tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Topologin sinikäyrä

Topologin sinikäyrä on tason pistejoukko, jonka muodostavat suorien "x = 0" ja "x = 1" väliin jäävä osa funktion y = sin (1/x) kuvaajasta sekä origo. Topologisena avaruutena sillä on joukko erikoisia ominaisuuksia, joiden vuoksi sitä käytetään usein esimerkkinä oppikirjoissa.
Matemaattinen määritelmä.
Topologin sinikäyrä voidaan määritellä sellaisen funktion "f" kuvaajana, joka saa puoliavoimen välin (0, 1] jokaisessa pisteessä "x" arvon formula_1 ja arvolla "0" arvon 0:
formula_2
Toisinaan topologin sinikäyräksi määritellään laajempi avaruus, johon kuuluvat origon lisäksi sanotun funktion kuvaajan koko origon oikealla puolella oleva osa:
formula_3
Sen topologia saadaan tason topologiasta relatiivitopologiana.
Ominaisuuksia.
Kun muuttuja "x" lähestyy nollaa, sen käänteisluku 1/"x" kasvaa rajatta. Tästä sekä sinifunktion jaksollisuudesta seuraa, että funktion y = sin (1/x) nollakohtia ovat kaikki muotoa
formula_4
olevat luvut, missä "n" on mielivaltainen kokonaisluku. Näin ollen 0 on funktion nollakohtien kasautumispiste. Funktiolla ei kuitenkaan ole raja-arvoa origossa, sillä olipa formula_5 &gt; 0 kuinka pieni positiivinen kokonaisluku tahansa, avoimella välillä formula_6, ja myös välillä formula_7), funktio saa kaikki reaalilukuarvot väliltä [-1, 1], vieläpä jokaisen niistä äärettömän monta kertaa. Tämä ilmenee käyrän heilahtelujen tihenemisenä origon läheisyydessä. Koska raja-arvoa ei ole, tämä funktio ei ole myöskään jatkuva origossa.
Topologisena avaruutena topologin sinikäyrä "T" on yhtenäinen, mutta ei polkuyhtenäinen, sillä origoa ei voida yhdistää polulla käyrän muihin pisteisiin. "T" ei myöskään ole lokaalisti yhtenäinen origossa.
Topologin sinikäyrä "T" voidaan muodostaa lokaalisti kompaktin avaruuden kuvana jatkuvassa kuvauksessa, mutta se itse ei ole lokaalisti kompakti. Olkoon "V" joukko formula_8 ja määritellään funktio "f": "V" -&gt; "T" seuraavasti:
formula_9
formula_10, kun formula_11.
Tällöin joukko "V" on lokaalisti kompakti ja funktio on jatkuva, mutta "T" ei ole lokaalisti kompakti origossa.
"T":n topologinen ulottuvuus on 1.
Muunnelmia.
Topologin sinikäyrästä on olemassa muunnelmia, joilla on muita mielenkiintoisia ominaisuuksia.
Suljettu topologin sinikäyrä voidaan määritellä lisäämällä topologin sinikäyrään sen kosketuspisteiden joukko eli pisteiden (0,-1) ja (0,1) välinen jana formula_12. Se on samalla topologin sinikäyrän sulkeuma. Tämä joukko on suljettu ja rajoitettu ja näin ollen Heinen–Borelin lauseen mukaan kompakti avaruus, mutta sillä on muutoin samankaltaisia ominaisuuksia kuin topologin sinikäyrällä: se on yhtenäinen, mutta ei lokaalisti yhtenäinen eikä polkuyhtenäinen.
Laajennettu topologinen sinikäyrä määritellään lisäämällä suljettuun topologin sinikäyrään vielä pisteiden (0,1) ja (1,1) välinen jana formula_13. Topologisena avaruutena se on polkuyhtenäinen, mutta ei lokaalisti yhtenäinen.
Varsovan ympyrä saadaan lisäämällä suljettuun topologin sinikäyrään kaari, joka yhdistää pisteen (0, -1) pisteeseen (1, sin 1). Tämä avaruus ei ole kutistuva, vaikka sen kaikki homotopiaryhmät ovat triviaaleja.
Hautalammi (Tampere)

Hautalammi (myös Hautalampi) on Pirkanmaalla Tampereen Messukylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Hautalammi on osa Viinikanojan valuma-aluetta.
Maantietoa.
Lampi on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Se sijaitsee aivan Aakkulanharjun pohjoisrinteen juurella teollisuusalueella. Lammen eteläpuolella kulkee rantaa hipova seututie 339. Lampi on Kaukajärveltä alkunsa saavan laskuojan läpivirtausjärvi. Laskuoja yhtyy Vuohenojaan ennen laskemistaan Iidesjärveen. Lammen rantaviivan pituus on 350 metriä, ja se muodostuu teollisuustontin pihamaasta ja harjun rinteestä.
Historiaa.
Vuoden 1953 peruskartassa lampi on suon ympäröimänä jäänyt peltoaukean ja Aakkulanharjun väliin. Peltojen valtaoja on silloin myös Kaukajärven laskuoja. Lammen itäpuolella sijaitsee teollisuusrakennus, jonka laajennus ja liittäminen rautatiehen on tapahtunut ennen vuoden 1960 peruskarttaa. Seututie ilmaantui vuoden 1975 peruskarttaan, ja harjulle oli myös alettu rakentaa asuintaloja.
Lannepisto

 
Lannepisto eli lumbaalipunktio on keskeinen aivojen lääketieteellinen tutkimustoimenpide, joka suoritetaan yleensä neurologiselle potilaalle. Käytännössä se otetaan ohuella neulalla puhdistetun ihon läpi alimmista lannerangan selkänikamaväleistä, jonne selkäydin ei ulotu. Tutkimuksella selvitetään, onko selkäydinnesteessä eli likvorissa verta tai onko sen proteiini- tai hiilihydraattikoostumus poikkeava. Tärkeä on mahdollisten bakteerien olemassaolo ja herkkyys antibiooteille. Myös vasta-aineita voidaan määrittää. Potilas on istuallaan tai kylkimakuulla selkä köyryasennossa piston aikana. Pistoskohta on mahdollista puuduttaa, jos epäillään ettei puudutuspiikki tee kipeämpää kuin itse pistos. Tosin pistäjä voi osua alaraajoihin tai sukuelimiin menevään hermotukseen, mikä käy hetkellisesti kipeästi. Ikävämpi sivuvaikutus on suhteellisen yleinen lumbaalipäänsärky, joka tulee osalle potilaista. Tämän voi hoitaa veripaikalla, jos se jatkuu pitkään. Mikäli aivopaine on koholla, lumbaalipunktiota ei tehdä, jottei aivokudos lähde hernioitumaan eli liikkumaan kallosta ulos. Tämän vaaran lääkäri eliminoi tutkimalla silmänpohjat, joista mahdollisen aivopaineen nousun voi havaita. Vastasyntyneillä punktiota ei voi tehdä lanteeseen, koska heillä selkäydin ulottuu sinne asti, vaan tutkimus tehdään niskakuopasta. Joillakin henkilöillä on joko selän kulumasta tai leikkauksesta johtuen mahdotonta suorittaa tutkimusta normaalilla tavalla.
Jerwin Ancajas

Jerwin Ancajas (s. 1. tammikuuta 1992) on filippiiniläinen ylemmän kärpässarjan nyrkkeilijä ja hallitseva IBF liiton maailmanmestari. 
Nyrkkeilyura.
Anjacas aloitti nyrkkeilyuransa vuonna 2009. Ensimmäisen mestaruusvyönsä - WBO Asia Pacific Youth Super Flyweight Titlen Anjacas voitti Rex Titolta vuonna 2011 mutta menetti sen heti seuraavassa ottelussa Mark Anthony Geraldolle enemmistöpäätökseen päättyneessä ottelussa vuonna 2012. Anjacas kohosi IBF liiton hallitsevaksi mestariksi voittamalla kaksitoistaeräisessä ottelussa McJoe Arroyon kaikin tuomariäänin.
Krister Savonen

Krister Savonen (s. 19. toukokuuta 1994) on peliuransa lopettanut suomalainen salibandypelaaja ja maailmanmestari. Hän edusti suurimman osan urastaan seurajoukkuetasolla tamperelaista Classicia.
Savonen oli mukana maailmanmestaruuden voittaneessa Suomen joukkueessa Riian MM-kilpailuissa 2016 sekä Prahan MM-kisoissa 2018. Hänet valittiin myös vuodelle 2021 siirrettyihin Helsingin MM-kisoihin mutta jäi turnauksesta pois, koska ei ehtinyt toipua syyskuussa F-Liigan ottelussa saamastaan aivotärähdyksestä. Joulukuussa 2021 Savonen ilmoitti, ettei pelaa enää kaudella 2021–2022.
Savonen ilmoitti lopettavansa uransa 3.5.2022. Lopettamisensa jälkeen hän on kärsinyt erilaisista neurologisista oireista ja mielenterveysongelmista. Hän asuu nykyään Sveitsissä ja toimii siellä salibandyvalmentajana ja salibandytarvikkeiden myyjänä.
Ruotsalainen salibandylehti "Innebandymagazinet" valitsi Savosen maailman toiseksi parhaaksi miespelaajaksi vuosina 2017 ja 2018.
Fosforiini

Fosforiini eli fosfiniini tai fosfabentseeni (C5H5P) on heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdiste on pyridiinin fosforianalogi.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa fosforiini on väritöntä nestettä. Yhdiste on rakenteeltaan tasomainen ja se on aromaattinen, mutta heikommin aromaattinen verrattuna pyridiiniin. Fosforiini reagoi pyridiiniä herkemmin elektrofiilien kanssa. Yhdiste muodostaa helposti komplekseja siirtymämetallien kanssa ja metalli koordinoituu joko fosforiatomiin tai aromaattiseen rengassysteemiin. Fosforiini voi reagoida sykloadditiolla alkyynien kanssa.
Fosforiinia voidaan valmistaa 1,4-pentadiyynin reaktiolla dibutyylistannaanin kanssa ja tuotteena muodostuu 1,1-dibutyylistannasykloheksa-2,5-dieeniä. Tämä syklinen välituote reagoi fosforitrikloridin kanssa muodostaen heterosyklisen fosforiyhdisteen. Tästä yhdisteestä eliminoituu vetykloridia emäksen kuten DBU:n vaikutuksesta. Toinen tapa on kuumentaa vinyylidiallyylifosfiinia noin 700 °C:n lämpötilaan.
Weltcup-Piste Panorama

Weltcup-Piste Panorama on laskettelurinne Zauberberg Semmeringin talviurheilukeskuksessa Spital am Semmeringin ja Semmeringin kunnissa Itävallassa.
Weltcup-Piste Panorama tunnetaan ennen kaikkea alppihiihdon maailmancupin naisten tekniikkalajikilpailujen isäntäpaikkana, joita varten se rakennettiin 1990-luvun puolivälissä.
Air Afrique

Air Afrique oli panafrikkalainen lentoyhtiö. Suurin osa lentoyhtiön omistajista oli Länsi-Afrikkan valtiot. Se perustettiin Länsi- ja Keski-Afrikan kansalliseksi lentoyhtiöksi, sillä monilla alueen mailla ei ollut mahdollisuutta perustaa omaa lentoyhtiötä. Air Afriquen pääkonttori oli Abidjanissa, Norsunluurannikolla ja se oli Kansainvälinen ilmakuljetusliitton- ja Ranskan unionin ATAF:in jäsen.
Air Afriquen alamäki alkoi jo 1980-luvulla mutta se pysyi vielä pitkään Länsi-Afrikan hyvämaineisimpana lentoyhtiönä, jopa koko Afrikan viidenneksi parhaimpana. Ilmailualan korruptio, huolimattomuus ja alamäki syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen ajoi Air Afriquen kriisiin, josta se ei enää selviytynyt. Lentoyhtiö lakkautettiin tammikuussa 2002. Air Afriquen seuraajaksi tuli Afrinat International Airlines. Sekään ei menestynyt ja sen toiminta lopetettiin 2004.
Historia.
Alkuvaiheet.
Air Afrique perustettiin helmikuussa 1960, Air Francen ja Union Aéromaritime de Transportin (UAT) uudeksi tytäryhtiöksi Afrikan sisäistä liikennettä varten. Uusi yritys rekisteröitiin syyskuussa 1960 nimellä "Air Afrique (Société de Transports Aériens en Afrique)". Ensimmäisessä frankofonisten maitten kokouksessa, lokakuussa 1960 Norsunluurannikon presidentti, Félix Houphouët-Boigny ehdotti että näillä mailla olisi yksi ja sama "päälentoyhtiö". Seuraavassa kokouksessa yksitoista edustajaa hyväksyi ehdotuksen. Gambia, Ghana ja Mali päättivät olla projektin ulkopuolella koska näillä mailla oli oma suunnitelma jonka he tekivät yhdessä Neuvostoliiton kanssa. 
Yrityksen perustaminen tapahtui kolmannessa kokouksessa joka järjestettiin Yaoundéssa vuoden 1961 alkupuolella. "Air Afrique (Société de Transports Aériens en Afrique)" muutti nimensä "Société pour le Développement du Transport Aérien en Afrique (SODETRAF)". SODETRAF ja ne yksitoista maata jotka tukivat lentoyhtiöprojektia perustivat uuden lentoyhtiön. Sekä Air Francella ja UAT saivat uudesta lentoyhtiöstä 17%. Juuri Ranskasta itsenäistyneet valtiot: Benin, Ylä-Volta, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Norsunluurannikko, Gabon, Mauritania, Niger, Kongon tasavalta ja Senegal saisivat 66% yhtiöstä.
Cheikh Fall oli yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja 25. kesäkuuta 1961 lähtien. Air Afrique aloitti lentonsa 1. elokuuta 1961 kahdellatoista vuokratulla Douglas DC-4-potkurikoneella. 15. lokakuuta 1961 Air France siirsi yhden Lockheed Constellation-koneistaan Air Afriquen käyttöön, aloittaen Air Afriquen pitkän matkan lennot. UAT vuokrasi 1960-luvun alussa Air Afriquelle Douglas DC-6-koneita. 5. tammikuuta 1962 yhtiö vastaanotti sen ensimmäiset Boeing 707 jotka se oli vuokrannut Air Francelta. 707:t olivat Air Afriquen ensimmäiset suihkukoneet jolla se lensi mannerten-välisiä lentoja. Joulukuussa samana vuonna se tilasi kaksi uutta Douglas DC-8-konetta.
Dinguiraye

Dinguiraye on kaupunki Fouta Djallonin tasangon itäreunalla Guinean keskiosassa Faranahin alueen Dinguirayen prefektuurissa. Sen asukasluku oli 47 207 (2014). 
Kaupunki oli aikoinaan imaami Umar Tallin hallintokeskus, jonka johtama pyhä taistelu (jihad) synnytti Nigerjoen laaksoon vuosina 1850-93 vallinneen Tukulorivaltakunnan. 
Nykyään Dinguirayesta on maantieyhteys muun muassa Siguirin ja Dabolan kaupunkeihin. Dinguiraye on keskeinen kauppapaikka riisille, hirssille, maapähkinöille ja karjalle, joita seudun väestö tuottaa. Lähistöltä kaivetaan myös kultaa.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1999

Vuoden 1999 yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin Hamarissa, Norjassa 6.–7. helmikuuta 1999. Kisapaikka oli Olympiahalli. Saksan Gunda Niemann-Stirnemann luisteli maailmanennätyksen sekä 5 000 metrillä että yhteispisteissä ja Alankomaiden Rintje Ritsma yhteispisteissä.
Maimu Berg

Maimu Berg (vuoteen 1969 "Seping", 1969–1979 "Vahing"; s. 27. elokuuta 1945 Tallinna) on virolainen kirjailija, kriitikko, kääntäjä, toimittaja ja poliitikko.
Berg toimi kansanedustajana Riigikogussa vuosina 2011–2015. Hän edusti Viron sosiaalidemokraattista puoluetta.
Elämäkerta.
Berg valmistui vuonna 1963 Tallinnan 20. keskikoulusta (nykyinen Tallinna Ühisgümnaasium) ja jatkoi tämän jälkeen opintojaan Tarton yliopistossa. Hän opiskeli ensin virolaista filologiaa, josta valmistui vuonna 1968. Vuonna 1986 hän valmistui toimittajaksi. 
Berg aloitti työuransa Tarton yliopiston kirjastossa, jossa hän työskenteli vuosina 1969–1974. Vuosina 1974–1990 hän oli toimittajana Neuvosto-Viron ainoassa muotilehdessä "Siluett", mistä hän on kirjoittanut teoksessaan "Muotitalo". Hän on ollut pitkään Suomen Viron-instituutin kulttuurisihteeri.
Yksityiselämä.
Berg oli vuosina 1969–1979 naimisissa kirjailija, psykiatri Vaino Vahingin kanssa. Heidän tyttärensä Julia Laffranque toimii tuomarina Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa.
2 Wolves

2 Wolves on suomalainen metalliyhtye jonka musiikkityylissä yhdistyvät deathmetal, doom-metal ja gothic metal.
Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia.
Yhtyeen uusin albumi (...Our Fault) julkaistiin keväällä 2019.
Historia.
2010–2014.
Aleksi Susi sekä Niko Pennanen perustivat 2 Wolvesin Lappeenrannassa vuonna 2010. Vuonna 2011 yhtye julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Gentlemen, Pleasen. Pennanen soitti levyllä rumpuja sekä bassoa, Susi taas hoiti laulun sekä muut soittimet.
Debyyttialbumin julkaisun jälkeen yhtyeeseen liittyivät laulaja Ilkka Valkonen, kitaristi Ossi Viren sekä basisti Toni Rantala. Viisihenkinen ryhmä julkaisi toisen albumin Men of Honour jo samana vuonna 2012. Albumin julkaisun jälkeen yhtye soitti ensimmäiset live-esiintymisensä.
2014–2016.
Alkuvuonna 2014 Valkonen lähti yhtyeestä, joka päätti olla etsimättä hänelle korvaajaa. Tämän jälkeen Susi alkoi laulaa murinalaulut ja Viren puhtaat osuudet. Vuonna 2015 yhtyeen kokoonpanossa tapahtui useita muutoksia. Samana vuonna se julkaisi kolmannen studioalbuminsa Shelterin.
Shelterin julkaisun jälkeen kokoonpanossa tapahtui taas useita muutoksia ja yhtye piti taukoa ja etsien uusia soittajia.
Valkonen liittyi takaisin riveihin ja yhtye alkoi valmistautua ensimmäiseen Euroopan kiertueeseen.
Syyskuussa 2016 yhtye soitti yhdeksän konsertin mittaisen Euroopan kiertueen.
Guéckédou

Guéckédou on kaupunki ja prefektuurikeskus Guinean kaakkososan Nzérékorén alueen Guéckédoun prefektuurissa lähellä Liberian ja Sierra Leonen rajoja. Sen väkiluku oli 79,140 (1996), mutta on sittemmin laskenut 66 761 asukkaaseen (2014). 
Kaupunki sijaitsee Guinean ylänköseudun metsäisellä alueella (Metsä-Guinea). Seudulla asuu erityisesti kisejä. Guéckédou on risteyspaikkakunta Sierra Leonen Kailahusta, Kissidougousta ja Macentasta saapuville maanteille. Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotannon, kuten riisin, kahvin, kolapähkinöiden, palmuöljyn ja siementen kesksisenä kauppapaikkana. Kaupungissa on muun muassa valtionsairaala, palmuöljy- ja saippuatehdas sekä roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1951). 
2000-luvun alussa Guéckédou oli ympäröivine lähiseutuineen taistelujen näyttämönä, kun rajan takaa läheisestä Liberiasta tulleet kapinalliset hyökkäsivät useasti Guinean armeijaa vastaan. Seudulla asuu lukuisia lähivaltioiden levottomuuksia paenneita pakolaisia.
Kaupungin lähellä sijaitsevaa kylää pidetään vuonna 2013 alkunsa saaneen Länsi-Afrikan ebolaepidemia 2014 leviämisen alkupaikkana.
The Party Ain’t Over Yet

The Party Ain’t Over Yet... on englantilaisen rockyhtyeen Status Quon järjestyksessään 27. albumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2005 levymerkillä Sanctuary Records.
Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 18.
Tarton tuomiokirkko

Tarton tuomiokirkko, aiemmin "Dorpatin tuomiokirkko", ("Tartu toomkirik", , saks.:" Dorpater Domkirche") on raunioitunut kirkko Virossa Tartossa. Se ei enää ole kirkollisessa käytössä. Sen torneissa on Tarton yliopiston museo. Se on ainoa keskiaikainen kaksitorninen kirkko Virossa. Kirkkoa rakennettiin pitkän ajan kuluessa, todennäköisesti 1200-luvulta ja 1500-luvun alkupuolelle. Se tuhoutui Liivinmaan sodassa. Tornit avattiin matkailijoille 2005.
Historia.
Tartossa Emajoen niemen mäellä Toomemäellä oli ollut virolaisten rakentama linnoitus, jonka saksalaiset tuhosivat 1224. Sen paikalle rakennettiin piispanlinna, "castrum Tarbate", ja saman mäen toiselle nyppylälle tuli tuomiokirkko.
Tarton hiippakunta oli perustettu 1200-luvun alussa, ja ensimmäiset piispat olivat Hermann von Buxhöwden 1224–1248 ja Alexander 1263–1268.
Riian piispa Albert nimitti veljensä Hermannin juuri perustetun hiippakunnan piispaksi. Alexander on käyttänyt itsestään myös titteliä Karjalan piispa, mutta sen taustasta ei ole tietoa.. Kun Riiasta tuli 1255 arkkihiippakunta, Tarton piispa jäi sen alaiseksi. Tarton piispalla oli myös maallinen valta, toisin kuin Tallinnan.
Ensimmäisten piispojen aktiivisen toiminnan aikana alkoi Virossa myös kirkkojen rakentaminen. Kirjallisia merkintöjä Tarton tuomiokirkon rakentamisen alun ajankohdasta ei ole, mutta se on sijoitettu noin 1280-luvulle. Seurakunnista on mainintoja jo 1200-luvun ensimmäiseltä puoliskolta. Kuoriosa ja keskilaiva olivat käytössä ainakin 1299. Korkea kuori ja pääpilarit valmistuivat lopulliseen kokoonsa vasta 1470-luvulla. Myös kaksoistornit rakennettiin 1400-luvun jälkipuoliskolla. Tornien korkeus oli 66 metriä. Kirkko nimettiin Pietarille ja Paavalille. Kirkon ympärille tuli hautausmaa ja asuntoja. Kirkon ja linnan suojaksi rakennettiin muuri. Vuoden 1300-tienoilla Tarttoon perustettiin dominikaaniluostari.
Kirkko kärsi pahoja vaurioita 1500-luvulla Liivinmaan sodassa, ja sen holvit romahtivat 1600-luvun alussa. Tornit madallettiin 1763 keskilaivan korkuisiksi, ja rakennelma suunniteltiin tykkien alustaksi.
Kun Tarton yliopisto avattiin tauon jälkeen uudelleen 1800-luvun alussa, katedraalin kuori kunnostettiin 1806 yliopiston kirjastoksi. Kuori jaettiin kolmeksi kerrokseksi. Suunnitelman teki yliopiston saksalaissyntyinen arkkitehti Johann Wilhelm Krause. Kirkon keskiosa ja tornit jätettiin raunioiksi. Sittemmin kirjasto muutti uuteen rakennukseen, ja tilat siirtyivät yliopiston museon käyttöön ("Tartu Ülikooli ajaloomuuseum").
Torneista on näköala yli Toomemäen rinteen kaupunkiin. 1800-luvun lopulla pohjoiseen torniin asennettiin vesisäiliö huolehtimaan Toomemäellä olevien yliopiston rakennusten ja lähiseudun vedentarpeesta. Raunioiden tuhon estämiseksi on niiden konservointi aloitettu 2000-luvun alussa.
Lola (Guinea)

Lola on kaupunki ja prefektuurikeskus Guinean kaakkososan Nzérékorén alueen Lolan prefektuurissa lähellä Liberian rajaa. Sen väkiluku oli 47 995 vuonna 2014. 
Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee Guinean kaakkoisosan metsäisellä alueella (Metsä-Guinea).
HMS Keelhaul

HMS Keelhaul on vuonna 2013 perustettu suomalainen heavy metal -yhtye Oulun Haukiputaalta. Se koostuu jäsenistä Tomi Kurtti (laulu), Markus "Maake" Lukkarila (kitara), Tuomas "Ponkko" Puhakka (kitara), Janne "Faabio" Korpi (basso) ja Kimmo Korva (rummut).
Yhtye on tunnettu merihenkisestä teemastaan pukeutumisessa ja joissain yhtyeen kappaleissa.
Historia.
Aluksi vuonna 2013 Maake, Ponkko ja Faabio harjoittelivat Maaken autotallissa ilman vokalistia ja rumpalia ja pian he pyysivät Tomia liittymään yhtyeeseen, koska kaikki jäsenet tunsivat tämän jo entuudestaan.
He harjoittelivat ja soittivat cover-kappaleita muun muassa Bullet For My Valentinelta ja Avenged Sevenfoldilta, sekä Maaken tekemiä kappaleita ja yrittivät löytää rumpalia tuloksetta, kunnes he keksivät pyytää ystäväänsä Kimmoa liittymään yhtyeeseen ja HMS Keelhaulin kokoonpano oli valmis.
Esiintyessään paikallisissa pubeissa ja ravintoloissa he saivat paikallista suosiota kohtalaisesti ja päättivät aloittaa EP:n äänittämisen.
EP "Catch You When You Fall (In Love)" julkaistiin syksyllä 2015 ja myi hyvin paikallisesti, muttei saavuttanut suurempaa huomiota.
Tämän jälkeen yhtye päätti aloittaa täyspitkän albumin äänitykset, koska omaa varteenotettavaa materiaalia oli kirjoitettu jo riittävästi.
"Anchord"-albumi julkaistiin 9. joulukuuta 2016 Inverse Recordsin kautta. Albumi on saanut enimmäkseen hyviä arvosteluja.
Alarik Häggblom

Elmar Alarik Häggblom (14. maaliskuuta 1914 Vårdö, Ahvenanmaa – 7. toukokuuta 1995 Maarianhamina) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut poliitikko ja opettaja. Hän toimi Ahvenanmaan maakuntahallitusta johtavana maaneuvoksena 1972–1979.
Häggblom valmistui filosofian maisteriksi 1939. Hän toimi lehtorina Ahvenanmaan merenkulkuoppilaitoksen koneteknillisellä osastolla 1948–1967 ja Ahvenanmaan teknillisessä koulussa 1968–1972. 
Häggblom oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen jäsenenä 1953–1964, varamaaneuvoksena 1965–1967 ja maakuntapäivien edustajana 1967–1972 sekä 1979–1983. Hän oli maakuntapäivien puhemiehenä 1971–1972 ja maaneuvoksena hän toimi 1972–1979.
Evald Häggblom

Robert Evald Häggblom (6. joulukuuta 1905 Vårdö, Ahvenanmaa – 29. elokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut kansakoulunopettaja, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja.
Häggblomin vanhemmat olivat maanviljelijä, kauppalaivuri Anders Robert Edvard Häggblom ja Amanda Emilia Sundström. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1929 Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista ja toimi opettajana Brändössä Ahvenanmaalla 1929–1969.
Häggblom oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1966–1976. Hän edusti Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Häggblom kuoli kesken edustajakautensa, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Gunnar Häggblom. Evald Häggblom toimi myös Ahvenanmaan maakuntapäivien varapuhemiehenä ja Åländsk samlingin puheenjohtajana. Hän oli kunnallispolitiikassa Brändön kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja sihteerinä. Häggblom oli lisäksi saaristoasiain neuvottelukunnan jäsenenä.
Olbernhau

Olbernhau on kaupunki itäisessä Saksassa Saksin vapaavaltiossa. Se sijaitsee Erzgebirgen vuoristossa aivan Tšekin rajalla. Kaupungin asukasluku oli 11 320 vuoden 2016 lopussa.
Olbernhau on perinteistä Erzgebirgen vuoriston kaivosaluetta. Siellä on myös paljon alueelle tyypillisiä puusepänverstaita, joissa valmistetaan käyttö- ja koriste-esineitä sekä leluja, sekä niitä myyviä pieniä liikkeitä. Kaupungin symboleja ovatkin puusta valmistetut pähkinänsärkijä, Olbernhaun ratsastaja ja piparkakkunainen. Symbolit ovat esillä Olbernhaun joulumarkkinoilla ensimmäisestä adventista helmikuun alussa olevaan kynttilänpäivään saakka. 
Liikenne.
Kaupunkiin pääsee Erzgebirgsbahnin junalla Chemnitzistä, joka on noin tunnin junamatkan päässä.
Gunnar Häggblom

Gunnar Bertel Häggblom (31. toukokuuta 1917 Saltvik – 18. huhtikuuta 2010 Saltvik) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut ylikonstaapeli, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja. 
Häggblomin vanhemmat olivat maanviljelijä Konrad Severus Häggblom ja Aina Vilhelmina Isaksson. Hän kävi kansakoulun ja 1936 maamieskoulun sekä suoritti 1949 ylikonstaapelikurssin. Häggblom oli nuorena merillä ja oli sitten pari vuotta linja-autonkuljettajana. Hän toimi nuorempana poliisikonstaapelina Maarianhaminassa 1938–1939 ja Sundin nimismiespiirissä 1939–1942. Häggblom oli sitten vanhempana poliisikonstaapelina 1942–1949, ylikonstaapelina Saltvikissa 1949–1977 sekä Sundin piirin vt. nimismiehenä 1971–1972. 
Häggblom oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1976–1983 edustaen Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan kesken edustajakautensa kuolleen Evald Häggblomin tilalle. Gunnar Häggblom oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä 1955–1979 ja toimi maakuntapäivien varapuhemiehenä. Hän oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen ja Åländsk samlingin keskushallituksen jäsenenä. Kunnallispolitiikassa Häggblom oli Saltvikin kunnanvaltuuston jäsenenä 1942–1987 ja toimi myös Saltvikin kunnanhallituksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Häggblom oli lisäksi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaaleissa.
Olbernhaun ratsastaja

Olbernhaun ratsastaja ("Olbernhauer Reiterlein") on puusta valmistettu koriste-esine. 
Olbernhaun kauppiaat esittelivät keinuratsastajan yleisölle ensi kerran Leipzigin messuilla vuonna 1782. 
Maailmantalouden kriisi ja suuri lama 1930-luvulla toi mukanaan köyhyyttä ja ahdinkoa myös Erzgebirgen vuoristoseudulle, ja leikkikaluteollisuuden tuotanto lakkasi lähes kokonaan. Talvella 1933-1934 perustettiin Talviapujärjestö auttamaan tilannetta. Erzgebirgen lelutehtailijat saivat tehtäväksi valmistaa ”talviapumerkkejä”. Niitä myytiin valtakunnan erilaisissa tapahtumissa ja rahankeräysten yhteydessä 20 pennin hinnalla. Merkeistä saatu tuotto käytettiin hädänalaisten auttamiseen. 
Talviapumerkit olivat puisia, värikkäästi koristeltuja noin 3 cm läpimitaltaan olevia rintamerkkejä. Niissä kuvattiin enkeleitä, joulukuusia, joulupukkeja ja toisinaan myös satumaailman hahmoja. Vuoden 1935 merkkiin haluttiin aivan erityinen kuva-aihe. Olbernhaunilainen lelutehtailija Max Korb valitsi sellaiseksi keinuhevosen ratsastajineen. Menestys oli valtava ja Olbernhaun pienestä ratsastajasta tuli Saksassa maankuulu hahmo. 
Vuonna 1968 ratsastajaa alettiin ensi kerran valmistaa sarjatuotantona pienenä koriste-esineenä. Olbernhaun ratsastaja on nykyisin Erzgebirgen alueen puuleluvalmistajien liiton virallinen tuotemerkki. Sitä on jäljitelty moneen tarkoitukseen, mutta alkuperäisiä ratsastajia valmistetaan edelleen ainoastaan Olbernhaun puutaidepajoissa.
Kurmitsansara

Kurmitsansara ("Carex stenolepis", syn. "Carex grahamii", "Carex vesicaria" var. "alpigena") on monivuotinen, sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa jonkin verran kiiltosaraa ("Carex saxatilis") sekä luhtasaraa ("Carex vesicaria"), ja on toisinaan tulkittu myös niiden risteymäksi. Kurmitsansaran tähkät ovat kuitenkin niin hyvin järjestäytyneet, toisin kuin useilla muilla sararisteymillä, että kurmitsansara luetaan usein omaksi lajikseen.
Kurmitsansaran varret ovat karheita ja voivat kasvaa puolimetrisiksi asti. Kurmitsansaran lehtien tyvitupet ovat purppuranpunaiset ja lehdet ovat litteitä sekä noin viisi millimetriä leveitä, tasaleveitä ja tyypillisesti vartta pidempiä. Kurmitsansaran kukinnossa on tavallisesti kaksi hedetähkää ja kaksi tai kolme emitähkää. Hedetähkistä ylempi on yleensä selvästi suurempi kuin alempi ja alempi tähkä voi olla osittain emikukallinen. Emitähkät ovat yleensä 2–3 cm pitkiä ja tähkien alin tukilehti on iso. Emikukat ovat kolmeluottisia. Tähkäsuomut ovat teräväkulmaisia, reunoilta mustanruskeita, keskeltä vaaleampia ja kärjistään usein valkoisia. Pullakot ovat noin viisi millimetriä pitkiä, kullanruskeatäpläisiä tai kokonaan mustanruskeita ja niissä on selvästi kaksikärkinen, kapea suuota. Kurmitsansaran pullakot ovat suuremmat kuin kiiltosaralla, ja kiiltosaran lehdet ovat kouruiset, kun kurmitsansaralla ne ovat litteät. Luhtasaran emitähkät ovat puolestaan suurempia kuin kurmitsansaralla ja pullakot väriltään vihreitä tai kullanruskeita, kun kurmitsansaralla ne ovat suurelta osin mustanruskeita.
Kurmitsansara on harvinainen ja se kasvaa tunturialueilla kalkkipitoisilla kosteilla turvemailla. Suomessa kurmitsansaraa tavataan lähes pelkästään Käsivarren Lapin kärjessä. Muualta Lapista on myös muutamia vanhoja sekä tuoreempia havaintoja.
Eric Trump

Eric Frederick Trump (s. 6. tammikuuta 1984 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen liikemies, hyväntekeväisyyden harrastaja ja TV-persoona. Hän on Donald Trumpin ja Ivana Zelníčkován kolmas lapsi, ja johtaa Trump Organizationia yhdessä veljensä Donald Jr.:n kanssa. Lisäksi hän on perustanut Eric Trump Foundationin ja omistaa sen ohella Trump Wineryn sekä 18 golfklubia.
Eric Trump on esiintynyt isänsä "Diili"-televisiosarjassa 25 jaksossa vuosina 2010–2015.
"The New York Observer" -lehti nimesi Eric Trumpin 20 tärkeimmän nuoren hyväntekeväisyyden harrastajan joukkoon vuonna 2013 ja "Wine Enthusiast Magazine" luovutti hänelle samana vuonna ”vuoden nouseva tähti” -palkinnon.
Tausta.
Eric Frederick Trump syntyi New Yorkissa 6. tammikuuta 1984. Hän on kolmas liikemies Donald Trumpille ja malli Ivana Trumpille syntyneistä lapsista; hänellä on isoveli Donald Jr. ja isosisko Ivanka. Vuonna 1991 Donald ja Ivana Trump erosivat.
Hän valmistui Pottstownissa, Pennsylvaniassa lähellä Philadelphiaa sijaitsevasta Hill Schoolista vuonna 2002, ja toimi myöhemmin sen hallituksessa vuoteen 2013 saakka.
Ura.
Eric Trump liittyi isänsä Trump Organization -yritykseen. Hän toimii sen varatoimitusjohtajana yhdessä veljensä ja sisarensa kanssa. Vuonna 2006 Eric Trump perusti Eric Trump Foundationin, yleishyödyllisen säätiön, jonka tarkoituksena on kerätä rahaa vakavasti sairaille lapsille.
Yksityiselämä.
Trump on ollut naimisissa aiemman pitkäaikaisen tyttöystävänsä, itseään kahta vuotta vanhemman Lara Yunaskan kanssa 8. marraskuuta 2014 lähtien. Yunaska on "Inside Editionin" apulaistuottaja.
Beyla

Beyla on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean kaakkoisosassa Nzérékorén alueen Beylan prefektuurissa. Kaupungin asukasluku oli 32 212 (2014, vuonna 1996: as.). 
Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee metsävaltaisessa Metsä-Guineassa, ja sieltä johtaa maantie etelään aluekeskus Nzérékoréeen ja pohjoiseen naapurialueen keskukseen Kankaniin. Kaupungin perustivat kauppiaat 1200-luvulla orjien ja kolapähkinöiden keräilypaikaksi. Nykyään siellä myydään seudun maataloustuotantoa (riisiä, karjaa, tupakkaa, kahvia, palmuöljyä ja siemeniä. Beyla on sairaala sekä tupakka- ja tulitikkutehdas. Jonkin verran saadaan vesistöjen aikoinaan kasaamia timantteja läheiseltä timanttikaivokselta Bounoudoun luota. Seutua asuttaa islaminuskoinen väestö. Läheisillä Simandouvuorilla on rautamalmiesiintymiä.
Jääpallon Venäjän mestaruussarja 1993–1994

Venäjän jääpallon mestaruussarja pelattiin toista kertaa kaudella 1993–1994. Sarja pelattiin kahdessa maantieteellisesti jaetussa alkulohkossa. Lohkojen neljä parasta pääsivät pudotuspeleihin. Mestaruuden voitti Ekaterinburgin SKA.
Alkusarja.
Länsilohko.
Alma-Atan Dynamo vetäytyi sarjasta kahden ottelun jälkeen, ja sen pelaamat ottelut mitätöitiin.
Jatko-ottelut.
Finaalit.
SKA Ekaterinburg voitti Venäjän mestaruuden.
Sijat 15.–20..
Arktik-Servis vetäytyi jatko-otteluista.
Karsintasarja.
Neljä parasta selviytyivät seuraavan kauden mestaruussarjaan.
Dabola

Dabola on kaupunki ja prefektuurinsa hallintokeskus Guinean keskiosassa Faranahin alueen Dabolan prefektuurissa. Sen asukasluku oli 38 464 (2014). 
Kaupunki sijaitsee Fouta Djallonin tasangon itäreunalla lähellä Tinkissojoen Bouka-haaraa. Dabola on Conakry–Kankan rautatien varrella lähellä Mamoun, Kouroussan ja Faranahin maanteiden risteystä. on kauppapaikka alueella tuotetulle riisille, maapähkinöille, hirssille ja karjalle. Siellä on maapähkinäöljyn tuotantolaitos. Ympäröivä seutu on pääosin savannia ja sijaitse keskimäärin 300 merenpinnan yläpuolella.
Macenta

Macenta on kaupunki Guinean kaakkoisosassa Nzérékorén alueen Macentan prefektuurissa. Kaupungin asukasluku oli 65 755 (2014, vuonna 1996: 47 360 as.). 
Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee metsävaltaisessa Metsä-Guineassa noin 620 metriä merenpinnan yläpuolella, Nzérékorésta Guéckédouhun johtavan maantien varrella. Se on seutunsa maataloustuotteiden johtava kauppapaikka, jossa myydään teetä, kahvia, riisiä, kassavaa, kolapähkinöitä, palmuöljyä ja siemeniä. Kaupungissa on teentuotantolaitos (vuodelta 1968), maatalouden tutkimusasema, saha ja useita toisen asteen kouluja.
Fria

Fria on teollisuuskaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Frian prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 61 582 (2014). Väestön enemmistö on susuja.
Fria tunnetaan alumiiniteollisuuskaupunkina. Lähistöllä sijaitsee Konkouréjokeen rakennettu Amaria-pato. Seudun bauksiittimalmiesiintymät löydettiin vuonna 1954 ja alumiinin vientikuljetukset rautateitse aloitettiin vuonna 1960 pääkaupunki Conakryyn kautta (maanteitse etelään 88 km, rautateitse matka on pidempi).
Kaupunki on prefektuurinsa hallintokeskus ja myös seudun kaupallinen keskus. Siellä toimii tasavallan suurin teknillinen oppilaitos. Kaupungissa on myös sairaala, urheilustadion, moskeija ja roomalaiskatolinen kirkko (vuodelta 1959). 
Nykyään kaupungin pohjoisosissa toimii alumiiniteollisuuskonserni Rusal, joka jalostaa guinealaisesta bauksiitista jatkotuotteita. Vuonna 2006 tehtyjen kauppojen jälkeisten kiistojen takia jalostustoiminta oli tosin välillä katkolla.
Kérouané

Kérouané on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean kaakkoisosassa Kankanin alueen Kérouanén prefektuurissa. Sen asukasluku oli 36 314 (2014; 15 499 as. vuonna 1996).
Kaupunki sijaitsee Beylasta Kankaniin johtavan maantien varrella. Se on paikallisten maataloustuotteiden (riisi, hirssi, karja) kaupankäynnin keskus. Ympäröivä seutu on pääosin savannia ja sitä asuttavat enimmäkseen islaminuskoinen väestö. Seudun jokiuomiin keräytyneitä timantteja on kaivettu 1950-luvulta lähtien ja seudun itäosan Simandouvuorilla on rautamalmia.
Kouroussa

Kouroussa on kaupunkikunta ja samannimisen prefektuurin hallintokeskus Kankanin alueella Guineassa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 85 kilometriä Kankanista länteen. Kunnassa arvioitiin olevan 51 100 asukasta vuonna 2023.
Maantiede.
Kouroussan kunnan pinta-ala on 256 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Sanguianan, pohjoissa Koumanan, idässä Babilan ja etelässä Kinieron ja Banfélén kuntiin ja aliprefektuureihin sekä lounaassa Faranahin alueeseen. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa.
Seudun ilmasto on sudanilais-guinealainen. Vuotuinen sademäärä on 1 500 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun. Keskilämpötila on 26,6 astetta. Huhti-toukokuussa lämpötila nousee 36–37 asteeseen.
Kasvillisuus on metsä-, pensas- ja ruohosavannia sekä jokivarsien galleriametsiä. Köyhtynyt eläinkunta käsittää muun muassa simpansseja, muurahaiskäpyjä, virtahepoja ja pahkasikoja. Alueella sijaitsee Ylä-Nigerin kansallispuisto.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Kouroussan prefektuuriin kuuluu kaupungin lisäksi 11 kuntaa ja aliprefektuuria: Babila, Balato, Banfélé, Baro, Cissela, Douako, Doura, Kiniero, Komola-Koura, Koumana ja Sanguiana. Prefektuurissa oli arviolta 303 700 asukasta vuonna 2018. Kouroussan kuntaan kuuluu 10 kaupunginosaa ja piirikuntaa sekä 29 sektoria.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kaupungissa on myös animisteja ja kristittyjä.
Historia.
Ennen siirtomaa-aikaa Kouroussa toimi kauppakaravaanien pysähdyspaikkana. Siellä kävi myös René Caillié matkallaan kohti Timbuktua. Ranskalaisten valloitettua alueen paikkakunnasta tuli hallintopiirin keskus vuonna 1893. Sen taloudellinen merkitys perustui Conakryn–Nigerin rautatiehen, jolta oli laivayhteys Bamakoon. Kaupunki on sittemmin taantunut, mutta uutta nousua odotetaan kulta- ja uraaniesiintymien hyödyntämisestä.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kouroussan kautta kulkee Conakrysta Kankaniin johtava maantie RN2, josta haarautuu RN31 Kissidougouun.
Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja, kaupankäyntiä ja kullankaivua. Nigerjoen tulvatasangoilla viljellään varsinkin riisiä. Myytäväksi kasvatetaan cashewpähkinöitä ja mangoja. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siipikarja ja vähäisessä määrin aasit ja siat. Toreilla myydään maataloustuotteita, hunajaa ja kalaa. Kultaa kaivetaan perinteisin menetelmin. Teollisuutta ei ole lainkaan.
Palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu, lukio, kaksi terveyskeskusta, sairaala sekä kaksi nuoriso- ja kulttuuritaloa. Kaupungissa on sähköverkko. Vesihuollon taso on heikko.
Matkailu ja nähtävyydet.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat kirjailija Camara Layen kotitalo, seudun kansanperinnejuhlat ja pienet kultakaivokset. Kaupungissa on vaatimattomia majoituspalveluja, mutta matkailu sinne on vähäistä.
Ylä-Senegal

Ylä-Senegal () oli Ranskan sotilasalue nykyisen Malin länsiosassa vuosina 1880–1890.
Senegalin kuvernöörin Louis Brière de l’Islen perustama Ylä-Senegal oli Ranskan ensimmäinen hallintoalue nykyisen Malin alueella. Sen päällikkönä toimi Senegalin kuvernöörin alainen ylikomendantti. Ylä-Senegalin ylikomendantteja olivat muun muassa Gustave Borgnis-Desbordes (vuoteen 1883), Joseph Gallieni (1886–1888) ja Louis Archinard (vuodesta 1888). Alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Médinestä Kayesiin vuonna 1881.
1880-luvun aikana ranskalaiset laajensivat valloittamaansa aluetta Nigerjoelle ja ryhtyivät rakentamaan rautatietä Kayesista Koulikoroon. Vuonna 1890 alue nimettiin Ranskan Sudaniksi, joka sai siviilihallinnon vuonna 1893.
Ylä-Senegal ja Keski-Niger

Ylä-Senegal ja Keski-Niger () oli Ranskan siirtomaa-alue Ranskan Länsi-Afrikassa vuosina 1899–1902.
Ranskan Länsi-Afrikan uudelleenjärjestelyn yhteydessä entinen Ranskan Sudanin hallinto lakkautettiin ja osa sen alueesta liitettiin muihin siirtomaihin. Beylan, Dinguirayen, Kankanin, Kissidougoun, Kouroussan ja Siguirin piirit liitettiin Guineaan, Bounan, Kongin ja Odiennén piirit Norsunluurannikkoon ja Koualan ja Sayn piirit Dahomeyhin. Ranskan Sudanin muista alueista muodostettiin Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin hallintoalue. Se jakautui yhteen siviilialueeseen ja aluksi kahteen, vuodesta 1900 kolmeen sotilasalueeseen, joiden keskuksina toimivat Timbuktu, Bobo Dioulasso ja Zinder. Siviilihallinnon päällikkönä toimi kenraalikuvernöörin edustaja Kayesissa. Sotilasalueiden komentajat olivat sotilasasioissa suoraan kenraalikuvernöörin, mutta siviiliasioissa hänen edustajansa alaisia. Siviili- ja sotilasalueilla oli myös yhteinen budjetti.
Siviilialueen tilalle perustettiin vuonna 1902 Senegambia ja Niger, jonka yhteyteen kuuluivat myös Timbuktun ja Bobo Dioulasson sotilasalueet.
Ylä-Senegal ja Niger

Ylä-Senegal ja Niger () oli Ranskan Länsi-Afrikkaan kuulunut Ranskan siirtomaa vuosina 1904–1920. Se käsitti nykyisten Malin ja Burkina Fason valtioiden alueet.
Siirtomaa muodostettiin 18. lokakuuta 1904 Senegambian ja Nigerin alueesta, johon liitettiin Ranskan Länsi-Afrikan toinen eli Bobo Dioulasson sotilasalue. Ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta muodostettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin alainen Nigerin sotilasalue. Senegambian ja Nigerin alueeseen kuuluneet Senegaljoen vasemman rannan protektoraatit liitettiin Senegaliin.
Ylä-Senegal ja Niger oli aikaisemmasta poiketen Ranskan Länsi-Afrikan federaatioon kuulunut siirtomaa, jolla oma hallintonsa. Sen johtajana toimi Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alainen varakuvernööri. Siirtomaan pääkaupunki siirrettiin vuonna 1908 Kayesista Bamakoon.
Timbuktun alue ja Gaon piiri liitettiin vuoden 1911 alussa Nigerin sotilasalueesta Ylä-Senegaliin ja Nigeriin. Seuraavan vuoden alussa voimaan tullut asetus erotti sotilasalueen Ylä-Senegalin ja Nigerin yhteydestä ja asetti sen suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Ylä-Voltasta muodostettiin erillinen siirtomaa vuonna 1919.
Ylä-Senegal ja Niger sai takaisin vanhan nimensä Ranskan Sudan 4. joulukuuta 1920. Virallisten nimien rinnalla tätä nimitystä oli käytetty koko ajan.
Guinean aluejako

Guinean alue jaetaan tarkastelutavasta riippuen joko luonnonmaantieteellisesti (neljään osaan) tai aluehallinnollisesti. 
Luonnonmaantieteellinen aluejako.
Guinean neljä luonnonmaantieteellistä aluetta () ovat (Huom. aluenimillä on ollut aiemmin Guineaa laajempia historiallisia merkityksiä):
Tätä (alkujaan) luonnonmaantieteellistä jakoa käytetään laajalti Guinean tilastoissa muitakin yhteiskunnan ominaisuuksia kuvattaessa. Tämä aluejako käy ilmi oheisesta kartasta.
Aluehallinnon ylin taso.
Guinean aluehallinnon ylin taso muodostuu yhdestä kuvernementista (, pääkaupunki Conakry) ja seitsemästä hallinnollisesta alueesta ():
Aluehallinnon toinen taso.
Aluehallinnon toisella tasolla Guinea jakautuu pääkaupunki Conakryn muodostamaan erityisalueeseen ja 33 prefektuuriin (). Prefektuurit jakautuvat edelleen aliprefektuureiksi, joita vuonna 2014 oli yhteensä 305. Myös luonnonmaantieteellinen aluejako voidaan muodostaa prefektuurien pohjalta. Oheinen taulukko sisältää perustiedot Guinean prefektuureista ja kutakin vastaavan luonnonmaantieteellisen alueen.
Pape Badiane

Pape Badiane (10. helmikuuta 1980 Boulogne-Billancourt – 24. joulukuuta 2016) oli ranskalainen koripalloilija.
Isona laitahyökkääjänä pelannut Badiane pelasi vuodet 2000–2003 Clevelandin osavaltionyliopistossa ja edusti tämän jälkeen ammattilaisurallaan ranskalaisseuroja. Badiane voitti Ranskan mestaruuden vuonna 2007, Ranskan cup-mestaruuden vuonna 2009 ja Ranskan liigacup-mestaruuden vuosina 2007 ja 2009. Hänet valittiin kolmesti, vuosina 2006, 2007 ja 2009, Ranskan pääsarjan tähdistöotteluun.
Badiane pelasi Ranskan miesten maajoukkueessa 23 ottelua ja kuului Ranskan kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Espanjan EM-kilpailuissa 2007.
Badiane päätti ammattilaisuransa loukkaantumiseen mutta jatkoi pelaamista alemmilla sarjatasoilla siirryttyään työskentelemään informaatioteknologian pariin. Hänen kaksi pikkusisarustaan olivat myös ammattilaiskoripalloilijoita. 24. joulukuuta 2016 Badianen ilmoitettiin kuolleen 36-vuotiaana auto-onnettomuudessa.
Tyronn Lue

Tyronn Jamar Lue (s. 3. toukokuuta 1977 Mexico, Missouri) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Nebraskaa yliopistosarjassa edustanut Lue varattiin NBA:han vuonna 1998 23. varausvuorolla. Luen varannut Denver Nuggets luopui hänestä jo varauspäivän iltana, ja Lue edusti ensimmäiset kolme NBA-kauttaan Los Angeles Lakersia voittaen NBA-mestaruudet vuosina 2000 ja 2001. Lakersin lisäksi Lue edusti vuodet 1998–2009 kestäneellä NBA-pelaajaurallaan kuutta eri seuraa, pisimpään Atlanta Hawksia vuosina 2004–2008.
Vuodesta 2009 Lue toimi NBA:ssa apuvalmentajana, ensin Boston Celticsissä ja myöhemmin Lakersissa. Vuonna 2014 hän siirtyi valmentamaan Cleveland Cavaliersin organisaatioon nousten joukkueen päävalmentajaksi kesken kauden tammikuussa 2016. Luen valmentama ja muun muassa LeBron Jamesin tähdittämä Cavaliers ylsi heti keväällä 2016 historialliseen NBA-mestaruuteen voitettuaan loppuotteluissa Golden State Warriorsin.
Poitiers Basket 86

Poitiers Basket 86 on koripalloseura Ranskan Poitiersista.
Vuonna 2004 perustettu seura on pelannut pääasiassa Ranskan kahdella korkeimmalla sarjatasolla. Seuraa ovat edustaneet muun muassa Evan Fournier ja Pape Badiane.
Sangarédi

Sangarédi (myös muodossa Sangaredi) on kaivoskaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Bokén prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 76 425 (2014). 
Sangarédi tunnetaan lähistönsä suurista bauksiittimalmin esiintymistään, joiden hyödyntäminen aloitettiin vuonna 1973. Seudulle on myös rakennettu malminjalostusta (alumiinioksidiksi eli aluminaksi) Guinean valtion ja yhdysvaltalainen alumiiniteollisuuskonserni Alcoan ja brittiläis-australialaisen Rio Tinto Alcanin yhteistyönä (yhteisyritys Compagnie des Bauxites de Guinee, CBG). Suuri osa seudun bauksiitista viedään jalostustuotteina ulkomaille Kamsarin satama- ja teollisuuskaupungista, jossa toimii myös bauksiitin jalostamo.
Faranah

Faranah on kaupunki Nigerjoen yläjuoksun varrella Guinean keskiosassa Faranahin alueen Faranahin prefektuurissa. Sen asukasluku oli 77 918 (2014; vuonna 1996 vain 34 472 as.). 
Kaupunki on perustettu 1890-luvulla Ranskan tukikohdaksi malilaisen sotilasjohtaja Samory Tourén vastaisessa taistelussa. Kaupungista johtavat maantiet Dabolaan ja Kissidougouhun. Faranah on kauppapaikka alueella tuotetulle riisille, karjalle, palmuöljylle ja siemenille. Siellä on sairaala ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1948). Faranahin lentoasema sijaitsee kantakaupungista länteen.
Kaupungin lounaispuolella on kahvin ja palmuöljun tuotantoalue, josta saa myös alkunsa Nigerjoki (alkupää nimeltään "Dioliba").
Mamou

Mamou on kaupunki Guinean keskiosassa Mamoun alueen Mamoun prefektuurissa. Sen väkiluku oli 83 008 (2014). 
Mamou perustettiin vuonna 1908 kokoomapaikaksi siitä 201 kilometriä lounaaseen sijaitsevan pääkaupunki Conakryyn johtavalle radalle. Kaupunki sijaitsee Conakry–Kankan -rautatielinjan varrella ja on myös maanteiden risteyspaikkakunta, jonne saapuvat tiet Kindiasta, Dalabasta, Dabolasta ja Faranahista. Se on ympäröivän seudun maataloustuotteiden kauppapaikka, jossa myydään muun muassa riisiä, karjaa, sitrushedelmiä, banaania, tomaattia ja mangoja. Seudun vientituotteisiin kuuluvat banaanit, hedelmämehut ja appelsiiniöljy (eteerinen öljy). Kaupungissa toimii elintarviketeollisuutta ja maan ensimmäinen saha. Siellä on useita sairaaloita (yleissairaala, psyykkinen sairaala, leprasairaala) toisen asteen oppilaitos, säähavaintoasema, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1948).
Ympäröivä alue on pääosin savannia ja muodostaa osan Fouta Djallonin tasangosta. 
Mamousta 42 kilometriä koilliseen sijaitsee Timbo, joka toimi 1700- ja 1800-luvuilla Fouta Djallonin tasavallan johdon (, islaminuskoisia poliittisia, uskonnollisia ja sotilasjohtajia) hallintokeskuksena.
Kamsar

Kamsar on satamakaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Bokén prefektuurissa, Atlantin valtameren rannalla. Kaupungin väkiluku oli 113 350 (2014). 
Kamsar tunnetaan suurena guinealaisen alumiiniteollisuusyhtiö Guinea Alumina Corporation (GAC) ja Guinean valtion yhdessä amerikkalaisen Alcoan ja brittiläis-australialaisen Rio Tinto Alcanin kanssa perustaman kaivos- ja vientiyrityksen (yhteisyritys Compagnie des Bauxites de Guinee, CBG) käyttämän bauksiittimalmin ja sen jalostustuotteiden (kuten alumiinioksidi) vientisatamana.
Labé

Labé on kaupunki Guinean Labén alueen Labén prefektuurissa. Se on Labén alueen hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 141 730 (2014).
Kaupunki sijaitsee Fouta Djallonin tasangolla linnuntietä runsas 250 kilometriä pääkaupunki Conakrystä koilliseen. Kaupunki sijaitsee noin 1 050 metriä merenpinnan yläpuolella. Labé on maanteiden risteyspaikka, jonne saapuu maantie Mamousta, Senegalin rajalta ja Malin, Touguén ja Télimélén kaupungeista. Kaupungin pohjoisosassa on maan sisäiseen liikenteeseen käytetty Labén lentoasema.
Dialonke-kansa perusti kaupungin 1720-luvulla ja se nimettiin heidän päällikkönsä "Manga Labé"n mukaan. Kaupungista muodostui 1700- ja 1800-luvulla tärkeä Fouta Djallonin valtakunnan poliittinen ja kaupallinen keskus.
Nyttemmin se on tärkeä alueellinen kauppapaikka tiheästi, pääosin muslimiuskoisten fulanien asuttaman alueen maataloustuotteille (karja, riisi, hirssi, sitrushedelmät). Labé on suuri appelsiinikaupan koontikeskus, josta hedelmät rahdataan kuorma-autoilla Senegalin Dakariin ja Mamoun kaupungin tuoremehupakkaamoon. Kaupunki tuottaa vientiin myös appelsiini-, sitruuna- ja jasmiiniöljyä (eteerisiä öljyjä), joita käytetään saippuan ja parfyymien valmistuksessa. Labéssa on sairaala, useita toisen asteen kouluja, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema.
Kindia

Kindia on kaupunki Guinean länsiosassa Kindian alueen Kindian prefektuurissa. Sen asukasluku oli 170 557 (2014). Seudun suurin väestöryhmä ovat islaminuskoiset susut ja fulanit.
Kaupunki sijaitsee 112 kilometriä maan pääkaupungista Conakrysta koilliseen. Kindia on risteyspaikka Mamoun, Télimélén ja Sierra Leonen Makeniin kaupungeista saapuville maanteille. 
Kindia perustettiin vuonna 1904 keräilypisteeksi Conakryn–Nigerin rautatien varrelle. Nykyään se on alueensa maataloustuotannon (kuten riisin, karjan, banaanien, ananaksien, sitrushedelmien, palmuöljyn ja siementen) keskeinen kauppakeskus. Seudulta viedään hedelmiä ja Gmelina-suvun puista tuotettua puutavaraa (jota käytetään tulitikkuihin ja rasioihin) Conakryyn. Kaupungissa toimii kansallinen maatalousalan oppilaitos (The National School of Agriculture, 1961), valtiollinen hedelmäntutkimuslaitos (Institute of Fruit Research, 1961) ja koepuutarha. 
Viereisestä Friguiagbén aliprefektuurista, noin 13 kilometriä Kindiasta lounaaseen, on löydetty bauksiittiesiintymä, ja sinne on perustettu yksi Guinean useista alumiiniteollisuudelle raaka-aineita tuottavista kaivoksista.