tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rattikelkkailu talviolympialaisissa 2018

Rattikelkkailussa kilpaillaan Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa 18. – 25. helmikuuta Alpensia Sliding Centressä.
Rattikelkkailussa on yhteensä kolme tapahtumaa: miesten ja naisten kaksikot sekä miesten nelikko.
Nigeria osallistui ensimmäistä kertaa talviolympialaisiin, kun maa sai paikan rattikelkkailun naisten kaksikkoon. Kyseessä oli myös ensimmäinen kerta, kun afrikkalainen maa osallistuu olympialaisissa rattikelkkailuun.
Aikataulu.
Seuraavassa listassa on kaikkien kolmen tapahtuman aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
Osallistuminen.
Isäntämaa Etelä-Korealle on varattu paikka kaikkiin tapahtumiin. Miesten kaksikkoon otetaan 29 paria, miesten nelikkoon 29 joukkuetta ja naisten kaksikkoon 19 paria. Miehiä on näin ollen 130 ja naisia 40. Miehissä kolmella maalla saa olla kolme joukkuetta yhdessä tapahtumassa, kuudella maalla kaksi ja viidellä yksi joukkue per tapahtuma. Naisissa vastaavasti kahdella maalla saa olla kolme paria, neljällä maalla kaksi paria ja kahdella maalla yksi pari. Paikat jaettiin 14. tammikuuta 2018 olevan rankinglistan perusteella.
Terbiumgalliumgranaatti

Terbiumgalliumgranaatti (TGG, Tb3Ga5O12) on keinotekoinen silikaattimineraali, joka kuuluu granaattien ryhmään. Se sisältää harvinaista maametallia terbiumia sekä puolijohde galliumia. Tämä rakenne toimii Faradayn ilmiöön perustuvana Faradayn rotaattorina, jota käytetään optisena erottimena lasertekniikassa. TGG:llä on korkea Verdetin vakio (-40 rad·T-1m-1 1 064 nm ja -134 rad·T-1m-1 632 nm alueella), mikä on noin kaksi kertaa suurempi kuin terbiumilla doupatulla lasilla. Materiaali myös kestää hyvin laserien tuottamaa tehoa vaurioitumatta.
Skeleton talviolympialaisissa 2018

Skeletonissa kilpailtiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa 15.–17. helmikuuta Alpensia Sliding Centressä.
Skeletonissa oli kaksi tapahtumaa, miesten ja naisten kilpailu.
Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+9).
Aikataulu.
Seuraavassa listassa on molempien tapahtumien aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
Osallistuminen.
Etelä-Korealle oli varattu paikka sekä miesten että naisten kilpailuun. Näiden lisäksi miesten kilpailuun jaettiin 29 paikkaa ja naisten kilpailuun 19 paikkaa, jolloin osallistuja on yhteensä 50. Maakohtaisia rajoituksia oli sekä miesten että naisten kilpailussa. Miehissä kolme maata sai lähettää kolme urheilijaa, kuusi maata kaksi urheilijaa ja viisi maata yhden urheilijan. Naisissa vastaavasti kaksi maata sai lähettää kolme urheilijaa, neljä maata kaksi urheilijaa ja kaksi maata yhden urheilijan. Paikat jaettiin 14. tammikuuta 2018 olevan maailmanrankingin perusteella.
Osallistujat.
Kisoihin osallistui 50 urheilijaa 21:stä eri maasta: osallistujien lukumäärä ilmoitettu sulkeissa maan perässä.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1962

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1962 pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. 
Naisten Mestaruussarja.
Joensuu ja Lapua putosivat sarjasta.
Mestarit: Marjatta Lepistö, Tuula Salonen, Anja Ilonen, Anja Niemi, Sirpa Ikonen, Terttu Kämäräinen...
Air Florida

Air Florida oli yhdysvaltalainen halpalentoyhtiö, joka perustettiin syyskuussa 1971. Yhtiö aloitti toimintansa 1972. 
Air Florida lakkautettiin vuonna 1984.
Laivasto.
Air Floridan laivastoon kuului 1984:
Taitoluistelu talviolympialaisissa 2018

Taitoluistelussa kilpailtiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa 9.–23. helmikuuta Gangneung Ice Arenalla.
Taitoluistelussa oli yhteensä viisi tapahtumaa: miesten ja naisten kilpailut, pari- ja joukkuekilpailu sekä jäätanssi.
Aikataulu.
Seuraavassa listassa on kaikkien viiden tapahtuman aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
Osallistuminen.
Taitoluisteluun otettiin yhteensä 148 urheilijaa: 30 miestä, 30 naista, 20 paria (40 urheilijaa) sekä 24 jäätanssiparia (48 urheilijaa). Jokaiseen tapahtumaan yksi olympiakomitea pystyi lähettämään maksimissaan kolme osallistujaa eli yhteensä 18 urheilijaa. Maakiintiöt jaettiin taitoluistelun vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailuiden ja vuoden 2017 CS Nebelhorn Trophyn tulosten pohjalta.
Yhdistetty talviolympialaisissa 2018

Yhdistetyssä kilpailtiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa 14.–22. helmikuuta Alpensia Ski Jumping Centressä ja Alpensian maastohiihtokeskuksessa.
Yhdistetyssä oli yhteensä kolme tapahtumaa: miesten normaali- ja suurmäenkilpailut (molemmissa 10 km hiihto) sekä joukkuekilpailu.
Saksa saavutti yhdistetyn kilpailuissa kaikki kolme kultamitalia.
"Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+9)."
Aikataulu.
Seuraavassa listassa on kaikkien kolmen tapahtuman aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
Osallistuminen.
Yhdistettyyn oli varattu 55 paikkaa. Yksi olympiakomitea pystyi lähettämään maksimissaan viisi urheilijaa. Etelä-Korealle oli varattu yksi paikka. Minimivaatimuksena oli kuitenkin, että urheilijalla oli uraltaan vähintään yksi yhdistetyn maailmancupin tai GP-osakilpailun piste tai vähintään yksi piste yhdistetyn Continental Cupista 1. heinäkuuta 2016 ja 21. tammikuuta 2018 väliseltä ajalta. Maakohtaiset kiintiöt määräytyivät yhdistetyn maailmancupin kausien 2016–2017 ja 2017–2018 (21. tammikuuta 2018 saakka) perusteella.
Twin Fantasy

Twin Fantasy on yhdysvaltalaisen indie rock -yhtye Car Seat Headrestin kuudes studioalbumi, jonka se julkaisi omakustanteena Bandcamp-sivustolla 2. marraskuuta 2011. Albumi on saavuttanut kulttimaineen, koska 4chan ja Reddit -sivustot toivat albumille ja yhtyeelle julkisuutta. Yhtyeen laulaja Will Toledo ilmoitti yhtyeen julkaisevan uusintapainoksen albumista Matador Records levy-yhtiön kautta 6. helmikuuta 2018. Uusintapainos ilmestyi kuitenkin vasta 16. helmikuuta 2018.
Kokoonpano.
Kokoonpano haettu albumin "liner notes" -kohdasta:
Ferdo Livadić

Ferdo Livadić (oikea nimi Ferdinand Wiesner) (30. toukokuuta 1799 – 8. tammikuuta 1879) oli kroatialainen säveltäjä.
Elämäkerta.
Livadić syntyi Celjessä nykyisessä Sloveniassa. Hän oli 1800-luvun nationalismin keskushahmoja Kroatiassa ja maan ensimmäinen modernin ajan säveltäjä. Vuonna 1833 Livadić sävelsi Ljudevit Gajn runon "Još Hrvatska ni propala",  (suom. 'Kroatia ei ole vielä sortunut') josta tuli myöhemmin illyrian kansanliikkeen tunnuslaulu. Hän sävelsi lukuisia muita kroatian-, slovenia- ja saksakielisiä lauluja sekä marsseja, tansseja ja scherzoja. Livadićin tunnetuin sävellys on "Nocturne fis-mollissa" (1822). Häntä pidetään&lt; ensimmäisenä kroatialaisena nationalistisena säveltäjänä, ja hänen jälkiään seurasivatkin myöhemmin mm. Vatroslav Lisinski ja Ivan plemeniti Zajc. Hän kuoli 79-vuotiaana Samoborissa.
Jalkapallon Etelä-Suomen sarjan kausi 1928–1929

Jalkapallon Etelä-Suomen sarjan kausi 1928−1929 oli jatkoa kaudella 1926−1927 aloitetulle Suomen sarjalle. Taloudellisesti raskas valtakunnallinen sarja jaettiin kolmeen osaan. Muut sarjat olivat "Savon sarja" ja "Pohjanmaan sarja". Savossa pelattiin sarja-nimityksestä huolimatta karsintajärjestelmällä (cup) ja paras joukkue oli Mikkelin Kilpa-Veikot voitettuaan molempien vuosien loppuotteluissa Kuopion Palloseuran. Pohjanmaan paras joukkue oli Vaasan Palloseura. Pohjanmaalla pelattiin myös erillinen B-sarja.
Etelä-Suomen sarjan voitti Helsingin Palloseura puolustaen näin menestyksellä Karhunpyytäjä-palkintoa, jonka se edellisellä sarjakaudella oli voittanut. 
Joukkueet.
Sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, Neljä Helsingistä, kaksi sekä Turusta että Viipurista.
Lopullinen sarjatilanne.
Sarjan otteluista 12 pelattiin vuoden 1928 aikana ja loput 16 vuonna 1929. Sarja oli tarkoitus pelata loppuun kesäkuun loppuun mennessä, mutta kaksi Susien ottelua lykkääntyi myöhäiseen syksyyn. Viimeinen noista oli HPS:aa vastaan, joten sarjamestaruuden ratkeamista saatiin odottaa siihen saakka.
Sophie Hannah

Sophie Hannah (s. 1971) on brittiläinen kirjailija. Häneltä on julkaistu psykologisia rikosromaaneja, lastenkirjallisuutta ja seitsemän runokokoelmaa.
Hannah on kirjoittanut vuodesta 2014 alkaen Agatha Christien perikunnan toimeksiannosta uusia "Hercule Poirot" -tarinoita.
Kaksi Hannahin rikosromaania on sovitettu televisioon ja esitetty ITV1-kanavalla.
Hannah asuu Cambridgessä aviomiehensä ja lastensa kanssa.
Mario Duplantier

Mario Duplantier (s. 19. kesäkuuta 1981 Bayonne, Ranska) on ranskalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten ranskalaisen metalliyhtye Gojiran rumpalina ja perustajajäsenenä.
Nuoruus.
Duplantier syntyi perheeseen, jossa taide oli suuressa roolissa. Duplantier kehitti taitojaan piirtämisessä, maalaamisessa ja musiikin luomisessa jo varsin nuorena. Hän ja hänen isoveljensä, laulaja-kitaristi Joseph Duplantier perustivat Gojiran vuonna 1996.
Ura.
Duplantierin soittoa on pidetty teknisesti ja rytmisesti tarkkana. Hän käyttää pidennettyjä tuplabasariblasteja, groovaavia tomifillejä, jazz-tyyppistä tauotusta ja blast beateja. Rumpusoolot kuuluvatkin yleensä Gojiran konserttiohjelmaan. Hän soittaa myös kitaraa, ja toisinaan hän ja hänen veljensä Joseph vaihtavat paikkaa. 
Duplantier äänestettiin parhaaksi modernin metallin rumpaliksi MetalSucks-tapahtumassa huhtikuussa 2012. Hänet äänestettiin parhaaksi rumpaliksi Loudwire Music Awards -tilaisuudessa vuonna 2017. 
ks. Gojiran diskografia
Conde de Regla (1786)

Conde de Regla eli Los Meregildos oli Espanjan laivaston vuonna 1786 vesille laskettu Santa Ana -luokan 112-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Romero Lansan suunnittelema alus tilattiin 10. syyskuuta 1784 Havannasta Kuubasta, missä köli laskettiin 27. tammikuuta 1786. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1786.
Palvelus.
Alus lähti 16. kesäkuuta 1787 fregatti "Liebren" kanssa Havannasta päällikkönään Andrés Valderrama ja saapui 6. elokuuta Rotaan ja 9. elokuuta Cádiziin mukanaan 60 665 pesoa ja muita hyödykkeitä. Se lähti 7. syyskuuta Cádizista koeajoihin päällikkönään Juan de Lángara y Huarte, joka ilmoitti aluksen merikelpoisuuden olevan hyvä ja tykkipatterien olevan tehokkaita. Alus palasi 27. syyskuuta koeajoista.
Alus siirrettiin 9. tammikuuta 1788 huollettavaksi La Carracaan. Vuonna 1790 alus oli Nootkanlahden kriisissä José de Mazarredo y Salazarin lippulaivana päällikkönään Gabriel Guerra. Alkuvuodesta 1793 se lähti Cádizista päällikkönään Sebastián Ruiz de Apodaca y Eliza ja saapui 23. maaliskuuta Cartagenaan, missä aluksesta tehtiin Sardinian sotaretkelle Fernando Doiazin lippulaiva.
Helmikuussa 1797 aluksen päällikkönä oli Jerónimo Bravo, kun se oli Ranskan laivaston kontra-amiraalin Claude-Marguerite Francois Renart de Fuchsambergin, kreivi d'Amblimontin, lippulaivana. Alus osallistui 14. helmikuuta Cabo de São Vicenten taisteluun. "Conde de Reglan" miehistöstä sai surmansa yhdeksän mukaan lukien kreivi d'Amblimont. Lisäksi aluksella haavoittui 44 miehistönjäsentä, joista kuusitoista pahoin mukaan lukien aluksen päällikkö Jerónimo Bravo. Alus palasi 3. maaliskuuta Cádiziin, missä se oli saarrettuna seuraavan vuoden.
Alus lähti 6. helmikuuta 1798 Mazarredon laivaston mukana ajaakseen takaa Britannian kuninkaallisen laivaston satamaa saartaneita aluksia. Se palasi 13. helmikuuta satamaan, mistä alus lähti 12. toukokuuta 1799 Mazarredon laivaston mukana hyökätäkseen Menorcalle. Alus saapui 21. toukokuuta Cartagenaan, missä se odotti Ranskan laivaston amiraali Bruixin komentamaa laivastoa. Yhdistynyt laivasto, johon kuului 43 linjalaivaa, lähti 29. kesäkuuta merelle ja saapui 11. heinäkuuta Cádiziin. Alus lähti laivaston mukana merelle 21. heinäkuuta suunnaten Brestiin, jonne se saapui 13. elokuuta ankkuroituen redille.
Alus oli huollettavana, minkä jälkeen se siirrettiin 1806 reserviin. Sitä huollettiin uudelleen La Carracassa. Alus poistettiin alusluettelosta 14. heinäkuuta 1810 ja määrättiin romutettavaksi. Se romutettiin 1818.
Enmerkar

Enmerkar oli muinainen sumerilainen sankari ja myyttinen Urukin kuningas. Hänen uskotaan eläneen 3000-luvulla eaa. Enmerkar on Lugalbandan ja Gilgamešin ohella merkittävimpiä hahmoja säilyneissä sumerilaisissa taruissa. Enmerkar esiintyy kolmessa eepoksessa.
Eepoksessa "Enmerkar ja Arattan herra" kerrotaan, että Enmerkar on auringon jumala Utun poika. Enmerkar kadehtii Arattan kaupungin metalli- ja kivivarantoja, sillä hän haluaisi rakentaa niistä useita temppeleitä, etenkin temppelin Enki-jumalalle. Enmerkar pyytää apuun sisarataan, jumalatar Inannaa. Inannan neuvosta Enmerkar lähettää Arattan herralle uhkaavan vaatimuksen metallista ja kivistä. Arattan herra kuitenkin vaatii, että Enmerkar lähettäisi ensin Arattaan suuren määrän viljaa. Enmerkar täyttää vaatimuksen, mutta Arattan herra ei täytä omaa osaansa vaihtokaupasta. Loppuosa tekstistä ei ole säilynyt kokonaan, mutta Enmerkar on ilmeisesti lopulta voittoisa.
Eepoksessa "Enmerkar ja Ensuhkeshdanna" kerrotaan Arattan tuhosta. Arattan hallitsija Ensuhkeshdanna vaatii, että Enmerkar tulisi hänen vasallikseen. Enmerkar kieltäytyy ja julistaa olevansa jumalten suosikki ja että Ensuhkeshdannan pitäisi sen sijaan alistua Enmerkarille. Eräs pappi lupaa Ensuhkeshdannalle, että Aratta pystyy alistamaan Urukin valtansa alle. Mutta kun pappi saapuu Urukiin, vanha viisas nainen Sagburru ja kaksi jumalatar Nidaban poikaa surmaavat tämän. Kuultuaan papin kohtalosta Ensuhkeshdanna taipuu Enmerkarin vaatimuksiin.
Eepos "Lugalbanda ja Enmerkar" kertoo Lugalbandan sankarillisesta matkasta Arattaan. Eepoksen mukaan seemiläiset paimentolaiset olivat hyökänneet Urukiin. Pelastaakseen valtakuntansa Enmerkar tarvitsi Arattassa olevan Inannan apua. Enmerkar pyysi vapaaehtoisia hakemaan Inannaa, ja ainoastaan Lugalbanda suostui vaaralliselle matkalle. Lugalbanda saa Inannalta viestin välitettäväksi Enmerkarille, ja sen mukaan Enmerkarin tuli valmistaa erityisiä vesiastioita ja pyydystää outo kala eräästä joesta.
Harri Veistinen

Harri Veistinen (s. 31. joulukuuta 1975 Kiukainen) on suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka asuu Ylöjärvellä.
Elämä ja ura.
Veistinen on koulutukseltaan taiteiden maisteri. Veistinen on käsikirjoittanut televisiosarjoja. Hän sai sarjasta "Rakastuin mä luuseriin" (2005) Erikois-Venlan ja Koura-kunniamaininnan. Vuonna 2007 Veistinen sai Sokeain kuunnelmapalkinnon kuunnelmasta "Festarikesä" ja oli Laivakello-palkintoehdokkaana kirjasta "Kotitekoisen poikabändin alkeet" vuonna 2018. Lisäksi hänen lastenromaaninsa "Revontuliefekti ja oranssit tiput" oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana 2022. 
Vuonna 2016 Veistinen julkaisi nuortenromaanin "Kotitekoisen poikabändin alkeet", joka kertoo yläastetta käyvästä Rene Kolppasesta, joka yrittää olla mahdollisimman tavallinen välttääkseen kiusatuksi tulemisen. Yläasteen lopulla hän kuitenkin kyllästyy rooliinsa ja päättää pyrkiä tyttöjen suosioon perustamalla bändin.
Veistinen voitti toukokuussa 2025 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) ensi kertaa järjestetyn Valkokangas-käsikirjoituskilpailun työllään ”Valo saa odottaa”. Se on tuomariston mukaan yllättävä, viihdyttävä ja omaperäinen ”komedia elävistä ja kuolleista”. Sijoittaja Kim Väisäsen kustantama palkintosumma on 46 000 euroa.
Pertti Hietala

Pertti Vilho Antero Hietala (10. maaliskuuta 1930 Tohmajärvi – 16. kesäkuuta 2010 Karstula) oli suomalainen poliitikko ja kaupunginjohtaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1979–1991. Hän teki pitkän uran Pieksamäen kunnallishallinnossa työskennellen muun muassa kaupunginjohtajana vuosina 1965–1993.
Elämä.
Pertti Hietalan vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Teuvo Martti Hietala ja Tilda Katri Poutiainen. Hietala kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1950, jonka jälkeen hän suoritti kunnallistutkinnon ja valmistui sosionomiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta 1954. Hietala työskenteli Pieksämäen kauppalankamreerina 1954–1960, kauppalan- ja kaupunginsihteerinä 1961–1964 ja kaupunginjohtajana vuodesta 1965 lähtien. 
Hietala valittiin kansanedustajaksi vuonna 1979. Hän hoiti kaupunginjohtajan tehtäviään sivutoimisesti kahden ensimmäisen edustajakautensa ajan, kunnes jäi virkavapaalle. Hietala oli eduskuntaryhmänsä puheenjohtaja 1987-1991 ja toimi puheenjohtajana parlamentaarisessa rautatiekomiteassa, joka valmisteli Valtionrautateiden muuttamisen liikelaitokseksi. Eduskunnassa hänet muistetaan myös säännöllisistä päivätorkuistaan. Hietala jätti eduskunnan vuonna 1991 ja palasi kaupunginjohtajan virkaansa, josta jäi eläkkeelle vuonna 1993.
Hietala toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1978 ja 1982. Lisäksi hän oli muun muassa Mikkelin läänin maakuntaliiton hallituksen jäsen sekä Maakuntaliittojen keskusliiton puheenjohtaja 1985-1991. Vuonna 1984 Hietalalle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi.
Perhe.
Pertti Hietalan puoliso oli sosionomi Maire Koskinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1954. Heillä oli kolme lasta. Hietalan puolison isä oli kansanedustaja Artturi Koskinen.
John Forsberg

John Edvard Valdemar Forsberg (8. syyskuuta 1917 Maalahti – 10. maaliskuuta 2014 Vaasa) oli suomalainen poliitikko. Forsberg toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1954–1958 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Forsberg toimi Vaasan kaupunginhallituksen ja -valtuuston jäsenenä.
Forsberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1939, suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi vuonna 1949, pastoraalitutkinnon vuonna 1953 sekä pastoraalitutkinnon vuonna 1961. Työelämässä Forsberg toimi sotilaspastorina 1943, ruotsalaisen raittiustoimiston esimiehenä Vaasassa ja Suomen ruotsalaisen raittiustyön keskusliiton pääsihteerinä 1944–1951, kirkkoherran apulaisena Sulvassa 1949–1950, vt. kirkkoherrana Raippaluodossa 1950–1951, Vaasan ruotsalaisen seurakunnan ylimääräisenä pappina 1951–1960, Suomen ruotsalaisen seurakuntatyön liiton johtajana ja Församlingsbladetin päätoimittajana 1960–1966, Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana 1966–1979, Porvoon tuomiokapitulin asessorina 1967–1969 sekä kirkkohallituksen jäsenenä (kirkkoneuvos) 1970–1977.
Forsbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Edvard Alexander Forsberg ja Johanna Matilda Granlund. Forsbergin puoliso vuodesta 1942 oli lehtori Hildegard Maria Wassborr. Heillä on kolme lasta. Forsbergille myönnettiin rovastin arvonimi vuonna 1971 ja teologian kunniatohtorin arvonimi Åbo Akademilta vuonna 1974.
Passaic

Passaic [pə'seɪ.ɪk] on kaupunki Yhdysvalloissa New Jerseyn osavaltiossa Passaicin piirikunnassa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 69 781.
Passaicissä syntyneitä ovat Steely Dan -yhtyeen Donald Fagen sekä näyttelijät Zoë Saldaña, Loretta Swit ja Paul Rudd.
Dakarin–Nigerin rautatie

Dakarin–Nigerin rautatie on Dakarista Nigerjoen varrelle Bamakoon ja Koulikoroon johtava rautatie Senegalissa ja Malissa. Sen pituus on 1286 kilometriä, josta 641 kilometriä on Malissa.
Ranskan siirtomaavallan aikana rakennettu rautatie valmistui kolmessa vaiheessa. Yksityisen DSL-yhtiön Dakarin ja Saint-Louisin välinen 264 kilometrin osuus rakennettiin vuosina 1882–1885. Armeijan vuosina 1881–1904 rakentama Kayesin ja Koulikoron välinen 555 kilometrin pituinen rata yhdisti Senegal- ja Nigerjoet. Kayes ja Dakarin–Saint-Louisin välisellä radalla sijaitseva Thiès yhdistettiin 667 kilometrin pituisella osuudella vuosina 1907–1923. Samalla rakennettiin sivuradat Kaolackiin, Linguèreen ja Toubaan. Radat saivat yhteisen hallinnon vuonna 1934. Vuodesta 1947 lähtien niitä hallinnoivat Ranskan Länsi-Afrikan rautatiet, joiden keskuspaikkana toimi Thiès.
Malin liittovaltion hajottua vuonna 1960 Malin ja Senegalin välinen liikenne keskeytyi ja molemmat valtiot perustivat omat rautatiehallintonsa. Radan yhteiskäytöstä sovittiin maiden välillä vuonna 1962.
Vuosikymmenten kuluessa Dakarin–Nigerin rautatie rappeutui ja sen liikenne väheni huomattavasti. Vuonna 2003 Senegalin ja Malin hallitukset antoivat rautatien ranskalais-kanadalaisen Transrail-konsortion hoidettavaksi. Uusi toimija ei kuitenkaan onnistunut korjaamaan tilannetta, ja vuonna 2016 Mali ja Senegal perustivat yhteisen rautatieyhtiön nimeltä Dakar–Bamako Ferroviaire. Samana vuonna maat solmivat sopimuksen kiinalaisen China Railway Construction Corporationin kanssa, jonka oli määrä kunnostaa rata neljän vuoden kuluessa.
Matkustajaliikenne Dakarin ja Bamakon välillä lakkasi vuonna 2010 ja tavaraliikenne vuonna 2018. Henkilöjunat Dakarista Thièsiin lakkautettiin vuonna 2015 ja Rufisqueen vuonna 2016. Vuonna 2021 Dakarin ja Diamniadion välille avattiin 10–20 minuutin välein liikennöitävä paikallisjunayhteys Train express régional, jota on tarkoitus jatkaa Blaise Diagnen lentokentälle saakka. Bamakon ja Kayesin välisen liikenteen käynnistymistä lupailtiin jälleen maaliskuussa 2023.
Charles James

Charles James (27. huhtikuuta 1880 – 10. joulukuuta 1928) oli brittiläissyntyinen kemisti, joka teki suuren osan tutkijan urastaan Yhdysvalloissa. Hänet tunnetaan työstään alkuaine luteniumin löytäjänä vuonna 1907 (myös Georges Urbain ja Carl Auer von Welsbach löysivät tämän alkuaineen itsenäisesti) ja varhaisena harvinaisten maametallien, etenkin lantanoidien, tutkijana.
James opiskeli William Ramsayn alaisuudessa University College London yliopistossa ennen muuttoaan uudelle mantereelle, jossa hän liittyi New Hampshiren yliopistoon. Hänestä tuli New Hampshiren yliopiston professori vuonna 1906 ja kemian laitoksen esimies.
James kehitti uusia fraktionaalisen kiteytyksen menetelmiä harvinaisten maametallien erotteluun. Hän käytti näitä erottelemaan suuret määrät epäpuhdasta ytterbiumia, jota silloin luultiin yhdeksi alkuaineeksi, puhtaaksi ytterbiumiksi, tuliumiksi ja lutetiumiksi. Muut kemistit omaksuivat hänen tekniikkansa ja niitä pidettiin alan parhaina ennen ioninvaihtoon perustuvan erottelun keksimistä 1940-luvulla. Hän löysi uusia yhdisteitä neodyymille, samariumille ja europiumille ja määritti atomipainot samariumille, tuliumille ja yttriumille. James julkaisi yli 60 tieteellistä julkaisua harvinaisista maametalleista.
James tutki myös uraania ja yritti löytää elinaikanaan vielä tuntematonta alkuainetta numero 61 (myöhemmin löydetty prometium). Työ radioaktiivisten aineiden kanssa todennäköisesti johti syöpään, johon hän kuoli 48-vuotiaana.
Pyhäjokialueen kansallispuku

Pyhäjokialueen kansallispuku on pohjoispohjalainen kansallispuku. Pukualueeseen kuuluvat Pyhäjoki, Merijärvi, Oulainen, Haapavesi, Vihanti ja Kärsämäki. Pyhäjokialueella ei ole miehen kansallispukua.
Pyhäjokialueen kansallispuku.
Puvun kokosi Toini-Inkeri Kaukonen 1965 Pyhäjokialueen kotiseutuliiton ja sen kansallispukutoimikunnan toimeksiannosta. Puvun hameessa on kapeahko raidoitus lampaanruskeaa ja tiilenpunaisen eri vivahteita, liivi on tummanpunainen tai hamekankaasta tehty ja siinä on parinapit, paidassa on joko kauluskaitale tai pieni kääntyvä kaulus, puuvillaesiliina on valkea tai tummansininen, huivi on puna-valkoruutuinen, päähine on koppamyssy tyllikirjontatykillä, paljinsolki, avainkoukku ja pariavaimet. 
Pyhäjokialueen tarkistettu kansallispuku.
Pyhäjokialueen kansallispuku on tarkistettu alkujaan silloisen Oulun läänin Kotiteollisuusyhdistyksen toiminnanjohtaja Maisa Nurmiala kansallispukualan neuvojakoulutukseen kuuluvana opinnäytetyönä ja sittemmin Pyhäjokialueen kotiseutuliiton aloitteesta yhteistyössä Pohjois-Pohjanmaan käsi- ja taideteollisuusyhdistyksen kanssa Suomen kansallispukuneuvoston ohjeiden mukaan. Puvun ohjeita ja tarvikkeita myy TaitoShop Maakari. Puku on seuraavanlainen:
Päähine on suurehko tykkimyssy, jonka koppa on päällystetty punaisella silkillä. Pitsinä on kirjailtu tylli.
Paita on pellavaa tai puolipellavaa. Malliltaan väljä ja yksinkertainen eikä siinä ole etuhalkiota. Rannekkeet suljetaan lankanapilla. Paita on samanlainen kuin Siikajokilaakson naisen puvussa.
Liivi on tummanpunainen tai hamekankaasta valmistettu, malliltaan melko pitkä. Takakappaleessa reilun kokoiset körtit. Liivi kiinnitetään piilohakasilla tai parinapeilla.
Hame Kapeahko raidoitus, jossa vuorottelevat erisävyisistä punaisista ja lampaanruskeasta muodostuvat raidat.
Esiliina on joko valkoinen tai tummansininen puuvillaesiliina. Esiliinassa on pirtanauha.
Asusteet Koru on kapeakehäinen vaskinen paljinsolki. Solki ei ole välttämätön. Avainkoukku ja pariavaimet. Sukat ovat valkoiset ja yksinkertaiset. Jalkineet ovat mustat nauha- tai solkikengät, mustat avokkaat tai nahanväriset lipokkaat.
Verdetin vakio

Verdetin vakio on ranskalaisen fyysikon Émile Verdetin mukaan nimetty optinen vakio. Se kuvaa tietyn materiaalin herkkyyttä Faradayn ilmiölle. Se ei ole aito luonnonvakio, vaan riippuu tulevan valon aallonpituudesta ja optisen väliaineen lämpötilasta. Verdetin vakion yksikkö on rad·T-1m-1, koska se ilmaisee valon kiertokulmaa suhteessa magneettivuon tiheyteen (Tesloina) ja dispersioon dn/dλ (jossa aallonpituus λ metreinä; n on taitekerroin)
Korkeimmat Verdetin vakion arvot tunnetaan lantanoidi terbiumin ioneilla doupatuille laseille ja varsinkin terbiumgalliumgranaatin (TGG) kiteille. Näitä käytetään laserlaitteissa optisina erottimina. TGG-kiteiden Verdetin vakio on -40 rad·T-1m-1 1 064 nm ja -134 rad·T-1m-1 632 nm alueella, mikä on noin kaksi kertaa suurempi kuin pelkällä terbiumilla saostetulle lasilla.
Lazy Boy

Lazy Boy on skotlantilaisen rockyhtyeen Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen viidenneltä studioalbumilta "Always Ascending". Kappale julkaistiin 25. tammikuuta 2017 YouTubessa ja monissa suoratoistopalveluissa.
Singlen B-puolena julkaistiin lyhennetty radioversio kappaleesta.
Good Fridays

Good Fridays oli Kanyen ja levy-yhtiö GOOD Musicin järjestämä tapahtuma, jossa julkaistiin perjantaisin kappale mainostaakseen Kanyen tulevaa "My Beautiful Dark Twisted Fantasy" -albumia. Kappaleista vain neljä päätyi albumiin. Vuonna 2016 Good Fridays palasi mainostamaan "The Life of Pablo" -albumia.
Isopiippo

Isopiippo eli metsäpiippo ("Luzula sylvatica") on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, piippojen ("Luzula") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Isopiippo kasvaa suurina mättäinä ja sen varret voivat kasvaa noin metrinkorkuisiksi asti. Mättäiden lehdet ovat talvivihreitä, 20–30 cm pitkiä sekä yleensä yli 8 mm leveitä, kun taas varsilehdet ovat lyhyitä ja kukinnossa on myös yksi lyhyt tukilehti. Isopiipon kukinto on varren kärjessä sijaitseva sekä pienistä kukista koostuva harvahko kukkarykelmä. Isopiippo kukkii touko–kesäkuussa. Isopiipon hedelmä on mustanruskea pähkylä.
Isopiippoa ei kasva Suomessa, ja Ruotsissa sitä tavataan harvinaisena vain paikoitellen Etelä-Ruotsista, jonne se on levinnyt luultavasti ulkomailta tuodun heinänsiemenen mukana. Muuten isopiippoa tavataan Euroopassa laajalti Pyreneiltä Karpaateille sekä Isossa-Britanniassa ja Irlannissa.
Isopiippoa käytetään jonkin verran koristekasvina.
Dialassagou

Dialassagou eli Diallassagou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Senon tasangolla 50 kilometriä Bankassista maanteitse lounaaseen. Kunnassa on 22 700 asukasta (vuonna 2009).
Diallassagoun kunnan pinta-ala on 840 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bankassin piirin Léssagou Habén ja Koulongon Habén, idässä Bayen, etelässä Torin ja lännessä Séguén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella ei ole pysyviä vesistöjä.
Kuntaan kuuluu 25 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja, markoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, hevoset, aasit ja siipikarja. Diallassagoussa ja Diallayessa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Dimbal Habé

Dimbal Habé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Senon tasangolla 18 kilometriä Bankassista lounaaseen. Kunnassa on 17 700 asukasta (vuonna 2009).
Dimbal Habén kunnan pinta-ala on 635 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bankassin piirin Kani Bozonin, idässä Bankassin ja Soubalan, etelässä Léssagou Habén ja Séguén sekä lännessä Bandiagaran piirin Bara Saran kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella ei ole pysyviä vesistöjä.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat dogoneja, markoja ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami, riisi ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siat, kamelit ja siipikarja. Dimbalissa, Tiédiékandassa ja 
Garoussa pidetään viikoittaiset markkinat.
Dimbal Habén kautta kulkee Moptin ja Burkina Fason välinen maantie. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Alyn Camara

Alyn Camara (s. 31. maaliskuuta 1989 Bergisch Gladbach) on saksalainen pituushyppääjä. 196 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Camara edustaa TSV Bayer 04 Leverkusenia.
Camaran ennätys on vuonna 2013 Bad Langensalzassa hypätty 829 cm. Hän oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi karsintaan tuloksella 772 cm. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Camara jäi niin ikään karsintaan tuloksella 777 cm. Vuoden 2012 EM-kilpailuissa Helsingissä Camaran kohtalona oli jälleen karsiutuminen, nyt tuloksella 772 cm. Kesäkuussa 2015 Camara sijoittui kolmanneksi Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa tuloksella 811 cm.
Camaran äiti on saksalainen ja isä senegalilainen.
Ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Nick Miller

Nicholas ”Nick” Miller (s. 1. toukokuuta 1993 Carlisle, Cumbria) on brittiläinen moukarinheittäjä.
Glasgow’n Kansainyhteisön kisoissa 2014 Miller saavutti hopeaa tuloksella 72,99. Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa 2015 hän oli toinen heitettyään 75,91. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Miller voitti kultaa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Miller oli 11:s ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kuudes. Hän voitti kultaa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 Britannian ennätystuloksella 80,26. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli kymmenes. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 75,31. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli kuudes tuloksella 78,15. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 73,74. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 76,43. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän oli kahdeksas.
Miller on opiskellut Oklahoman osavaltionyliopistossa Yhdysvalloissa.
Miller on heittänyt painoa parhaimmillaan 23,07 metriä.
USS Woodworth

USS Woodworth (runkonumero DD-460) oli Yhdysvaltain laivaston Benson-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, jolloin se suojasi Atlantilla saattueita.
Valmistus.
Alus tilattiin San Franciscosta Kaliforniasta Bethlehem Shipbuilding Corporationilta, missä köli laskettiin 30. huhtikuuta 1941. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 29. marraskuuta kumminaan kommodori Selim E. Woodworthin käly ja otettiin palvelukseen 30. huhtikuuta 1942 ensimmäisenä päällikkönään R. C. Webb Junior.
Palvelus.
Palvelukseen oton jälkeen alus oli varustettavana ja erilaisissa koeajoissa seuraavat neljä kuukautta, minkä jälkeen se oli vuoden 1942 lopun Tyynellämerellä saattuetehtävissä. Alus vieraili lukuisissa satamissa Australian ja Guadalcanalin välillä. Tammikuussa 1943 se liitettiin Task Force 65:een, jonka mukana alus osallistui erilaisiin tehtäviin ja harjoituksiin Uusilla Hebrideillä Espiritu Santon alueella.
Marraskuussa 1945 alus siirrettiin Yhdysvaltain Atlantin laivastoon ja läpäisi Panaman kanavan matkallaan Charlestoniin Etelä-Carolinaan, jossa se huollettiin ja valmisteltiin palveluksesta poistoa varten. Alus poistettiin palveluksesta 11. huhtikuuta 1946 ja siirrettiin reserviin. Alus palautettiin palvelukseen 30. tammikuuta 1947 sijoitettuna laivaston reservin koululaivaksi. Alus siirrettiin täyteen palvelukseen 21. marraskuuta 1950, jonka jälkeen se kuului hetken 3. laivastoalueen vahvuuteen. Alus poistettiin palveluksesta 14. tammikuuta 1951 New Yorkin laivastontelakalla, jossa se valmisteltiin siirrettäväksi Italialle. Alus poistettiin alusluettelosta 22. tammikuuta 1941 ja luovutettiin 11. kesäkuuta Italian merivoimille.
Artigliere.
Italian merivoimat nimesi aluksen "Artigliereksi" runkonumerolla D553. Luovutetulla aluksella ei ollut torpedoputkia. Alus oli moottoritorpedovenelaivueiden johtoaluksena. Se poistettiin alusluettelosta tammikuussa 1971 Fletcher-luokan alusten vastaanoton jälkeen ja alus myytiin romutettavaksi.
Óscar Romero (jalkapalloilija)

Óscar David Romero Villamayor (s. 4. heinäkuuta 1992 Fernando de la Mora) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa kiinalaisseura Shanghai Greenlandia. Vasenjalkainen Romero on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Paraguayn jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Romero aloitti uransa kotimaansa pääsarjan Primera División de Paraguayn Cerro Porteñossa, jota hän edusti vuodet 2011–2014 pelaten sarjassa 90 ottelua, joissa syntyi 13 maalia. Aperturan hän voitti vuonna 2012 ja Clausuran seuraavana vuonna. Hän pelasi seuran paidassa myös Copa Libertadoresia. Tammikuussa 2015 Romero siirtyi Primera División de Argentinan Racing Clubiin. vuonna 2017 hän siirtyi kiinalaisseura Shanghai Greenlandiin mutta pelasi samana vuonna vielä vuokralla espanjalaisseura Alavésissa.
Maajoukkueura.
Romero debytoi Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2014 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki toukokuussa 2014 niin ikään ystävyysottelussa Kamerunin verkkoon. Romero kuului Paraguayn joukkueeseen myös kesän 2015 Copa Américassa. Kaikkiaan hän on pelannut 37 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Muuta.
Romeron kaksoisveli Ángel Romero on myös ammattilaisjalkapalloilija. Hän pelaa brasilialaisessa Corinthiansissa ja on pelannut myös Paraguayn maajoukkueessa.
Saavutukset.
Cerro Porteño
Kani Bozoni

Kani Bozoni eli Kani Bonzon on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Bandiagaran kalliorinteen reunalla 20 kilometriä Bankassista luoteeseen. Kunnassa on 13 100 asukasta (vuonna 2009).
Kani Bozonin kunta rajoittuu kaakossa Bankassin piirin Bankassin ja lounaassa Dimbal Habén, lännessä Bandiagaran piirin Bara Saran sekä pohjoisessa Doucoumbon ja Douroun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella ei ole pysyviä vesistöjä.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami, riisi ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnasta on maapohjainen tieyhteys Bankassiin ja Bandiagaraan. Palveluihin kuuluu yhdeksän alakoulua, kaksi yläkoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta sekä kaksi terveysasemaa. Bandiagaran kalliorinteen kylät houkuttelevat matkailijoita.
Rubia gallega

Rubia gallega on alun perin Galiciassa Espanjan pohjoisosassa jalostettu lihakarjarotu. Sen väri vaihtelee kermanvaaleasta kullanpunaiseen. 
Rotu on peräisin 500-luvulta. Sitä kasvatetaan kaikkialla Galician autonomisella alueella, mutta kolme neljäsosaa kannasta on Lugon maakunnassa.
Alkuperäistä tyyppiä tavattiin Monterosossa ja Carballinossa, ja se on kadonnut lähes tyystin. 1900-luvulla rodun jalostuksessa on käytetty myös simmentalia, sveitsin ruskeaa ja South Devonia.
Vaikka rotu on lähinnä lihakarjaa, sen maidosta tehdään Galiciassa tetilla-juustoa.
Miekkailija (elokuva)

Miekkailija on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut suomalais-virolais-saksalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Klaus Härö. Elokuvan on käsikirjoittanut Anna Heinämaa. Elokuva perustuu löyhästi virolaisen miekkailuopettaja Endel Nelisin elämään. Elokuva sijoittuu pääosin 1950-luvun alun neuvostovirolaiseen Haapsalun kaupunkiin, ja se on kuvattu Virossa. 
"Miekkailija" sai ensi-iltansa 13. maaliskuuta 2015. Se voitti parhaan elokuvan Jussi-palkinnon ja oli ehdolla myös parhaan ulkomaisen elokuvan Golden Globe -palkintoon. "Miekkailija" valittiin myös Suomen viralliseksi ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon. Elokuva pääsi vieraskielisten elokuvien shortlistille (9 elokuvan listalle, jolta valitaan ehdokkaat) mutta ei varsinaiseksi Oscar-ehdokkaaksi.
Elokuva voitti Yhdysvalloissa Stony Brookin elokuvajuhlilla parhaan kokoillan elokuvan palkinnon heinäkuussa 2016.
Tuotanto.
Heinämaa tutustui elokuvan aiheena olevaan virolaisen Endel Nelisin tarinaan miekkailuharrastuksensa kautta. Käsikirjoitusprosessin vuoksi hän otti asuntoaan vastaan velkaa, muutti Viroon ja taustoitti aihetta haastatteluilla. Hän kirjoitti käsikirjoituksensa englanniksi. Kirjoittamiseen kului kaksi vuotta, minkä jälkeen suomalainen Making Movies -tuotantoyhtiö osti käsikirjoituksen.
Mauser HSc

Mauser HSc (myös saks. Hahnlos Sellbstladung Model c, suom. "Vasaraton malli c") on saksalainen itselataava pistooli, jonka kehitti Mauser 1930-luvun lopulla. Ase kehitettiin alun perin vain siviilimarkkinoita varten, mutta toisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1939 ase otettiin armeijan palveluskäyttöön. Sodan jälkeen aseen valmistusta jatkettiin Ranskassa, kunnes Mauser aloitti tuotannon uudelleen. Tehdas myi aseen lisenssin 1970-luvulla italialaiselle yhtiölle, jossa sen valmistusta jatkettiin muutama vuosi.
Ominaisuudet.
Aseen iskuri on lähes kokonaan luistin sisällä. Asetta valmistettiin pääasiassa kaliiperissa .32 ACP, mutta muutama kappale valmistettiin .380 ACP -kaliiperilla.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1937

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1937 seitsemännen kerran. Kilpailut käytiin Ranskan Chamonix’ssa 13.–15. helmikuuta.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1938

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1938 kahdeksannen kerran. Kilpailut käytiin Sveitsin Engelbergissä 5.–6. maaliskuuta.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Koulongon Habé

Koulongon Habé eli Koulogon Habé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Sénon tasangolla 35 kilometriä Bankassista etelään. Kunnassa on 14 500 asukasta (vuonna 2009).
Koulongon Habén kunta rajoittuu kaakossa Bankassin piirin Bayen, lounaassa Dialassagoun, lännessä Léssagou Habén, luoteessa Soubalan ja koillisessa Koron piirin Dougouténé II:n kuntiin.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Koulogonissa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Jeanette Ottesen

Jeanette Ottesen Gray (s. 30. joulukuuta 1987 Kongens Lyngby, Lyngby-Taarbækin kunta) on tanskalainen uimari.
Ottesen voitti 100 metrin vapaauinnin maailmanmestaruuden Shanghaissa 2011. Hän jakoi kultamitalin valkovenäläisen Aljaksandra Herasimenjan kanssa ajalla 53,45. Hän voitti 50 metrin perhosuinnin maailmanmestaruuden Barcelonassa 2013 ajalla 25,24. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa 50 ja 100 metrin perhosuinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lyhyen radan MM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 50 metrin perhosuinnissa, kolme viestikultaa, yhden MM-hopean ja seitsemän pronssia. Pitkän radan EM-kilpailuissa hän on saavuttanut kaksi kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia, lyhyen radan EM-kilpailuissa kahdeksan kultaa, kymmenen hopeaa ja kymmenen pronssia.
Christian Blum

Christian Blum (s. 10. maaliskuuta 1987 Neubrandenburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 100 metrillä. 179 senttimetriä pitkä ja 62 kilogrammaa painava Blum edustaa TV Wattenscheid 01 -seuraa.
Blum voitti hopeaa 60 metrin juoksusta vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta ajalla 6,58. Vuonna 2005 Blum saavutti pikaviestistä kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista Liettuan Kaunasista.
Ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Gjallarhorn (torvi)

Gjallarhorn () on skandinaavisessa mytologiassa esiintyvä torvi. Torvi kuuluu Asgårdin vartija Heimdallille. Heimdall käytti torvea varoittaakseen muita aasalaisia, jos vihollinen lähestyi Asgårdia tai kertoakseen jumalien lähestyvän. Kun torven ääni kuuluu, tiedetään ragnarökin alkavan. Sen ääni kuuluu kaikkialle maailmassa.
Ennen minneapolislaisen amerikkalaisen jalkapalloseuran Minnesota Vikingsin kotiottelujen alkamista kotijoukkue kutsutaan sisälle soittamalla gjallarhornia.
C. J. McCollum

Christian James ”C. J.” McCollum (s. 19. syyskuuta 1991 Canton, Ohio) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura New Orleans Pelicansia. Pelipaikaltaan 193-senttinen ja 91-kiloinen McCollum on heittävä takamies tai pelintekijä.
Ura.
Yliopistotaso.
McCollum edusti yliopistotasolla Lehigh’n yliopiston joukkuetta, jonka paidassa hänet valittiin kahdesti yliopistosarjan vuoden pelaajaksi, vuosina 2010 ja 2012. Hänet valittiin myös kolmesti sarjan tähdistöjoukkueeseen, vuosina 2010, 2011 ja 2012.
NBA.
Portland Trail Blazers varasi hänet numerolla kymmenen . Tammikuussa 2014 McCollum siirtyi NBA Development Leaguen Idaho Stampedeen, jossa hän pelasi vain muutaman päivän ennen paluutaan Portlandiin. Hän debytoi NBA:ssa 8. tammikuuta 2014 Orlando Magicia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan McCollum teki 38 pelissä 201 pistettä pistekeskiarvon ollessa 5,3. Kaudella 2014-2015 McCollum pelasi 62 ottelussa tehden 424 pistettä. Pistekeskiarvo oli 6,8.
Kaudella 2015–2016 McCollum valittiin .
Muuta.
Myös McCollumin isoveli Errick McCollum on ammattilaiskoripalloilija. Kaudella 2018-2019 Errick McCollum pelaa Venäjällä UNIKS Kazanissa.
McCollum on kiinnostunut journalismista ja on kirjoittanut NBA:sta monelle eri nettisivulle. Hänellä on myös podcast nimeltään "Pull Up with CJ McCollum".
Léssagou Habé

Léssagou Habé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Sénon tasangolla 40 kilometriä Bankassista lounaaseen. Kunnassa on 15 600 asukasta (vuonna 2009).
Léssagou Habén kunta rajoittuu pohjoisessa Bankassin piirin Dimbal Habén ja Soubalan, idässä Koulongon Habén, etelässä Dialassagoun ja lännessä Séguén kuntiin.
Kuntaan kuuluu 22 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Léssagoussa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat neljä alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus, kaksi koraanikoulua ja terveysasema.
Heinz Schöbel

Heinz Schöbel (14. lokakuuta 1913 Leipzig – 26. huhtikuuta 1980 Leipzig) oli itäsaksalainen urheilujohtaja ja Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen.
Heinz Schöbelin isä oli leipzigilainen metallityöläinen. Kansakoulun käynnin rinnalla hänellä oli urheilussa jalkapallo tärkein harrastus. Hän pelasi jalkapalloa Saksan työläisten voimistelu- ja urheiluliitossa (ATSB). Koulunkäynnin jälkeen hän kouluttautui kotikaupungissaan vuosina 1928–1931 kirja-alalle. Hän toimi sen jälkeen kirjakustannusalalla aina sodan syttymiseen asti. Hän palveli Saksan armeijassa tykistön kersanttina vuosina 1939–1945.
Toisen maailmansodan jälkeen hänestä tuli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) jäsen, joka itäisen Saksan osalta muodosti kommunistien kanssa Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) vuonna 1946. Vuonna 1949 hän perusti Leipzigiin kirjakustantamon toimien sen johtajana. Vuosina 1968–1978 hän toimi itäisen Saksan kirjakustantamojen keskusjärjestön johtajana.
Kirjakustannustoiminnan rinnalla Heinz Schöbel toimi Itä-Saksan urheilun järjestötoiminnassa. Hän johti vuodesta 1953 alkaen Itä-Saksan jalkapalloliittoa, joka oli aluksi aina vuoteen 1957 asti ilman keskusliittoa. Vuosina 1955–1973 hän toimi Itä-Saksan kansallisen olympiakomitean puheenjohtajana ja vuosina 1957–1980 Itä-Saksan voimistelu- ja urheiluliiton hallituksessa. Hänet promovoitiin vuonna 1960 kotikaupunkinsa Leipzigin liikuntakorkeakoulun kunniatohtoriksi, ja sen jälkeen hän käytti aina nimensä edessä saksalaiseen tapaan ”Dr.”-määritettä. Schöbelin joutumista luopumaan Itä-Saksan kansallisen olympiakomitean puheenjohtajuudesta voitiin pitää merkkinä uuden itäsaksalaisen urheilujohtajan Manfred Ewaldin valtaannoususta.
Itä-Saksa oli osallistunut olympialaisiin vuodesta 1956 yhteissaksalaisessa olympiajoukkueessa. Vuodesta 1965 alkaen Itä-Saksa eli DDR sai oikeuden esiintyä olympialaisissa omana joukkueenaan. DDR:n olympiaoikeuden virallistamisen seurauksena Heinz Schöbelistä tuli vuonna 1966 Itä-Saksan ensimmäinen edustaja Kansainväliseen olympiakomiteaan, jossa hän toimi kuolemaansa eli vuoteen 1980 asti.
Ouonkoro

Ouonkoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Souroun tasangolla 105 kilometriä Bankassista maanteitse lounaaseen. Kunnassa on 22 700 asukasta (vuonna 2009).
Ouonkoron kunta rajoittuu pohjoisessa Bankassin piirin Sokouran ja koillisessa Bayen kuntiin sekä muualla Burkina Fasoon. Kunnassa sijaitsee Samorin metsäsavannialue. Itärajalla virtaa Mustan-Voltan sivujoki Sourou.
Kuntaan kuuluu 22 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, dogoneja, moseja, samoja, markoja, hausoja, boboja ja tuaregeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Ouonkorossa pidetään viikoittaiset markkinat.
Ouonkorosta on sadekaudella vaikeasti liikennöitävä tieyhteys Bankassiin. Palveluihin kuuluu joukko kouluja ja terveysasema.
Vassy

Vasiliki Karagiorgios (s. 15. maaliskuuta 1983 Darwin, Pohjoisterritorio, Australia), tunnettu paremmin taiteilijanimellä Vassy, on australialainen laulaja ja lauluntekijä.
Vassy nousi kuuluisuuteen vuonna 2014, kun hän lauloi David Guettan ja Showtekin kappaleella Bad, joka nousi listaykköseksi monissa maissa.
Morbegno

Morbegno on kunta Pohjois-Italiassa Sondrion maakunnassa Lombardian alueella. Se sijaitsee Valtellinan laaksossa Addajoen varrella. Kunnan vanhaa keskustaa halkoo Addan sivujoki Bitto. Kunnan nähtävyyksiä ovat Malacridan palatsi "(Palazzo Malacrida" sekä Johannes Kastajan mukaan nimetty kirkko "(Chiesa di San Giovanni Battista)" ja Pyhän Pietarin kirkko "(Chiesa di San Pietro)".
Huzhou

Huzhou (, pinyin: Húzhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Zhejiangin maakunnan pohjoisosassa, Taijärven etelärannalla, Jangtsejoen suistoalueella. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 70 kilometriä maakunnan pääkaupunki Hangzhousta pohjoiseen. Kaupungin väkiluku on 2,894 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 5 794 neliökilometriä. 
Huzhoun naapurina ovat etelässä Hangzhou, lännessä Xuanchengin, pohjoisessa Wuxin ja Suzhoun, sekä idässä Jiaxingin prefektuuritason kaupungit. 
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu viiteen osaan seuraavasti (numerointi kuten kuvassa):
1 Wuxing&lt;br&gt; 
2 Nanxun&lt;br&gt; 
3 Changxing&lt;br&gt; 
4 Deqing&lt;br&gt;
5 Anji
Kaupunki tunnetaan jo esihistorialliselta ajalta silkintuotannon seutuna; arkeologisissa kaivauksissa sieltä on löydetty 4 700 vuotta vanhaa silkkikangasta. Jo yli 2 200 vuotta sitten, Chu-valtiossa seudulla oli piirikunnan asema vuonna 248 eaa. Sui-dynastian (581-618 jaa.) aikana seudulla oli prefektuurin asema; se nimettiin Huzhouksi Taijärven (Tai Hu) viereisen sijaintinsa johdosta.