτε̱ dασ̈ȣρίμι ύτ,&lt;br&gt;"
"σι νdε̱ κ̇ιέλ, εδέ μbε̱ δέτ;&lt;br&gt;"
"bȣ́κε̱νε̱ τόνε̱ τε̱ πε̱ρdίτε̱σ̈ιμεν' έπ-να νέβε σότ;&lt;br&gt;"
"εδέ φάλ̇-να φάϳετε̱ τόνα,&lt;br&gt;"
"σικȣ́νdρε̱ εδέ νέβε ȣα φάλ̇με̱ φαϳτόρε̱βετ τάνε̱;&lt;br&gt;"
"εδέ μοσ να σ̈τιέρ νdε̱ νγάσιε, πό σ̈πε̱τό-να νγα ι λ̇ίγȣ;&lt;br&gt;"
"σεπσέ ϳότια ε̱σ̈τε̱ μbε̱ρετε̱ρία ε φȣκ̇ία ε λ̇αβdία νdε̱ ϳέτε̱τ τε̱ ϳέτε̱βετ."
Alain Elkann

Alain Elkann (s. 23. maaliskuuta 1950) on italialainen kirjailija, museojohtaja, toimittaja ja poliittinen taustavaikuttaja.
Elkann on kirjoittanut nelisenkymmentä teosta, joista on suomennettu Alberto Moravian elämäkerta "Moravian elämä" (1999; alkuteos "Vita di Moravia", 1996).
Elkanin pojista John Elkann on Fiatin hallituksen puheenjohtaja, Lapo Elkann vastaa Fiatin brändistä. Tytär Ginreva Elkann on elokuvatuottaja. Lasten isoisä äidin puolelta on Gianni Agnelli.
Istriotin kieli

Istriotin kieli on romaaninen kieli, jota puhutaan Istrian niemimaan eteläosissa Rovinjin ja Vodnjanin kaupungeissa Kroatiassa. Kieli sekoitetaan usein istro-romanian kieleen, mutta se on ehkä läheisempää sukua nyt jo hävinneelle dalmaatin kielelle, sekä edelleen käytössä olevalle friulille. Vuonna 2000 tehdyn arvion mukaan kielellä oli 1 000 puhujaa. Kieli siirtyy edelleen sukupolvelta toiselle, mutta UNESCO on listannut kielen vaaraantuneeksi.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Ted Sorensen

Theodore (Ted) Sorensen (8. toukokuuta 1928 – 31. lokakuuta 2010) oli Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn lähin neuvonantaja ja puheidenkirjoittaja. Hän oli koulutukseltaan juristi. 
Kennedy voitti Pulitzer-palkinnon vuonna 1957 kirjallaan "Profiles in Courage". Vuonna 2008 Sorensen tunnusti kirjoittaneensa kirjan useimpien kappaleiden ensimmäiset luonnokset ja "auttaneensa valitsemaan monien lauseiden sanat". 
Sorensenin kirjoittama oli myös Kennedyn kuuluisa puhe "Päätämme mennä Kuuhun"
Litiumkobolttioksidi

Litiumkobolttioksidi eli litiumkoboltiitti (LiCoO2) on epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdiste johtaa sähköä ja sitä käytetään litiumioniakuissa katodina.
Rakenne.
Litiumkobolttioksidin kiderakenne on selvitetty röntgensädediffraktion avulla ja sillä on heksagoninen alkeiskoppi. Kiderakenne koostuu koboltti- ja happiatomien muodostamista kerroksista, joissa ne ovat sijoittuneet oktaedrin muotoon. Litiumionit sijoittuvat näiden kerrosten väliin. 
Valmistus.
Litiumkobolttioksidia tuotetaan kuumentamalla litiumkarbonaattia ja kobolttikarbonaattia 900 °C lämpötilassa kahdenkymmenen tunnin ajan tai kuumentamalla litiumkarbonaattia ja koboltti(II,III)oksidia viisi tuntia 550 °C lämpötilassa ja tämän jälkeen vuorokauden ajan 850 °C lämpötilassa. Ensin mainitulla tavalla tuote on usein epästoikiometristä ja sen suhdekaavaksi on määritetty Li0,99Co1,04O2.
6 Li2CO3 + 4 Co3O4 + O2 → 12 LiCoO2 + 6 CO2
Käyttö.
Litiumkobolttioksidia käytetään katodina litiumakuissa ja anodina hiiltä. Tällöin akkua ladattaessa tapahtuu reaktio alla oleva yhtälön mukaisesti. Akun purkautuessa reaktio on käänteinen. Akun latautuessa koboltti hapettuu hapetusluvulta +III hapetusluvulle +IV ja litiumionit pelkistyvät grafiittianodin pinnalla litiummetalliksi.
Li1-xCoO2 + CnLix formula_1 LiCoO2 + Cn
Tällaisesta akusta saatava jännite on 3,6V. Litiumkobolttioksidin etuja ovat sen lämmönkestävyys, korkea kapasiteetti (137 mAh/g), pitkä kestoikä, korkea purkautumisjännite ja sitä on helppo tuottaa teollisesti hyvin puhtaana.
Litiumkobolttioksidia voidaan käyttää myös keramiikan lasitteissa.
Stolbova

Stolbova () on pieni kylä Venäjällä Leningradin alueen Olhavan piirin Hvalovon kunnassa. Se sijaitsee Säsjoen rannalla Olhavan kaupungin kaakkoispuolella. Kylän ohi kulkee Uuden-Laatokan ja Vologdan välinen A114-maantie.
Ruotsin ja Venäjän Staraja Russassa vuoden 1616 alussa käymien epäonnistuneiden rauhanneuvottelujen jälkeen maiden edustajat kohtasivat toisensa uudelleen Stolbovassa saman vuoden lopussa. Ruotsia edusti englantilainen John Merrick ja Venäjää ruhtinas Mezetski ja Sjuzin. Kaksi kuukautta kestäneiden neuvottelujen jälkeen kylässä solmittiin 27. helmikuuta 1617 maiden välinen Stolbovan rauha.
Laura Harmaja

Laura Maria Harmaja (o.s. Genetz; 16. syyskuuta 1881 Hämeenlinna – 18. tammikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä ja kirjailija. Hän oli kotitaloustieteen uranuurtaja Suomessa.
Harmajan vanhemmat olivat senaattori Arvid Oskar Gustaf Genetz ja Julia Eva Maria Arppe. Päästyään ylioppilaaksi vuonna 1900 hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1905 ja maisteriksi 1907.
Laura Harmaja toimi opettajana Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa 1913–1916 ja 1920–1923, Helsingin kauppiaskauppakoulussa 1915–1918, Suomalaisessa jatkoopistossa 1914–1923 sekä Helsingin kasvatusopillisessa talouskoulussa (sittemmin Kotitalousopettajaopisto) 1915–1951. Hän hoiti Helsingin yliopiston kodin taloustieteen professuurin opetustehtäviä 1947–1950.
Laura Harmaja oli "Kotiliesi"-lehden toimituskunnan jäsen 1922–1954, Suomen naisten kansallisliiton ja Suomen naisyhdistyksen varapuheenjohtaja sekä Kasvatusopillisen talouskoulun säätiön johtokunnan ja Suomen kotitalouskeskuksen puheenjohtaja.
Laura Harmaja oli naimisissa vuodesta 1906 taloustieteilijä ja professori Leo Harmajan kanssa. Heidän lapsiaan olivat:
Rajarauha

Rajarauha on kahden valtion välisellä rajalla vallitseva sovinnon tila, johon ei liity rajakahakoita tai muita levottomuuksia. Usein naapurivaltiot ovat tehneet valtiosopimuksia rajaselkkausten ja paikallisten rajatapahtumien selvittämismenettelyistä.
Rajarauhasopimukset.
Suomi ja Neuvosto-Venäjä solmivat 1. kesäkuuta 1922 sopimuksen rajarauhan turvaamisesta. Sen syynä oli Itä-Karjalassa vuosina 1921–1922 sattuneet levottomuudet eli Itäkarjalaisten kansannousu. Sopimuksen mukaan Laatokasta Pohjoiseen jäämereen kulkevan maarajan kummallekin puolelle muodostettiin rajavyöhyke, jolla liikkumista ja oleskelua rajoitettiin ja sovittiin vyöhykkeellä sijaitsevista asevoimista. Sopimuksen 2. artiklan mukaan osapuolet sitoutuivat poistamaan rajavartiostoista henkilöt, jotka toimivat rajarauhan aseelliseksi häiritsemiseksi. Sopimuksen 5. artikla kielsi oleskelun raja-alueella sellaisilta järjestöiltä, joiden tarkoituksena oli valmistella hyökkäystä toisen osapuolen alueelle.
Vuonna 1948 tehtiin uusi sopimus, jonka mukaan rajaselkkausten ja rajatapahtumien selvittäminen kuuluu rajavaltuutetuille. Vakavien tapausten selvittämisen hoitavat diplomaatit, vaikka niiden tutkiminen kuuluukin rajavaltuutettujen tehtäviin.
Matt Bradley

Matthew William ”Matt” Bradley (s. 13. kesäkuuta 1978 Stittsville, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija.
NHL:n työsulun aikana 2012 Bradley pelasi turkulaisessa TuTossa yhden pelin, minkä jälkeen hänen sopimuksensa purettiin alaraajavamman seurauksena.
Ura.
Bradley pelasi junioriuransa OHL-liigan Kingston Frontenacsissa. Jo ensimmäisen juniorikauden jälkeen San Jose Sharks varasi hänet numerolla 102. Kaudella 1996–1997 Bradley pelasi yhden try out -ottelun AHL-liigan Kentucky Thoroughbladesissa, muttei solminut sopimusta San Josen kanssa. Hän pelasi kevääseen 1998 OHL:ssä.
Kaudeksi 1998–1999 Bradley liittyi San Josen organisaatioon ja pelasi tämän farmijoukkueessa Kentuckyssa kolme kautta. Kauden aikana hän nousi San Josen kokoonpanoon. Bradley pelasi San Josessa maaliskuuhun 2003 saakka, jolloin hänet pelaajakauppojen takarajapäivänä myytiin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Wayne Primeauhin.
Pittsburghissa Bradley pelasi vain kauden , jonka jälkeen hänen sopimuksensa päättyi. Seuraavana vuonna hän pelasi Bulldogs Dornbirnissa Itävallan toisella sarjatasolla. Kaudeksi Bradley siirtyi Washington Capitalsiin.
Bradley edusti Washingtonia kuusi kautta. Näistä neljällä viimeisellä hän kuului jokaisella joukkueensa viiden eniten taklanneen pelaajan joukkoon. Eniten pisteitä Washingtonin-vuosinaan hän teki runkosarjakaudella : 24 tehopistettä, 10 maalia ja 14 syöttöpistettä, 77:ssä ottelussa. Heinäkuussa 2011 Bradley siirtyi vapaana agenttina Florida Panthersiin kaksivuotisella sopimuksella.
Alan Lloyd Hodgkin

Alan Lloyd Hodgkin (5. helmikuuta 1914 Banbury, Oxfordshire – 20. joulukuuta 1998 Cambridge) oli brittiläinen biofyysikko, jolle myönnettiin vuoden 1963 Nobelin lääketieteen palkinto hermoimpulssin ionimekanismin selvittämisestä.
Ura.
Hodgkin opiskeli Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa vuosina 1932–1936. Vuosina 1937–1938 Hodgkin työskenteli New Yorkin Rockefeller-instituutissa Herbert Gasserin laboratoriossa ja oppi preparoimaan kalmarin jättiläisaksoneita Woods Holessa Kenneth Stewart Colen opastuksella. Hodgkin palasi Cambridgeen 1938 ja aloitti yhteistyön oppilaansa Andrew Huxleyn kanssa.
Heinäkuussa 1939 Hodgkin ja Huxley onnistuivat mittaamaan kalmarin jättiläisaksonin solunsisäisen sähköisen potentiaalin hermoimpulssin aikana. Merkittävin havainto oli, että solun sisäpuoli muuttuu hermoimpulssin aikana positiiviseksi ulkopuoleen nähden, kun taas lepotilassa sisäpuoli on negatiivinen. Aiemmin oli luultu, että hermoimpulssin aikana kalvojännite kohoaa vain nollaan mutta ei sen yli. Kokeet tehtiin Plymouthin Meribiologisessa laboratoriossa () Devonissa.
Toisessa maailmansodassa Hodgkin osallistui mikroaaltotaajuudella toimivan lentokonetutkan kehitystyöhön.
Sodan jälkeen Hodgkin palasi Cambridgeen tutkimus- ja opetustyön pariin. Hodgkinin, Huxleyn ja Katzin viiden artikkelin sarja "Journal of Physiologyssa" vuonna 1952 on muodostunut merkkipaaluksi hermofysiologiassa. Artikkeleissa kuvataan malli, jonka mukaan natrium- ja kaliumionit kulkevat hermoimpulssin aikana erillisiä reittejä pitkin solukalvon läpi. Malli ennakoi paitsi erillisten natrium- ja kaliumläpäisevien ionikanavien olemassaolon, myös jänniteherkkien ionikanavien neliosaisen rakenteen. Nämä löydettiin vasta myöhemmin.
Hodgkin sai Nobel-palkinnon vuonna 1963 yhdessä Andrew Huxleyn ja John Ecclesin kanssa. Hodgkin lyötiin ritariksi vuonna 1972 ja kutsuttiin Ansioritarikunnan jäseneksi seuraavana vuonna. Vuosina 1970–1975 Hodgkin oli Royal Societyn puheenjohtaja ja vuosina 1978–1984 Cambridgen Trinity Collegen johtaja.
Vuonna 1970 Hodgkin keskitti huomionsa näköaistin tutkimukseen Denis Baylorin tuotua hänen laboratorioonsa tekniikan, jonka avulla verkkokalvon valoaistinsoluista oli mahdollista tehdä solunsisäisiä mittauksia. Hodgkinin laboratoriossa Cambridgessa vuosina 1970–1988 tehdyt työt muodostivat perustan tietämykselle sauva- ja tappisoluissa tapahtuvasta fototransduktiosta eli valon muuntamisesta sähköisiksi signaaleiksi.
Yksityiselämä.
Hodgkin oli vuodesta 1944 alkaen naimisissa Marion Rousin kanssa, joka oli vuonna 1966 Nobelin lääketieteen palkinnon voittaneen patologin Peyton Rousin tytär.
Rautjärven vaakuna

Rautjärven vaakuna on Rautjärven kunnan tunnus ja puhuva vaakuna. Aiheen sininen väritys viittaa järveen ja kuusikoro metsiin.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen raudanmerkki, jonka yläpuolella hopeinen, kuusikoroinen lakio.” Vaakunan suunnitteli Erkki Paakkinen, ja Rautjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 21. maaliskuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. kesäkuuta samana vuonna.
Elokuvavuosi 2010

Elokuvavuosi 2010 käsittelee vuoden 2010 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia. Vuoden katsotuin elokuva Suomessa oli "Napapiirin sankarit" 335 031 katsojalla ja koko maailman tuottoisin elokuva oli "Toy Story 3". 
17 – Golden Globe 2010 -voittajat julistettiin
21-31 – 27. Sundance-elokuvafestivaali järjestettiin
21 – 63. British Academy Film Awards -tapahtuman ehdokkaat julistettiin. 
23 – 16. Screen Actors Guild Awards -tapahtuman voittajat julistettiin.
01 – 30. Golden Raspberry -tapahtuman ehdokkaat julistettiin.
02 – Oscar-gaala 2010 -tapahtuman ehdokkaat julistettiin. 
11-21 – 60. Berliinin elokuvajuhlat järjestettiin.
21 – 63. British Academy Film Awards -tapahtuman voittajat julistettiin.
06 – 30. Golden Raspberry -tapahtuman voittajat julistettiin.
07 – Oscar-gaala 2010 -tapahtuman voittajat julistettiin.
12 - 23 – Vuoden 2010 Cannesin elokuvajuhlat järjestettiin.
16 – Rare Exports voitti ensimmäisen palkinnon Sitgesin fantasia- ja kauhuelokuvajuhlilla.
Vuoden katsotuimmat elokuvat Suomessa.
Kotimaiset elokuvat
TOP-12 kaikki elokuvat
District Six

District Six ("Sixth Municipal District of Cape Town") oli Kapkaupunkiin vuonna 1867 perustettu asuinalue, jossa alun perin asui monietninen joukko vapautettuja orjia, kauppiaita, käsityöläisiä ja siirtolaisia.
1960-luvulla alue oli vireä monikulttuurinen ja -etninen alue, jonka merimieskapakat, taidegalleriat, vilkkaat torit ja lukuisat kahvilat muistuttivat Amsterdamin punaisten lyhtyjen aluetta. Vuonna 1966 alue julistettiin ryhmäaluelain nojalla valkoiseksi alueeksi. Kaikkien ei-eurooppalaisten oli lähdettävä, mutta valkoiset saivat jäädä. Hallitus pakkolunasti koko alueen 1970 ja vuoteen 1981 mennessä koko alue oli purettu. Yli 60 000 ihmistä pakkosiirrettiin pois autiolle Cape Flatsin alueelle ja alueen rakennukset jyrättiin maan tasalle.
Kuolonkankeus

Kuolonkankeus () tarkoittaa ruumiin jäykistymistä kuolemisen jälkeen. Se on yksi merkittävimmistä kuoleman merkeistä (latinan "mors" (gen."mortis"), kuolema). Sen aiheuttaa lihaksissa tapahtuva kemikaalitasapainon muunnos kuoleman jälkeen. Siinä lihakset tulevat koviksi (latinan "rigor"), jolloin niitä on vaikeaa tai mahdotonta liikuttaa. Käytännössä ihmisruumiilla on "kuuden tunnin nyrkkisääntö" eli kuolonkankeus alkaa ilmestyä ensimmäisen kuuden tunnin aikana, kehittyy täydelliseksi seuraavan kuuden tunnin aikana, pysyy seuraavat 12 tuntia ja alkaa hävitä seuraavan 12 tunnin aikana.
Mekanismi.
Kankeus tulee ensin esille pienten lihasten ympäröimiin niveliin ja leviää sitten muualle. Lämmin ympäristö nopeuttaa ja vastaavasti kylmä hidastaa kankeuden kehittymistä. Kuolonkankeutta ei tule sekoittaa jäätymisen aiheuttamiin muutoksiin. Kuolonkankeuden lihasjännitystila vastaa normaalissa lihastyössä syntyvää jännitystä. Normaalissa lihaksessa ATP pitää lihassyiden aktiini- ja myosiini-proteiinit erossa toisistaan. Kuolonkankeus alkaa, kun lihassolut ovat käyttäneet ATP-varastonsa loppuun ja kun aktiini ja myosiini liittyvät yhteen muodostaen aktomyosiinia. Tällöin lihakset asettuvat kuolonkankeuteen (sama ilmiö tapahtuu rankan harjoittelun jälkeen, jolloin lihaksissa ei ole enää energiaa antavaa ATP:tä ja lihakset ovat kovina). Lihasten
pH on normaalisti 5,9–6,0, kun kankeus alkaa. Tämän jälkeen lihasten pH laskee
hitaasti noin arvoon 5,5 (maitohapon muodostuminen), jolloin lihaksissa vapautuu proteiineja
pilkkovaa entsyymiä. Entsyymi pilkkoo aktomyosiinia aiheuttaen kuolonkankeuden laukeamisen.
Eläimillä.
Kuolonkankeus tulee kaikille eläimille, myös kaloille. Sillä on merkitystä varsinkin, kun lihaa ja kalaa valmistetaan ihmisravinnoksi. Teurastettuja ruhoja riiputetaan, kunnes kuolonkankeus on ohi. Vasta tämän jälkeen lihaa voi alkaa valmistaa elintarvikkeiksi. Riiputus nopeuttaa kankeuden laukeamista venytyksen ansiosta. Kaloilla kuolonkankeus kestää vain muutaman tunnin, esimerkiksi juuri pyydettyjä lohikaloja kannattaa riiputtaa 1–2 tuntia ennen ruoaksi valmistamista. Kuolonkankeus heikentää oleellisesti lihan leikattavuutta ja huonontaa kankeana paistetun kalan mureutta ja makua.
Maan ääreen

Maan ääreen on suomalaisen kirjailijan Kristina Carlsonin vuonna 1999 julkaistu romaani. Kirja sijoittuu Siperiassa sijaitsevaan Nahodkan kaupunkiin, jossa tarinan kertojina toimivat ylioppilas Lennart Falk ja lääkäri Theodor Gantz.
Kirja oli ilmestyessään arvostelumenestys, ja Carlsonille myönnettiin teoksesta vuonna 1999 Finlandia-palkinto. Teos on julkaistu myös saksaksi nimellä "Ins Land am Ender der Welt "(Aleksander Fast Verlag, 2000), tšekiksi nimellä "Na konec světa" (Dybbuk, 2014) ja latviaksi nimellä "Līdz zemes malai" (Aminori, 2024).
Benetice

Benetice on Tšekin kylä Vysočinan läänin Havlíčkův Brodin piirikunnassa. Vuonna 2017 siellä oli arviolta 191 asukasta. Kylän pinta-ala on 4,91 neliökilometriä.
Joshua Kennedy

Joshua Blake Kennedy (s. 20. elokuuta 1982 Victoria, Australia) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kotimaansa seurojen lisäksi hän edusti useita saksalaisseuroja sekä japanilaista Nagoya Grampusta. Australian maajoukkueessa hän pelasi 36 ottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 2006–2014.
Kansainvälinen ura.
Vuonna 1999 Kennedy edusti maataan alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja kaksi vuotta myöhemmin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Argentiinassa.
Kennedy pelasi ensimmäisen maaottelunsa 7. kesäkuuta 2006 näytösottelussa Liechtensteinia vastaan ja teki ottelussa myös ensimmäisen maalinsa. Hän osallistui MM-kilpailuihin 2006 ja pääsi kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa vaihtopelaajana mutta ei onnistunut tekemään yhtäkään maalia.
Loukkaantumiset estivät Kennedyä osallistumasta Aasian-mestaruuskilpailuihin vuonna 2007.
6. helmikuuta 2008 vuoden 2010 MM-kilpailujen karsinnoissa Kennedy onnistui maalinteossa toista kertaa maajoukkueurallaan Qataria vastaan pelatussa ottelussa. Samoissa karsinnoissa hän teki vielä kaksi maalia: toisen uudelleen Qataria vastaan pelatussa ottelussa ja toisen hän puski Uzbekistanin verkkoon.
Perhe.
Kennedy on naimisissa australialaisen koripalloilijan Jacinta Hamiltonin kanssa.
Mohammed Saber Rohparwar

Mohammed Saber Rohparwar () on afganistanilainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Rohparwar pelasi koko uransa Hindukush Kabul FC -joukkueessa, jossa hän teki peräti 200 maalia. Hän pelasi maajoukkueessa 65 ottelua ja teki niissä 25 maalia. Rohparwar muutti vuonna 1978 Hampuriin ja toimii nykyisin kaupungissa toimivan Ariana Sportvereinin puheenjohtajana.
Myös Rohparwarin poika Rohollah on jalkapalloilija.
Alušta

Alušta (ukr. ja , ) on kaupunki Ukrainan eteläosissa Krimin autonomisessa tasavallassa, Mustanmeren pohjoisrannikolla.
Kaupunkiin ei ole ratayhteyttä, mutta valtatie M18 (osa eurooppatietä E105) tuo sujuvan tieyhteyden luoteen Simferopolista kaupunkiin. Sama valtatie jatkaa lounaaseen kohti Jaltaa ja sieltä länteen Sevastopoliin. Simferopoliin on 45 ja Jaltaan 41 kilometrin matka.
Vuonna 2011 kaupungissa oli 28 919 asukasta.
Ystävyyskaupungit.
&lt;br&gt;
Monika Schnarre

Monika Schnarre (s. 27. toukokuuta 1971 Toronto) on kanadalainen malli, näyttelijä ja televisiojuontaja.
Schnarre kirjoitti kirjan hänen muotikokemuksestaan nimellä "Monika: Between You and Me" vuonna 1989. Monika Schnarre on 184 cm pitkä.
Lammekinus

Lammekinus (latina: "Lammekinus" tai "Lammechinus", latvia: "Lamekins") oli 1200-luvulla elänyt kuurien päällikkö. Hänet mainitaan Henrikin Liivinmaan kronikassa nimellä "Lammekinus rex de Curonia" eli Kuurinmaan kuninkaana. Nimi Lammekinus on vaikuttaa ääntellisesti itämerensuomalaiselta, ja tämän perusteella on arveltu hänen olleen mahdollisesti liiviläinen. Nimi Lammekinus muistuttaa itämerensuomalaista Lemminkäinen-nimeä.
Kuurit olivat olleet sodassa Saksasta tulleita ristiretkeläisiä vastaan vuodesta 1210, jolloin he yrittivät epäonnistuneesti piirittää Riikaa. Kalparitaristo hyökkäsi kuurien alueille talvella 1228–29, joka sattui olemaan myös paha nälkävuosi. Kuurit suostuivatkin rauhaan vuonna 1229. Lammekinus suostui ottamaan vastaan kasteen toivoen näin saavansa ruoka-apua Kuurinmaalle. Kalparitaristo teki kuitenkin uuden hyökkäyksen kuurien kimppuun vuonna 1231. Vaikka Lammekinus ottikin kristinuskon vastaan, ei se vielä saanut jalansijaa kuurien keskuudessa. Tämä johtuu mahdollisesti siitä, ettei Lammekinus hallinnut koko Kuurinmaata, vaan vain osaa siitä.
Ildefons Lima

Ildefons Lima Solà (s. 10. joulukuuta 1979 Barcelona, Espanja) on andorralainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa andorralaista Inter Club d'Escaldesia, jossa hän on pelannut vuodesta 2018 lähtien. Lima on pelannut maajoukkueessa 134 ottelua, joissa hän on tehnyt 11 maalia ollen näin joukkueen historian paras maalintekijä. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo vuonna 1997.
Ralph Saenz

Ralph Saenz (s. 17. toukokuuta 1965 Chicago, Illinois, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Michael Starr, on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Steel Pantherin laulaja.
Ennen Steel Pantheria Saenz lauloi L.A. Gunsin Wasted -EP:llä. Hän on laulanut myös yhtyeissä 7% solution, First Cause, Longgone ja Nightfall. Saenzilla on myös ollut pieni elokuvasuoritus Rock Star -elokuvassa.
Oulun käräjäoikeus

Oulun käräjäoikeus toimii Oulussa ja Ylivieskassa, ja sen istuntopaikat ovat Oulussa, Kuusamossa ja Ylivieskassa. Sen tuomiopiiri on Pohjois-Pohjanmaan maakunta ja sen toimialueeseen kuuluu 30 kuntaa, jotka ovat Alavieska, Haapajärvi, Haapavesi, Hailuoto, Ii, Kalajoki, Kempele, Kuusamo, Kärsämäki, Liminka, Lumijoki, Merijärvi, Muhos, Nivala, Oulainen, Oulu, Pudasjärvi, Pyhäjoki, Pyhäjärvi, Pyhäntä, Raahe, Reisjärvi, Sievi, Siikajoki, Siikalatva, Taivalkoski, Tyrnävä, Utajärvi, Vaala ja Ylivieska. Oulun käräjäoikeudessa on hallinto-osaston lisäksi kolme lainkäyttöosastoa, joista ensimmäisessä käsitellään riita-asioita, toisessa rikosasioita ja kolmas on ns. sekaosasto. 
Oulun käräjäoikeudessa työskentelee vakinaisessa virkasuhteessa noin 120 henkilöä. Oikeuden laamanni on Kari Turtiainen.
Boys Life

Boys Life on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut elokuva, joka muodostuu kolmesta noin 30 minuuttia kestävästä, homoseksuaalisuutta käsittelvästä episodista.
"Boys Lifen" episodien nimet ovat ”Pool Days”, ”A Friend of Dorothy” ja ”The Disco Years”. Elokuvat ohjasivat ja käsikirjoittivat Robert Lee King, Raoul O'Connell ja Brian Sloan.
"Boys Lifelle" on tehty myös jatko-osat "Boys Life 2", "Boys Life 3", "Boys Life 4: Four Play", "Boys Life 5", "Boys Life 6" ja "Boys Life 7".
Super Nova Racing

Super Nova Racing on brittiläinen formulatalli, joka kilpaili Formula 3000 -sarjassa vuodesta 1994 lähtien. Super Nova on voittojen ja mestaruuksien määrässä yksi parhaista F3000-tiimeistä Ardenin ja Damsin ohella. Kaudet 2005–2011 talli kilpaili GP2-sarjassa, saavuttaen kausina 2005 ja 2009 kolmannen sijan tallien pisteissä. Muuten tallin menestys on ollut heikompaa ja voittoja on tullut ainoastaan satunnaisesti. Lopulta talli vetäytyi sarjasta kauden 2011 päätteeksi.
Super Nova osallistui A1 Grand Prix-sarjan kaikille neljälle kaudelle ajattaen Saksan, Pakistanin, Uuden-Seelannin ja Brasilian autoja. Kausi 2006–2007 oli tallille täysosuma, kun Saksa voitti sarjan ja Uusi-Seelanti sijoittui toiseksi. 
Talli kilpailee nykyään Auto GP -sarjassa. Super Nova sijoittui sarjan ensimmäisellä kaudella kolmanneksi Damsin ja Charouz-Gravity Racingin jälkeen. Vuonna 2012 talli voitti mestaruuden Adrian Quaife-Hobbsin voimin, joka samalla itse juhli koko sarjan mestaruutta. Vuonna 2013 talli ottii jälleen mestaruuden Vittorio Ghirellin ja Narain Karthikeyanin voimin.
GP2-tulokset.
• GP2-finaali 2011 oli GP2-kauden 2011 ulkopuolinen finaali.
Arvo Viljanti

Arvo Kunto Viljanti, vuoteen 1935 Viklund (24. elokuuta 1900 Parainen – 6. heinäkuuta 1974 Turku) oli suomalainen opettaja, virkamies ja historioitsija.
Henkilöhistoria.
Viljanti oli filosofian tohtori (1932), joka 1962 sai professorin arvonimen. Hän on ennen muuta tutkinut Suomen 1500- ja 1600-luvun sotahistoriaa. Hän oli myös Varsinais-Suomen Maakuntaliitton perustajia. Viljanti oli mukana Aunuksen retkellä 1919 esikuntatehtävissä. Turussa Viljanti toimi Turun yliopiston kvestorina ja vt. professorina sekä dosenttina, Varsinais-Suomen historiallisen tutkimuslaitoksen sihteerinä sekä historian opettajana.
Teoksia.
Nimellä "Arvo Viklund"
Nimellä "Arvo Viljanti"
Humber LRC

Humber LRC () oli Rootes Groupin valmistama toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto. Ajoneuvon rakenne perustui 4x4 Humber Heavy Utility -siviiliajoneuvon alustaan. Ajoneuvo oli varustettu radiolla ja sitä valmistettiin vuosina 1940 - 1943 yhteensä noin 3600 kappaletta. Pääaseistuksena ajoneuvossa oli Boys-panssarintorjuntakivääri.
Humber LRC:stä käytettiin myös nimeä Ironside.
Palveluhistoria.
Humber LRC oli toisen maailmansodan aikana laajasti brittiläisten tiedustelujoukkojen ja lentokenttiä suojelevien RAF Regiment -joukkojen käytössä Tunisiassa, Italiassa sekä muualla Länsi-Euroopassa. Tavallisen taistelukäytön lisäksi kolme ajoneuvoa muutettiin Ison-Britannian kuningasperheen ja ministerien käyttöön sopiviksi.
Toisen maailmansodan päätyttyä Humber LRC säilyi Britannian armeijan käytössä Intiassa ja Lähi-idässä. Nykyisin yksi Humber LRC ajoneuvo on jäljellä museoituna hollantilaisessa sotamuseossa.
Mallit.
Humber LRC:ta valmistettiin kaikkiaan neljänä erilaisena mallina: