tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jozef Sládok

Jozef Sládok (s. 4. kesäkuuta 1988 Zvolen, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa 1. hokejová liga SR:n HC 07 Detvassa. Isokokoinen Sládok on fyysinen puolustava puolustaja, joka on tullut tunnetuksi myös tappelijana.
Ura.
Seuraura.
Sládok debytoi HKm Zvolenin Extraliga-joukkueessa vain 16-vuotiaana kaudella 2004–2005. Hän pelasi siellä yhden ottelun myös seuraavalla kaudella 2005–2006, jolloin Sládok pelasi miesten pelejä myös kolmen ottelun verran lainalla Slovakian 1. ligan HC 05 Banská Bystricassa.
OHL-joukkue Plymouth Whalers varasi Sládokin 39. pelaajana . Hän pelasi joukkueessa kaksi seuraavaa kautta, joista jälkimmäisellä kaudella 2007–2008 Sládok voitti kaikkien aikojen ensimmäisenä eurooppalaispelaajana koko OHL:n jäähypörssin 223 minuutillaan. Hän voitti myös Whalersin sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Sládokin ura Pohjois-Amerikassa jatkui kaudella 2008–2009 CHL-joukkue Corpus Christi IceRayzissa, mutta hän palasi kesken kauden kuitenkin kotimaahansa ja siirtyi 1. liga -joukkue HKM Lučenecin riveihin.
Alkukaudella 2009–2010 Sládokille kertyi yksi ottelu sekä HKm Zvolenin Extraliga-joukkueessa että 1. ligan HC 07 Detvassa. Joulukuussa 2009 hän siirtyi Yhdistyneen kuningaskunnan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla EPIHL:ssä pelanneeseen Romford Raidersiin. Kaudeksi 2010–2011 Sládok siirtyi sarjatasoa ylemmäs EIHL-joukkue Hull Stingraysiin. Hän sijoittui 193 minuutillaan liigan jäähypörssissä seitsemänneksi. Kaudeksi 2011–2012 Sládok siirtyi pelaamaan samaa sarjaa Edinburgh Capitalsin riveihin. Hän sijoittui 158 minuutillaan EIHL:n jäähypörssissä yhdeksänneksi. Kaudeksi 2012–2013 Sládok palasi sarjatasoa alemmas EPIHL:ään ja siirtyi Peterborough Phantomsin joukkueeseen. Hän sijoittui 183 minuutillaan sarjan jäähypörssissä kolmanneksi.
Kesken toisen Phantoms-kautensa 2013–2014, siirtotakarajalla helmikuussa 2014 Sládok siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue HC Keski-Uusimaahan. Hän sai heti debyytissään ottelurangaistuksen ryntäämisestä taklattuaan LeKin Henri Tammista. Sládok tuomittiin kahden ottelun pelikieltoon ja hän sai loppukaudella myös useita helppoja rangaistuksia maineensakin vuoksi. Kauden 2014–2015 kynnyksellä, syyskuussa 2014 Sládok palasi kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella hänelle aiemmin yhden ottelun verran tuttuun HC 07 Detvaan, 1. ligaan. Sládok oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+20=28, joilla hän sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Sládok voitti myös Detvan sisäisen tehotilaston lukemalla +30. Hän voitti myös 1. ligan jäähypörssin 184 minuutillaan, kuten myös pudotuspeleissä jaetusti HK Spišská Nová Vesin Matej Hamrákin kanssa 45 minuutillaan. Sládok voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Myös kaudella 2015–2016 hän oli Detvan tehokkain puolustaja tehoilla 5+12=17 ja voitti taas 1. ligan jäähypörssin 158 minuutillaan, kuten myös pudotuspeleissä 33 minuutillaan.
Maajoukkueura.
Sládok pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Vijay (näyttelijä)

Joseph Vijay Chandrasekhar (s. 22. kesäkuuta 1974 Madras, Tamil Nadu, Intia), tunnetaan pelkästään nimellä Vijay, on intialainen näyttelijä, playback-laulaja ja tuottaja, joka työskentelee tamilinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on elokuvantekijä S. A. Chandrasekharin ja laulaja Shoban poika.
Frankin Parantola

Frankin Parantola on suomenkielinen rockyhtye. Frankin Parantola julkaisi yhtyeen nimeä kantavan ensimmäisen albumin 31. tammikuuta 2014.
Julkaisut.
Albumit
Onko tämä se päivä / Toivomuslähde / Heitin ankkurin / Valokuva / Maailma loppuu tänään /
Tielle jälleen / Laskuvarjo / Siivet lyö tyhjää / Vihollinen / Määränpää
Singlet
Videot
Diao Yinan

Diao Yinan, 刁|亦|男, Diāo Yì'nán, (s. 1969 Xi'an, Shaanxi) on kiinalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja ajoittain myös näyttelijä. Hänen elokuvansa "Bai Ri Yan Huo" ('Musta hiili, ohut jää') sai vuonna 2014 Berliinin elokuvajuhlien Kultainen karhu -palkinnon 
Elämäkerta.
Diao valmistui 1992 Teatterin keskusakatemiasta ja on työskennellyt käsikirjoittajana ohjaajien Shi Runjiu ja Zhang Yang kanssa. Diao on ohjannut kaksi omaa elokuvaa, vuonna 2003 valmistuneen "Uniform" ja vuonna 2007 valmistuneen "Night Train", jonka ensi-ilta oli Un Certain Regard -kilpailussa vuonna 2007 Cannesin elokuvajuhlilla.
Kultakeskus

Kultakeskus Oy on suomalainen jalometallituotteita valmistava yritys. Se toimii myös kellojen maahantuojana.
Historia.
Kultakeskus perustettiin vuonna 1897, jolloin kultaseppä Nestor Westerback perusti Helsinkiin kultasepänliikkeen. Hopeatuotteiden valmistus alkoi Hämeenlinnassa vuonna 1918. Kultakeskus Oy:n uudet tuotantotilat valmistuivat Hämeenlinnaan vuonna 1975. Nykyisin Kultakeskuksens koko toiminta on keskitetty Hämeenlinnan tehtaalle. Kultakeskus osti vuonna 1989 Auran Kultaseppä Oy:n Turusta, vuonna 2000 Jucka´s design Oy:n Imatralta, vuonna 2008 Kultateollisuus Oy:n liiketoiminnan Turusta ja vuonna 2010 Suomen Rahapaja Oy:n palkitsemisliiketoiminnan Vantaalta. Myös kaikkien näiden tuotanto on siirtynyt Hämeenlinnaan.
Toiminta ja tuotanto.
Suomen hopeatuotteiden valmistuksesta Kultakeskuksen osuus on noin 85 % Kultakeskuksella on vähittäisliikeasiakkaita Suomessa yli 500, Ruotsissa 80 ja Norjassa 30. Lisäksi yritys vie tuotteita mm. Venäjälle ja Viroon.
Kultakeskuksen tuotevalikoimiin kuuluu timantti-, kulta- ja hopeakoruja, ruoka- ja kahvipöydän hopeita, tina-, pronssi- ja kristalliesineitä, mitaleja, pokaaleja sekä teollisuudessa tarvittavia platinatuotteita. Kultakeskus valmistaa tai välittää useita kellomerkkejä. Suuri osa valmistuksessa käytettävistä jalometalliraaka-aineista saadaan Suomesta.
Kultakeskus Oy työllistää noin 85 työntekijää. Yritys työllistää myös 15 alihankkijayrittäjää Suomessa. 
Suunnittelijoita.
Kultakeskus on valmistanut monien kansainvälisesti tunnettujen suomalaisten suunnittelijoiden tuotteita.
Jungfraubahn

Jungfraubahn (lyhenne JB) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, joka toimii Keski-Sveitsissä Bernin Alpeilla. Yhtiön kotipaikka on Interlaken. JB:n omistaa pörssinoteerattu liikenneyhtiö Jungfraubahn Holding AG.
Historiaa.
Jungfraubahnin rata Kleine Scheideggistä Jungfraujochille rakennettiin vaikeissa olosuhteissa lähes 20 vuoden ajan. Rata otettiin käyttöön useassa vaiheessa vuosina 1898–1912:
Alun perin Jungfraubahn aloitti toimintansa vuonna 1894. Nykyinen Jungfraubahn AG on aloittanut yritysjärjestelyjen seurauksena 30.6.1994.
Toiminta.
Jungfraubahn omistaa Jungfraujochin radan lisäksi junakalustoa henkilö- ja tavaraliikennettä varten, asema-, ravintola- ja myymälätiloja sekä 12 megawatin vesivoimalaitoksen Lütschentalissa, Schwarze Lütschine -joessa. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2014 77 milj. Sfr. Liikevaihdosta 54 milj. Sfr kertyi matkalipputuloista, 15 milj. Sfr sähköenergian myynnistä. Yhtiön liikevoitto oli 24 milj. Sfr eli 31 % liikevaihdosta. Henkilöstön määrä oli 136.
Rataverkko.
Jungfraubahnin rataverkon pituus on 9,3 kilometriä, josta tunnelia on 7,6 km. Rataverkko on kapearaiteinen (1 000 mm) ja varustettu koko matkaltaan hammasrattain.
Rata on ollut alusta alkaen sähköistetty. Aluksi käyttöjännite oli kolmivaiheinen 650 V 40 Hz. Vuonna 1960 jännite muutettiin 1 125 voltiksi ja taajuus yleisen sähköverkon mukaiseksi 50 hertsiksi. Jungfraubahnin rata on Gornergratbahnin ohella toinen kolmivaiheisella sähkönsyötöllä toimivista rautateista Sveitsissä. Vaihejohtimista kaksi on ajolankoja. Kolmas vaihe on maan potentiaalissa ja "johtimina" toimivat käytännössä kiskot.
Yhtiön rata ei liity teknisesti muihin rautateihin, mutta Kleine Scheideggissä on vaihtoyhteys Wengernalpbahnin juniin, sekä Grindelwaldin että Lauterbrunnenin suuntaan.
Junaliikenne.
Junaliikenne Jungfraujochille on ympärivuotista. Junia kulkee kesäkaudella (huhtikuulta lokakuulle) kaksi tunnissa, talvikaudella tunneittain. Matka vuorelle kestää 52 minuuttia, alaspäin muutaman minuutin vähemmän.
Solassa kävi vuonna 2014 noin 866 000 matkailijaa. Vuonna 2015 rikkoutui miljoonan matkustajan raja, kun vuorelle matkusti 1 007 000 kävijää.
Pikkupaha

Pikkupaha on tamperelais-eteläpohjalainen rockyhtye. Pikkupaha voitti Rocklyriikka-kilpailun vuonna 2004. Esikoisalbumi "Epävakaa" julkaistiin keväällä 2005. Tätä ennen bändi ehti julkaista yhden omakustannepitkäsoiton, "Polttaa". Viimeisin levy "Leikki" ilmestyi 2010.
Julkaisut.
Albumit
Hetki / Nopeaan / Leikki / Makaan / Sulla on /
Lasit särkyy / Väkevää / Kestän / Sähköö / Mustaa
Maa / Prinsessa / Kaunista oot / Vihjaa / Onnellinen /
Epävakaa / Aaltoillaan / Riivaan / Poispäin
Polttaa / Ensikosketus / Nousin Hiljaa / Kuka / Vierelläni vieras
Naispaholainen / Kosketanko / Hyvä ja ylpeä / Vanha tarina / Leuhka lutka / Aamulla varhain
Singlet / EP:t
Lasit särkyy / Sähköö / Makaan
Kaunista oot / Riivaan / Polttaa
Kuka / Nousin hiljaa / Hyvä ja ylpeä / Hissun kissun
Mukana muissa julkaisuissa
Indila

Indila, oikealta nimeltään Adila Sedraïa (s. 26. kesäkuuta 1984 Pariisi), on ranskalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen ensimmäinen soolosinglensä, ”Dernière Danse”, julkaistiin loppuvuodesta 2013. Sitä ennen hän on esiintynyt muun muassa Youssouphan kappaleella. ”Dernière Danse” on sijoittunut parhaimmillaan Ranskan singlelistalla toiselle sijalle.
Indilan ensimmäinen albumi, "Mini World" julkaistiin vuonna 2014. Albumin toisena singlenä julkaistiin kappale ”Tourner dans le vide” ja kolmantena singlenä ”S.O.S”. Albumi oli 32 peräkkäistä viikkoa Ranskan albumilistan kymmenen parhaan joukossa. Se sai Ranskassa timanttilevyn 500 000 kappaleen myynnistä, ja sitä on myyty Ranskan ulkopuolella 150 000 kappaletta.
Hamilton Groove

Hamilton Groove on jazz- ja bluesvivahteita yhdistelevä suomalainen rockyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2006 Seinäjoella.
Historia.
Yhtyeen alkuperäiseen jäsenistöön kuuluivat Antti Vainikainen (laulu), Jaakko Elenius (koskettimet) ja Pekko Hokkanen (rummut). Jo vuoden 2006 joulukuussa yhtye teki treenikämppädemon, jolla olivat muun muassa kappaleet ”Donkey”, ”Pirate” ja ”Lost”. Tällöin yhtyeeseen liittyi kitaristi Markus Välimaa. Hamilton Groove harjoitteli talven aikana ahkerasti ja nauhoitti seuraavana keväänä Soundwall-studiolla Seinäjoella toisen promolevyn, joka myöskin sisälsi kappaleet ”Man man show”, ”Vinnie the butcher” ja ”Black sheep”. Vuoden 2007 keväällä basistiksi saatiin Mari Kroter ja yhtye keskittyi yhteissoiton hiomiseen ja uusien kappaleiden tekemiseen. Satunnaisesti keikoilla sekä juuri äänitetyllä promolla vierailivat Lost Horns eli Arto Panula (trumpetti) ja Tom Peltonen (saksofoni).
Keväällä 2008 keikoille mukaan löydettiin Lasse Asu, joka elävöitti livemeininkiä saksofonin soitollaan. Asu vakiinnutti paikkansa Hamilton Grooven jäsenenä lähes välittömästi ja pian yhtye aloitti lähti jälleen Soundwallin studiolle uusien kappaleiden kanssa. Pitkäsoitto nauhoitettiin viikossa ja vuoden 2009 alussa tulevalta albumilta julkaistiin promo, joka sisälsi kappaleet ”Mona”, ”Moonglow motel” ja ”Just another lie”. Esikoisalbumi "Motel" julkaistiin 4. lokakuuta 2009 Moby Discin kautta. Levyn kansitaiteen maalasi yhtyeen pitkäaikainen toveri Olli Kiviluoto, joka suunnitteli myös levystä julkaistun promon kannet. "Motelin" äänityksestä, miksauksesta ja masteroinnista vastasi Sami Jormanainen.
Hamilton Grooven toinen pitkäsoitto, "Kingdom of nothing", ilmestyi 14. maaliskuuta 2012. Levy julkaistiin Moby Discin ja Secret Entertainmentin yhteisjulkaisuna. Se painatettiin CD:n lisäksi myös vinyylinä. Albumin musiikin sävellykseen ja sovitukseen ovat osallistuneet kaikki yhtyeen jäsenet. Graafisen ulkoasun suunnitteli toistamiseen Olli Kiviluoto. Levyn nauhoitti Hannu Lamminmäki ja hänen liikkuva studionsa. Levyn kappaleita sitoo teemallisesti yhteen rakkaus eri muodoissaan. Se voi olla hulluutta, himoa tai huolta maailman tilasta.
Julkaisut.
Albumit
Carnival / Hollow days / So in love / Read all about it / Monkey in a jail / Yesterday is drunk
King of rats / Grave for the clouds / Big ol´ Ann / Take your time (Ei vinyylillä) / It´s a long way to i don´t know where yet / Lovelorn lady
Digitaalisen julkaisun bonus: "I miss you when it rains"
Let it rain / Moonglow Motel / Mona / What´s a cat to a dog / Inside out / Small-Time Jesus
Just another lie / Pirate / Boogie Boogeyman / Black sheep / Crow / Donkey
Singlet / EP:t
So in love
Mona / Moonglow Motel / Just another lie
Black sheep / Man-Man Show / Vinnie the butcher
Bismarck Bobcats

Bismarck Bobcats on yhdysvaltalainen, Pohjois-Dakotan Bismarckin kaupungista kotoisin oleva juniorijääkiekkojoukkue, joka pelaa tällä hetkellä North American Hockey Leaguen keskisessä divisioonassa. Se aloitti toimintansa vuonna 1997. Joukkue pelaa kotipelinsä V.F.W. Sports Centerissä.
Brookings Blizzard

Brookings Blizzard on yhdysvaltalainen, Etelä-Dakotan Brookingsin kaupungista kotoisin oleva juniorijääkiekkojoukkue, joka pelaa tällä hetkellä North American Hockey Leaguen keskisessä divisioonassa. Se aloitti toimintansa vuonna 2005. Joukkue pelaa kotipelinsä Larson Ice Centerissä.
Zomboy

Zomboy (oikealta nimeltään Joshua Mellody) on brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ.
Zomboyn debyytti "Game Time EP" julkaistiin vuonna 2011 Never Say Die Recordsin kautta. Hänen debyytti-EP oli Beatportin top 5 dubstep-listalla yli 8 viikkoa. Vuoden lopussa hänen musiikkiaan ja remixejään lisensoitiin isommille levy-yhtiöille, kuten Warnerille ja Ministry of Soundille.
Vuonna 2012 Zomboy julkaisi toisen albuminsa "The Dead Symphonic EP". Maaliskuussa 2013 hän julkaisi singlen "Here to Stay", jossa oli mukana Lady Chann. Syyskuussa 2013 hänen "Reanimated EP" julkaistiin kahdessa osassa.
Zomboy on ottanut vaikutteita muun muassa Skrillexiltä ja Ruskolta.
Viialan lasitehdas

Viialan lasitehdas (tunnetaan myös nimellä Wiialan lasitehdas) oli Viialassa vuosina 1890–1938 toiminut lasitehdas. Viialan lasitehdas oli jonkin aikaa Suomen kolmanneksi suurin lasitehdas. Tehtaan päätuotteena oli koko toiminta-ajan pakkauslasi, lisäksi tehdas valmisti myös talouslasia ja tehtaan yhteydessä oli talouslasihiomo. Ainoaksi jäänyt talouslasikuvasto ilmestyi vuonna 1911.
Viialan lasitehtaan perusti vuonna 1890 Akaan Höyrysaha Oy, etupäässä sen vuoksi että yhtiön saha täten sai käyttäkohteen ripa- ja muille puujätteilleen. Aluksi tehtaalla oli käynnissä ainoastaan yksi sulatusuuni olut- y.m. pullojen valmistamista varten. Työntekijöitä oli 35–40 henkilöä. Tehtaan sulatusosasto tuhoutui vuosien kuluessa tulipaloissa kolme kertaa, viimeksi vuonna 1921. Vuonna 1922 syksyllä tehdas oli taas uudelleen rakennettu, tällä kertaa tiilistä ja betonista. Vuonna 1929 tehtaalle valmistui oma kuivauslaitos polttoaineiden kuivaamista varten. Tehdas tarvitsi noin 15–17 metristä syltä ripapuita vuorokaudessa, jotka tulivat suoraan sahalta tehtaan kuivaamoon. Vuonna 1930 tehtaalla oli neljä sulatusuunia, joista tavallisesti kaksi oli samanaikaisesti käytössä. Tehdas valmisti pulloja, lääkelasia, teknillistä lasia ja jonkun verran talouslasia. Tehdas oli osakkaana Lasitehtaitten Myyntikeskuksessa. Työntekijöitä oli 225–230 vakinaista työntekijää.
Viialan lasitehtaan 70 metriä pitkä ja 36 leveä lautarakenteinen hyttirakennus paloi 12. marraskuuta 1921 koneineen ja sulatusuuneineen. Tehtaan konttorirakennus ja varasto- ja raaka-ainemakasiinit saatiin suojeltua. Hyttirakennus oli palannut aiemmin joulukuussa 1916 mutta se oli rakennettu uudelleen.
Hawker Siddeley HS125

Hawker Siddeley HS.125 "Dominie" on suihkumoottorein varustettu brittiläinen matkustajalentokone. Koneen kaksi Rolls-Royce Viper -suihkuturbiinia sijaitsevat koneen rungossa takana. Lentokoneen konstruktio on nuolimuotoinen alataso, jossa korkeusperäsimet sijaitsevat korkealla ylhäällä pyrstössä. Peräsin ei kuitenkaan ole T-kirjainta täysin muistuttava. Koneen suunnittelussa on pyritty välttämään tasojen, peräsinten ja moottorien välistä turbulenssia.
Konetyypin ensilento tapahtui 13. elokuuta 1962. Tuotanto kattoi enemmän kuin 1 000 koneyksilöä, ja se päättyi niinkin myöhällä kuin vuonna 2013.
Koneessa on kahden hengen miehistö. Konetta käytettiin muiden tehtävien ohella henkilökuljetukseen, kuten VIP-koneena. Se saattoi ottaa tähän tarkoitukseen kahdeksan matkustajaa. Muussa henkilökuljetuksessa koneeseen mahtui 14 henkilöä.
Lettopaju

Lettopaju ("Salix myrsinites") on pajujen sukuun kuuluva laji. Se on matala pensas, jonka korkeus on 20 cm:stä metriin.
Lajikuvaus.
Oksat ovat mutkikkaita, paksuja, kyhmyisiä ja väriltään punarusehtavan mustia. Lehdet ovat soikeita, verkkosuonisia, lyhytruotisia ja nahkeita. Niissä on suurehkot korvakkeet. Lehtien asento on kierteisiä. Silmut ovat kellanruskeita ja niiden kärjet ovat pyöreät.
Kukat ja siemenet.
Lettopaju kukkii kesäkuussa samaan aikaan kun lehdet puhkeavat. Muiden pajujen tapaan se on hyönteispölytteinen. Se on kaksikotinen eli sen hede- ja emikukat ovat eri kasveissa. Hedelmän muoto on kota. Siemenissä on lenninhaivenet.
Levinneisyys.
Sitä tavataan Skotlannissa, Fennos-Skandinavian pohjoisosassa ja Huippuvuorilla. Suomessa se esiintyy pääasiassa Oulun korkeudelta ylöspäin.
Elinympäristö.
Lettopajua esiintyy kosteilla paikoilla, kuten letoilla ja ojan varsilla sekä tunturikoivikoissa. Se on kalkinsuosija.
Lukukeskus

Lukukeskus – Läscentrum ry (aiemmin Kirjailijakeskus) on kirjailijajärjestöjen ja -liittojen vuonna 1972 perustama lukemista edistävä järjestö ja kirjailijavierailujen välittäjä. Valtakunnallisesti toimiva Lukukeskus välittää vuosittain noin 2 000 kirjailijaesiintymistä. Lisäksi se järjestää lukukampanjoita ja toimii lukemisen ja lukutaidon asiantuntijajärjestönä. Järjestö julkaisee verkossa nuorille suunnattua Lukufiilis-lehteä sekä kirjallisuuskritiikin Kiiltomato.net-verkkolehteä. Aiemmin se julkaisi myös lasten Vinski-kirjallisuuslehteä.
Lukukeskuksella on erityinen asema erityisesti lasten ja nuorten lukemisen edistämisessä. Opettajat ja kirjastoalan ammattilaiset eri puolilta Suomea käyttävät Lukukeskuksen palveluja työssään. Asiantuntijuuden kysyntä lukemiseen ja lukutaitoon liittyvissä kysymyksissä on kasvanut merkittävästi. Lukukeskus toimii yhteistyössä kirjailijoiden, kääntäjien, kustantajien, kirjastojen, koulujen sekä kulttuurijärjestöjen kanssa. Lukukeskuksen vierailupalvelussa on yli tuhat kirjallisuusalan ammattilaista. Vuodesta 2019 Lukukeskus on toteuttanut Lukulahja lapselle -kampanjaa, jossa vauvaperheille jaetaan neuvolakäynnin yhteydessä maksuton kirjakassi. Ohjelma sai vuonna 2022 Lastenkirjainstituutin myöntämän Onnimanni-palkinnon.
Järjestön toimintaa rahoittavat Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö sekä suomalaiset säätiöt. Vuonna 2024 keskusta tukivat ministeriön lisäksi Svenska kulturfonden, Stiftelsen Brita Maria Renlunds minne, Finlands svenska författareföreningen, Suomen Kulttuurirahasto, Otto A. Malms donationsfond, Tiedekeskussäätiö, Jenny ja Antti Wihurin rahasto ja Kopiosto.
Lukukeskuksen toiminnanjohtaja on syyskuusta 2022 alkaen Emmi Jäkkö. Hän seurasi tehtävässä Suomen Kirjailijaliiton toiminnanjohtajaksi siirtynyttä Ilmi Villacísta, joka työskenteli toiminnanjohtajana tammikuusta 2015 alkaen. Hallituksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2018 kirjailija Juha Itkonen.
Jäsenjärjestöt.
Lukukeskuksella on kymmenen kirjallisuuden alan jäsenjärjestöä:
Leeliat

Leeliat ("Laelia") on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit ("Orchidaceae"). Sen lajeja käytetään koristekasveina, huonekasvina ja leikkokukkana.
Leelioihin kuuluu noin 50 lajia ikivihreitä, epifyyttisiä tai maassa kasvavia orkideoita. Niitä esiintyy luonnossa Amerikan mantereella, Meksikosta, Brasiliaan ja Argentiinaan. Kasvavat usein tammimetsissä, rannikoilta 2600 metrin korkeuteen. 
Viljellyt leeliat viihtyvät viileässä. Niitä kasvatetaan epifyyttiorkideojen ruukkuseoksessa tai pieninä kaarnalevyn päällä. Leelioita on risteytetty suvun katleijat ("Cattleya") lajien kanssa.
Lykastet

Lykastet eli siipiorkideat ("Lycaste") on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit ("Orchidaceae"). Sen lajeja on käytössä koristekasveina, huonekasvina.
Lykasteja on noin 45 lajia epifyyttisiä tai maassa kasvavia orkideoita, joita esiintyy luonnossa Meksikossa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Kasvavat pilvimetsissä 600–2200 metrin korkeudella merenpinnasta. Suuret tuoksuvat kukat ovat tavallisesti kolmion muotoiset.
Viljellyt lykastet viihtyvät viileässä. Niitä kasvatetaan kaarnamurskassa tai muussa ilmavassa ruukkuseoksessa tai kaarnalevyjen pinnalla.
John Murray Dunmore

John Murray, Dunmoren neljäs jaarli (n. 1730 – 25. helmikuuta 1809 Ramsgate, Kent) oli brittiläinen virkamies, joka toimi Pohjois-Amerikassa Virginian provinssin kuvernöörinä vuosina 1771–1775 eli aivan Amerikan vallankumouksen alla.
Hän oli William Murrayn, Dunmoren kolmannen jaarlin vanhin poika, ja hän peri isänsä aatelisarvon vuonna 1756. Dunmore kuului parlamentin ylähuoneeseen vuosina 1761–1770. Hänet nimitettiin 1770 New Yorkin ja seuraavana vuonna Virginian provinssin kuvernööriksi. Dunmore oli huolissaan Virginian länsirajan turvaamisesta ja kiinnostunut sen länsipuolisten alueiden valtaamisesta, joten vuonna 1774 hän lähetti 3 000 miestä kukistamaan Ohiojoen laaksossa asuneita shawnee-intiaaneja. Sotaretki tunnetaan lordi Dunmoren sotana.
Vallankumouksen lähetessä lordi Dunmoren arvovalta Amerikan siirtokuntalaisten parissa väheni tasaisesti. Hän hajotti Virginian edustajakokouksen vuosina 1772, 1773 ja 1774, koska siellä ilmaistut poliittiset mielipiteet olivat liian radikaaleja. Kun hän huhtikuussa 1775 takavarikoi Virginian ruutivaraston, siirtokuntalaiset nousivat aseelliseen kapinaan ja syrjäyttivät hänet. Dunmore joutui pakenemaan englantilaiseen sotalaivaan, mistä käsin hän julisti Virginiaan poikkeustilan ja lupasi vapautuksen brittijoukkoihin liittyville orjille. Dunmoren joukot kärsivät tappion siirtokuntalaisille Great Bridgen taistelussa vuoden 1775 lopussa. Tämän jälkeen hän käski laivansa 1. tammikuuta 1776 pommittamaan Norfolkin kaupunkia, joka sen seurauksena paloi. Dunmore palasi Englantiin heinäkuussa 1776. Hän palasi ylähuoneeseen ja toimi vielä 1787–1796 Bahaman kuvernöörinä.
Nystykämmekät

Nystykämmekät ("Oncidium") on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit ("Orchidaceae"). Sen lajeja on hyötykäytössä koristekasveina, huonekasvina.
Nystykämmeköihin kuuluu yli 450 lajia ikivihreitä orkideoita, jotka ovat epifyyttisiä, litofyyttisiä tai maassa kasvavia. Niitä esiintyy luonnossa Meksikossa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Kasvavat vaihtelevissa ympäristöissä merenpinnasta 3000 metrin korkeudelle. Jotkin nystykämmekät ovat tiiviskasvuisia ja pienilehtisiä. Muilla lajeilla varsimukulasta kasvaa yksi suuri tai kaksi pienempää lehteä. Kukat ovat tavallisesti keltaisia ja niiden huuli on huomattavan suuri.
Viljellyt nystykämmekät viihtyvät viileässä tai keskilämpimässä ilmassa. Niitä kasvatetaan epifyyttien ruukkuseoskasvualustassa tai kaarnan pinnalla tai korissa.
Anders Hellant

Anders Hellant (30. marraskuuta 1717 Pello – 23. marraskuuta 1789 Tornio) oli liike-elämän vaikuttaja, tähtitieteilijä ja fyysikko.
Hellantin vanhemmat olivat Pohjois-Lapin vouti Anders Hellant vanhempi ja Brita Kempe. Hän opiskeli Uppsalassa muun muassa tähtitieteilijä Anders Celsiuksen johdolla ja pääsi tämän avulla mukaan ranskalaisen Maupertuis’n 1736–1737 johtamaan astemittausretkikuntaan Tornionjoelle. Hellant puolusti Uppsalassa 1738 tutkimustaan "Et nyt sät at fiska i the norländska elfvar", mutta palasi sitten tehtailijaksi Tornioon. 1742 hänet nimitettiin Lapin varatuomariksi ja 1756-1762 hän oli Lapin taloustirehtööri. Hän jatkoi silti ilmatieteellisten havaintojen sekä magneettisten ja tähtitieteellisten mittausten tekemistä. 1744–1748 hän julkaisi almanakan Tornion horisontin mukaan ja 1748–1749 hän oli tähtitieteilijänä mukana Ruotsin ja Norjan rajankäynnissä. Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi Hellant kutsuttiin 1750. Akatemian julkaisuihin hän kirjoitti parikymmentä tutkielmaa, muun muassa "Om vattnets värme i norden" (1753), "Om klimatets hälsösamhet i Kuusamo och Sodankylä" (1769) sekä "Beskrifning om staden Torneå" (1774). Celsiuksen ohella hän oli ensimmäisiä, joka kiinnitti huomiota maankohoamiseen Suomessa ja Ruotsissa.
Hellant kuoli naimattomana.
S/S Furst Menschikoff (1836)

"S/S Furst Menschikoff" oli Åbo Ångfartysbolagin vuonna 1836 valmistunut kuunaritakiloitu siipiratashöyrylaiva. Se oli ensimmäinen Suomessa valmistettu avomerihöyrylaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Turusta Åbo Gamla Skeppsvarfilta. Runko oli tehty mäntylankuista ja vahvistettu kuparilevyin. Sen höyrykone asennettiin Motala Mekaniska Verkstadilla Norrköpingissä Ruotsissa.
Palvelus.
Laivan ensimmäisenä päällikkönä toimi oululainen J. W. Callmeijer. Alus saapui höyrykoneen asennuksen jälkeen Tukholman kautta Turkuun 20. lokakuuta 1836 tuoden samalla 13 matkustajaa. Syksyn aikana alus teki koe- ja huvimatkoja Airistolle. Seuraavana keväänä alus lähti 9. toukokuuta Turusta Degerbyn ja Furusundin kautta Tukholmaan, jonne se saapui 13. toukokuuta ahtojäiden ja heikon näkyvyyden hidastettua matkantekoa Ahvenanmerellä. Alus siirrettiin muutamaa vuotta myöhemmin reitille Tukholmasta Kronstadtiin, jonne matkattiin Turun, Helsingin ja Tallinnan kautta. Vuonna 1845 se palasi Turku Tukholma reitille.
Ruotsin viranomaiset kielsivät 1848 koleravaaran vuoksi matkat Turusta Tukholmaan, jolloin alus siirrettiin reitille Turusta Kronstadtiin. Seuraavana vuonna yhtiö ajautui konkurssiin, jolloin alus myytiin 22. elokuuta E. Julin &amp; Co.:lle 59 000 ruplalla. Alus sijoitettiin perustettuun Åbo Nya Ångfartygsbolagetiin, jossa se oli aina romuttamiseensa saakka vuonna 1850.
Victor L. Berger

Victor Louis Berger (28. helmikuuta 1860 Nieder-Rehbach, Itävalta – 7. elokuuta 1929 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sosialistinen poliitikko. Hän oli ensimmäinen sosialisti, joka valittiin Yhdysvaltain kongressiin.
Itävallassa syntynyt Berger muutti siirtolaisena Yhdysvaltoihin vuonna 1878. Hän työskenteli koulunopettajana Milwaukeessa ja vuodesta 1892 perustamansa "Vorwärts"-nimisen saksankielisen lehden toimittajana. Hän toimitti myös "Social Democratic Herald" (myöhemmin "Milwaukee Leader") -nimistä vasemmistolaista lehteä. Berger perusti yhdessä Eugene V. Debsin kanssa Yhdysvaltain sosiaalidemokraattisen puolueen, josta vuonna 1901 tuli sosialistinen puolue, Socialist Party of America. Berger valittiin 1910 puolueensa edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jolloin hänestä tuli ensimmäinen sosialisti kongressissa. Hän toimi edustajana yhden kauden.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Berger vastusti Yhdysvaltain osallistumista sotaan, ja hänet tuomittiin puheidensa vuoksi Espionage Actin nojalla 20 vuoden vankeuteen. Kun hänet valittiin vankilasta käsin vuoden 1918 vaaleissa toisen kerran edustajainhuoneeseen, edustajainhuone peruutti hänen paikkansa äänestyksen jälkeen. Vuonna 1919 järjestyssä täytevaalissa hän tuli uudelleen valituksi, mutta tälläkin kertaa hänen paikkansa peruttiin. Korkein oikeus kumosi Bergerin maanpetostuomion vuonna 1921, ja seuraavana vuonna hänet valittiin jälleen edustajainhuoneeseen, jossa hän sai nyt istua vuoteen 1929. Vuodesta 1927 kuolemaansa asti Berger toimi sosialistipuolueen toimeenpanevan komitean puheenjohtajana.
Senghenyddin kaivosturma

Senghenyddin kaivosturma tapahtui Senghenyddissä Aber laaksossa lähellä Caerphillyä Etelä-Walesissa 14. lokakuuta 1913 kello 8:00. "Universal Colliery" -kaivoksella sattuneessa räjähdyksessä, jonka aiheutti metaanikaasun syttyminen, kuoli 439 kaivostyöläistä ja yksi pelastaja. Räjähdys oli niin voimakas että se työnsi painavan hissinhäkin ylös takaisin kaivoskuilusta rikkoen rakenteet kuilun suulta.
Kylässä oli koettu jo aikaisemmin kaivosonnettomuus vuonna 1901, jolloin 81 sai surmansa, mutta kaikeksi onneksi se tapahtui työvuorojen välillä, jolloin suurin osa miehistä oli maan päällä. Se herätti katkeruutta etteivät kaivoksen omistajat olleet tämän ensimmäisen onnettomuuden jälkeen suostuneet parantamaan turvatoimia. Tällä kertaa lähes kaikki miehet olivat maan alla, lähes 1 000, osa heitä oli kylläkin poikia vielä. Pelastustoimet kestivät kolme viikkoa. 
Ensimmäisen maailmansodan syttyminen vuotta myöhemmin ei hävittänyt muistoa Senghenyddin kaivosturmasta. Turman jäljiltä jäi 542 orpoa lasta ja yli kaksi sataa naista jäi leskeksi. Tämän sekä muiden kaivosonnettomuuksien muistoksi paljastettiin muistomerkki turman satavuotispäivänä.
Blessed with Love

Blessed with Love on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Saara Aallon ensimmäinen studioalbumi. Albumin tuottajana toimi Teemu Roivainen, ja sen julkaisi Yume Records -omakustannelevy-yhtiö 11. toukokuuta 2011.
Albumi sisältää kappaleen "Blessed with Love", jolla Aalto osallistui keväällä 2011 Suomen euroviisukarsintoihin sijoittuen toiseksi.
Taustaa ja julkaisu.
Aalto on itse sanoittanut ja säveltänyt levyn kaikki kappaleet. ”Empty Show” -kappaletta on ollut säveltämässä myös albumin tuottaja Teemu Roivainen. Albumin kappaleet ovat englanninkielisiä, lukuun ottamatta albumin bonusraitaa ”Varpaisillaan”, jonka Aalto esitti ensimmäistä kertaa "Talent Suomi" -ohjelman karsinnoissa vuonna 2007.
Aalto on kuvaillut levyn kappaleita ”eeppiseksi rakkauspopiksi”. Kappaleet ovat pääosin balladeja, ja ne ovat saaneet vaikutteita muun muassa elokuvamusiikista. Aalto on myöhemmin sanonut, että levyä tehdessä hänellä oli meneillään ”söpöstely-vaihe”.
Levyn nimikkoraita ”Blessed with Love” julkaistiin myyntiin 8. helmikuuta 2011. Aalto osallistui kappaleella Suomen euroviisukarsintoihin, mutta hävisi finaalissa niukasti Paradise Oskarille. ”Blessed with Love” -kappaleesta julkaistiin myöhemmin myös kiinan- ja japaninkieliset versiot, ja kappaleen kiinankielinen nimi (”Ai De Zhu Fu”) valittiin myös Aallon ensimmäisen kiinankielisen levyn nimeksi. ”Blessed with Love” -kappaleen lisäksi musiikkivideot tehtiin kappaleille ”Out of Sight, Out of Mind” ja ”Cage Bird”.
"Blessed with Love" -nimestä on sittemmin kehittynyt Aallon brändi ja tuotemerkki; vuonna 2012 avattiin "Blessed with Love" -verkkokauppa, jossa myydään muun muassa koruja ja muita Aallon fanituotteita.
Vastaanotto.
Albumi ei ole saavuttanut juurikaan kaupallista menestystä, eikä se ole noussut Suomen viralliselle albumilistalle.
Viihdeportaali V2:n kriitikko antoi levylle kolme tähteä viidestä. Hän sanoi kappaleiden kaipaavan lisää särmää, mutta kehui Aallon vokaalisuorituksen ja tulkinnan olevan "sytyttävän hohdokasta". Särmää kaipasi myös Metropoli.net-sivuston kriitikko. Euroviisu-sivusto "ESC Insightin" toimittaja sanoi levyn tuoneen mieleen Disney-musiikin. Hän kehui Aallon ääntä fantastiseksi, mutta sanoi, ettei mikään levyn kappaleista noussut erityisesti esille.
Sahrajärvi (järvi)

Sahrajärvi on Keski-Suomessa Multialla ja Uuraisissa Sahrajärven lähellä sijaitseva järvi. Sen eteläistä osaa kutsutaan Pienivedeksi, joten järvestä voidaan käyttää kaksiosaista nimeä Sahrajärvi–Pienivesi.
Maantietoa.
Sahrajärvi on 2,9 kilometriä pitkä, 1,7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 191 hehtaaria eli 1,9 neliökilometriä. Järvi muodostuu kahdesta järvialtaasta, joiden vedenpinnat ovat samalla korkeudella. Eteläpuolisen Pieniveden erottaa pohjoisosasta kaksi vastakkain ulottuvaa niemeä, joiden väliin jää kapeimmillaan 10-metrinen salmi. Salmen yli on rakennettu yksityinen silta, joka johtaa länsipuolelle peltopalstalle. Järven pohjoisosa on rantaviivaltaan melko selkeäpiirteinen. Luoteisrannikolla ovat pienet Pitkälahti ja Nevalahti. Pohjoisessa sijaitsee laajasuinen Nikaranlahti. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta. Suurin saari on Kuoliosaari, jonka pinta-ala on noin kolme hehtaaria. Muita saaria ovat Rantosaari, Haukkasaari ja Lamponsaari. Järven tilavuudeksi on määritetty 6,56 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,4 metriä. Sen syvänteessä on 8,8 metriä syvää. Järven rantaviivan pituus on 14,0 kilometriä. Suuri osa rantaviivasta on metsämaata ja vain paikoitellen esiintyy neljälle maatilalle kuuluvia peltopalstoja. Maatalojen kautta kulkee kylätie Kyynämöiseen. Uuraisten ja Multian välinen kuntaraja ylittää järven niin, että itärannat Kotajoelta Roninpurolle kuuluvat Uuraisille.
Luontoarvoja.
Sahrajärveen on istutettu kuhaa, taimenta ja rapua. Suovesien takia Pieniveden ja Sahrajärven vesi on humuspitoista ja hapanta.
Historiaa.
Järvi sijaitsee vedenjakajaseudulla, jossa läntisemmät järvet kuuluvat Keuruun reittiin ja laskevat Kokemäenjokeen. Sahrajärvi taas laskee lähes pohjoiseen, Saarijärven reittiin kuuluvaan Mahlunjärveen. Tämä jokireitti oli 1800-luvun lopulta alkaen tärkeä uittoväylä. Järvessä oleva "Kuoliosaari" kertoo, että alueella on ollut asutusta jo nelisensataa vuotta sitten, jolloin tällaisia hautasaaria käytettiin. Sahrajärven nimi on perimätiedon mukaan tullut vesistön järvimalmiesiintymästä. Nostetusta malmista on valmistettu maataloustyökoneita, kuten sahroja.
Vesistösuhteet.
Sahrajärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Kotajoen alueeseen (14.624) latva-alueeseen järvi kuuluu. Järven valuma-alueen pinta-ala on noin 25 neliökilometriä . Nikaranlahteen laskee Sarvilampi (3 ha), jonka valuma-alueella ovat myös Syvälampi (3 ha), Särkilampi (10 ha) ja Talaslampi (4 ha). Pitkälahteen tulee Poikelmuksen (52 ha) laskuoja. Roninpuro laskee etelästä päin Pieniveteen. Sen valuma-alue on tiheästi ojitettua metsä- ja suomaata. Pienveden länsipäähän laskee Rynkälammen, Pihkasen (2 ha), Lamminmäenlammen (5 ha) yhteinen laskuoja. Sahrajärven vedenpinnan korkeus on 185,9 metriä mpy.
Jaarlinkämmekät

Jaarlinkämmekät ("Stanhopea") on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit ("Orchidaceae"). Sen lajeja on hyötykäytössä koristekasveina, huonekasvina.
Jaarlinkämmeköihin kuuluu noin 30 lajia ikivihreitä, epifyyttisiä orkideoita. Niitä esiintyy luonnossa Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Kasvavat kosteissa metsissä yhden–kahden kilometrin korkeudella. Jokaisesta varsimukulasta kasvaa yksittäinen suuri lehti. Riipuvissa kukkatertuissa on kahdesta kymmeneen erittäin tuoksuvaa lyhytikäistä kukkaa. Viljeltynä nämä orkideat viihtyvät viileässä ilmassa.
Norman Thomas

Norman Thomas (20. marraskuuta 1884 Marion, Ohio – 19. joulukuuta 1968 Huntington, New York) oli yhdysvaltalainen presbyteeripappi ja sosialistinen poliitikko, joka oli kuusi kertaa Socialist Party of American ehdokkaana presidentinvaaleissa.
Thomas valmistui papiksi New Yorkin Union Theological Seminarysta vuonna 1911. Hän toimi sen jälkeen seurakuntapappina ja setlementtitalon johtajana Manhattanin East Harlemissa, eräässä New Yorkin köyhimmistä kaupunginosista. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän ryhtyi pasifistiksi ja liittyi 1918 sosialistipuolueeseen. Samana vuonna hän jätti seurakuntansa ja siirtyi Fellowship of Reconciliation -nimisen rauhanjärjestön sihteeriksi. Vuodesta 1921 Thomas oli vasemmistolaisen "The Nation" -lehden apulaispäätoimittaja. Hän oli myös yksi League for Industrial Democracy -järjestön johtajista 1920-luvulla sekä eräs American Civil Liberties Unionin perustajista.
Thomas oli Socialist Party of American ehdokkaana New Yorkin osavaltion kuvernööriksi 1924, New Yorkin kaupungin pormestariksi 1925 ja 1929 sekä Yhdysvaltain presidentiksi 1928, 1932, 1936, 1940, 1944 ja 1948. Hän arvosteli presidentti Franklin D. Rooseveltin New Deal -politiikkaa, joka hänen mielestään korjasi vain akuutteja taloudellisia ongelmia, mutta laiminlöi moraaliset kysymykset. Vuonna 1935 Thomas irtisanoutui marxilaisten sosialistien hallitsemasta "New Leader" -lehdestä ja tuki uuden "Socialist Call" -lehden perustamista, mikä hajotti sosialistipuolueen rivejä. Hän kuitenkin säilytti asemansa puolueen keulahahmona vielä toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan saakka. Thomas vastusti Yhdysvaltain osallistumista myös toiseen maailmansotaan pasifistisen katsomuksensa vuoksi, mikä heikensi hänen suosiotaan. Sodan jälkeen hän toimi kansainvälisissä järjestötehtävissä maailmanrauhan hyväksi.
Millrose Games

Millrose Games on vuosittain helmikuussa New Yorkissa järjestettävät yleisurheilun sisäratakilpailut. Ne pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1908. Vuosina 1914–2011 kilpailupaikkana oli Madison Square Garden, jonka jälkeen ne siirrettiin Washington Heightsin kaupunginosassa sijaitsevaan Fort Washington Avenue Armoryyn.
Kilpailuihin osallistuneista suomalaisurheilijoista muistetaan erityisesti Paavo Nurmi, joka vuonna 1925 juoksi kisoissa puolentoista mailin uuden maailmanennätyksen.
Me ei kuolla koskaan

Me ei kuolla koskaan on suomalaisen laulaja Olavi Uusivirran toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2005. Albumin julkaisi Universal Music Group. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän, yli 15 000 kappaletta.
Taustaa ja julkaisu.
Albumin kappaleet ovat Uusivirran sanoittamia ja säveltämiä. Albumin viimeiseen kappaleeseen ”Hautalaulu” on lainattu säkeitä Eino Leinon samannimisestä runosta. Levyn kappaleet ovat brittiläisvaikutteista pop-rockia.
Albumin julkaisua edelsi single ”Irrallaan”, joka julkaistiin heinäkuussa 2005. ”Irrallaan” sijoittui parhaimmillaan singlelistan sijalle 14. Albumilta julkaistiin myöhemmin vielä promosingleinä kappaleet ”On niin helppoo olla onnellinen”, ”Hautalaulu”, ”Me ei kuolla koskaan” ja ”Rakkausrunoja”. 
Vastaanotto.
"Me ei kuolla koskaan" nousi ilmestyessään Suomen virallisen albumilistan sijalle 18 ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa. Albumia on myyty yhteensä yli 15 000 kappaletta, ja sille myönnettiin kultalevy vuonna 2006.
Soundin kriitikko antoi levylle neljä tähteä viidestä sanoen sen olevan ”ilahduttavan naseva ja puhutteleva”. Mesta.net-sivuston kriitikko sanoi Uusivirran kehittyneensä selvästi debyyttilevynsä "Nuoruustangoon" verrattuna, vaikkei täysin levystä vakuuttunutkaan. Vuoden 2006 Emma-gaalassa Uusivirta oli ehdolla vuoden miessolistiksi, mutta hävisi Kari Tapiolle.
Corina Crețu

Corina Crețu (s. 24. kesäkuuta 1967 Bukarest, Romania) on romanialainen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2014 alkaen Euroopan unionin aluepolitiikasta vastaavana komissaarina. Hän edustaa Pro România -puoluetta ja siten Euroopan demokraattista puoluetta, joihin hän liittyi vuonna 2019 oltuaan aiemmin Romanian sosiaalidemokraattisen puolueen ja Euroopan sosialidemokraattisen puolueen jäsen. Hän oli myös Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2007 ja neljän kuukauden ajan Euroopan parlamentin varapuhemies ennen komissaariksi nimitystään.
Poliittinen ura.
Crețu valmistui vuonna 1989 Bukarestin kauppa-akatemian taloudellisen suunnittelun ja kybernetiikan tiedekunnasta ja työskenteli sitten analyytikkona eri yrityksissä ja vuodesta 1992 vuoteen 2000 erilaisissa asiantuntijatehtävissä Romanian presidentille ja senaatille. Vuonna 2000 hänet valittiin Romanian edustajainhuoneen jäseneksi ja oli myös samanaikaisesti presidentin ministerinarvoinen neuvonantaja tiedotusasioissa. Vuonna 2004 hänet valittiin senaattoriksi.
Euroopan parlamentissa.
Kesäkuussa 2005 Romanian parlamentti nimitti Crețun yhdeksi tarkkailijajäsenekseen Euroopan parlamenttiin. Hän oli tarkkailijana parlamentissa vuoteen 2007 asti, jolloin Romania virallisesti liittyi Euroopan unioniin ja hän jatkoi Euroopan parlamentin virallisena jäsenenä. Hän oli virallisen aseman saatuaan loppuajan vaalikaudesta 2005–2009 jäsenenä muun muassa kehitysyhteistyövaliokunnassa sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnassa.
Hän tuli valituksi Euroopan parlamenttiin europarlamenttivaalit 2009. Vaalikaudella 2009–2014 hän toimi varapuheenjohtajana kehitysyhteistyövaliokunnassa. Vuodesta 2012 alkaen hän oli myös Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän varapuheenjohtaja. Europarlamenttivaaleissa 2014 hänet äänestettiin uudelleen parlamenttiin, joka valitsi hänet varapuhemieheksi. Vaalikausi 2014–2019 jäi häneltä kuitenkin kesken, kun hänet nimitettiin Euroopan komissioon.
Yhdysvaltain entisen ulkoministerin Colin Powellin sähköposti hakkeroitiin ja hänen yksityistä viestejänsä julkaistiin vuonna 2013. Osa sähköposteista oli ollut yksityistä kirjeenvaihtoa Creţun kanssa. Powellin mukaan he olivat olleet läheisiä, mutta heillä ei ollut suhdetta.
Komissaarina.
Crețu nimitettiin Junckerin komission jäseneksi vuonna 2014 aluepolitiikasta vastaavaksi komissaariksi Romanian ehdotuksesta. Ylen haastettelussa hän sanoi, että nuoria pitää innostaa osallistumaan politiikkaan, mutta myös muita kuin teknologiaan liittyviä ratkaisuja pitää kehitellä.
Avro 748

Avro 748, mutta myös nimellä Andover on brittiläinen potkuriturbiini-käyttöinen lentokone. Konetta käytettiin etupäässä siviilikäyttöön, ja lähinnä matkustajalentokoneena. Tyypin alku pohjautuu sotilasilmailun tarpeisiin. Vuonna 1960 ensilentonsa lentänyt kone tarkoitettiin lyhyen matkan sotilaskuljetuskoneeksi, ja korvaamaan jo ikääntynyt Douglas DC-3 eli C-47 Skytrain -konetyyppi.
Siviilikäytössä konetyyppiä käytettiin niin kutsuttuun transito- eli syöttöliikenteeseen varsinaisille runkoreiteille. Konetyyppiä kehiteltiin edelleen, ja se sai alatyyppejä. Avro 748 ei suoranaisesti korvannut esimerkiksi Vickers Viscount -tyyppiä, vaikka matkustajamäärien tilavuudet olivat suunnilleen vastaavaa luokkaa (40—58 henkeä).
Tyyppinä helposti tunnistettava Avro 748 käytti Rolls-Royce Dart -potkuriturbiineja. Tätä tyyppiä valmisti muun muassa HAL Industriesin (Hindustan Aeronautics Ltd.) Intiassa HAL748:na. Se oli käytössä ja tuotannossa pitkälle 1980-luvulle asti. Erikoista koneen muotoilussa on se, että R.Da-potkuriturbiinit on asetettu siiven yläpinnalle. Tämä tekee trapetsi-siipisen ja muutoin perinteisen konetyypin tunnistuksesta helpompaa. Propellit ovat nelilapaiset.
Series 1 -tyypin koneet saattoivat saavuttaa 515 km/h huippunopeuden ja 470 km/h matkalentonopeuden. Koneen kantama oli noin 1 800 kilometriä. Konetyyppiä valmistettiin arviolta 380 koneyksilöä, joskin varmistamattomien lähteiden mukaan - vielä tätä huomattavan paljon enemmän.
Göran Färm

 Göran Färm (s. 17. lokakuuta 1949) on ruotsalainen demaripoliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 1999, ja uudelleen vuosien 2004 ja 2009 vaaleissa. Hän on Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän varapuheenjohtaja ja Budjettivaliokunnan jäsen.
Ikuiset lapset

Ikuiset lapset on suomalaisen laulaja Olavi Uusivirran kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2014. Levyn julkaisi Johanna Kustannus.
Taustaa.
Albumin kappaleet ovat pääosin Uusivirran säveltämiä ja sanoittamia. Joidenkin kappaleiden tekemiseen ovat osallistuneet myös levyn tuottaja Timo Kämäräinen sekä Jaakko Kämäräinen. Tyyliltään levy edustaa suomirockia. Laulaja Anna Puu vierailee levyn kappaleella "Tiedän miten tulta tehdään"; Marco Hietala on taustalaulajana kappaleella "Rakkautta ilmassa".
Julkaisu.
"Ikuiset lapset" julkaistiin fyysisessä ja digitaalisessa muodossa 28. helmikuuta 2014. Albumi oli kuunneltavissa kokonaisuudessaan YleX-radiokanavan sivuilla jo julkaisua edeltäneellä viikolla.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin tammikuussa 2014 "Kauneus sekoittaa mun pään", johon kuvattiin Jenni Kangasniemen ohjaama musiikkivideo. "Kauneus sekoittaa mun pään" on ollut parhaimmillaan Suomen radiokanavien 14:nneksi soitetuin kappale.
Vastaanotto.
"Ikuiset lapset" debytoi Suomen virallisen albumilistan kolmannella sijalla.
Albumi sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Levyn hyväntuulinen energia herätti kiitosta. Soundin sanoi Uusivirran olevan "maamme taitavimpia sanoittajia"; toisaalta sanomalehti Keskisuomalaisen kriitikko kaipasi sanoituksiin uusia teemoja ja näkökulmia. Rumban kriitikko luonnehti levyä valtavirtaisemmaksi ja radioystävällisemmäksi Uusivirran edellisiin albumeihin verrattuna.
Sylvie Guillaume

Sylvie Guillaume (s. 11. kesäkuuta 1962) on ranskalainen poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän on Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän varapuheenjohtaja ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsen.
Guillaume on ollut erilaisissa toimissa Ranskan sosialistisessa puolueessa vuodesta 1993 lähtien. Vuosina 1998–2004 hän oli Rhône-Alpesin aluevaltuuston jäsen, ja vuodesta 2001 lähtien hän on ollut Lyonin kaupungin apulaiskaupunginjohtaja.
Koulutuksena Guillaumella on ylioppilastutkinnon lisäksi sosiaali- ja terveysalan sihteerin tutkinto.
Shin Sang-hoon

Shin Sang-hoon (s. 1. elokuuta 1993 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Daemyung Sangmun joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Sang-hoon laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Sang-hoon pelasi vuosina 2009–2012 Etelä-Korean paikallista sarjaa Jung Dong HS:n joukkueessa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi Yonsei Universityn yliopistojoukkueeseen kaudeksi 2012–2013.
Kaudeksi 2013–2014 Sang-hoon siirtyi monen maanmiehensä ohella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaahan seuran ja eteläkorealaisen Halla Group -konsernin välisen yhteistyön myötä. Hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+10=23.
Sang-hoon palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa ja siirtyi Aasian liigan Anyang Hallaan. Kesällä 2016 Sang-hoon osallistui Dallas Starsin kehitysleirille. Kaudella 2016–2017 hän oli Anyang Hallan kolmanneksi paras maalintekijä 21 osumallaan. Pudotuspeleissä Sang-hoon oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+7=10. Hän jakoi myös Anyang Hallan sisäisen tehotilaston voiton isoveljensä Shin Sang-woon ja Lee Don-kun kanssa lukemalla +7. 
Kaudeksi 2017–2018 Sang-hoon siirtyi pelaamaan Daemyung Sangmun joukkueeseen.
Maajoukkueura.
Sang-hoon edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2018 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2016 ja 2017, joista viimeisin turnaus päättyi hopeaan ja Etelä-Korean historian ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Vuoden 2016 turnauksessa hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Eric Reganin kanssa lukemalla +4. Sang-hoon pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015 voittaen kultaa. Hän pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Sang-hoon oli Etelä-Korean paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5. Hän jakoi myös joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Seo Yeong-junin ja Kim Sang-wookin kanssa lukemalla +3.
Sang-hoon pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014 voittaen hopeaa. Hän oli Etelä-Korean paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 9+5=14. Sang-hoon pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Hän oli ensimmäisessä turnauksessa Etelä-Korean paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 9+3=12. Sang-hoon palkittiin joukkueen parhaana pelaajana. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Etelä-Korean kapteenina.
Sang-hoon pelasi myös IIHF U20 Challange Cup of Asiassa vuonna 2012 voittaen pronssia.
Muuta.
Sang-hoonin isoveli Shin Sang-woo pelaa ALIH:ta Anyang Hallassa ja hän on kuulunut myös Etelä-Korean maajoukkueen vakiopelaajiin.
Zero 76

”Zero 76” on alankomaalaisten housemusiikin tuottajien Tiëston ja Hardwellin kappale, joka julkaistiin singlenä 7. helmikuuta 2011. Kappale löytyy myös Tiëston huhtikuussa 2011 julkaistulta "Club Life Volume One – Las Vegas" -miksauskokoelma-albumilta.
Elena Băsescu

Elena Băsescu (s. 24. huhtikuuta 1980) on romanialainen poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän oli Euroopan kansanpuolueen ryhmän jäsen ja Vetoomusvaliokunnan varapuheenjohtaja.
Elena Băsescu on presidentti Traian Băsescun tytär. Kampanjan aikana häntä arvosteltiin kokemattomuudesta, mutta kehuttiin korruptoitumattomuudesta.
Daniel Hannan

 Daniel Hannan (s. 11. kesäkuuta 1971) on brittiläinen poliitikko, joka istui 1999–2020 Euroopan parlamentissa. Hän oli yksi kovaäänisimmistä EU-kriitikoista ja ajoi Brexitiä. Hannan sai vuonna 2021 elinikäisen päärin arvon, ja hänestä tuli Britannian ylähuoneen jäsen.
Hannan valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 1999 ja uudelleen vuosien 2004, 2009, 2014 ja 2019 vaaleissa. Hän oli Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän jäsen ja Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan jäsen. Hannan oli vuosia Britannian kovaäänisimpiä EU-kriitikkoja, joka ajoi Britannian täyttä eroa EU:sta ja Norjan ja Sveitsin kaltaista vapaakauppasuhteita.
Hannan sai 2021 elinikäisen päärin arvon, ja hänestä tuli Kingscleren paroni Hannan ja Britannian ylähuoneen jäsen.
Hannan on journalisti ja kirjailija. Hän piti blogia "The Daily Telegraph" -lehden sivuilla.
C’mon

C’mon on alankomaalaisen house-musiikin tuottajan Tiëston ja yhdysvaltalaisen DJ:n Diplon kappale. Kappale julkaistiin 11. toukokuuta 2010. Kappale löytyy myös Tiëston "Club Life Volume One – Las Vegas" -miksauskokoelma-albumilta.