tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Frédérick Bousquet

Frédérick Bousquet (s. 8. kesäkuuta 1981 Perpignan, Ranska) on ranskalainen uimari. Hän on olympia- ja MM-mitalisti sekä moninkertainen Euroopan-mestari.
Bousquet sai pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Helsingin EM-kilpailuissa 2000 ja Barcelonan MM-kilpailuissa 2003. Barcelonassa hän oli lisäksi kuudes 100 metrin vapaauinnissa. Wienin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2004 hän voitti mestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä. Vuonna 2005 hän oli Montrealin MM-kilpailuissa seitsemäs 50 metrin vapaauinnissa sekä sai Triesten lyhyen radan EM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä.
Bousquet ui Budapestin EM-kilpailuissa 2006 alkuerissä Ranskan 4 × 100 metrin vapaauintijoukkueessa, joka sai lopulta pronssia. Saman vuoden Helsingin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän saavutti pronssia ja Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2008 hän sai kultaa 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. 
Bousquet sai Rooman MM-kilpailuissa 2009 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,21 sekä pronssia 100 metrin vapaauinnissa ajalla 47,25 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä sekä sai hopeaa 50 metrin perhosuinnissa ja pronssia 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,49 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. 50 metrin perhosuinnissa hän sai hopeaa ajalla 23,41. Saman vuoden Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli neljäs 50 metrin perhosuinnissa.
Bousquet voitti 50 metrin vapaauinnin Euroopan-mestaruuden Debrecenissä 2012 ajalla 21,80. Hän sai kultaa myös 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 50 metrin perhosuinnissa. Saman vuoden Chartres'n lyhyen radan EM-kilpailuissa hän kuului Ranskan kultajoukkueeseen 4 × 50 metrin vapaauinti- ja sekauintiviestissä sekä sekajoukkueiden vapaauintiviestissä. Lisäksi hän oli toinen 50 metrin perhosuinnissa ja kolmas 50 metrin vapaauinnissa.
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Bousquet saavutti 50 metrin perhosuinnissa pronssia ja sijoittui 50 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi.
Los Angelesin tatuointitarinat

Los Angelesin tatuointitarinat ("LA Ink") on yhdysvaltalainen tosi-TV-ohjelma, jossa seurataan kalifornialaisen tatuointiyrityksen toimintaa. Sarja on spin-off "Miamin tatuointitarinat" -sarjasta. Yhdysvalloissa sarjaa esitti TLC-kanava, Suomessa Jim.
Juuso Simpanen

Juuso Simpanen (s. 8. kesäkuuta 1991 Vantaa) on suomalainen ultrajuoksija. Ennen juoksu-uraansa hän pelasi jalkapalloa pääsarjatasolla.
Jalkapalloura.
Simpanen on Tikkurilan Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi FC Honkaan juniori-ikäisenä ja pelasi seuran A-junioreissa sekä reservijoukkue Pallohongassa ennen ensiesiintymistään Veikkausliigassa kaudella 2010. Ennen sarjakauden alkua Simpanen oli merkittävässä roolissa Liigacupissa, jonka Honka voitti. Hänet valittiin cupin finaalin parhaaksi pelaajaksi. Kesäkuussa 2010 Simpanen teki kauden 2012 loppuun ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudeksi 2013 hän teki sopimuksen Ykkösessä pelanneen Seinäjoen Jalkapallokerhon kanssa. Simpanen oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Simpanen oli skotlantilaisen Rangersin testissä syksyllä 2007.
Saavutukset.
Honka
Ultrajuoksu-ura.
Simpanen on voittanut ultrajuoksijana muun muassa "Masokistin unelman" (100 km) Paloheinässä 2015, "Karhunkierroksen" (166 km) Kuusamossa 2017 ja 2021, "Nuuksio 70 Trail Ultran" 2017, 2018, 2019 ja 2020 sekä Ultra Trail Tour Finland -kiertueen 2017 ja 2021. Hänen ennätyksensä puolimaratonilla on 1.10.58, joka on juostu Haminan puolimaratonilla 2020, maratonilla 2.33.39, joka on juostu Kankaanpäässä vuonna 2020 ja 100 kilometrin juoksussa 7.38.40, joka on juostu Espanjan Los Alcazaresissa vuonna 2016. Marraskuussa 2021 Simpanen juoksi 12 tunnin juoksun Suomen ennätyksen 148,640 kilometriä.
Yksityiselämä.
Simpanen on ollut kasvissyöjä vuodesta 2014 lähtien.
Yleissopimus kulttuuriomaisuuden suojelemiseksi aseellisen selkkauksen sattuessa

Yleissopimus kulttuuriomaisuuden suojelemiseksi aseellisen selkkauksen sattuessa on Haagissa 14. toukokuuta 1954 tehty sopimus kulttuuriomaisuuden suojelemisesta sotatilanteessa.
Sopimus solmittiin toisen maailmansodan jälkeen. Sodan aikana merkittävä osa eurooppalaisesta kulttuuriomaisuudesta oli tuhoutunut hyökkäysten ja ryöstelyn takia. Sopimuksen taustalla on ajatus siitä, että yksittäisen kansakunnan kulttuuriomaisuuden tuhoutuminen ei ole vain kansallinen ongelma, vaan se koskee koko ihmiskuntaa.
Yleissopimuksen tavoitteena on että aseellisen konfliktin osapuolet pidättäytyvät hyökkäyksistä kulttuuriomaisuutta kohtaan ja rauhoittamaan sellaiset kohteet sotilaalliselta toiminnalta, joka vahingoittaisi kohdetta tai oikeuttaisi vastapuolen vihamieliseen reaktioon. Sopimuksen täyttämisen edellytyksenä on, että sen hyväksyneet valtiot varautuvat jo rauhan aikana kulttuuriperinnön suojeluun ja tuovat sopimuksen sisällön kansalaistensa ja asevoimien tietoisuuteen.
1-deoksi-D-ksyluloosi-5-fosfaatti

1-deoksi--ksyluloosi-5-fosfaatti (C5H11O7P) (DOXP) on orgaaninen fosfaatti, joka on välituote kun kasvit ja bakteerit tuottavat terpeenejä niin kutsutulla DOXP-reitillä.
Synteesi ja biologinen rooli.
1-deoksi--ksyluloosi-5-fosfaattia muodostuu glyseraldehydi-3-fosfaatista entsyymien vaikutuksesta. Yhdisteen hiilirunko täytyy muuttaa haarautuneeksi isoprenoidirungoksi ja 1-deoksi-D-ksyluloosi-5-fosfaattireduktoisomeraasin katalysoimana yhdisteestä muodostuu 2-C-metyyli-D-erytritoli-4-fosfaattia. Terpenoidisynteesin lisäksi 1-deoksi--ksyluloosi-5-fosfaatti on lähtöaine myös tiamiinipyrofosfaatin biosynteesille kasveissa.
Yhdistettä voidaan syntetisoida laboratorioissa käyttämällä lähtöaineena dietyylitartraattia tai hyödyntämällä 1-deoksi-D-ksyluloosi-5-fosfaattisyntaasientsyymiä.
Vasili Karatajev

Vasili Ivanovitš Karatajev (, s. 20. maaliskuuta 1962 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jalkapalloilija.
Hän esiintyi ensimmäisen kerran Neuvostoliiton kakkosliigassa vuonna 1981 FŠM Moskovan joukkueessa. Sen jälkeen aina vuoteen 1989 Karatajev edusti Moskovan Dynamoa, joka saavutti vuonna 1984 Neuvostoliiton Cup-mestaruuden ja vuonna 1986 sijoittui Neuvostoliiton sarjassa toiseksi. Karatajev pelasi myös Moskovan Dynamon Euro-cup - pelejä kaikkiaan kahdeksan tehden kaksi maalia ja neljä UEFA Cup-peliä tehden niissä yhden maalin.
Vasili Karatajev esiintyi suomalaisessa jalkapalloilussa käytännössä koko 1990-luvun. Siirtyessään vuonna 1991 Rovaniemen Palloseuran pelaajaksi hänet valittiin seuraavan kautena 1992 kauden saavutustensa perusteella vuoden IS-tähtipelaajaksi eli kauden parhaaksi.
Hänen identtinen kaksoisveljensä Mihail Karatajev oli myös jalkapalloilija.
Grigori Mkrtytšan

Grigori Mkrtytševitš Mkrtytšan (, ; 1. maaliskuuta 1925 – 2003) oli neuvostoliittolainen, etnisesti armenialainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1951.
Naisten 25 metrin urheilupistooli ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Naisten 25 metrin urheilupistoolin maailmanmestaruudesta ammuttiin 9. elokuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Venäjän Kira Klimova tuloksella 788,8 (584+204,8) ja joukkuekilpailun Venäjä tuloksella 1745.
Ennätykset.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Joukkuekilpailu.
Joukkuekilpailun tulokset määräytyivät peruskilpailun tulosten perusteella.
Sergei Nemtšinov

Sergei Nemtšinov (s. 14. tammikuuta 1964, Moskova) on entinen venäläinen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1990.
Saavutukset.
Nemtšinov on saavuttanut kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta, vuosina 1989 ja 1990, ja jääkiekon olympiahopeaa 1998. Hän on pelannut NHL:ssä useissa jääkiekkoseuroissa. Hän oli voittamassa ensimmäisinä venäläisinä jääkiekkoilijoina Aleksandr Karpovtsevin, Aleksei Kovaljovin ja Sergei Zubovin kanssa New York Rangers -seurassa Stanley Cup -mestaruutta vuonna 1994. Hän oli voittamassa Stanley Cupia myös vuonna 2000 New Jersey Devilsissä.
Sergei Nemchinovin vierailun aikana Turkmenistaniin harjoitettiin intensiivisiä harjoituksia Turkmenistanin miesten kansallisen jääkiekkojoukkueen kanssa. Sitten hän aloitti Turkmenistanin maajoukkueen valmennushenkilöstön kanssa ja on jo laatinut suunnitelman Turkmenistanin jääkiekkoilijoiden valmistelusta vuoden 2020 IIHF: n maailmanmestaruuskilpailun divisioonalle III.
Yhdystie 5100

Yhdystie 5100 kulkee Kontiolahden Jakokoskelta Joensuun Heinävaaraan, ja se yhdistää Lieksantien eli kantatie 73:n ja Ilomantsintien eli kantatie 74:n. 
Tie tunnetaan Mönnin-Selkien maisematienä. Tie kulkee Pielisjoen yli ja komeiden vaaramaisemien kautta, ja korkeimmilta paikoilta on komeat näköalat länteen Joensuun suuntaan.
Tien varrella on
Bonaqua

Bonaqua on The Coca-Cola Companyn matalahiilihappoinen kivennäisvesi, joka tuli Suomessa markkinoille vuonna 1979 alun perin nimellä Aqua. Merkki on saatavilla myös muualla Euroopassa. Se on yksi Suomen suosituimmista kivennäisvesimerkeistä.
Neljän tähden illallinen

Neljän tähden illallinen on suomalainen Nelosen esittämä ruoka-aiheinen tositelevisio-ohjelma, jossa neljä julkisuuden henkilöä valmistaa kukin vuorollaan illallisen kotonaan tai muussa heille tärkeässä paikassa. Illallisen lisäksi on tapana järjestää myös jonkinlainen yllätys vieraille, esimerkiksi musiikkiesitys. Illan päätteeksi vieraat arvostelevat illan tunnelman sekä ruoan erikseen pisteillä 1–6. Viimeisenä iltana julkistetaan voittaja, joka saa palkinnoksi samppanjaa sekä keittokirjoja (kausi 1), pöytäpuutarhan (kausi 2) tai padan (kausi 3). Ohjelman ensimmäinen sekä toinen tuotantokausi esitettiin peräkkäin 30. elokuuta–16. joulukuuta 2010. Kolmas tuotantokausi alkoi 22. elokuuta 2011. Neljäs tuotantokausi alkoi 20. elokuuta 2012. Viides tuotantokausi alkoi 9. syyskuuta 2013. Seitsemäs tuotantokausi esitetään helmikuussa 2019 MTV3-kanavalla. Kahdeksas tuotantokausi esitetään helmikuussa 2020. Sarja perustuu kansainväliseen menestysformaattiin Fish on the Cake.
Suomi-versiossa kertojana toimii näyttelijä Jukka Voutilainen.
Formaatti on samantyylinen kuin brittiläisessä Arvostele mun illallinen ("Come Dine with Me") -ohjelmassa.
Gemma Spofforth

 
Gemma Mary Spofforth (s. 17. marraskuuta 1987 Shoreham, Kent, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen uimari, joka on erikoistunut selkäuintiin.
Spofforth sai junioreiden EM-kilpailuissa Glasgow’ssa 2003 kultaa 50 metrin ja pronssia 100 metrin selkäuinnissa. Wienin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2004 hän oli kolmas 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.07,64. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 100 metrin selkäuinnissa neljänneksi neljä sadasosasekuntia pronssimitalista jääneenä.
Spofforth voitti 100 metrin selkäuinnin maailmanmestaruuden Roomassa 2009 maailmanennätysajalla 58,12 ja oli lisäksi neljäs 200 metrin selkäuinnissa. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän sai kultaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 59,80 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.08,25. Saman vuoden Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän sai hopeaa 50 ja 100 metrin selkäuinnissa sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli viides 100 metrin selkäuinnissa .
Juri Pantjuhov

Juri Borisovitš Pantjuhov (, 15. maaliskuuta 1931 Kolomna – 22. lokakuuta 1982 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1956. Pantjuhov voitti jääkiekon olympiakultaa 1956.
That’s the Way That It Is

That's the Way That It Is on alun perin The Bliss Bandin esittämä kappale vuodelta 1979. Hard rock -yhtye Uriah Heep teki siitä cover-version vuonna 1982. Kyseinen versio julkaistiin albumilla "Abominog" sekä erikseen singlenä. 
”That's the Way That It Is” oli Uriah Heepin ensimmäinen kappale lähes kymmeneen vuoteen, joka pääsi Yhdysvaltojen singlelistoille, kun se nousi Mainstream Rock -listalla sijalle 25. Se on myös niitä harvoja Uriah Heepin kappaleita, joista on tehty musiikkivideo. Kappaleen suosiota edesauttoi videon runsas esittäminen Music Televisionilla.
Valeri Zelepukin

Valeri Zelepukin (s. 17. syyskuuta 1968 Voskresensk) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1998.
Mousa Dembélé

Moussa Sidi Yaya Dembélé (s. 16. heinäkuuta 1987 Wilrijk, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, joka on edustanut kiinalaista Guangzhou R&amp;F:ää tammikuusta 2019 alkaen. Hän pelasi pitkään Englannin Valioliigassa Fulhamin ja Tottenhamin joukkueissa. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Dembélén isä on malilainen ja äiti belgialainen. Hän edustaa maajoukkuetasolla Belgiaa, jossa hän debytoi vuonna 2006. Dembélén pelinumero Tottenhamissa on 19.
Ura.
Dembélé pelasi juniorina K. Berchem Sport -joukkueessa. Hän aloitti seurajoukkueuransa Germinal Beerschotissa, joka pelasi Belgian pääsarjassa. Hän debytoi pääsarjassa jo 16-vuotiaana. Vuonna 2005 hän siirtyi Willem II -joukkueeseen saatuaan myös kiinnostusta Ajaxilta. 
Dembélé pelasi Eredivisiessä kauden 2005–2006 ja teki kauden aikana yhdeksän maalia. Tämän jälkeen suuremmat seurat kiinnostuivat hänestä, ja lopulta AZ pestasi hänet vuonna 2006. Dembélé oli kaudella valmentaja Louis van Gaalin avainpelaajia tehden kuusi maalia. Joukkue oli lähellä jopa mestaruutta. Seuraava kausi oli pettymys sekä Dembélén että AZ:n osalta; AZ sijoittui sijalle kaksitoista ja Dembélé teki vain neljä maalia. Kaudella 2008–2009 AZ voitti lopulta mestaruuden ja supercupin. Dembélé oli kauden aikana sivussa lokakuusta joulukuuhun. Hänestä tuli yksi sarjan arvostetuimmista pelaajista. Hän teki 23 pelaamassaan Eredivisien ottelussa kymmenen maalia. Seuraavalla kaudella hän teki neljä maalia Eredivisiessä ja pelasi kuusi ottelua Mestarien liigassa.
Elokuussa 2010 englantilainen Fulham ilmoitti pestanneensa Dembélén kolmivuotisella ja viiden miljoonan punnan arvoisella sopimuksella. Hän teki vuosien 2010–2012 aikana pelaamissaan 62 valioliigaottelussa kaikkiaan viisi maalia. Eurooppa-liigassa 2011–2012 hän pelasi karsintapelit mukaan lukien seitsemän ottelua.
Dembélé siirtyi Valioliigan Tottenhamiin kesällä 2012. Hän on pelannut seurassa jouluun 2018 mennessä yhteensä 181 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia. Hän pelasi Eurooppa-liigassa kausilla 2012–2016 kaikkiaan 30 ottelua, joissa teki kolme maalia. Kaudesta 2016–2017 alkaen hän on pelannut Mestarien liigassa 11 ottelua ilman maaleja.
Maajoukkue.
Dembélé debytoi maajoukkueessa toukokuussa 2006 Turkkia vastaan. Ensimmäisen A-maaottelumaalinsa hän teki Azerbaidžania vastaan saman vuoden lokakuussa. Hän edusti Belgiaa vuoden 2008 kesäolympialaisissa kaikissa otteluissa. Hän teki puolivälierissä Italiaa vastaan kaksi maalia. Hän pelasi kaksi ottelua MM-kilpailuissa 2014 ja yhden ottelun EM-kilpailuissa 2016. Hän kuului MM-kisajoukkueeseen myös vuonna 2018, jolloin Belgia saavutti pronssia. Hän pelasi kisoissa neljässä ottelussa. Kaikkiaan hän on jouluun 2018 mennessä pelannut 82 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.
Savojärvi

Savojärvi on Varsinais-Suomessa sijaitseva järvi, josta noin puolet kuuluu Kurjenrahkan kansallispuistoon.
Yleiskuva.
Savojärvi on 124 hehtaarin laajuinen dystrofinen ja suorantainen järvi, jonka pohjoisosasta kuuluu 64 hehtaaria Kurjenrahkan kansallispuistoon. Järvi sijaitsee Nousiaisten, Mynämäen ja Pöytyän, aiemmin Yläneen, kuntien alueella. Savojärvi laskee vetensä Järvijokeen, joka on yksi Aurajoen merkittävimmistä sivuhaaroista. Aurajoen vesistössä Savojärvi on selvästi suurin järvi.
Savojärvi rajoittuu enimmäkseen kahteen suuren keidassuohon, eteläosa Kurjenrahkaan ja pohjoisosa Lammenrahkaan. Moreeniharjanteet ja metsämaa muodostavat vajaan viidenneksen järven rantaviivasta sen länsi- ja itärannalla. Länsirannalla on myös peltomaata. Järven etelärannalla on kalliota.
Käyttö.
Turun kaupunki rakensi 1950-luvun alussa padon Savojärven lounaisosaan, josta Järvijoki alkaa, varmistaakseen vesihuollon kuivina kausina ja poikkeusaikoina. Järvi on toiminut vuodesta 1951 Turun kaupungin vesireservinä, mutta sitä ei enää käytetä. Järven säännöstelyväli on kaksi metriä, mutta vedenpinta on usein lähellä ylärajaa. Kuivimpina aikoina, kuten vuoden 2002 syksyllä, järvi laskettiin kuitenkin lähes tyhjäksi.
Savojärven etelärannalla on kymmenisen kesämökkiä sekä Auran ja Nousiaisten kuntien virkistysalueet.
Eläimistö.
Savojärvessä on ahvenia, särkiä, kiiskiä ja haukia. Järveen on istutettu myös kirjolohta, toutainta ja peledsiikaa. Savojärvessä on myös ollut rapuja, mutta ne eivät pysty lisääntymään järvessä sen suurien happamuusvaihteluiden takia.
Nisäkkäistä on mainittava, että Savojärvellä pitää reviiriään saukkopariskunta.
Vedenlaatu.
Savojärvi on dystrofinen eli karu ja sen vesi on humuspitoista, joten järven vesi on ruskeaa ja näkösyvyys huono. Parhaimmillaan näkösyvyys on hieman yli metrin mutta tulva-aikoina vain puolisen metriä. Järven vesi on melko hapanta, koska se valuu ympäröiviltä soilta. Keväisin pH voi olla vain 4,5 mutta syksyisin yleisesti 6. Savojärvellä on tehty järvien vedenlaadun pitkäaikaismuutosten seuranta vuodesta 1962 lähtien.
Lakjärvi

Lakjärvi (joskus myös Lakkijärvi) on pieni suorantainen järvi, joka sijaitsee Mynämäen kunnassa, Varsinais-Suomessa. Sen koko on vain noin kolme hehtaaria. Järvi kuuluu Kurjenrahkan kansallispuistoon ja sen läheisyydessä sijaitsee kaksi laavua ja nuotiopaikka. Leiripaikan varustukseen kuuluvat lisäksi polttopuuvarasto ja kompostikäymälä. Laavun läheisyydessä sijaitsee myös kaivo, mutta sen vesi ei ole juomakelpoista.
William DuVall

William Bradley DuVall (s. 6. syyskuuta 1967 Washington (DC), Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. 
DuVall on Alice in Chains -yhtyeen laulaja. Hän tuli yhtyeeseen vuonna 2006 sen alkuperäislaulajan, edesmenneen Layne Staleyn tilalle. Hän on mukana myös perustamassaan yhtyeessä Comes with the Fall. Alice in Chainsin lauluntekijä-kitaristi Jerry Cantrell tutustui DuValliin, kun hänen sooloyhtyeensä soitti CWTF:n kanssa, ja DuVall otettiin mukaan Alice in Chainsin uuteen tulemiseen.
DVL Recordings julkaisi 4. syyskuuta 2019 DuVallin ensimmäisen sooloalbumin "One Alone". Duvallin toinen sooloalbumi "11.12.21 Live-In-Studio Nashville" julkaistiin 10. kesäkuuta 2022.
Sean Kinney

Sean Howard Kinney (s. 27. toukokuuta 1966 Renton, Washington, Yhdysvallat) on grunge-yhtye Alice in Chainsin nykyinen ja alkuperäinen rumpali. Hänellä on myös iso rooli yhtyeen albumien ulkoasujen ja esiintymislavojen suunnittelussa. Hän on soittanut myös Willie Nelson -tribuuttiyhtyeessä muutaman muun seattlelaismuusikon kanssa sekä AIC:n tauon aikana perustamassaan yhtyeessä Spys4Darwin.
Ateliers et Chantiers de la Loire

Ateliers et Chantiers de la Loire oli vuodesta 1881 aina vuoteen 1955 toiminut ranskalainen telakkayhtiö. Yhtiö yhdistyi vuonna 1955 Chantiers de Penhoëtin kanssa muodostaen Chantiers de l'Atlantiquen.
Historia.
Jollet Babin perusti yhtiön vuonna 1881 Nantesissa Ranskassa. Loire-joen suu oli perinteisesti laivanrakennuksen ydinaluetta Ranskassa ja alueella sijaitsivat Dubigeon Nantesissa ja Chantiers de Penhoët Saint Nazairessa. Babin perusti telakkansa Prairie du Laciin lähelle Dubigeonin telakkaa ja vuotta myöhemmin hän perusti toisen telakan Saint Nazaireen Penhoëtin telakan kupeeseen. Alkuvaiheessa telakka keskittyi Ranskan laivaston toimituksiin keskittäen raskaiden sotalaivojen teon Saint Nazaireen ja keskisuurten sekä pienten alusten valmistuksen Nantesiin.
Vuonna 1901 yhtiö osti Normandy-Laporten liiketoiminnan Rouenissa sekä aloitti höyrykattiloiden ja -koneiden valmistuksen Saint-Denisiin lähelle Pariisia valmistuneessa tehtaassa. Saint Nazairen telakka valmisti Ranskan laivastolle vuonna 1907 kaksi kuudesta Danton-luokan ja vuonna 1912 yhden kolmesta Bretagne-luokan taistelulaivasta.
Ennen toista maailmansotaa telakka valmisti yhdessä Penhoëtin kanssa kaksi neljästä Ranskan laivastolle toimitetusta taistelulaivasta ja sillä oli sopimus loppujen valmistuksesta sekä kahdesta lentotukialuksesta, mutta ne eivät toteutuneet. Toisen maailmansodan jälkeen laivatilausten romahdettua yhtiö sulautui Chantiers de Penhoëtin kanssa muodostaen vuonna 1955 Chantiers de l'Atlantiquen.
Lentokoneteollisuus.
Yhtiö aloitti vuonna 1925 Saint Nazairessa vesilentokoneiden valmistuksen Ranskan postille. Yhtiö sai 1930 nimen Loire Aviation. Toiminta yhdistettiin myöhemmin Nieuport-yhtiöön, joka toimi nimellä Loire-Nieuport.
Zeler

Zeler (oik. Said Hamani, , s. 18. kesäkuuta 1983 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen rap-artisti.
Ura.
Zeler sai tunnettavuutta vieraillessaan LIMin mixtapella Violences Urbaines vuonna 2001 ja myöhemmin LIMin kolmannella mixtapella Triples Violences Urbaines vuonna 2006. Kaksi vuotta myöhemmin hän vieraili myös Mo'vez Lang -yhtyeen albumilla Associés à vie. Kesäkuussa 2009 Zeler julkaisi ensimmäisen albuminsa Evolution Urbaine yhdessä LIMin kanssa. Albumi sijoittui Ranskan Le Charts -albumilistalla sijalle 16.
Yksityiselämä.
Hamami syntyi Boulogne-Billancourtissa algerialaisille vanhemmille, jotka ovat kotoisin Tizi Ouzousta.
Eurocom

Eurocom (myös nimellä Eurocom Developments ja Eurocom Entertainment Software) oli brittiläinen pelitalo, joka perustettiin vuonna . Yritys työllisti yli 270 henkeä Derbyssä sijaitsevassa studiossa.
Yritys ilmoitti vähentävänsä väkeä marraskuussa 2012. Joulukuussa 2012 yritys ilmoitti lopun väen irtisanomisesta.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1983

Jalkapallon I divisioonan kausi 1983 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan neljä parasta pääsi jatkokarsintoihin Mestaruussarjan neljän heikoimman kanssa. 
SM-karsintasarja.
I divisioonan neljä parasta eli MP, PPT, KePS ja Jaro, pääsivät Mestaruussarjan neljän heikoimman kanssa karsintasarjaan, johon KuPS ja MP saivat neljä lähtöpistettä, PPT ja OPS kolme, KePS ja Reipas kaksi sekä Jaro ja KTP yhden. Karsintasarjan kautta kaudeksi 1984 Mestaruussarjaan nousivat MP, KePS ja PPT paikkansa säilyttäneen Kuopion Palloseuran lisäksi.
I divisioonan loppusarja.
Loppusarjan alkajaisiksi pisteet puolitettiin (puolikkaat pyöristettiin ylöspäin).
Anne ja Jacques

”Anne ja Jacques” on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale, joka ilmestyi singlenä lokakuussa 1977. Single on ilmestynyt Leskisen uran taitekohdassa, sillä sen B-puolena olevan ”Pedron” soittaa jo uusi yhtye Juice Leskinen Slam. ”Anne ja Jacques”, joka on äänitetty aikaisemmin, on sen sijaan erikseen kootun studioyhteen soittama. Kappaleen esittävät Juice Leskinen (laulu), Freeman (taustalaulu), Esa Kotilainen (urut ja piano), Antero Jakoila (akustinen kitara ja sähkökitara), Pekka Pohjola (basso) ja Ronnie Österberg (rummut). Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 16.
”Anne ja Jacques” kertoo Anne Pohtamon ja Jacques de la Fontainen suhteesta, joka oli tuohon aikaan paljon esillä iltapäivälehdissä. Leskinen pyrki kappaleella Syksyn sävel -kilpailuun mutta ei päässyt finaaliin. Tämä ”irvailusingle” nousi kuitenkin suosituksi, ja se julkaistiin pian uudestaan Leskisen kokoelmalevyllä "Tähän saakka".
Kappaleen kertosäe kuuluu: "Anne ja Jacques, Anne ja Jacques / lehdessä pussas, siinä luki smack / Anne ja Jacques, Anne ja Jacques / Jacques oli niin kuin Donald Duck."
Kinnarps

Kinnarps on Euroopan suurin toimistokalusteiden ja julkisten tilojen sisustusratkaisujen kokonaistoimittaja. Yhtiö myy tuotteitaan 40 maassa ja sillä on n. 200 myyntinäyttelyä. Kinnarpsilla on kaiken kaikkiaan kuusi tuotantolaitosta Ruotsissa. Tuotantoa ja kokoonpanoa suoritetaan tuotantolaitoksissa seuraavilla paikkakunnilla: Kinnarp, Jönköping, Skillingaryd, Vinslöv ja Tranås (2 kpl). Suurin näistä on Kinnarpin tehdas. Konsernilla on noin 1900 työntekijää. Konsernin johto ja konsernitoiminnot ovat sijoittuneet Ruotsin Kinnarpiin. Kinnarps-konsernin tuotemerkkejä ovat Kinnarps, Drabert, Martin Stoll, Materia, Skandiform ja NC Nordic Care. Konsernin liikevaihto oli tilikaudella 2019/2020 noin 347 miljoonaa euroa.
Kinnarps Suomessa.
Kinnarps Oy on vuonna 1990 perustettu suomalainen perheyritys, joka myy ja markkinoi toimisto- ja julkitilojen sisustusratkaisuja ja -palveluita Suomessa. Yhtiön myyntinäyttelyt sijaitsevat Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Myyntiverkostoon kuuluu lisäksi joukko valtuutettuja jälleenmyyjiä.
Suomessa tuotevalikoima muodostuu pääosin Kinnarps-konserniin kuuluvien yritysten kalusteista, jotka ovat saaneet useita arvostettuja design-palkintoja, kuten Red Dot Award. Laajasta mallistosta löytyy ratkaisut toimistoihin, oppimisympäristöihin ja hoivakohteisiin. Yritys tarjoaa myös laajan palvelukokonaisuuden työympäristön muutokseen. 
Kinnarps Oy:n sisustustalo ja pääkonttori sijaitsevat Helsingissä, ja yrityksellä on logistiikkakeskus Keravalla.
Manel Filali

Manel Filali (, oik. Nour el-Houda Filali, s. 11. joulukuuta 1981 Hussein Dey, Algeria) on algerialainen pop-laulaja ja saksalaisen popduon Milk &amp; Honey -yhtyeen jäsen.
Ura.
Filali työskenteli vuonna 2005 apulaisohjaajana Hollywoodissa, kunnes muutti Saksaan, jossa hän tapasi musiikin tuottajan Uwe Fahrenkrog-Petersenin. Tuottajan avulla Filali perusti yhdessä Anne Rossin kanssa vuonna 2006 yhtyeen Milk &amp; Honey.
Yksityiselämä.
Filali syntyi viisilapsiseen perheeseen Algerin lähiössä Hussein Deyssa. Hänen isänsä Namane Filali työskenteli Algerian hallitukselle. Manel Filali opiskeli lakia kotimaassaan ja myöhemmin elokuvan ohjausta Espanjassa. Ennen Saksassa aloitettua musiikkiuraansa hän työskenteli Yhdysvaltoissa, Hollywoodissa elokuvien parissa apulaisohjaajana.
Filali on naimisissa jalkapalloilija Karim Matmourin kanssa.
Encyclopedia Americana

Encyclopedia Americana on yksi laajimmista englanninkielisistä tietosanakirjoista. Sarjaa julkaisee Scholastic.
Encyclopedia Americana sisältää yli 45 000 artikkelia, joista useimmat ovat yli 500 sanan mittaisia ja useat huomattavasti pidempiä (Yhdysvaltoja käsittelevä artikkeli on yli 300 000 sanaa pitkä). Tietosanakirjan vahvimpina osa-alueina on perinteisesti pidetty Yhdysvaltain ja Kanadan maantiedettä ja historiaa. Tietosanakirjan tekemiseen on osallistunut yli 6 500 henkilöä ja se sisältää yli 9 000 bibliografiaa, 150 000 ristiviittausta, yli 1 000 taulukkoa, 1 200 karttaa ja lähes 4 500 kuvaa.
Tietosanakirja oli pitkään saatavilla 30-osaisena painoksena, mutta nykyään sitä markkinoidaan sähköisenä tietosanakirjana. Maaliskuussa 2008, Scholastic kertoi, että painetun tietosanakirjan myynti on edelleen hyvä ja että yritys oli päättänyt jatkaa painetun version julkaisemista. Vuonna 2007 tietosanakirjasta ei poikkeuksellisesti julkaistu uutta laitosta. Yleensä Encyclopedia Americanasta on julkaistu vuosittain päivitetty laitos.
Encyclopedia Americanan sähköinen versio julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Sekä sähköinen että painettu versio on suunnattu lukioikäisille ja julkisten kirjastojen käyttäjille.
Ensimmäisen kerran Encyclopedia Americana julkaistiin vuosina 1829–1833 ja se koostui 13 osasta. Vuonna 1846 tietosanakirjaan liitettiin 14. osa. Vuonna 1849 John Sutter tarkisti tietosanakirjan avulla tekemänsä kultalöydön aitouden. Tästä syntyi myöhemmin Kalifornian kultaryntäys. 1902 julkaistiin uusi laitos, joka koostui 16 osasta. Tietosanakirjan toimittamista valvoi "Scientific American". Lehden päätoimittaja Frederic Converse Beach toimi myös tietosanakirjan päätoimittajana. Yhteistyö Scientific Americanin kanssa päättyi vuonna 1911. Vuosina 1918–1920 julkaistiin George Edwin Rinesin johdolla huomattavasti laajennettu laitos, joka koostui 30 osasta.
Grolier osti tietosanakirjan vuonna 1945. Vuoteen 1950 mennessä tietosanakirjan, ja Grolierin muiden julkaisujen myynti oli niin suurta, että yritys pystyi ostamaan Manhattanilla, Lexington Avenuella sijainneen suuren rakennuksen. Tuohon aikaan tietosanakirjaa myytiin pääasiassa postimyynnin ja ovelta-ovelle-myynnin avulla. 1970-luvulla telemarkkinointi lisäsi myyntiä. Vuonna 1988 ranskalainen mediayhtiö Hachette osti Grolierin. Hachette vuorostaan sulautui Lagardère Groupiin ja Grolier siirsi toimitilansa Danburyyn, Connecticutiin. Tietosanakirjasta julkaistiin CD-ROM-versio vuonna 1995 ja verkkoversio vuonna 1997. Vuonna 2000 Grolier päätyi Scholasticin omistukseen.
Itulimaska

Itulimaska ("Lemna turionifera") on veden pinnalla kelluva, pieni kasvi. Laji kuvattiin uutena tieteelle vasta vuonna 1975.
Ulkonäkö ja koko.
Itulimaska kasvattaa alle viiden millin pituisia yksijuurisia versoja, jotka ovat muodoltaan lähes pyöreitä ja ehytlaitaisia. Verson yläpuoli on oliivinvihreä ja usein punertava, alapuoli on kokonaan punainen. Kukinto on vaatimaton ja siinä on kaksi hedekukkaa ja yksi emikukka. Kukinto sijaitsee verson laidan taskussa kalvon suojaamana. Syksyllä itulimaska muodostaa pieniä, juurettomia tai lyhytjuurisia talvehtimisversoja, jotka painuvat pohjaan talvehtimaan.
Laji muistuttaa suuresti lähisukulaistaan pikkulimaskaa ("L. minor").
Levinneisyys.
Itulimaska on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta ja läntisestä Aasiasta. Euroopasta lajia on tavattu monin paikoin. Suomessa itulimaskaa on tavattu paikoitellen rannikolta Saaristomereltä, Ahvenanmaalta ja Pohjanlahdelta aina Ouluun saakka.
Elinympäristö.
Itulimaska kasvaa rehevöityneissä vesissä, Suomessa usein merenrannan ja saariston kalliolammikoissa.
Adam Wallius

Adam Henrik Wallius (myös: Vallius, Wallijus) (19. syyskuuta 1832 Polvijärvi – 1909) oli seppä ja varhainen suomalaisen ilmailun pioneeri, lentoliidon uranuurtaja. Kertomusten mukaan hän lensi juhannuksena vuonna 1871 omatekoisella lentolaitteella yli sadan metrin matkan.
Wallius oleskeli nuorena miehenä jonkin aikaa Pietarissa, josta hän lienee saanut kipinän lentoinnostukseensa. Polvijärvellä hän rakensi salassa puusta ja kankaasta liitolentolaitteen, jonka siipiä pystyi liikuttamaan käsillä ja pyrstöä polvilla. Lentäjä makasi laitteen rungon päällä vatsallaan. Juhannuksena 1871 Wallius nousi liitolentolaitteellaan ilmaan Polvijärven Lehtovaaran 4 metriä korkealta Kokkokiveltä eli Lentokiveltä ja lensi viereisen suon yli. Lento päättyi, kun Wallius törmäsi koivuun. Hän loukkasi törmäyksessä peukalonsa eikä tiettävästi yrittänyt enää myöhemmin lentää. Vuonna 1873 Wallius muutti Sotkumaan, jossa hän sitten toimi seppänä ja puuseppänä.
Seppo Putkinen ohjasi vuonna 1978 Walliuksen vaiheista elokuvan " Lintumies".
Walliuksen tytär on näyttelijä Henny Valjus, ja samaa sukua on myös kansanrunoilija Juho Vallius (s. 14.11.1865) eli Vesalan ukko.
Intian kansallispuistot

Tämä on luettelo Intiassa sijaitsevista kansallispuistoista. Intian ensimmäinen kansallispuisto on vuonna 1936 perustettu Haileyn kansallispuisto, nykyiseltä nimeltään Jim Corbettin kansallispuisto. Vuonna 1970 Intiassa oli vain viisi kansallispuistoa. Intian parlamentti hyväksyi villieläinten suojeluohjelman vuonna 1972. 
Vuonna 2023 Intiassa oli 106 kansallispuistoa, jotka käsittivät yhteensä 44 402 neliökilometriä, joka vastaa 1,23 prosenttia Intian pinta-alasta.
Yhteensä 166 kansallispuistoa on virallistettu, mutta kaikkia puistoja ei ole vielä perustettu.
Bespin

Bespin on kuvitteellinen planeetta "Tähtien sodan" universumissa. Bespin oli Bespinin aurinkokunnan planeetta Anoatin sektorissa Ison corridorissa Greater Javinin alueella. Se oli merkittävä tibannakaasun tuottaja, jota jalostettiin lukuisissa kaivosyhteisöissä, kuten Pilvikaupungissa ja Tibannopoliksessa. Planeetalla asui joitakin miljoonia yksilöitä, joihin kuului ihmisiä, ugnaughteja ja lutrillialaisia. Planeetta oli myös kuuluisa varjosatama. 
Lando Calrissian oli myös eräässä vaiheessa johtavana henkilönä Bespinillä. Bespinillä mm. Luke Skywalker ja Darth Vader taistelivat ensimmäisen kerran toisiaan vastaan valosapeleilla.
Isolimaska

Isolimaska eli silmuisolimaska ("Spirodela polyrrhiza" tai "Spirodela polyrhiza") on maapallolla laajalle levinnyt, veden pinnalla kelluvia suuria kasvustoja muodostava pieni kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Isolimaskan 4–8 millimetriä pitkät versot ovat 5–15-juurisia. Juuret ovat tavallisesti alle 3 cm pitkiä. Versot kelluvat tavallisesti 2–5 verson ryhminä. Versot ovat lähes pyöreitä, ehytlaitaisia, 5–15-suonisia ja litteitä. Väriltään versot ovat päältä sinivihreitä ja alta sinipunaisia. Verson tyvi on hyvin lyhyt ja kalvomainen. Kukinto on vaatimaton. Suomessa isolimaskan ei tiedetä kukkineen. Laji muodostaa syksyisin pieniä, tummia ja juurettomia talvehtimissilmuja.
Levinneisyys.
Isolimaskan levinneisyysalue on hyvin laaja mutta epäyhtenäinen. Sitä tavataan muun muassa suurimassa osassa Eurooppaa pohjoisimpia ja eteläisimpiä osia lukuun ottamatta, Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa, Aasian etelä-, kaakkois- ja itäosissa sekä Pohjois-Amerikan keski- ja eteläosissa. Suomessa isolimaskaa esiintyy sisämaassa paikoitellen linjan Vaasa–Mikkeli eteläpuolella. Pohjanlahden rannikolla levinneisyysalue jatkuu satunnaisena aina Perämeren perukoille saakka. Yleisin laji on Etelä-Suomessa.
Elinympäristö.
Isolimaskaa kasvaa rehevissä ojissa, lammissa, järvissä ja joissa suojaisilla paikoilla. Laji on yleistynyt Etelä-Suomessa. Isolimaska kasvaa usein yhdessä pikkulimaskan ("Lemna minor") ja kupulimaskan ("Lemna gibba") kanssa.
Käyttö.
Yhdysvalloissa isolimaskaa viljellään toisinaan eläinten rehuksi.
Brittiläisen Kolumbian lippu

Brittiläisen Kolumbian lippu on Kanadalle kuuluvan Brittiläisen Kolumbian provinssin tunnus. Se hyväksyttiin viralliseksi lipuksi 14. kesäkuuta 1960.
Lipun yläosan Union Jack ja sen kruunu kuvaavat provinssin brittiläistä perintöä. Siniset ja valkoiset aaltoviivat kuvaavat provinssin sijaintia Tyynen valtameren ja Kalliovuorten välissä. Laskeva aurinko symboloi provinssin olevan Kanadan läntisin provinssi.
Juri Trifonov

Juri Valentinovitš Trifonov (, 28. elokuuta 1925 Moskova – 28. maaliskuuta 1981 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Juri Trifonov oli huomattavan puoluetyöntekijän Valentin Trifonovin poika. Hänen isänsä, syntyjään Donin kasakka, johti puna-armeijan joukkoja Venäjän sisällissodassa. Vuonna 1937 vanhemmat joutuivat Stalinin vainojen uhreiksi. Juri ja hänen siskonsa jäivät isoäidin kasvatettaviksi. Syksyllä 1941 heidät evakuoitiin Taškentiin. Vuonna 1942 Juri Trifonov päätti koulunsa ja palasi Moskovaan, jossa hän työskenteli lentokonetehtaalla. Vuosina 1944–1949 hän opiskeli Konstantin Fedinin ja Konstantin Paustovskin johdolla Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa.
Trifonovin ensimmäiset kertomukset ilmestyivät vuonna 1947. Hänen pienoisromaaninsa ”Ylioppilaita” ("Studenty", 1950) sai Stalin-palkinnon. Esikoisteoksen saaman menestyksen jälkeen Trifonov työskenteli pitkään urheilutoimittajana ja kirjoitti urheiluaiheisia kertomuksia. Turkmenistaniin tehtyjen matkojen tuloksena syntyi Nikita Hruštšovin suojasään hengessä kirjoitettu romaani "Utolenije žaždy" (”Janon tyydyttäminen”, 1963). Kirjailijan isästä kertoo dokumenttikertomus "Otblesk kostra" (”Nuotion kajoa”, 1965).
1960-luvun lopulta lähtien Trifonovista tuli yksi tunnetuimmista venäläisen ”kaupunkiproosan” edustajista. Moskovalaista arkielämää kuvaavat pienoisromaanit ”Vaihto” ("Obmen", 1969), ”Alustava tilinpäätös” ("Predvaritelnyje itogi", 1970), ”Pitkät jäähyväiset” ("Dolgoje proštšanije", 1971), ”Toinen elämä” ("Drugaja žizn", 1975) ja ”Talo rantakadulla” ("Dom na naberežnoi", 1976). Niistä eniten huomiota herätti Stalinin ajan vainoja kosketteleva ”Talo rantakadulla”. Historiallinen romaani "Neterpenije" (”Kärsimättömyys”, 1973) kuvaa narodnikki Andrei Željabovia ja Aleksanteri II:n murhayrityksiä. Romaani ”Vanhus” ("Starik", 1978) kertoo Venäjän kansalaissodan uhreiksi joutuneista kasakoista. Kirjailijan kuoleman jälkeen ilmestyi omaelämänkerrallinen romaani ”Aika ja paikka” ("Vremja i mesto", 1980).
Trifonovin kerronta on kiireetöntä ja reflektoivaa. Hän viittaa usein menneisyyteen ja hyödyntää eri näkökulmia. Teosten pääteemana on ihminen puutteineen ja epäilyksineen. Varovaisen kritiikin kohteena ovat neuvostoyhteiskunnan luokkaerot, kulutushenkisyys ja kestävien arvojen puute.
Estadio Lluís Sitjar

Estadio Lluís Sitjar on jalkapallokenttä Palmassa.
Historia.
Estadio Lluís Sitjar valmistui vuonna 1945, jolloin RCD Mallorca siirtyi pelaamaan stadionille. Stadion toimi seuran kotiareenana vuoteen 1999 saakka, jolloin se muutti uudelle kotiareenalle. Tämän jälkeen stadionia käytti vielä Mallorcan reservijoukkue, joka muutti pois kesällä 2007. Nykyisin Estadio Lluís Sitjar on pahoin rapistunut.
Tuukka Heinonen

Tuukka Heinonen (tunnetaan paremmin taiteilijanimellä "HEINONE", s. 19. helmikuuta 1983) on Oulusta kotoisin oleva ja nykyään Helsingissä asuva rap-artisti. 
Heinosen musiikkiura alkoi vuonna 2001 perustetussa Konala Cartellissa, jossa hän esiintyi nimellä Tunkio. Yhtye on julkaissut tähän mennessä yhden albumin, mixtapen ja singlen. Vuonna 2006 Heinonen julkaisi "Tunk Yayo" -nimellä "Vittu näitä vittupäitä" -EP:n yhdessä Konala Cartellin Veejayn kanssa, joka käytti EP:llä nimeä "Vitun Järkäle". Vuonna 2008 perustettu Heinonen perusti Otto Kallioisen kanssa Joustavan Moraalin. Yhtye julkaisi kesällä 2010 internetissä ilmaiseksi esikoisalbuminsa "P*skaa jatsia", joka palkittiin Tuoreet platat-blogin vuosikatsauksessa palkinnolla "Vuoden tuorein nettijulkaisu".
HEINONEn ensimmäinen soolojulkaisu "Lyö Tyhjää" feat. Timi Lexikon julkaistiin 2. syyskuuta 2016. Heinonen on aiemmin toiminut keikoilla Timi Lexikonin tuplaajana.
Otto Kallioinen

Otto Kallioinen (s. 18. tammikuuta 1984) on helsinkiläinen rap-artisti sekä musiikkituottaja.
Oton ensimmäinen julkaisu oli vuonna 2007 DJ Otto Stadista -nimellä julkaistu albumi "Paholaisen farmaseutti". Lisäksi hän on tuottanut kappaleita useille suomalaisille rap-artisteille muun muassa Otniel ja Otto Martikainen -nimillä. Kallioisen viimeisin julkaisu oli Joustavan Moraalin "P*skaa jatsia" -albumi, jonka tuotannosta hän myös vastasi. Hän on julkaisemassa myös toisen sooloalbumin. Kallioinen on kuulunut myös UDF ja Tonedial -nimisiin yhtyeisiin, jotka ovat toistaiseksi jätetty telakalle.
Suslikki

Suslikki eli idänsiiseli ("Spermophilus suslicus") on oravien heimoon kuuluva jyrsijälaji, joka elää Keski- ja Itä-Euroopan aroalueilla.
Levinneisyys ja elintavat.
Suslikin levinneisyysalue ulottuu Venäjälle, Ukrainaan, Valko-Venäjälle ja Romaniaan. Lisäksi suslikkeja tavataan Puolassa erään lentokentän ympäristössä, jonne laji on oletettavasti levinnyt liikenteen mukana. Suslikit viihtyvät ruohikkomailla ja pelloilla. Lajia uhkaa elinalueen vähentyminen. Se syö lähinnä ruohoa ja siemeniä sekä lisäksi hyönteisiä. Luonteeltaan se on utelias eläin, joka tutkii erilaisten ravinnonlähteiden mahdollista syötävyyttä. Jokaisella täysikasvuisella suslikilla on oma pesä, johon johtaa useita käytäviä.
Yleensä suslikit viihtyvät aroilla ja vuoristoniityillä, mutta ihmisasutuksen lähistöllä saatavilla on paljon ylijäämäruokaa. Suslikit varastoivat makupaloja käytäviinsä. Suslikkien vihollisia ovat esimerkiksi petolinnut. Kun yksi eläimistä huomaa vihollisen, se varoittaa muita kimeällä varoitusäänellään. Ihmisasutuksen ympäristössä niitä vaanivat myös kissat.
Sateella suslikit pysyttelevät mieluiten pesissään. Pesäonkalo on käytäväverkoston matalimpien kohtien yläpuolella, joten se ei kastu rankkasateellakaan. Käytävät pitää kuitenkin puhdistaa niiden kastuttua. Suslikit vetäytyvät pesiinsä myös kuumalla, jossa ne voivat oleilla muutaman vuorokauden ajan pesiin kerätyn vararavinnon turvin.
Elinkierto.
Talven suslikki viettää talvihorroksessa. Suslikit horrostavat lokakuusta huhtikuulle ja ne pariutuvat huhti-toukokuussa. Emo vuoraa pesänsä runsaalla heinällä. Tiineysaika on 23–26 vuorokautta eli reilut kolme viikkoa, jonka päätteeksi syntyy 4–8 poikasta, jotka ovat aluksi karvattomia ja sokeita. Poikasten silmät aukeavat runsaan viikon iässä. Niillä on jo varhain näkyvissä lajille tyypillinen täplikäs kuviointi. Emo imettää poikasiaan 3–4 viikkoa.
Poikaset tulevat ensi kertaa ulos pesästä noin kuukauden ikäisinä, jolloin ne ovat lähes täysikasvuisia. Kesän edetessä poikaset lähtevät omille teilleen ja rakentavat kukin oman pesän. Poikaset viihtyvät pitkään yhdessä, vaikka niillä onkin jo omat pesät. Syyskesästä suslikit keräävät vararavintoa talvihorroksen varalle.
George Catlin

George Catlin (26. heinäkuuta 1796 Wilkes-Barre, Pennsylvania, Yhdysvallat – 23. joulukuuta 1872 Jersey City, New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, kirjailija ja matkailija, joka erikoistui tasankointiaanien kuvaamiseen.
George Catlin syntyi Wilkes-Barresissa vuonna 1796. Hänen isänsä oli Putnam Catlin ja äitinsä Mary Sutton. Heillä oli yhteensä 13 lasta. George Catlin opiskeli Pennsylvaniassa lakimieheksi ja toimi lakimiehenä Philadelphiassa kahden vuoden ajan. Hän meni naimisiin vuonna 1828 Clarissa Bartlett Gregoryn kanssa, ja he saivat yhteensä neljä lasta.
Catlin oli itseoppinut taiteilija. Hän aloitti uransa maalaamalla muotokuvia poliittisista vaikuttajista. Catlin päätti, että intiaanien kulttuurien kuvaamisesta tulisi hänen pääkohteensa, kun intiaanivaltuuskunta oli vieraillut Pennsylvaniassa 1824. Vuonna 1831 Catlin matkusti St. Louisiin, jossa ystävystyi kenraali William Clarkin kanssa. Catlin piirsi ja maalasi Clarkin toimistossa vierailleita intiaaneja. Catlin käsitti vuonna 1832, että intiaanien kulttuuri ja tavat olivat häviämässä. Hän päätti tämän jälkeen auttaa intiaanikulttuurien pelastamisessa. Catlin vietti useita vuosia Pohjois- ja Etelä-Amerikan intiaanien parissa. Hän oppi intiaanikieliä, tutki intiaanien tapoja ja maalasi.
Vuonna 1840 Catlin matkusti Eurooppaan esittelemään maalauksiaan. Seuraavana vuonna hän julkaisi teoksen "Manners, Customs and Condition of the North American Indians", jossa oli yli 300 kaiverrusta kuvituksena. Seuraavina vuosina hän julkaisi myös teokset "The North American Portfolio" ja "Eight Years' Travels and Residence in Europe".
Francine (kappale)

Francine on ZZ Topin kappale vuodelta 1972. Se julkaistiin albumilla "Rio Grande Mud". Se pääsi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 69. Kappale on "Rio Grande Mudin" muiden kappaleiden tapaan miksattu useaan otteeseen. Kappale löytyy kuitenkin alkuperäisen miksauksen kera kokoelma-albumeilta "The Best of ZZ Top" ja "Chrome, Smoke &amp; BBQ".
Lähteet.
Dance in the Dark

"Dance in the Dark" on kappale ja promosingle Lady Gagan vuonna 2009 ilmestyneeltä EP-levyltä "The Fame Monster".
Tausta.
Lady Gagan mukaan "Dance in the Dark" kertoo tytöstä, joka ei uskalla harrastaa seksiä muuten kuin pimeässä, koska hän häpeää vartaloaan. Hänestä tulee vapaa, mutta vain pimeässä. "Uskon että monet naiset ja jotkut miehet tuntevat epävarmuutta koko ajan." Gaga kertoi myös taistelleensa itse ulkonäkö- ja itsetunto-ongelmien kanssa, ja halunneensa tuoda ilmi, että monet tuntevat samoin. Kappeleessa mainitaan useita traagisen elämän eläneitä naisia kuten Walesin prinsessa Diana, Judy Garland, Sylvia Plath ja Marilyn Monroe.
Julkaisu.
"Dance in the Dark" julkaistiin alun perin Lady Gagan albumilla "The Fame Monster" vuonna 2009. Se on noussut listoille myös mm. Kanadassa, Belgiassa, Tšekissä ja Slovakiassa. Gagan levy-yhtiö ehdotti "Dance in the Darkia" kolmanneksi singleksi mutta Gaga "Alejandroa". Se johti sanaharkkaan, jonka artisti voitti. Kappale julkaistiin erikseen promootiosinglenä digitaalisesti Belgian iTunesissa ja se julkaistiin singlenä Australian radiossa 26. heinäkuuta 2010.
Live-esitykset.
Lady Gaga esitti Dance in The Darkin The Monster Ball Tour -kiertueellaan ensimmäisenä. Gaga esitti kappaleen myös BRIT Awardsissa.
Sergei Revin

Sergei Revin (s. 12. tammikuuta 1966 Moskova) on venäläinen kosmonautti. Hän lensi ensi kerran avaruuteen Sojuz TMA-04M-lennolla toukokuussa 2012 ISS-asemalle liittyäkseen sen pitkäkestoisen miehistön Retkikunta 31:n lentoinsinööriksi. Hän jatkoi asemalla Retkikunta 32:n miehistössä. Hän palasi maahan 17. syyskuuta 2012 lennolla Sojuz TMA-04M.
Hän valmistui Moskovan elektroniikkatekniikan instituutista vuonna 1989. 
Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1996 päättäen koulutuksensa vuonna 1998. . 
Sergei Revin on naimisissa Irina Setjanovan kanssa ja perheessä on yksi lapsi.
Kari Övermark

Kari Juhani Övermark (s. 26. toukokuuta 1955 Lappajärvi) on suomalainen painija, joka kilpaili 1970-luvulla arvokisoissa.
Övermark karsiutui toisessa ottelussaan Montréalin 1976 olympialaisten vapaapainin 68 kilon sarjassa. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi. Kotimaassa hän edusti Lappajärven Veikkoja ja voitti vapaapainin 68 kilon sarjassa viisi Suomen-mestaruutta vuosina 1976, 1977, 1979, 1980 ja 1984.
Kari Övermarkin kaksosveli Jarmo oli painin arvokisamitalisti, ja perheen muista veljistä Hannu ja Matti painin Suomen-mestareita.
Konstantin Valkov

Konstantin Valkov (s. 11. marraskuuta 1971 Kamensk-Uralskissa Sverdlovskin alueella) on venäläinen kosmonautti, joka lentänee ensi kerran avaruudessa vuonna 2012 Sojuz TMA-04M-lennolla. 
Hän valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1994. Hän on eversti Venäjän ilmavoimissa. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 27. heinäkuuta 1997 TsPK-12-ryhmässä ja hän oli peruskoulutuksessa marraskuuhun 1999 asti.
Hän on naimisissa ja perheessä on yksi lapsi.
Utile Dulci

Utile dulci -seura (= hyöty yhdistettynä huviin) oli ilmeisesti Elis Schröderheimin vuonna 1766 Tukholmaan perustama kirjallisuus- ja musiikkiseura, joka käytti toiminnassaan salaisia juhlamenoja. Seura toimi vuoteen 1795 saakka. Turun Aurora-seura oli sen haaraosasto. 
Nimi on peräisin Horatiuksen runokirjeestä "Ars poetica" (’runotaide’).
Historiaa.
Tukholman musiikkielämä oli alkanut vilkastua voimakkaasti 1700-luvulla, kun suomalaissyntyinen Johan Helmich Roman (1694–1758), ”Ruotsin musiikin isä”, oli nostanut hovissa esitettävän musiikin tasoa 1720-luvun lopulla ja aloittanut 1730-luvulla julkiset konsertit Tukholmassa. Hänen jälkeensä hovissa olivat toimineet hovikapellin johtajina muun muassa Per Brandt (1713–1767), Francesco Antonio Uttini (1723–1795), Abbé Georg Joseph Vogler (1749–1814) ja Joseph Martin Kraus (1756–1792), jotka olivat maineikkaita mutta eivät kuitenkaan ruotsalaisia. Vilkastuneen musiikkielämän vuoksi kansan keskuudessa hovin ulkopuolella alettiin kaivata yhä enenevässä määrin erilaista musiikkitoimintaa.
Vuonna 1766 Tukholmaan perustettiin salaseura Utile Dulci, joka valistusajan hengessä uskoi jaloihin harrastuksiin, joihin myös musiikin katsottiin kuuluvan. Seuran ”soitannollisissa” kokouksissa esiintyi orkesteri, joka oli ”harppua myöten täydellinen” ja johon puolentoista vuosikymmenen aikana ehti kuulua 150 soittajaa. Mukana oli sekä hovisoittokunnan jäseniä että oppineita ja porvareita. Vaikka se oli salaseura, alettiin järjestää myös julkisia esiintymisiä. Kustavilaisen ajan vuosina Utile dulci -seuran toiminta vaikutti myös siihen, että perustettiin Kuninkaallinen ooppera ja Kuninkaallinen musiikkiakatemia. Kuninkaallisen oopperan vihkiäisissä 18. tammikuuta 1773 esitetty ooppera oli hovikapellimestari Uttinin Johan Wellanderin librettoon säveltämä "Thetis et Pelée". Molemmat olivat Utile dulci -seuran jäseniä. Suomessakin kyseinen kappale tiedettiin, sillä 16-vuotiaalla turkulaisella ylioppilaalla Erik Tulindbergilla oli siitä osia hallussaan vuonna 1777.
Sojuz TMA-06M

Sojuz TMA-06M oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 23. lokakuuta 2012 kello 10.51 UTC Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Mukana oli muun muassa 32 kalaa (laji "Oryzias latipes") aseman tutkimuslaboratorioon. 
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 33:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan maaliskuussa 2013. Kyseessä oli miehitetyn Sojuz-aluksen 115. lento. Sojuzin laukaisu Baikonurin laukaisualustalta 31 oli laukaisualustan ensimmäinen miehitetty laukaisu sitten vuoden 1984 Sojuz T-12 -lennon.
Oleg Novitski

Oleg Viktorovitš Novitski (, s. 12. lokakuuta 1971) on venäläinen kosmonautti, joka laukaistiin ensimmäiselle avaruuslennolleen 23. lokakuuta 2012 Sojuz TMA-06M -avaruusaluksella. Hän osallistui Kansainvälisen avaruusaseman pitkäkestoisen Retkikunta 33:n miehistöön lentoinsinöörinä. Hän palasi maahan maaliskuussa 2013.
Hän on Venäjän ilmavoimien everstiluutnantti. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 2006.