tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tuomas Turriago

Tuomas Turriago (s.1979) on suomalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hänet tunnetaan kamarimuusikkona ja soolopianistina. Vuodesta 2004 Turriago on toiminut Tampereen ammattikorkeakoulun musiikkiakatemian säestyksen lehtorina ja vuodesta 2019 kamarimusiikin ja prima vistan opettaja Sibelius-Akatemiassa.
Turriago opiskeli pianonsoittoa Keski-Suomen Konservatoriossa Carlos Turriagon ja Sibelius-Akatemiassa Erik T. Tawaststjernan johdolla. Hän sai ensimmäisen palkinnon Kilin pianokilpailussa Ruotsissa 1992, finaalisijan Ettlingenin kansainvälisessä pianokilpailussa 1992 ja toisen palkinnon Jyväskylän pianokilpailussa 2001. Turriago on esiintynyt Suomessa Tampere Filharmonian, Tampere Raw’n, Mikkelin Orkesterin ja Jyväskylä Sinfonian pianosolistina. Hän on esiintynyt lukuisilla suomalaisilla musiikkijuhlilla, muissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa, Kolumbiassa sekä Aasian maissa. 
Tuomas Turriago on Tampereen Kamarioopperayhdistyksen perustajajäsen ja kapellimestari. Hän on johtanut myös Vaasan, Seinäjoen ja Mikkelin Kaupunginorkestereita ja Tampere Raw’ta, Tampere Chamberia sekä Tampere Filharmonian vaskiyhtyettä.
Syksystä 2010 Tuomas on ollut Suomen Säveltäjät ry:n jäsen. Turriagon 48 sävellystä käsittävään tuotantoon kuuluu mm. kaksi kamarioopperaa, kaksi pianosonaattia, sonaatit tuuballe ja pianolle, trumpetille ja pianolle, käyrätorvelle ja pianolle, alttosaksofonille ja pianolle, huilulle ja pianolle, soolokitaralle sekä nokkahuilulle ja cembalolle, kaksi jousikvartettoa, teos harpulle, teos saksofonille ja pianolle, sonaatit tuuballe ja pianolle sekä trumpetille ja pianolle, teos tuuballe ja harmonikalle, sinfonia jousille, teos vaskiyhtyeelle ja lyöjille sekä useita pienimuotoisia teoksia pianolle. 
Vuosina 2011-16 Tuomas oli Astor Piazzollan musiikkiin erikoistuneen In Time -kvintetin pianisti. Turriago on levyttänyt Alba- ja Pilfink Records -levymerkeille. Uusin levy, Sonatas (2022), sisältää neljä Turriagon kamarisonaattia, soittajina Sami Junnonen, huilu, Joonatan Rautiola, saksofoni, Tommi Hyytinen, käyrätorvi, Harri Lidsle, tuuba sekä Marko Hilpo ja Tuomas Turriago, piano.
Igor Zolotarev

Igor Zolotarev (, s. 10. syyskuuta 1970) on venäläissyntyinen suomalainen uransa lopettanut jääpalloilija
Zolotarev aloitti uransa Neuvostoliiton mestaruussarjassa Krasnaja Zarjan joukkueessa Leningradissa ja siirtyi Suomeen vuonna 1994. Hän on myös edustanut Haaparanta-Tornion Palloveikkoja Ruotsin kahdella korkeimmalla sarjatasolla.
Suomen A-maajoukkueessa Zolotarev esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2006. Hän on pelannut urallaan neljät maailmanmestaruuskilpailut.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Martin Fogel

Martin Fogel (1635–1675) oli saksalainen historioitsija ja polyglotti, jota voidaan jälkikäteisesti pitää fennougristiikan isänä. Aikoinaan hänen työnsä tulokset kuitenkin hautautuivat arkistoihin, joten hänen vaikutuksensa myöhempään tutkimukseen on voinut olla enintään välillistä. Martin Fogel oli Hampurin Akateemisen Gymnasiumin professori ja kaupungin lääkäri.
"Observationes".
Humanismin saatua jalansijaa eurooppalaisten oppineiden keskuudessa oli syntynyt mielenkiintoa myös suomen kieltä kohtaan. Erityisesti italialaisten ruhtinaiden hoveissa oli paljon humanisteja, jotka vaikuttivat myös ruhtinaiden mielenkiinnon kohteisiin. Italialaiset ruhtinaat halusivat tutustua niiden kansojen henkiseen maailmaan, joista heidän vieraansa saapuivat. 
Toscanan suurruhtinas Cosimo III:n luona oli ollut vieraana Martin Fogel. Kun Cosimo III oli Hampurissa vierailulla ja tapasi siellä Ruotsin kuningattaren Kristiinan, hän käytti tilaisuutta hyväkseen ja pyysi entistä vierastaan Martin Fogelia laatimaan sanaston ja kieliopin suomen kielestä, jota puhuttiin Ruotsin valtakunnassa. Tosin Fogelin saadessa tehtävänsä oli Ruotsissa täytynyt olla tiedossa, että myös valtakunnanneuvos B. Skytte oli kokoamassa sanastoa suomen kielestä.
Kirjassaan "De finnicae linguae indole observationes" Fogel kertoo, että monessa kielessä "f" ja "h" vaihtuvat helposti. Samaan aikaan klassisissa historiankirjoissa sanottiin, että fennit (ts. suomalaiset) ja hunnit (ts. unkarilaiset) ovat samaa kansaa. Tämän perusteella Fogel päätteli, että suomen ja unkarin täytyy olla sukua keskenään. Saamansa toimeksiannon mukaisesti Fogel laati myös kieliopillisen kuvauksen suomen kielestä, ja nykyään tätä kielioppiosaa pidetään erittäin arvokkaana.
Fogelin Cosimo III:lle vuonna 1669 laatima teos sai kunniapaikan Medicien kirjastossa Firenzessä. Teos kuitenkin valitettavasti hautautui kirjaston uumeniin. E. N. Setälä löysi yhden käsikirjoituksen Hannoverista ("Niedersächsische Landesbibliothek"), ja vuonna 1893 E. Teza julkaisi teoksen uudelleen Italiassa.
"Collectanea".
Myöhemmin Fogel teki omaan käsikirjoitukseensa lisämerkintöjä. Aineisto on 130 hajanaista lehteä käsittävä kollektanea. Fogelin tarkoituksena oli selvästi julkaista parannettu versio "Observationes"-teoksesta, mutta tekijän ennenaikainen kuolema katkaisi työn. Vasta vuonna 1983 Cristina Wis-Murena julkaisi Fogelin itsensä täydentämän käsikirjoituksen.
Fogel kokosi materiaalia unkarin kielestä Albert Molnárin (1664) teoksesta "Dictionarium Ungarico-Latinum" ja suomen kielestä Ignatius Meuerin (1668) teoksesta "Variarum Rerum Vocabula". Saamen kielen aineistoa hän sai Johannes Schefferukselta, joka käytti samaa materiaalia omassa teoksessaan "Lapponia" (1673). Schefferuksen aineisto on mitä ilmeisimmin piitimensaamea. Aineistonsa sanojen ja kieliopillisten piirteiden perusteella Fogel päätteli, että suomi, unkari ja saame ovat sukua keskenään.
Fogel teki päätelmänsä sata vuotta ennen unkarilaista Johannes Sajnovicsia, jonka tutkimusta "Demonstratio. Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse" vuodelta 1770 pidetään fennougristisen tutkimuksen todellisena alkuna.
Kari Kuuva (albumi)

Kari Kuuva on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Kari Kuuvan seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 25. tammikuuta 2013. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 50.
Kuuvan edellinen studioalbumi "Ajopäiväkirja" ilmestyi vuonna 1991. Pääsyynä 22 vuoden taukoon oli Kuuvalle 1990-luvulla sattunut vakava auto-onnettomuus ja siitä toipuminen. 
Albumin kappaleista vanhin on "Tankki täynnä unelmia", jonka Kuuva kirjoitti Sammy Babitzinin muistolle tämän kuoltua vuonna 1973.
Arkhytaan filosofiasta

Arkhytaan filosofiasta () oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka käsitteli nimensä mukaisesti pythagoralaisen filosofi Arkhytaan ajattelua. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia.
Teos tunnetaan muun muassa Diogenes Laertioksen maininnasta. Hänen mukaansa se käsitti kolme kirjaa. Jotkut tutkijat ovat ajatelleet, että Aristoteles olisi tuntenut ja käyttänyt lähteenään Arkhytaan omia teoksia. Hän ei kuitenkaan itse nimeä tällaisia teoksia eikä sano lainaavansa niistä. Toisaalta Aristoteleen nimiin on laitettu myös toinen Arkhytaaseen liittyvä teos, yhden kirjan laajuinen "Otteita 'Timaioksesta' ja Arkhytaan teoksista" (), mikä viittaisi siihen, että Aristoteles on tuntenut tällaisia teoksia. Kyseisestä kirjasta ei kuitenkaan ole säilynyt muuta kuin sen nimi.
Teoksesta "Arkhytaan filosofiasta" on säilynyt kaksi katkelmaa muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden teoksissa. Toinen niistä on peräisin Simplikiokselta ja toinen Damaskiokselta. Aristoteles argumentoi teoksessa muun muassa Arkhytaan liiketeoriaa vastaan. Teos saattoi muodostaa osan siitä tutkimusaineistosta, jota Aristoteles hyödynsi omassa "Metafysiikassaan".
Aristoteles kirjoitti Arkhytasta käsittelevien teosten lisäksi myös useita muita teoksia, jotka olivat keskittyneet aiempien filosofien oppeihin. Näistä on säilynyt katkelmia myös kahdesta muusta teoksesta, teoksista "Demokritoksesta" ja "Pythagoralaisista".
Demokritoksesta

Demokritoksesta () oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka käsitteli nimensä mukaisesti esisokraatikkoihin luetun filosofi Demokritoksen ajattelua. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan muiden antiikin aikaisten lähteiden kautta.
Teos ei esiinny Diogenes Laertioksen Aristoteleen teosten luettelossa; sen sijaan siinä mainitaan kaksi muuta Demokritokseen liittyvää teosta, kaksi kirjaa käsittänyt "Demokritokselta poimittuja ongelmia" () ja yhden kirjan käsittänyt "(Kirje) Demokritokselle" ().
Teoksesta on säilynyt vain yksi Simplikiokselta peräisin oleva, suhteellisen pitkä katkelma. Se kuvaa Demokritoksen atomiopin perusteita.
Aristoteles kirjoitti Demokritosta käsittelevän teoksen lisäksi myös useita muita teoksia, jotka olivat keskittyneet aiempien filosofien oppeihin. Näistä on säilynyt katkelmia myös kahdesta muusta teoksesta, teoksista "Arkhytaan filosofiasta" ja "Pythagoralaisista".
Pythagoralaisista

Pythagoralaisista () oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka käsitteli nimensä mukaisesti pythagoralaista filosofiaa. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia.
Historia.
Antiikin lähteet mainitsevat Aristoteleen nimissä vaihtelevasti yhden tai kaksi pythagoralaisuutta käsittelevää teosta. Diogenes Laertioksen Aristoteleen teosluettelossa mainitaan teokset "Vastine pythagoralaisille" () ja "Pythagoralaisista", joista kumpikin käsitti yhden kirjan. Hesykhios puolestaan mainitsee vain teoksen "Pythagoralaisista". Ibn Abi Usaibia ja Aleksanteri Afrodisiaslainen taas mainitsevat kahden kirjan laajuisen pythagoralaisuutta käsittelevän teoksen. Tutkijat ovat arvelleet, että teoksia olisi alun perin ollut kaksi, mutta ne olisi myöhemmin muokattu yhdeksi kaksi kirjaa käsittäväksi teokseksi, jonka myöhemmät kirjailijat tunsivat.
Edellä mainittujen henkilöiden lisäksi jommankumman teoksista mainitsevat ainakin Simplikios ja Themistios. Aristoteles itse viittaa teokseen "Metafysiikassaan".
Aristoteles kirjoitti pythagoralaisia käsittelevän teoksen lisäksi myös useita muita teoksia, jotka olivat keskittyneet aiempien filosofien oppeihin. Näistä on säilynyt katkelmia myös kahdesta muusta teoksesta, teoksista "Arkhytaan filosofiasta" ja "Demokritoksesta".
Sisältö.
Alkuperäinen "Pythagoralaisista"-teos on ilmeisesti sisältänyt tietoa Pythagoraasta ja pythagoralaisista itsestään sekä näiden koulukuntaan liittyvistä perinteistä ja legendoista, mutta ei niinkään filosofista aineistoa. "Vastine pythagoralaisille" puolestaan vaikuttaa käsitelleen pythagoralaisia oppeja kriittisesti. Aristoteles käsittelee pythagoralaisuutta kriittisesti myös "Metafysiikassaan". Aristoteles ei todennäköisesti käyttänyt kirjallisia lähteitä, mutta hänellä oli käytettävissään paljon suullista tietoa pythagoralaisuudesta.
Teoksesta tunnetaan 17 katkelmaa, jotka ovat säilyneet muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden teoksissa. Osan luotettavuus on kuitenkin kyseenalainen, sillä esimerkiksi myöhemmät uusplatonilaiset filosofit sovittivat muiden teoksia melko vapaasti omiin tarkoituksiinsa. Alkuperäisestä "Pythagoralaisista"-nimisestä teoksesta peräisin olevat katkelmat käsittelevät muun muassa pythagoralaisia "symboloita" eli Pythagoraan nimiin pantuja suullisia opetuksia. Teoksesta "Vastine pythagoralaisille" peräisin olevat katkelmat voidaan puolestaan jakaa kahteen ryhmään: ensimmäiseen kuuluvat käsittelevät lukuja ja lukuteoriaa, toiseen kuuluvat kosmologiaa ja tähtitieteellisiä ongelmia.
Formula 3 Euroseries -kausi 2007

Formula 3 Euroseries -kausi 2007 oli Formula 3 Eurosarjan viides kausi. Kausi alkoi Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi niin ikään Saksan Hockenheimringillä. Sarjan mestaruuden vei ranskalainen Romain Grosjean, toiseksi sijoittui sveitsiläinen Sébastien Buemi ja kolmanneksi saksalainen Nico Hülkenberg.
Tallit ja kuljettajat.
- "Kursivoitu", tarkoittaa vierailevaa kuljettajaa, joka ei ollut oikeutettu saamaan pisteitä. &lt;br&gt; 
R = Sarjan tulokas kaudella 2007
Elohopea(I)kloridi

Elohopea(I)kloridi eli kalomeli eli dielohopeadikloridi (Hg2Cl2) on epäorgaaninen elohopean ja kloridi-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa elektrodeissa.
Ominaisuudet.
Elohopea(I)kloridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiinteää ainetta. Se ei liukene juuri lainkaan veteen (2 mg/l) ja liukenee huonosti myös etanoliin ja asetoniin. Paremmin yhdiste liukenee bentseeniin ja pyridiiniin. Elohopea(I)kloridi on melko pysymätön yhdiste ja se hajoaa osittain valon vaikutuksesta. Elohopea(I)kloridi sublimoituu sulamatta 385 °C:n lämpötilassa ja kuumennettaessa yli 400 °C:n lämpötilaan se hajoaa disproportioituen elohopeaksi ja elohopea(II)kloridiksi.
Hg2Cl2 → Hg + HgCl2
Valmistus ja käyttö.
Elohopea(I)kloridia voidaan valmistaa kolmella tavalla. Sitä voidaan valmistaa alkuaineistaan kuumentamalla. Näin valmistettuna saanto on 70–80 % ja loput on elohopea(II)kloridia, joka voidaan vesiliukoisena poistaa pesemällä tuote vedellä. Toinen tapa on kuumentaa elohopea(II)kloridin ja elohopean seosta, jolloin elohopea(I)kloridi sublimoituu ja voidaan kerätä talteen. Kolmas tapa valmistaa yhdistettä on saostaa se elohopea(I)nitraatin vesiliuoksesta natriumkloridin avulla. Näin valmistettu tuote sisältää usein epäpuhtautena pieniä määriä natriumnitraattia.
2 Hg + Cl2 → Hg2Cl2
Hg + HgCl2 → Hg2Cl2
Hg2(NO3)2 + 2 NaCl → Hg2Cl2 + 2 NaNO3
Elohopea(I)kloridia käytetään pääasiassa elektrodimateriaalina niin kutsutuissa kalomelielektrodeissa. Yhdisteellä on käyttökohteita myös orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä ja hyönteismyrkkynä.
Sirkus Pjongjang

Sirkus Pjongjang – Keikka Pohjois-Koreaan on jonglööri Juha Kurvisen 15. maaliskuuta 2013 julkaistu esikoisteos. Kirja perustuu todellisiin tapahtumiin ja kertoo seitsemän hengen suomalaisdelegaation kahden viikon pituisesta esiintymismatkasta Pohjois-Koreaan.
Osallistujat.
Matkalle osallistuivat Kurvisen lisäksi hänen avustajansa Niina Toivola ja taikuri Jori A. Kopponen sekä tanssijat Maritza Engström ja Henrika Hakamäki. Mukana oli myös kaksi soluttautujaa: dokumenttiohjaaja Arthur Franck näytteli esiintyjien ääniteknikkoa ja Suomen Kuvalehden toimittaja Susan Heikkinen esitti manageria. Peiteroolit olivat tarpeellisia, koska toimittajien pääsyä Pohjois-Koreaan on rajattu eivätkä he luultavasti olisi saaneet maahantulolupaa tätä tarkoitusta varten.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1997

Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1997 olivat kautta aikain 20. jääpallon maailmanmestaruuskilpailut ja ne järjestettiin Ruotsissa. Osallistuneita maita oli yhdeksän. A-lohkossa pelasivat Norja, Ruotsi, Venäjä, Suomi ja Kazakstan. B-lohkossa olivat Yhdysvallat, Kanada, Unkari ja Alankomaat. Kazakstan oli edellisten kisojen menestyksensä ansiosta nostettu B-lohkosta A-lohkoon.
Joukkueet pelasivat lohkoissaan yksinkertaisen sarjan, jossa voitosta sai kaksi, tasapelistä yhden ja tappiosta nolla pistettä. A-lohkon kaksi parasta etenivät suoraan välieriin ja sijoille 3.-5. sijoittuneet ja B-lohkon voittaja aloittivat puolivälierillä.
Maailmanmestaruuden voitti Ruotsi. Mestaruus oli Ruotsille kolmas perättäinen. Ruotsin Jonas Claesson voitti viidellätoista maalillaan MM-kilpailujen maalikuninkuuden neljättä perättäistä kertaa uudella kisojen maaliennätyksellä.
Tulokset.
A-lohko.
 
 
 
 
B-lohko.
Elizabeth line

Elizabeth line on rautatieyhteys Kaakkois-Englannissa. Rautatie yhdistää Berkshiren ja Buckinghamshiren kreivikunnat Suur-Lontoon kautta Essexin ja Kentin kreivikuntiin. 24 miljardia euroa maksanut rautatieyhteys rakennettiin helpottamaan Keski-Lontoon ylikuormittunutta metro- ja paikallisjunaverkkoa. Linjan ensisuunnitelmat esitettiin jo vuonna 1970. Sittemmin suunnitelmat hyllytettiin liian kalliina. Uusi linja alkaa Maidenheadista Lontoon länsipuolelta ja kulkee Lontoon lävitse Essexin Shenfieldiin. Radalta tulee myös haara Heathrow’n lentoasemalle sekä Itä-Lontoon Isle of Dogsin Canary Wharfin rautatieasemalle. Crossrailin nimi muutettiin Elizabeth-linjaksi.
Elizabeth linen ensimmäinen osuus Liverpool Streetiltä Shenfieldiin avattiin toukokuussa 2015 nimellä TfL Rail..
Elizabeth line avattiin yleisölle käyttöön 24. toukokuuta 2022 Paddingtonin ja Abbey Woodin välillä. Avajaistilaisuus järjestettiin 17. toukokuuta, ja siihen osallistui myös kuningatar Elisabet II.
Essaouiran provinssi

Essaouira () on provinssi Marrakech-Tensift-Al Haouzin hallintoalueella Marokossa. Pohjoisessa provinssi rajautuu Doukkala-Abdan hallintoalueeseen, idässä Marrakech-Tensift-Al Haouziin kuuluvaan Chichaouan provinssiin, etelässä Souss-Massa-Drâan hallintoalueeseen ja lännessä Atlantin valtamereen. Pinta-alaa provinssilla on 6 335 neliökilometriä. Asukkaita alueella oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 452 979, joista ulkomaalaisia oli 328. Kotitalouksia oli 84 750. Asukkaista noin 21 prosenttia asui kaupungeissa ja loput 79 prosenttia maaseudulla. Provinssin kaupunkiväestö kasvaa vuosittain noin 2,39 prosenttia. Samaan aikaan maaseudulla asuva väestö kutistuu 0,02 prosentilla vuodessa. Kehitys on seurausta nuorison muuttamisesta maalta kaupunkeihin. Vuoden 1994 väestönlaskennassa väkiluku oli 433 681. Atlantin rannikolla sijaitseva provinssin samanniminen pääkaupunki tunnetaan medinastaan, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Essaouiran provinssin pääelinkeinot ovat kalastus, maanviljely, kaupankäynti, kaivostoiminta, teollisuus, matkailu ja käsityöläisyys. Tärkeimmät viljeltävät kasvit ovat maissi, ohra, vehnä ja oliivit. Lisäksi provinssin alueella kasvaa kotoperäistä sapotillakasvien heimoon kuuluvaa "Argania spinosa" -puulajia. Lajin hedelmistä puristettavaa öljyä käytetään muun muassa ruoanlaitossa, ja sillä on myös todettu olevan terveysvaikutuksia. Berberit ovat jo pitkään käyttäneet öljyä parantumiseen. "Argania spinosa" -puun lisäksi provinssin kasvillisuutta hyvin edustavia lajeja ovat foinikiankataja ja atlassypressi. Essaouiran provinssin metsistä 82,9 prosentissa atlassypressi on valtalaji, 11,72 prosentissa "Argania spinosa" ja 5,38 prosentissa foinikiankataja.
Ritva Kasurinen

Ritva Kasurinen (s. 27. lokakuuta 1936) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi.
Kasurinen opiskeli klassista balettia muun muassa Suomalaisen Oopperan balettikoulussa vuosina 1945–1949, Kansallisoopperan balettikoulussa vuosina 1952–1954 ja 1958–1960, Elsa Sylvesterssonin ja Kari Karnakosken balettikouluissa vuosina 1956–1964 ja Budapestin Oopperan balettikoulussa vuonna 1960. Hän opiskeli 1950-luvulla myös Sibelius-Akatemiassa Maggie Gripenbergin vapaatanssikoulussa, Tukholman Balettiakatemiassa Birgit Cullbergin ohjauksessa sekä karakteritanssia Airi Säilän tanssikoulussa ja 1960-luvulla karakteritanssia Into Lätin balettikoulussa Helsingissä.
Koreografin uraan Kasurinen alkoi suuntautua jo 1950-luvun lopulta lähtien, ja alan opintoja hän hankki ensin vuonna 1964 Tukholman kuninkaallisen musiikkiakatemian koreografilinjalla. Jo samana vuonna hän sai Suomen Tanssitaiteilijain Liiton koreografiakilpailuissa 1. palkinnon teoksellaan "Oikutteleva Muusa". Vuonna 1969 hän oli ensimmäinen Leningradin kuuluisaan koreografikouluun päässyt länsimaalainen opiskelija, ja seuraavana vuonna hän sai koulun baletinohjaajalinjalta balettimestarin diplomin. 
Kasurinen oli tamperelaisen Tanssiteatteri Polarin perustaja, taiteellinen johtaja ja koreografi sekä teatterin koulun balettimestari vuosina 1976–1980. Kasurinen julkaisi vuonna 2009 omaelämäkerrallisen teoksen "Norsut eivät unohda koskaan – tanssia ja elämää", joka kertoo laajasti myös suomalaisen tanssin historiasta 1900-luvulta.
Lwówin keskitysleiri

Lwówin keskitysleiri oli natsi-Saksan pakkotyöleiri nykyisen Lvivin kaupungin lähellä Ukrainassa. Natsit kutsuivat kaupunkia "Lembergiksi" ja sen leiriä "Janowskaksi". 
Alue joutui Saksan haltuun marraskuussa 1941. Juutalaiset suljettiin elokuussa 1942 Lwowin ghettoon. Valmistelut tähtäsivät juutalaisten tuhoamiseen Wannsee-konferenssin päätösten mukaisesti. Puolan alueesta vastannut valtiosihteeri Bühler vaati, että alueen 2,5 miljoonaa juutalaista oli tuhottava. Tätä varten perustettiin tuhoamisleirejä, joihin juutalaiset aiottiin kuljettaa junakuljetuksin. Lwówin keskitysleiristä muodostui kauttakulkuleiri "Durchgangslager Janowska", josta juutalaiset lajiteltiin joko työleirille tai tuhoamisleirille kuljetettaviin. Vankeja surmattiin runsaasti myös Lwówissa, mikäli he kieltäytyivät työnteosta. Tunnetuin leirin vanki oli Simon Wiesenthal, joka myöhemmin omisti elämänsä sotarikollisten paljastamiseen.
Leirin lopettamiseen tähtäävät toimet aloitettiin loppuvuonna 1943. Ennen poistumistaan natsit pakottivat vangit tuhoamaan julmuuksista todistavat joukkohaudat ja polttamaan niissä olevat ruumiit. Vankien keskuudessa syntyi kapina ja tuhansia vankeja pääsi pakenemaan sekasortoisessa tilanteessa. Kiinni saadut pakenijat ja kapinalliset surmattiin.
Miko Kailiala

Miko Kailiala (s. 15. tammikuuta 1993) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän edustaa Salibandyliigassa pelaavaa TPS:ää. Kailialan pelipaikka on hyökkääjä.
Ura.
Kailiala on lietolaisen SBS Liedon kasvatti. Hän siirtyi Turkuun TPS:n junioreihin vuonna 2007. Kaudelle 2010–2011 hänet nostettiin Salibandyliigassa pelaavaan miesten edustusjoukkueeseen. Kailialan läpimurto liigassa tapahtui kaudella 2011–2012, jolloin hän teki 26 pelaamassaan ottelussa 37+9=46 tehopistettä. Kauden päätteeksi hänet valittiin vuoden parhaaksi poikajunioriksi Suomessa.
Kaudelle 2012–2013 Kailiala nimettiin 19-vuotiaana joukkueensa kapteeniksi. Hän merkkautti 26 runkosarjan ottelussa tehot 37+15=52. TPS eteni pudotuspeleihin, mutta hävisi puolivälierissä Happeelle voitoin 3–2. Kailiala oli myös pudotuspeleissä joukkueensa pisteykkönen pelaten viisi ottelua tehoin 9+1=10.
Kaudelle 2013–2014 Kailiala siirtyi helsinkiläisen SSV:n riveihin. SSV:n kanssa hän on saavuttanut kaksi SM-pronssia (2014, 2015).
Kaudella 2022–2023 Kailiala johdatti joukkueensa kapteenina TPS:n seurahistorian ensimmäiseen miesten Suomen mestaruuteen, kun joukkue kaatoi Nokian KrP:n F-liigan finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.
Liigatilastot.
Maajoukkueessa.
Toukokuussa 2011 Kailiala oli voittamassa alle 19-vuotiaiden salibandyn maailmanmestaruutta, kun Suomi voitti Saksan Weißenfelsissa pelatun turnauksen loppuottelussa Ruotsin maalein 4–3. Kailiala teki ottelussa Suomen 4–2-voittomaalin.
Kailiala debytoi miesten A-maajoukkueessa keväällä 2012. Hänet valittiin edustamaan Suomea vuoden 2014 MM-kilpailuihin Göteborgissa. Suomi voitti turnauksessa hopeaa.
Hän edusti Suomea myös seuraavissa, vuonna 2016 Riiassa järjestetyissä MM-kisoissa, joissa Suomi voitti kultaa. Hän teki turnauksessa viisi maalia.
Kailiala oli maajoukkueen mukana myös Sveitsissä järjestetyissä vuoden 2022 MM-kisoissa, joissa Suomi voitti pronssia.
Kaikki rohkeus

Kaikki rohkeus on Jannika B:n 1. helmikuuta 2013 julkaistu ensimmäinen albumi. Albumi oli 28. tammikuuta alkaneella viikolla YleX -radiokanavan Viikon albumi ja kuultavissa ennakkoon Spotify -palvelussa. Levyn tuottajina toimivat Jonas Olsson, Pekko Haimi, Jani Lagerström ja Ago Teppand. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 3.
Albumin ensimmäinen single "Onnenpäivä" julkaistiin loppuvuodesta 2011 Jannikan omakustanteena. Single pääsi ensin YleX:n Viikon teho -kappaleeksi, josta se nostettiin kanavan Himotuimmat-listalle, jossa se vietti useita viikkoja listan kärkisijoilla. Myöhemmin kappale nostettiin myös kanavan viralliselle soittolistalle. Toinen single "Hulluksi onnesta" sai radioensisoittonsa 20. kesäkuuta 2012 ja digitaalisesti se julkaistiin 25. kesäkuuta. Albumin kolmas single "Seuraavaan elämään" julkaistiin lokakuussa 2012 ja se nousi julkaisunsa jälkeen kaupallisten radiokanavien kolmanneksi soitetuimmaksi kappaleeksi ja latauslistan sijalle 13. Viikolla 40/2013 "Onnenpäivä" nousi ensimmäistä kertaa Latauslistalle, sijalle 14.
Super Bowl XLVII

Super Bowl XLVII oli järjestyksessään 47. Super Bowl. Ottelussa kohtasivat American Football Conferencen (AFC) ja National Football Conferencen (NFC) voittajat Baltimore Ravens ja San Francisco 49ers. Ottelu pelattiin Mercedes-Benz Superdomella New Orleansissa 3. helmikuuta 2013. 
Päävalmentaja Jim Harbaughin luotsaama San Francisco voitti runkosarjassa 11 ottelua, hävisi neljästi ja pelasi kerran tasan. Kesken runkosarjan varsin kokematon pelinrakentaja Colin Kaepernick syrjäytti luottomies Alex Smithin. Pelinrakentajan vaihtaminen kesken kauden on menestyvillä seuroilla hyvin harvinaista, mutta Harbaugh tiesi mitä teki ja 49ers eteni aina Super Bowliin kukistamalla pudotuspeleissä Green Bay Packersin ja konferenssifinaalissa Atlanta Falconsin.
Super Bowlissa nähtiin ensimmäistä kertaa historiassa veljesten kohtaaminen valmentajien pallilla, kun Baltimoren pääkäskijä on Jimin isoveli John Harbaugh. Johnin Ravens voitti runkosarjassa 10 ottelua ja hävisi kuusi. Pudotuspeleissä Baltimore kukisti Indianapolisin, Denverin ja konferenssifinaalissa New Englandin.
Super Bowl XLVII oli kymmenes New Orleansissa järjestetty Super Bowl. Puoliaikashow'ssa esiintyivät amerikkalaislaulajatar Beyoncé Knowles ja 30 sekunnin mainos tauolla maksaa 4 miljoonaa dollaria.
"Blackout Bowl".
Ottelun erikoisuus nähtiin kolmannella neljänneksellä, kun Superdomen sähköt katkesivat pimentäen suuren osan valaistuksesta ja peli jouduttiin keskeyttämään 34 minuutin ajaksi ennen kuin sähköt saatiin täysin palautettua.
Fred Fisher

Fred Fisher (alk. Fischer, 30. syyskuuta 1875 Köln – 14. tammikuuta 1942 New York) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä. Hän teki 1910- ja 1920-luvulla musiikkia Broadwaylle ja vaudeville-esityksiin muun muassa Alfred Bryanin ja Joe McCarthyn kanssa. 1920-luvun lopulla hän sävelsi musiikkia mykkäelokuviin ja varhaisiin äänielokuviin.
Elämä ja ura.
Fred Fischer syntyi yhdysvaltalaisille vanhemmille Kölnissä, Preussin kuningaskunnassa. Hän palveli teini-ikäisenä vapaaehtoisena Saksan laivastossa ja Ranskan muukalaislegioonassa ja muutti vuonna 1900 Yhdysvaltoihin. Hän aloitti muusikon uransa Chicagossa pianonsoittajana ja alkoi säveltää omia kappaleitaan vuonna 1904.
Fischer teki 1910-luvun alkupuolella useita menestyneitä kappaleita sanoittaja Alfred Bryanin kanssa. Heidän suosittuihin sävellyksiinsä kuuluvat ”Come Josephine in My Flying Machine” (1910), joka lauletaan vuoden 1997 elokuvassa "Titanic", ja ”Peg o’ My Heart” (1913), jonka on nauhoittanut suuri määrä pop- ja jazzartisteja. Saksalaisvastaisuuden kasvaessa Yhdysvalloissa ensimmäisen maailmansodan aikana Fischer muutti nimensä muotoon Fred Fisher.
Fisher sävelsi 1910- ja 1920-luvuilla paljon musiikkia Broadway- ja vaudeville-esityksiin. Hänen sanoittajinaan toimivat usein Alfred Bryan ja Joe McCarthy. Toisinaan Fisher myös itse kirjoitti sanoituksia. Merkittäviä hittejä olivat muun muassa ”They Go Wild, Simply Wild, over Me” (1917, san. McCarthy), ”Lorraine, My Sweet Alsace Lorraine” (1917, san. Bryan), ”Oui, Oui, Marie” (1919, san. Bryan ja McCarthy) sekä ”Chicago (That Toddlin’ Town)” (1922, san. Fisher).
Amerikansuomalainen työväenliikkeen lauluntekijä T-Bone Slim julkaisi vuonna 1920 parodiaversion Fisherin ja McCarthyn ”They Go Wild, Simply Wild, over Me” -kappaleesta nimellä ”The Popular Wobbly”.
1920-luvun puolivälissä Fisher muutti Los Angelesiin. Hän sävelsi musiikkia mykkäelokuviin ja varhaisiin äänielokuviin. Fanny Brice lauloi Fisherin säveltämän ja Billy Rosen sanoittaman kappaleen ”I’d Rather Be Blue over You (Than Happy with Someone Else)” vuoden 1928 elokuvassa "My Man".
1930-luvulle tultaessa Fisher teki yhä vähemmän musiikkia. Hänen uransa loppuajan menestyneimpiä sävellyksiä olivat jazzpianisti Fats Wallerin nauhoittama ”Your Feet’s Too Big” (1936) sekä Fisherin tyttären Doris Fisherin kanssa yhteistyössä tehty ”Whispering Grass” (1940), josta The Ink Spots nauhoitti hittiversion.
Loppuvuosinaan Fisher kärsi alati huononevasta terveydentilasta. Hän teki itsemurhan New Yorkissa 14. tammikuuta 1942.
Vuonna 1949 tehtiin löyhästi Fisherin elämään perustuva elokuva "Oh, You Beautiful Doll". Fred Fisher valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
Safi

Safi (, aik. "Asfi") on kaupunki Safin provinssissa Doukkala-Abdan hallintoalueella Marokossa. Asukkaita Safissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 284 750, joista 179 oli ulkomaalaista. Kotitalouksia oli 59 242. Vuonna 1994 kaupungissa oli 262 276 asukasta ja 50 913 kotitaloutta.
Historia.
Luonnonsatamastaan tunnettua Atlantin rannalla sijaitsevaa Safia ovat vuorollaan asuttaneet karthagolaiset, roomalaiset ja gootit. Karthagolaiset antoivat kaupungille nimen "Asfi". Muslimit saapuivat alueelle 1000-luvulla, jolloin Safin satamasta tuli myös Marrakechin ja Guinean välisen kaupankäynnin satama. Sataman kautta kulki orjia, kultaa ja norsunluuta. Merenidit rakensivat Safiin 1300-luvulla "ribāṭin" eli linnoitetun luostarin, jonka seurauksena kaupungista muodostui merkittävä kulttuurinen ja uskonnollinen keskus. Arabihistorioitsija Ibn Khaldun mainitsee luostarin kirjoituksissaan. Portugalilaiset miehittivät kaupungin vuosiksi 1508–1541, jona aikana he rakensivat Qasr al-Bahrin linnoituksen ja katedraalin. Lisäksi portugalilaiskaudella kaupunki laajentui. Saadien hallitsijasuku otti vuonna 1541 Safin takaisin haltuunsa, jonka seurauksena poistuvat portugalilaiset tuhosivat suurimman osan rakentamistaan monumenteista. Saadien kaudella 1500-luvun lopulta 1600-luvun alkuun Safi kukoisti. Safi rikastui sokeri- ja kuparikaupan ansiosta ja kaupungissa oli paljon eurooppalaisia kauppiaita ja edustajia. Sulttaani Muhammad III:n määräsi etelämpänä sijainneen Essaouiran kaupungin ja sen sataman 1700-luvun puolivälissä uudelleenrakennettavaksi, jonka jälkeen kaupankäynti keskittyi sinne ja Safin kaupankäynti loppui suurelta osin. Safin kalastuslaivastoa laajennettiin 1900-luvulla. Samoin kaupunkiin valmistui suuria kalankäsittelylaitoksia, joissa pystyttiin käsittelemään 30 000 tonnia sardiineja vuodessa. Safin eteläpuolelle rakennettiin fosfaattiteollisuutta.
Elinkeinot.
Kaupungin eteläpuolella on elintarviketeollisuutta sekä fosfaattia hyödyntävää kemianteollisuutta. Lisäksi kaupungissa on tekstiiliteollisuutta, ja siellä on merkittävä kalastussatama, jossa on kalankäsittelylaitoksia. Satama palvelee myös 140 kilometrin päässä kaakossa sijaitsevaa Marrakechin kaupunkia, ja sinne tuodaan fosfaattiteollisuudessa tarvittavaa fosfaattia läheisestä Youssoufiasta. Safi tunnetaan myös keramiikastaan. Safin laitamilla viljellään muun muassa oliiveja sekä viljakasveja, joista suurin osa on ohraa. Lisäksi ympäristössä harjoitetaan nautakarjan, vuohien ja lampaiden kasvatusta. Safiin on rautatieyhteys.
Leif Silbersky

Filip Leif Silbersky (8. maaliskuuta 1938 Malmö, Ruotsi – 20. joulukuuta 2024) oli Tukholmassa työskennellyt ruotsalainen asianajaja ja kirjailija. Hän opiskeli Tukholmassa ja Lundissa, jossa hän suoritti oikeustieteen opinnot 2,5 vuodessa normaalin 4,5 vuoden sijasta . Silbersky työskenteli seitsemän vuotta Henning Sjöströmin asianajotoimistossa ennen kuin hän perusti oman toimiston 1969. 1960-luvun lopussa hän sai julkisuutta puolustaessaan silloisia ruotsalaisia pornokuninkaita, joista Curth Hson oli tunnetuimpia. Kirjassa "Såra tukt och sedlighet" (1969) Silbersky sanoo, että juuri hän sai 1967 Tukholman raastuvanoikeuden muuttamaan käytäntöä ja sallimaan pornografian (rikoslain kappale, joka koskee sukupuolisiveellisyyden loukkaamista kumottiin kokonaan 1970).
Silbersky toimi asianajajana monissa suurta julkisuutta saaneissa rikosjutuissa, kuten Göteborgin diskopalo ja Sigvard Marjasinin tapaus. Hän edusti Marie Fredrikssonia, kun tämä haastoi "Expressenin" vastaavan julkaisijan Joachim Bernerin kunnianloukkauksesta lehden julkaistua virheellisiä tietoja hänen syövästään. Hän oli Niklas Lindgrenin, Anders Eklundin, Anna Sjödinin, Toni Alldénin ja Johan af Donnerin asianajaja. Vuonna 2010 hän puolusti 23-vuotiasta miestä, joka oli pahoinpidellyt 78-vuotiaan naisen kuoliaaksi pysäköintipaikalla Landskronassa. Silbersky sanoi tapausta onnettomuudeksi, mikä herätti suuttumusta. Hän sanoi, ettei aikonut ottaa hoitaakseen huumejuttuja sen jälkeen kun hän huomasi, ettei voi toimia täysipainoisesti, millä hän tarkoitti, että hän otti moraalista kantaa tavalla, jota asianajajan ei pidä tehdä.
Silbersky oli juutalainen, mutta ei uskonut kirjaimellisesti. Hän on kirjoittanut salapolisiromaaneja yhdessä ystävänsä Olov Svedelidin kanssa. Hän oli myös tekemässä seksivalistuselokuvaa "Kärlekens XYZ" (1971) ja elokuvaa "Beck – Advokaten" (2006).
Teokset.
Salapoliisiromaanit:
Sarja asianajaja Rosenbaumista:
Muut (valikoima)
Jazz from Hell

Jazz from Hell on Frank Zappan instrumentaalinen albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1986. Vinyylin julkaisi Barking Pumpkin Records ja CD-version Rykodisc. Albumi voitti Grammy-palkinnon vuonna 1988 kategoriassa ”Best Rock Instrumental Performance”.
Levyn sisältö.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Frank Zappa.
High Speed 2

High Speed 2 (lyh. HS2) on rakenteilla oleva suurnopeusrata Englannissa. Valmistuessaan rata yhdistää Birminghamin ja Lontoon, joiden välinen matka-aika laskee radan avulla aiemmasta 81 minuutista 52 minuuttiin.
Alkuperäisten suunnitelmien mukaan HS2:n oli tarkoitus yhdistää Lontoon ja Birminghamin lisäksi myös Manchesterin ja Leedsin kaupungit. Nämä yhteydet kuitenkin peruttiin, Leeds vuonna 2021 ja Manchester vuonna 2023. HS2:n junat jatkavat suunnitelmien mukaan edelleen Manchesteriin asti, mutta Birminghamista eteenpäin ne kulkevat normaaleilla rautateillä. HS2-junien liikennenopeus saattaa kuitenkin olla normaaleilla radoilla jopa alempi kuin muilla junilla.
Hallituksen mukaan perutuista rataosuuksista säästyvät varat voidaan käyttää muihin liikenneprojekteihin. Ehdotettuihin korvaaviin projekteihin on lukeutunut ainakin Bristolin joukkoliikenteen kehittäminen.
Hankkeen eteneminen.
HS2 on ylittänyt suunnitellun budjettinsa merkittävästi. Kun projektin Lontoosta Birminghamiin -osa hyväksyttiin alkuvuonna 2012, sen budjetiksi arvioitiin 33 miljardia puntaa. Lokakuuhun 2023 mennessä rataosuuden kulut olivat nousseet 68 miljardiin puntaan.
Lontoossa HS2:n pääteaseman on suunnitelmien mukaan tarkoitus olla Eustonissa. HS2-projekti kuitenkin vapautettiin Eustonin aseman jälleenrakentamisen vastuusta lokakuussa 2023, ja Britannian hallituksen mukaan aseman rakennustöihin tarvitaan luultavasti yksityisen sektorin rahoitusta. Lokakuussa 2024 ison-britannian hallitus ilmoitti rahoittavansa yhteyden rakentamisen. Rakennustöiden on tarkoitus alkaa vuonna 2025. Ennen Eustonin tunnelin käyttöönottoa, yhteyden pääteasema Lontoossa on lännempänä Old Oak Commonin asemalla.
Birminghamin päässä HS2-asema Birmingham Interchange on tarkoitus rakentaa Solihullin kaupunkiin lähelle National Exhibition Centre -messukeskusta ja Birminghamin lentoasemaa. Aseman rakennustöiden on tarkoitus alkaa vuonna 2024, ja asema avataan vuonna 2026.
Pääministeri Keir Starmer on ilmoittanut, ettei aio käynnistää HS2-projektin peruttuja osia uudelleen, vaikka työväenpuolue voitti vuoden 2024 parlamenttivaalit.
Virpi Alanen

Virpi Alanen (s. 1978) on Helsingissä asuva runoilija, aforisti, kriitikko ja taidejournalisti. Hänen runoutta ja aforistiikkaa yhdistelevä esikoisteoksensa "Ystävätär K" ilmestyi vuonna 2012. Alasen teos "Hiilellä piirretty hymy" valittiin vuoden aforismikirjaksi 2020. Hänen scifirunoelmansa "Lento" oli puolestaan vuoden 2024 Tanssiva karhu -palkintoehdokas. Alasella on monitaiteinen runoblogi "Peilit" ja antikvaarinen löytörunoblogi "Löytöretkue". Hän toimi Suomen aforismiyhdistyksen puheenjohtajana 2013–2014.
Alanen on pitänyt myös visuaalisen runouden näyttelyjä. Yksi teos julkaistiin vuonna 2017 "Nokturno"-runoussivustolla.
Michel Mulder

Michel Mulder (s. 27. helmikuuta 1986 Zwolle) on alankomaalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Mulder saavutti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hopeaa 500 metrillä Heerenveenissä 2012. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Salt Lake Cityssä 2013 maailmanennätyspistein 136,790 ja Naganossa 2014 pistein 139,885. Sotšin olympialaisissa 2014 Mulder voitti kultaa Alankomaiden kolmoisvoittoon päättyneellä 500 metrillä kahden luistelun yhteisajalla 69,312. Hän kukisti hopeamitalisti Jan Smeekensin 0,012 sekunnilla. 1 000 metrillä hän sai pronssia ajalla 1.08,74. Hän sai 500 metrin MM-hopeaa Heerenveenissä 2015.
Maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui 500 metrillä toiseksi kaudella 2013–2014 ja kolmanneksi kaudella 2012–2013. Hän on voittanut kaksi maailmancupin osakilpailua 500 metrillä, Berliinin finaalissa maaliskuussa 2012 ja niin ikään Berliinissä joulukuussa 2013. Hän voitti Alankomaiden-mestaruuden 500 metrillä kaudella 2012–2013 ja sprinttiottelussa 2013–2014.
Michelin kaksoisveli Ronald on myös pikaluistelija.
Sante Marsili

Sante Marsili (31. lokakuuta 1950 Napoli – 2. syyskuuta 2024 Napoli) oli italialainen vesipalloilija. Hän kuului vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Lisäksi hän sijoittui joukkueineen kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä kuudenneksi ja kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa kahdeksanneksi.
Théodore Cornut

Nicholas Théodore Cornut oli ranskalainen matemaatikko ja arkkitehti. Ranskan Avignonista kotoisin ollut Cornut oli erikoistunut sotalinnoituksiin. Hän oli saanut vahvoja vaikutteita maineikkaan ranskalaisen sotilasarkkitehdin Sébastien Le Prestre de Vaubanin suunnittelemasta Bretagnen Saint-Malon kaupungin linnoituksesta.
Marokon sulttaani Muhammad III päätti vuonna 1765 perustaa sataman Atlantin rannikolle Mogadoriin eli nykyiseen Essaouiraan. Sulttaani pyysi Cornutia suunnittelemaan nykyaikaisen Mogadorin kaupungin. Cornutin suunnittelema kaupunki edustaa yhdistelmää eurooppalaisia ja marokkolaisia tyylisuuntia, mikä miellytti sulttaania, joka antoi kaupungille nimen "Essaouira" eli ”hyvin suunniteltu”. Eräiden lähteiden mukaan Cornut olisi ollut sulttaanin vankina 1765 tapahtuneen epäonnistuneen Larachen retken () jälkeen, ja että hän olisi sulttaanin orjana suunnitellut kaupungin.
Sofja Konuh

Sofja Jevgenjevna Konuh (; s. 9. maaliskuuta 1980 Tšeljabinsk) on venäläinen vesipalloilija. Hän teki olympiadebyyttinsä vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä, jossa hän kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Kesäolympialaisissa 2004 Konuh sijoittui joukkueineen viidenneksi, kesäolympialaisissa 2008 seitsemänneksi ja kesäolympialaisissa 2012 kuudenneksi.
Lisäksi Konuh on muun muassa voittanut kultaa vesipallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa kolmeen otteeseen.
Swades

Swades (myös "Swades: We, the People", suom. ”Kotimaa”) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Ashutosh Gowariker. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan ja Gayatri Joshi ainoassa elokuvassaan. Elokuva tuotti huonosti Intiassa, mutta menestyi ulkomailla ja sai ylistystä kriitikoilta. Se on noussut kulttielokuvaksi intialaisten ja muiden eteläaasialaisten keskuudessa ympäri maailmaa.
Tarina.
Menestynyt intialainen tiedemies palaa kotimaahansa hakemaan lastenhoitajaansa Yhdysvaltoihin ja samalla löytää uudelleen juurensa.
Mika Mutikainen

Mika Mutikainen (s. 23. huhtikuuta 1970) on suomalainen jääpalloilija. Hän on yksi Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä pelaajia. Mutikainen edusti Suomessa Bandyliigassa pelaavaa HIFK:ta. Hän pelasi pitkällä, vuonna 2013 päättyneellä urallaan myös Ruotsin sekä Venäjän pääsarjoissa.
Suomen A-maajoukkuetta Mutikainen on edustanut 109:ssä ottelussa, jolla hän on kaikkien aikojen maaottelutilastossa seitsemäntenä. Maaottelumaaleja Mutikainen on tehnyt 36, eli yhdeksänneksi eniten yhdessä Jarno Väkiparran ja Kimmo Huotelinin kanssa. Hän on pelannut kymmenet MM-kisat ja oli mukana myös Suomen vuoden 2004 maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa.
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Nokkakalat (heimo)

Nokkakalat (Belonidae) on nokkakalojen lahkoon kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan sekä suolaisista että makeista vesistä lämpimiltä ja lauhkeilta alueilta. Eräitä nokkakalalajeja pidetään toisinaan akvaariokaloina.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat nokkakalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu oligoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 10 sukua ja noin 34 lajia. Pienimmät makean veden lajit ovat korkeintaan 5–7 cm pitkiä, mutta suurimmat merissä elävät lajit voivat saavuttaa 1,5–2 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä heimon kaloille ovat pitkulainen ruumis, ruumiin takaosassa lähellä pyrstöä sijaitseva selkäevä ja ohueksi nokaksi pidentyneet ylä- ja alaleuat. Molemmissa leuoissa on pieniä neulamaisia hampaita. Väritykseltään nokkakalalajit ovat tyypillisesti vatsastaan ja kyljistään hopeanharmaita ja selästään sinisiä tai vihreitä.
Levinneisyys ja elintavat.
Suurin osa nokkakalalajeista on mereisiä ja niitä tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Makeassa vesissä eläviä nokkakalasukuja tavataan Etelä-Amerikasta ja Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta. Nokkakalalajit liikkuvat usein avovedessä lähellä veden pintaa suurinakin parvina. Heimon lajien ravintoa ovat pienemmät kalat, joita ne pyydystävät pitkällä nokallaan. Monet nokkakalalajit ovat hyviä ruokakaloja ja eräät myös kaupallisesti tärkeitä.
Deleu

Luiz Carlos Santana, pelaajanimeltään Deleu, (s. 1. maaliskuuta 1984 Penedo) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 176-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2021 puolalaista Jaguar Gdańskia.
Kultakutri ja kolme karhua

Kultakutri ja kolme karhua on vanha kansansatu. Tarinasta on useita versioita, joissa karhut ja ihmishahmoinen päähenkilö kuvataan eri tavoin. Karhut ovat yleensä joko isä-, äiti- ja lapsikarhu tai kolme veljeskarhua. Sadun varhaisissa versioissa päähenkilö on vanha nainen. Kultakutrin valitsema puurolautanen, nojatuoli ja sänky on joissain tarinoissa aina pienin (lapsikarhun puuro, sänky jne.), joissain keskimmäinen (äitikarhun annos).
Englantilainen Robert Southey julkaisi vuonna 1837 tarinasta oman versionsa kokoelmassaan "The Doctor". Siinä Kultakutri lähtee samoilemaan metsään ja löytää sieltä pienen mökin. Hän löytää kolme lautasellista puuroa, kolme nojatuolia ja kolme sänkyä. Aina pienin on paras. Lopuksi kultakutri jää nukkumaan pienimpään sänkyyn syötyään pienimmän puuron ja istuttuaan pienimmässä nojatuolissa. Kun karhut saapuvat kotiinsa he ihmettelevät ensin miksi kaikkiin heidän tavaroihinsa on koskettu kunnes löytävät kultakutrin ja ystävystyvät tämän kanssa.
Leo Tolstoi muotoili tarinasta oman versionsa "Kolme karhua" ("Tri medvedja"), jonka pohjalta on tehty piirroselokuva vuonna 1937.
Krzysztof Bąk

Krzysztof Bąk (s. 22. kesäkuuta 1982 Varsova, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, joka edustaa puolalaista Gedania Gdanskia. Ennen 1. kesäkuuta 2021 tapahtunutta siirtoa nykyiseen joukkueeseen, hän pelasi Bytovia Bytowissa seitsemän kauden ajan.
Baltoslaavilaiset kielet

Baltoslaavilaiseen kieliryhmään luetaan perinteisesti balttilaiset ja slaavilaiset kielet, jotka kuuluvat indoeurooppalaiseen kielikuntaan. Balttilaisten ja slaavilaisten kielten useita yhteisiä kielellisiä piirteitä ei löydy mistään muusta Indoeurooppalaisen kielikunnan haarasta, mikä viittaa balttilaisten ja slaavilaisten kielten yhteiseen alkuperään. Useimmat kielitieteilijät luokittelevat balttilaiset ja slaavilaiset kielet samaan indoeurooppalaisen kielikunnan haaraan, vaikka eroja käsityksissä kieliryhmien keskinäisestä suhteessa löytyykin, yleensä poliittisin perustein. Jotkut kielitieteilijät ovat kuitenkin viime aikoina ehdottaneet, että baltoslaavilainen haara tulisi jakaa kolmeen ryhmään: itäiseen balttilaiseen, läntiseen balttilaiseen ja slaavilaiseen.
Baltoslaavilainen kantakieli on rekonstuoitu historiallis-vertailevalla menetelmällä ja sen on todettu polveutuvan indoeurooppalaisesta kantakielestä äänenmuutoksella ja josta modernit slaavilaiset ja balttilaiset kielet polveutuvat. Yksi murre erottui baltoslaavilaisesta murrejatkumosta ja siitä tuli slaavilainen kantakieli, josta kaikki slaavilaiset ​​kielet polveutuvat.
Pohjoismainen taisteluosasto

Pohjoismainen taisteluosasto (engl. Nordic Battle Group, lyhenne NBG) on Ruotsin, Suomen, Norjan, Viron ja Irlannin muodostama puolustusosasto. NBG toimii EU:n alaisuudessa ja se on yksi monista EU:n perustamista taisteluosastoista. Taisteluosastojen ja siten myös NBG:n toimenkuvaan kuuluvat evakuointi, humanitaarinen apu, konfliktien estäminen ja riitelevien osapuolten erottaminen. Jokaisen taisteluosaston kuuluu vuorollaan olla lähtövalmiudessa kriisialueille myös Euroopan ulkopuolelle. Lähtövalmiudessa olevan taisteluosaston päivystysvuoro kestää kerrallaan puoli vuotta. NGB:n ensimmäinen päivystysvuoro alkoi vuoden 2011 alusta ja jatkui kesti kesäkuun 2011 loppuun. NBG:n miesvahvuus on noin 2 200 sotilasta, joista suomalaisia 200. Suomalaisista joukkoon kuuluvista keskeinen osa on jääkäreitä.
Suomen osuudesta.
Suomi on luvannut NBG:n käyttöön NH90-helikopteriosaston miehistöineen noin 70 henkilön vahvuudella
Hydrografia

Hydrografialla on soveltava tieteenala, joka pyrkii mittaamaan ja kuvaamaan merien, rannikkoalueiden, järvien ja jokien fysikaalisia ominaisuuksia. Lisäksi se pyrkii ennustamaan vesialueiden ajallisia muutoksia ensisijaisesti merenkulun turvallisuuden vuoksi ja tukeakseen kaikkia muita merellisiä aktiviteettejä mukaan lukien taloudellinen kehitys, turvallisuus ja puolustaminen, tieteellinen tutkimus ja ympäristönsuojelu. 
Tieteenala pyrkii vesialueiden topografisten ominaisuuksien kartoittamiseen. Hydrografiassa tutkitaan ja kartoitetaan muun muassa vesistöjen syvyyksiä, vuorovettä ja rannikon ominaisuuksien sekä ylläpidetään tietoa hylyistä, riutoista ja merimerkeistä. Tarkoituksena on varmistaa vesialueiden turvallisuus merenkululle sekä tuottaa lisätietoa navigointia ajatellen. Koska meriveden lämpötila ja tiheys (suolapitoisuus) vaikuttaa meriveden korkeuteen ja syvyysmittauksiin, näiden selvittäminen on osa hydrografista merenmittausta. 
Suomessa merenmittausta tekee esimerkiksi Arctia.
F.K. Trube

F.K. Trube Oy on pulla- ja konditoriatuotteisiin erikoistunut leipomo Kuopiossa. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2021 noin 6,8 miljoonaa euroa. F.K. Trube Oy kuuluu Hallman-konserniin. Leipomo työllistää noin 60 työntekijää ja tuotteita on myynnissä vähittäiskaupoissa ympäri Suomen. 
Historia.
Yrityksen perusti Karl Trube Karjalankannaksella sijaitsevaan Kuokkalaan vuonna 1913. Truben leipomo oli 1900-luvun alussa kuuluisa erityisesti omenaleivoksistaan. Karl Truben poika Fredrik Trube, jota kutsuttiin myös lempinimellä "Ukko-Trube", peri oppinsa isältään. Fredrik Trube siirsi konditorialeipomon Kuopioon Puijonkadulle vuonna 1933. Fredrik ja Natalia Trubella ei ollut perillisiä. Trube myi liiketoimintansa Hallman-yhtiölle vuonna 1974 ja jäi eläkkeelle.
Truben tuotteita.
Truben suosituimpiin pullatuotteisiin kuuluvat Voikierrepitko, Kanelikierrepitko sekä Puolikas kilopitko. Valikoimiin kuuluu erilaisia täytepitkoja, bostonpullia sekä sesonkituotteita. Truben tuotevalikoimaan kuuluvat myös erilaiset konditoriatuotteet, joista suosituimpia ovat Pariisinleivos, Aleksanterinleivos sekä voileipäkakut. Truben konditoriatuotteet ovat myynnissä vähittäiskaupoissa ympäri Suomen. Truben toimintaa ohjaavat BRC-sertikaatti, FSSC 22000 -sertifikaatti sekä ISO 9001 -sertifikaatti.
Peltovuoma

Peltovuoma () on kylä Enontekiön kunnan itäosassa Suomessa. Peltovuomasta on noin 10 kilometriä matkaa Nunnaseen ja 30 km Hettaan, Enontekiön kirkonkylään. Peltovuoman kylän eteläpuolella on kuusiraja ja pohjoispuolella taas mäntyraja. Peltovuomassa on myös Peltovuoman koulu.
Peltovuoman kylä kuuluu Museoviraston vuonna 2009 inventoimiin Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.