tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sepän lukio

Sepän lukio on Jyväskylässä sijaitseva lukio, joka perustettiin 2009. Tällä hetkellä rakennuksessa toimii Jyväskylän Lyseon lukio ja Gradia Liiketalous.
Historia.
Sisäilmaongelmien vuoksi Vaajakosken lukio päätettiin siirtää vuonna 2007 väistötiloihin, joiksi Jyväskylän maalaiskunta valitsi Jyväskylän kaupungin tarjoamat Harjun ammattiopiston saneeratut tilat Jyväskylän keskustasta. Kun kaupungin ja maalaiskunnan yhdistymisestä päätettiin 2008 ja kun myös entisen maalaiskunnan Palokan lukio joutui myöhemmin sisäilmaongelmien takia väistöön samoihin tiloihin, nähtiin uudessa kaupungissa tarkoituksenmukaiseksi yhdistää lukiot Haahtelan konsulttitoimiston laatiman lukioverkkoselvityksen pohjalta, vaikka vielä keväällä 2008 maalaiskunta oli päättänyt molempien yläaste-lukioiden rakentamisesta entisille paikoilleen. Runsaasta keskustelusta ja laajasta vastustuksesta huolimatta kaupungin sivistyslautakunta lakkautti Vaajakosken ja Palokan lukiot ja perusti syksystä 2009 alkaen Harjun tiloihin Sepän lukion, jonka rehtori on Yrjö Damskägg.
Jyväskylän Lyseon lukio muutti Sepän lukioon vuonna 2017, kun Lyseo-rakennus julistettiin käyttökelvottomaksi sisäilma- ja homeongelmien takia.
Fazu Alijeva

Fazu Gamzatovna Alijeva (, avaariksi Фазу ГIалиева, "Fazu Galijeva"; 5. joulukuuta 1932 Hunzahin piirin Ginitšutlin kylä – 1. tammikuuta 2016) oli dagestanilainen kirjailija ja yhteiskuntavaikuttaja. Kansallisuudeltaan hän oli avaari.
Fazu Alijeva syntyi sotilaan perheeseen. Hän työskenteli keskikoulun jälkeen opettajana, opiskeli Dagestanin naisten pedagogisessa instituutissa vuosina 1954–1955 ja valmistui Maksim Gorkille nimetystä Moskovan kirjallisuusinstituutista vuonna 1960. Vuonna 1965 hän liittyi NKP:n jäseneksi.
Vuodesta 1962 lähtien Alijeva työskenteli Dagestanin oppikirjakustantamon toimittajana. Vuonna 1971 hänestä tuli seitsemällä kielellä ilmestyvän ”Dagestanin nainen” -aikakauslehden päätoimittaja. Alijeva oli Dagestanin korkeimman neuvoston varapuheenjohtaja 15 vuoden ajan. Vuodesta 1971 lähtien hän toimi Dagestanin rauhanpuolustajien komitean puheenjohtajana ja vuodesta 1994 Dagestanin naisten liiton puheenjohtajana.
Alijeva kirjoitti avaarin ja venäjän kielillä. Hän julkaisi yli 80 runo- ja proosakirjaa. Ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1949 ja ensimmäiset runokirjat "Golubaja doroga" (”Sininen tie”) ja "Gagarab roso" (”Kotikylä”) vuonna 1959. Runokokoelma "Antsila mikabileb ih" (”Kahdeksastoista kevät”, 1968) sai Suleiman Stalskille nimetyn Dagestanin valtionpalkinnon vuonna 1969. Samana vuonna Alijevalle myönnettiin Dagestanin kansanrunoilijan arvonimi. Romaani "Rakul gerekgorotsa unaro" (”Tuuli ei vie multapaakkua”, 1968) on palkittu Nikolai Ostrovskille nimetyssä kilpailussa.
Alijeva sai toiminnastaan kaksi znak potšota -kunniamerkkiä, kaksi kansojen ystävyyden kunniamerkkiä sekä apostoli Andreaan kunniamerkin vuonna 2002.
Antoinette Batumubwira

Antoinette Batumubwira (s. 1956) on burundilainen poliitikko ja maansa ulkoministeri vuosina 2005–2009. Batumubwira tuli perheensä kanssa Suomeen Burundin sisällissodan takia ja eli pakolaisena Suomessa vuosina 2002–2005. Vantaalla asuessaan hän haki miehensä kanssa töitä, mutta hakemukset eivät tuottaneet tulosta korkeasta koulutuksesta ja opitusta suomen kielen taidosta huolimatta.
Batumubwira oli ehdokkaana Afrikan unionin komission puheenjohtajaksi vuonna 2007, kunnes Burundi siirsi tukensa gabonilaiselle Jean Pingille.
Elokuvavuosi 2012

Elokuvavuosi 2012 käsittelee vuoden 2012 aikana ensi-iltansa saaneita elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 2012 olivat:
Kotimaiset elokuvat.
Lähde: Suomen elokuvasäätiö
Kaikki elokuvat.
Lähde: Suomen elokuvasäätiö
1. tammikuuta – Kuvaohjelmien ikärajat Suomessa muuttuivat vuoden alussa 
11. tammikuuta – People’s Choice Awards -palkinnot vuoden 2011 elokuville julkistettiin
15. tammikuuta – Golden Globe -palkinnot vuoden 2011 elokuville julkistettiin
29. tammikuuta – Jussi-palkinnot vuoden 2011 elokuville julkistettiin
29. tammikuuta – Screen Actors Guild Awards -palkinnot jaettiin 18. kerran
26. helmikuuta – 84. Oscar-gaala
1. huhtikuuta – 32:n Golden Raspberry -tapahtuman voittajat julistettiin
16. toukokuuta – 27. toukokuuta – Cannesin elokuvajuhlat 2012
30. lokakuuta – Disney ilmoitti ostavansa Lucasfilmin US$4 miljardilla.
Samur

Samur (venäjäksi ja lezgiksi Саму́р, ) on joki Venäjään kuuluvan Dagestanin ja Azerbaidžanin rajalla. Sen pituus on 213 kilometriä, valuma-alueen laajuus 7 330 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 20 kilometrin päässä joen suusta 75 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Kaukasuksen pääjonoon kuuluvalta Guton-vuorelta, virtaa levenevässä laaksossa useina haaroina ja laskee Kaspianmereen muodostaen suiston. Osa vedestä johdetaan Samurin–Apšeronin ja Samurin–Derbentin kanaviin.
Samurin varrella sijaitsevat Rutulin, Ahtyn, Usuhtšain ja Magaramkentin piirikeskukset. Sen yläjuoksulla on avaarien asuttama Kusurin kylä. Alempana joen varsilla asuu tsahureja, rutuleja ja lezgejä.
Martti Linkola

Martti Linkola (17. elokuuta 1936 Helsinki – 21. helmikuuta 2011 Helsinki) oli Museoviraston intendentti ja kunniatohtori.
Linkola kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1954 ja opiskeli Helsingin yliopistossa kansatiedettä, arkeologiaa ja taidehistoriaa. Hän oli 1960-luvulla "Valvoja"-lehdessä toimittajana. Hän keräsi laajan museoaineiston kokoelman saamelaisten kulttuurimaisemasta ja puhui itse saamea. 1970-luvulla hän oli saamelaiskulttuurin opettajana Oulun yliopistossa ja toimi siellä kulttuuriantropologian professorina vuosina 1992–1993. 1960-luvulla Linkola toimi Jyväskylän yliopiston etnologian laitoksella, josta hän siirtyi johtajaksi Kuopion kulttuurihistorialliseen museoon. Museoviraston kansatieteen toimiston intendentti hänestä tuli 1976. 
Linkolan isä oli professori Kaarlo Linkola ja kalastaja, kirjailija Pentti Linkola oli hänen veljensä.
In absentia

In absentia () on oikeustermi, joka tarkoittaa oikeudenkäynnin järjestämistä ilman syytetyn läsnäoloa. Se rikkoo periaatteessa jo roomalaisesta oikeudesta peräisin olevaa "audi alteram partem" (”"kuultakoon toistakin osapuolta"”) -periaatetta, jonka mukaan syytetyllä on oikeus olla läsnä hänen asiaansa käsiteltäessä ja puolustaa itseään. Joissain oikeusjärjestelmissä in absentia -oikeudenkäynnit ovat silti mahdollisia, ja niitä järjestetään yhä muun muassa Italiassa. Menettelyä on sovellettu yleensä tilanteissa, joissa syytetty on lähtenyt maanpakoon tai hänen sijaintinsa ei ole tiedossa, eikä tavoittaminen lähiaikana ole tuntunut todennäköiseltä. Mahdollisesti langetettu tuomio on yleensä tarkoitus panna täytäntöön, mikäli tuomittu tavattaisiin ja saataisiin kiinni.
Esimerkiksi Nürnbergin oikeudenkäynnin yhteydessä järjestettiin in absentia -oikeudenkäynti Martin Bormannille, jonka olinpaikka oli tuolloin tuntematon, sillä hänen kuolemastaan jo toukokuussa 1945 ei vielä tiedetty. Bormann tuomittiin poissaolevana kuolemaan. Vastaavasti Vichyn hallitus oli vuonna 1940 järjestänyt Ranskassa oikeudenkäynnin, jossa Charles de Gaulle tuomittiin poissaolevana kuolemaan maanpetoksesta. Tuomiota ei koskaan pantu täytäntöön.
Suomessa syytetty voidaan tuomita rangaistukseen poissaolostaan huolimatta, jos hänen läsnäolonsa asian selvittämiseksi ei ole tarpeen ja hänet on sellaisella uhalla kutsuttu tuomioistuimeen. Tällöin voidaan tuomita rikesakko, sakkorangaistus tai enintään kolmen kuukauden vankeusrangaistus ja enintään 10 000 euron suuruinen menettämisseuraamus. Jos syytetty on suostunut asian käsittelyyn poissaolostaan huolimatta, poissa oleva syytetty voidaan tuomita enintään yhdeksän kuukauden vankeusrangaistukseen.
Pekka Lappalainen

Pekka Jouko Tapani Lappalainen (12. toukokuuta 1925 Ristiina – 8. kesäkuuta 1981 Jyväskylä) oli suomalainen historian ja kirjallisuuden tutkija.
Lappalainen väitteli tohtoriksi 1959 Turun yliopistossa aiheenaan Aukusti Juhana Mela. Hän toimi Jyväskylän yliopiston kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessorina 1966–1981.
Lappalainen julkaisi useita paikallishistoriikkeja (Pieksämäen seutu, Puumala, Sääminki, Kuopio) ja tutki muun muassa aatehistoriaa.
Robert Van Damme

Robert Van Damme on taiteilijanimi tšekkiläiselle homopornonäyttelijälle. Nykyään hän omistaa oman studionsa, Robert van Damme Productions Est.2010, jossa hän tuottaa ja ohjaa elokuviaan.
Kevyt osasto 10 (jatkosota)

Kevyt osasto 10 (KevOs 10) oli jatkosodan aikainen kolmen jalkaväkikomppanian muodostama joukko-osasto, joka kuului 11. divisioonaan.
Perustaminen.
Kevyt Osasto 10:n perusti Keski-Pohjanmaan Sotilaslääniin kuulunut Sisä-Suomen suojeluskuntapiiri 17. kesäkuuta 1941 alkaen Kannonkoskella ja Kivijärvellä. Perustamisen jälkeinen osaston vahvuus oli 594 miestä, mikä jäi määrävahvuudesta kolmella miehellä. Puolustusvoimien materiaalitilanne oli sodan alkaessa huomattavasti talvisodan aikaista parempi, mutta siitä huolimatta ei yksiköiden varustus ollut kaikin osin määrävahvuuksien mukainen. Kevyet osastot pyrittiin kuitenkin varustamaan liikkuvina yksiköinä mahdollisimman hyvin.
Perustamisen jälkeen osasto siirtyi pyörin ja autoin Saarijärven kautta Suolahteen, mistä se siirrettiin rautateitse 24.6.1941 alkaen Liperiin.
Komentaja(t).
Kevyen osaston komentajina olivat:
Lakkauttaminen.
Kevyt osasto 10 lakkautettiin 16. heinäkuuta 1942, jolloin henkilöstön vanhimmat ikäluokat, 96 miestä, kotiutettiin ja nuoremmat siirrettiin pääosin jalkaväkirykmentti 8:ään, rajajääkäripataljoona 4:ään ja 30. tykkikomppaniaan.
Moilas

Moilas Oy on suomalainen leipomoalan konserni, johon kuuluvat tytäryhtiöinä Moilas Leipomo Oy ja Oy Moilas GF ltd. Leipomo toimii Pieksämäen Naarajärvellä Etelä-Savossa. Moilas leipomo sijaitsee Naarajärven keskustassa, jossa sijaitsee myös myymälä-kahvila. Gluteenittomia tuotteita tekevä leipomo muutaman kilometrin päässä Naarajärven teollisuusalueella.
Konserni valmistaa piirakoita, sämpylöitä, vaaleaa leipää ja ruisleipää, tuore- ja pakasteleivonnaisia sekä gluteenittomia tuotteita keliaakikoille.
Moilas Leipomo Oy:n tuoreleipätuotteita myydään Mikkelin, Kuopion, Jyväskylä, Varkauden, Pieksämen ja Iisalmen alueella , pakastetuotteita myydään kaikkialla Suomessa. 
Moilas Leipomon cocktailpiirakka oli ensimmäinen koko Suomen alueella myytävä pakasteleivonnainen. Moilas -konsernin gluteenittomia tuotteita viedään muun muassa Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan, Irlantiin, Hollantiin, Unkariin, Saksaan ja Italiaan. 
Moilas perheyhtiöiden liikevaihto vuonna 2017 oli noin 20 miljoonaa euroa. Perheyhtiöiden henkilöstömäärä on noin 110. 
Moilasen leipomon historia alkaa vuodesta 1955, jolloin Saimi Moilanen perusti pienen kotileipomon. Leipomo on yhä perheyritys, pääomistajanaan Saimi Moilasen poika Juha, joka toimii Moilas Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Moilas perheyhtiöiden toimitusjohtajana toimii Juha Moilasen poika Ville Moilanen.
Olavi Järvelä (kirjailija)

Olavi Alarik Järvelä (7. toukokuuta 1913 Vimpeli – 26. elokuuta 1981) oli suomalainen kirjailija.
Järvelä on kirjoittanut romaaneja ja niiden lisäksi myös kirjat Kuru-laivan haaksirikosta 1929 ("Haaksirikko Näsijärvellä") ja Lapuan patruunatehtaan räjähdysonnettomuudesta 1976 ("Lapuan paukku").
Antti Aalto (toimittaja)

Antti Viljo Jaakko Aalto (2. joulukuuta 1921 Rauma – 9. huhtikuuta 1981 Oulu) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.
Aalto pääsi ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta 1940 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1945–1947. Hän oli toimittajana ja toimitussihteerinä useissa lehdissä, muun muassa "Uudenkaupungin Sanomissa" ja "Kajaani"-lehdessä. Aalto oli lisäksi "Tutka"-lehden päätoimittajana. Aalto oli Oulussa ilmestyneen "Jerry Cotton" -lehden toimittajana 1961–1968 ja hän käänsi sekä muokkasi uuteen asuun lehdessä julkaistuja tarinoita.
Aalto pakinoi 20 vuoden ajan 1961–1981 "Kaleva"-lehteen nimimerkillä "Antti".
Antti Aalto oli naimisissa kolmasti. Hänen toinen puolisonsa oli näyttelijä Inkeri Aalto.
Weronika Zbieg

Weronika Zbieg (s. 2. toukokuuta 1983, Krakova, Puola) on puolalainen laulaja–lauluntekijä. Vuonna 2004 hän liittyi death metal -yhtye Scepticiin korvaten Marcin Urbaśin.
Diskografia.
Totem
Sceptic
Muut
Oberhalbsteinin Alpit

Oberhalbsteinin Alpit () on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue itäisessä Sveitsissä ja Pohjois-Italiassa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Piz Platta (3 386 m; koordinaatit ).
Mariya Stadnik

Mariya Stadnik (, s. 3. kesäkuuta 1988 Lviv, Ukrainan SNT) on azerbaidžanilainen naispainija, olympiamitalisti, maailman- ja Euroopan mestari sekä Euroopan kisojen voittaja.
Stadnik voitti sarjan 48 kg:n sarjassa olympiapronssia Pekingissä 2008 sekä -hopeaa Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. 50-kiloisissa hän saavutti olympiapronssia Tokiossa 2020. Hän on voittanut 48 kg:n painoluokassa myös maailmanmestaruuden Herningissä 2009, kaksi MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin, kuusi Euroopan mestaruutta sekä kultaa Euroopan kisoissa 2015. 50 kg:n sarjassa hänellä on yksi maailmanmestaruus ja neljä Euroopan-mestaruutta sekä Euroopan kisojen voitto ja MM-hopea.
Stadnik on naimisissa ukrainalaisen vapaapainin olympiamitalistin Andri Stadnikin kanssa.
Adamello-Presanella

Adamello-Presanella on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue, joka sijaitsee Pohjois-Italiassa. Se on osa Eteläisiä kalkki-Alppeja.
Vuoristoalueen korkein huippu on Cima Presanella (3 558 m; koordinaatit ).
Keisarinleikkaus (albumi)

Keisarinleikkaus on punk rock -yhtye Kylähullujen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2004.
EP nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 13.
Lisää persettä rättipäille

Lisää persettä rättipäille on punk rock -yhtye Kylähullujen toinen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2007 levymerkillä Kråklund Records.
Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 6.
Livignon Alpit

Livignon Alpit on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue itäisessä Sveitsissä ja Pohjois-Italiassa.
Livignon Alppien korkein huippu on Cima de' Piazzi (3 439 m; koordinaatit ).
Julija Blahynja

Julija Olehivna Blahynja (, s. 21. helmikuuta 1990) on ukrainalainen naispainija ja Euroopan mestari.
Blahynja voitti 51 kg:n sarjassa MM-pronssia Tokiosta 2008. EM-kilpailuista hän on voittanut kultaa Dortmundista 2011, hopeaa Tbilisistä 2013 ja kolme pronssia. Nykyisessä 53 kg:n sarjassaan hän saavutti hopeaa Euroopan kisoista 2019.
Cambridge United FC

Cambridge United FC on englantilainen jalkapalloseura Cambridgen kaupungista. Sen miesten edustusjoukkue pelaa Kakkosliigassa, joka on Englannin neljänneksi korkein sarjataso. Seura perustettiin vuonna 1912 nimellä Abbey United ja sen kotikenttä on Abbey Stadium, jolle mahtuu 9 617 katsojaa.
Historia.
Cambridge United perustettiin nimellä Abbey United vuonna 1912. Kaupunkiin oli perustettu seura nimellä Cambridge United jo vuonna 1909, mutta kyseinen seura hajosi ensimmäisen maailmansodan aikana eikä palannut enää kentille. Nykyisestä Cambridge Unitedista tuli ammattilaisseura vuonna 1949 ja vaihtoi nimensä nykyiseksi vuonna 1951. United otettiin mukaan The Football Leaguehen vuonna 1970.
Cambridge hätkähdytti englantilaista jalkapalloväkeä pääsemällä FA Cupissa kahdeksan parhaan joukkoon kaudella 1989–1990. Seura pelasi tuolloin nelosdivisioonassa eikä yksikään joukkue tuolta sarjatasolta ole päässyt kilpailussa yhtä pitkälle. Cambridge nousi saman kauden päätteeksi kolmosdivisioonaan. United pääsi FA Cupissa seuraavana vuonna jälleen yhtä pitkälle eli puolivälieriin, kunnes hävisi Arsenalille 2–1. Kauden raskaasta ohjelmasta huolimatta joukkue onnistui myös sarjassa ja kykeni toiseen peräkkäiseen nousuun varmistettuaan 3. divisioonan voiton viimeisellä sarjakierroksella toukokuussa 1991. Cambridgella oli kaudella 1991–1992 mahdollisuus nousta 4. divisioonasta ykkösdivisioonaan nousten joka kaudella. Seura johtikin sarjaa monta viikkoa vuoden 1991 lopussa, mutta hävisi nousukarsinnoissa Leicester Citylle. Vuonna 1992 Cambridgen maalintekijät Dion Dublin ja Steve Claridge lähtivät seurasta. Claridge vaihtoi Luton Towniin ja Dublin siirtyi miljoonalla eurolla Manchester Unitediin.
Cambridge jatkoi The Football Leaguessa, kunnes se putosi kaudeksi 2004–2005 konferenssiin ensimmäistä kertaa 35 vuoteen. Kausina 2007–2008 ja 2008–2009 joukkue oli lähellä nousta takaisin neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle, kun se pääsi nousukarsintoihin. United kuitenkin hävisi molempina vuosina karsinnan finaalin ja jatkoi Conference Nationalissa. Nousu Kakkosliigaan toteutui viimein keväällä 2014, jolloin joukkue voitti nousufinaalissa Gatesheadin maalein 2–1. Samana vuonna Cambridge voitti myös FA Trophyn.
Tero Salenius

Tero Salenius on suomalainen näyttelijä, juontaja ja toimittaja. Hän on tehnyt rooleja Yleisradion Radio Millennium-tv- ja radiosarjoissa, muun muassa sekopäisen "Tuottajan" hahmon. Salenius on pääosassa monissa Radio Millennium -ohjelman musiikkivideoparodioissa, kuten Lauri Tähkä ja Elonkerjuu -yhtyeen Pitkät pellot -kappaleesta tehty "Ei enää pelitä". Videossa Salenius esittää laulaja Lauri Tähkää.
Salenius seurusteli vuodesta 2011 lähtien YleX:n juontajan Tytti Shemeikan kanssa. Salenius ja Shemeikka avioituivat kesällä 2012.
Salenius juonsi Renne Korppilan kanssa vuoden 2014 aikana NRJ:llä Korppilan pursiseuraa.
Salenius näyttelee syksyllä 2017 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Rendel" Kurikkaa.
Muut työt.
Salenius on kirjoittanut vuonna 2010 englanninkielisen omakustanteisen kirjan "How To Fail As A Filmmaker" nimellä Tero M. Salenius.
Ratchet (videopelihahmo)

Ratchet on päähahmo Ratchet &amp; Clank -pelisarjassa. Hän seikkailee ympäri Breegus-järjestelmää avaruusaluksellaan Aphelionilla ystävänsä Clankin kanssa. Aseenaan hän käyttää OmniJakaria ja monia erilaisia aseita.
Ammoniumheksakloroplatinaatti

Ammoniumheksakloroplatinaatti ([NH4]2[PtCl6]) on epäorgaaninen ioniyhdiste, jossa anioni on kompleksi-ioni. Ammoniumheksakloroplatinaatilla on käyttöä platinan metallurgiassa.
Valmistus ja käyttö.
Ammoniumheksakloroplatinaattia valmistetaan liuottamalla platinametallia kuningasveteen, jolloin muodostuu heksakloroplatinahappoa, ja lisäämällä seokseen ammoniumkloridiliuosta, jolloin ammoniumheksakloroplatinaatti saostuu keltaisena sakkana.
H2[PtCl6] + 2 NH4Cl → (NH4)2[PtCl6] + 2 HCl
Saostuma kuivataan ja kuumennetaan 800 °C:n lämpötilaan jolloin se hajoaa ja muodostuu platinasieni, joka on puhtaudeltaan 98 %. Kuumennus voidaan suorittaa myös vetyilmakehässä, jolloin reaktio tapahtuu noin 350 °C:n lämpötilassa. Ammoniumheksakloroplatinaatin vesiliuoksista platina voidaan saostaa pelkistämällä se hydratsiinin avulla.
Dry Creek

Dry Creek on Alaskan varhainen kivikautinen löytöpaikka, jonka uskotaan liittyvän Amerikan asutukseen ja varhaisiin metsästäjiin. Paikan työkalulöydöt ovat eräät Alaskan vanhimmista. Dry creekistä on löydetty vanhempia komponentti I:n ja nuorempia komponentti II:n kiviesineitä. Komponentti I liitetään yleensä intiaanien esi-isiin, komponentti II eskimoiden esi-isiin.
Komponentti I.
Alaskan varhaiskivikautisesta Dry Creek -löytöpaikasta on löydetty 11120±85 BP ikäiseen Komponentti I:een kuuluvia litteitä pisaramaisia, pyöreän kolmion muotoisia ja kolmiomaisia hyvin tehtyjä 2-puolisesti iskettyjä kivikärkiä ja kaapimia. Tämä kerrostuma "Lössi 2" on hiekkaista silttiä ja se kuuluu Nenana-kompleksiin joka ajoitetaan aikaan 11000 radiohiilivuotta sitten. Nenana-kompleksia sanotaan myös Chindadn-kompleksiksi.
Pisaramaisia kärkiä sanotaan chindadn-kärjiksi ja niitä oli samaan aikaan myös Alaskan Walker Roadista, jonka nenana-kerrostuma ajoittuu aikaan 11000–11800 radiohiilivuotta sitten. Komponentti II:n eläinlöydöt ovat dallinlampaan ja wapitin luita.
Komponentti II.
Alaskan Dry Creek -löytöpaikan komponentti II ajoittuu aikaan 10690±250 vuotta ja on löytöpaikan kerrostumassa "Lössi 3", jossa on hiekkaista silttiä ja lisäksi savea. Lössissä 3 on ohuita orgaanisia kerrostumia joista vanhin lienee holoseenin alusta. Komponentti II kuuluu laajempaan Akmak-Denali-kompleksiin, joka muistuttaa Siperian Djuktain kulttuuria. Siihen liittyy mm. kartiomaisia mikroteräytimiä ja näiden esimuotoja, mikroteriä, kaivertimia ja kaapimia. II-komponenttiin liittyy myös 2-puolisesti iskettyjä veitsiä ja kärkiä, jotka tuovat mieleen paleointiaanien Clovisin, joskaan eivät ole niin hyvin työstettyjä kuin Clovisin kulttuurin esineet. Komponentti II:n iäksi on arvioitu noin 10700–9300 radiohiilivuotta. Eläinlöydöt ovat arobiisonin ja dallinlampaan luita.
Beastly

Beastly on vuonna 2011 ilmestynyt romanttinen fantasiaelokuva, joka perustuu kirjailijan Alex Flinn samannimiseen romaaniin vuodelta 2007. Elokuva on mukaelma "Kaunotar ja hirviö" -kansansadusta vietynä nykypäivän New Yorkiin. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Daniel Barnz.
Elokuva keskittyy varakkaaseen ja ylimieliseen lukiolaispoikaan Kyle Kingsoniin. Koulun ympäristöaiheisessa juhlassa hän tyylilleen uskollisena halveksii erästä luokkatoveriaan, joka onkin oikeasti noita valepuvussa. Noita langettaa hänen päälleen loitsun, joka pilaa hänen kehonsa ja kasvonsa. Kylellä on vuosi aikaa löytää joku, joka rakastaa häntä semmoisena kuin hän on tai hän jää hirviön näköiseksi loppuelämänsä.
Elokuvan oli ensiksi tarkoitus ilmestyä elokuvateattereihin 30. heinäkuuta 2010. Elokuvan julkaisupäiväksi päätettiin kuitenkin siirtää 18. maaliskuuta 2011, ettei se olisi ristiriidassa Zac Efronin tähdittämän elokuvan "Charlie St. Cloud" kanssa. Tammikuussa 2011 elokuvan julkaisupäivää siirrettiin jälleen ja lopulliseksi päiväksi muodostui 4. maaliskuuta 2011.
Kritiikki.
Elokuva rankattiin "The Times" -lehdessä sijalle 45 listalla vuoden 2010 suurimmista elokuvista ("50 Biggest Movies Of 2010"). Hudgens ja Pettyfer saivat kunniamaininnat rooleistaan elokuvateattereiden omistajien ShoWest-messuilla. 
Julkaisun jälkeen "Beastly" sai kielteisiä arvioita. Metacritic-verkkolehden sivuilla se on saanut 40 pistettä sadasta perustuen 26 arvosteluun. Rotten Tomatoes -sivusto puolestaan, joka seuraa laajaa valikoimaa eri kriitikkojen arvosteluja, on tilastoinut elokuvan saaman keskiarvon siten, että vain 20 prosenttia kaikkiaan 70:stä listatusta arvostelusta on pitänyt elokuvasta.
Villakarvajalka

Villakarvajalka ("Calliteara pudibunda") on keskikokoinen, karvainen alkukesän yöperhonen. Monien muiden villakkaiden tapaan senkin tapaa tavallisimmin toukkana.
Koko ja ulkonäkö.
Aikuisen perhosen sukupuolet ovat selvästi erinäköisiä, ja naaras on huomattavasti koirasta kookkaampi. Koiras on harmaa, ja siiven keskiosa on selvästi tummempi. Naaras on paljon vaaleampi, sen etusiipien poikkiviirut erottuvat selvemmin, eikä sen siiven keskiosa ole yhtä tumma kuin koiraalla. Etusiiven keskisarakkeessa on molemmilla sukupuolilla D-kirjaimen muotoinen täplä. Takasiivet ovet molemmilla sukupuolilla vaaleanharmaat, ja niissä on paitsi selvä diskaalitäplä, myös selkeä, tumma kaarijuova. Siipiväli koiraalla on 35–47 mm ja naaraalla 46–62 mm. Lepäävä perhonen pitää etummaista, hyvin karvaista raajapariaan ojennettuna eteenpäin ja siipiään kolmiomaisesti vartalon sivuilla.
Täysikasvuisena 30–37 mm pitkiä toukkia tapaa huomattavasti aikuista perhosta yleisemmin. Nuori toukka on kirkkaan keltainen, keltaisten karvatupsujen peittämä ja selkäpuolella on neljä vaaleampaa karvatupsua. Myöhemmin selkäpuoli ja kylkien karvoitus muuttuu ensin ruskeammaksi ja lopulta lähes mustaksi. Toukan peräpäässä on oranssinpunaisten karvojen muodostama piikkimäinen tupsu.
Levinneisyys ja lentoaika.
Villakarvajalan levinneisyys jatkuu Länsi-Euroopasta Keski-Aasian poikki Itä-Aasiaan Suomessa lajin yleisyys on vaihdellut suuresti. Nykyisin se on melko harvinainen ja sen levinneisyys painottuu itäiseen Etelä-Suomeen. Aikuiset perhoset lentävät touko-kesäkuussa. Lajilta tunnetaan hyvin harvinainen toinen sukupolvi syys-lokakuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Villakarvajalkaa voi tavata havumetsistä, lehtimetsistä ja puutarhoista. Lajina se on paikallinen ja toukkien elinympäristön ulkopuolelta sitä tapaa hyvin harvoin. Koiraat lentävät innokkaasti valojen luokse, mutta naaraita on valolle lentäneistä perhosista korkeintaan 5 %.
Naaras munii noin 500 munaa 50–300 muna ryhminä. Toukat ovat yöaktiivisia ja elävät yleensä korkealla puissa, mutta pudonneita toukkia voi tavata maastakin. Uhattuna toukka kääriytyy rullalle. Toukat ovat täysikasvuisia syys-lokakuussa, ja ne koteloituvat maahan rakentamansa kotelokopan sisään. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka elää pääasiassa koivuilla ("Betula"), mutta myös monilla muilla kasvilajeilla.
Nenana-kompleksi

Nenana-kompleksi ("Chindadn-kompleksi") oli kivikautinen Alaskan metsästyskulttuuri, joka oli joko Yhdysvaltain paleointiaanien aikalainen tai edeltäjä. Kulttuurin Chindadn-kärjet ovat pisaramaisia. Nenana-kompleksi ajoitetaan noin 11 000 radiohiilivuoden taakse, jopa 11800 radiohiilivuoden ikäiseksi. Nenana-kompleksin Chindadn-esineistöä on löydetty muun muassa seuraavista paikoista: Walker Road, Broken Mammoth, Dry Creek, Moose Creek ja Chugwater.
Nenana-kompleksi liitetään monesti paleointiaaneihin, jotka ”perinteisen näkemyksen” mukaan asuttivat ensimmäisenä Amerikan. Nenana-kompleksin löydöissä ei ole mikroteriä toisin kuin Denali-kulttuurin löydöissä. Kulttuurin esineistö ei myöskään ole sama kuin varhaisimman kiistattomasti varmistetun paleointiaanien Clovisin kulttuurin esineistö, vaikka muistuttaakin tänä enemmän kuin Denali-kompleksin esineistö.
Roberto Fernández Bonillo

Roberto Fernández Bonillo, yleensä vain Roberto (s. 5. huhtikuuta 1962 Betxí, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Roberto oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka tunnettiin muun muassa kovasta työnteostaan kentällä sekä voimakkaasta laukauksestaan. Vuodesta 1981 eteenpäin hän edusti seuraavat 14 vuotta Valenciaa sekä Barcelonaa, ja yhteensä ammattilaisurallaan hän pelasi yli 700 virallista ottelua.
Hän kuului Espanja maajoukkueeseen myös lähes kokonaisen vuosikymmenen ajan. Hän oli joukkueen mukana vuoden 1984 EM-kilpailuissa ja vuoden 1990 MM-kilpailuissa.
Seurajoukkueura.
Roberto aloitti ammattilaisuransa vuonna 1979 Castellónista, jonne hän siirtyi naapuriseura Villarrealista. Kahden pelatun kauden jälkeen hän siirtyi saman maakunnan suurseura Valenciaan. Roberto teki kunnioitettavat 33 maalia ensimmäisten neljän kautensa aikana joukkueessa. Kauden 1985–1986 päätteeksi Valencia putosi maan pääsarjasta Primera Divisiónista.
Kaudeksi 1986–1987 hän siirtyi yllättäen Barcelonaan ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan yhteensä 40 ottelua, joissa hän teki 10 maalia. Yhden kauden tärkeimmistä maaleistaan hän teki rangaistuspotkusta kotiottelussa Real Madridia vastaan, joka päättyi lopulta barcenolaisseuran 2–1-voittoon.
Pelattuaan Barcelonassa neljä kautta, yhteensä 144 ottelua ja 35 maalia, Roberto palasi takaisin Valenciaan. Kauden 1993–1994 hän vietti lähes kokonaan loukaantumisen takia sivussa.
Vuonna 1995 hän teki paluunsa kasvattajaseuraansa Villarrealiin, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Joukkue onnistui nousemaan kaudeksi 1998–1999 Primera Divisióniin, mutta pelit jäivät kuitenkin toistaiseksi lyhyeen pääsarjassa, kun se ei onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa.
Roberto päätti pelaajauransa vuonna 2001, ollessaan 39-vuotias. Hän pelasi uransa aikana yhteensä yli 700 ottelua, joissa syntyi vähän yli sata maalia.
Vuonna 2004 hän siirtyi valmentamaan Valencian reservijoukkuetta. Myöhemmin valmentajaurallaan hän on toiminut alemman sarjatasojen joukkueiden peräsimissä.
Maajoukkueura.
Roberto edusti Espanjan maajoukkuetta vuosien 1982–1991 välillä ja tänä aikana hänelle kertyi yhteensä 29 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Hän edusti Espanjaa myös kaksissa arvokilpailuissa vuoden 1984 EM-kilpailuissa ja vuoden 1990 MM-kilpailuissa.
Vaihtomatto

Vaihtomatto on säännöllisesti vaihdettava kynnys- tai eteismatto, jonka tarkoituksena on pysäyttää kiinteistöihin sisään tulevaa likaa. Vaihtomattopalvelua tarjoava yritys omistaa matot ja käy säännöllisesti vaihtamassa maton puhtaaseen. Likaiset matot pesetetään yrityksen tai sen alihankkijan pesulassa.
Tehtyjen tutkimusten mukaan vaihtomattojen käyttö säästää 44 % siivousajassa ja 14 % kiinteistönhoidon kokonaiskustannuksissa. Vaihtomatto ei kuitenkaan poista siivoustarvetta, vaan pitää kiinteistön tilat puhtaampina niinä aikoina, kun siivousta ei aktiivisesti tehdä. Tämän vuoksi useat siivousliikkeet välittävät vaihtomattopalvelua osana palvelupakettiaan.
Erilaiset vaihtomattotyypit.
Markkinoilla olevia vaihtomattoja on olemassa neljää eri tyyppiä, joiden ominaisuudet vaihtelevat suuresti toisiinsa nähden. Nämä tyypit ovat mikropuuvillamatot, supermatot, logomatot sekä nailonmatot. Merkittävin ero näissä matoissa on se, kuinka ne pysäyttävät erityyppistä likaa.
Mikropuuvillamatto.
Mikropuuvillamatto on tarkoitettu ensisijaisesti pysäyttämään kosteaa likaa sekä kyllästyskäsiteltynä pölyä. Mikropuuvillamaton kosteuden pysäytyskyky perustuu puuvillaan, joka luonnonkuituna imee erinomaisesti kosteutta. Tekokuitujen tarkoituksena tässä mattotyypissä on parantaa maton kuivumista ja siten sen tehokasta kosteudenpysäytyskykyä. Pölynsidontakyvyn lisäksi kyllästyskäsittely parantaa kosteudenimentäkykyä.
Supermatto.
Supermatolla tarkoitetaan mattotyyppiä, joka on erityisen hyvä pysäyttämään kiinteää likaa (hiekka, suola, sora). Oikeaan paikkaan asetettuna mattotyyppi on tehokas lianpysäyttäjä. Kostean lian ja pölyn pysäyttäjän mattotyyppi on kuitenkin keskitasoa.
Logomatto.
Logomatolla tarkoitetaan nailonmattoa, johon voidaan tehdä asiakkaan haluama kuva tai teksti. Tätä mattoa käytetään pääsääntöisesti imagon kohottamiseen ja sen lianpysäytyskyky on usein toissijainen valintaperuste.
Nailonmatto.
Nailonmatto on ehdottomasti yleisimmin Suomessa käytetty vaihtomattotyyppi. Sen suosio ei perustu niinkään vaihtomattotyypin hyviin lianpysäytyskykyihin, vaan mattotyypin edulliseen yksikköhintaan. Lianpysäytyskyvyltään se on enintään huonoa keskitasoa.
Estera Dobre

Estera Dobre (s. 10. helmikuuta 1987 Râmnicu Vâlcea) on romanialainen naispainija.
Dobre on saavuttanut yhteensä viisi EM-hopeamitalia 48 ja 51 kilogramman painoluokista. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän oli kymmenes sarjassa 48 kg. Tbilisin EM-kilpailuissa 2013 Dobre olisi saavuttanut 51 kilogramman luokassa hopeaa, mutta hän jäi kiinni dopingista, ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Jekaterina Krasnova

Jekaterina Krasnova (s. 31. tammikuuta 1988) on venäläinen naispainija ja Euroopan mestari.
Krasnova voitti sarjan 51 kg Euroopan mestaruuden Vilnassa 2009. Dortmundissa 2011, Belgradissa 2012 ja Tbilisissä 2013 hän voitti saman sarjan EM-pronssia.
Metropol Parasol

Metropol Parasol on puurakennus Sevillassa Espanjassa. Kuudesta päivänvarjon muotoisesta osasta koostuvalla rakennelmalla on korkeutta 28 metriä ja pinta-alaa yli 11 000 neliömetriä. Metropol Parasol on maailman suurimpia puurakennuksia. Metsäliiton Finnforest toimitti puuelementit rakennukseen.
Rakennuksen pohjakerroksessa on arkeologinen museo. Katutasossa on kauppahalli, yläpuolista tilaa voi käyttää esimerkiksi tapahtumatorina. Kattotasanteella, puurakenteisen päivänvarjon alla, on ravintola ja kävelysilta, jolta avautuu näköala kaupungin ylle.
Sveitsin kristillisdemokraattinen kansanpuolue

Sveitsin kristillisdemokraattinen kansanpuolue (, , , ) on sveitsiläinen kristillisdemokraattinen puolue, joka on perustettu vuonna 1912. Historiallisesti kristillisdemokraatit on ollut katolilainen konservatiivipuolue, mutta se on siirtynyt lähemmäs poliittista keskustaa.
CVP perustettiin vuonna 1912 nimellä "Sveitsin konservatiivipuolue" edustamaan Sveitsin roomalaiskatolista väestöä ja sen etuja. Perinteisesti puolue on vastustanut vallan keskittämistä liittovaltion tasolle ja tukenut uskonnollisia arvoja yhteiskunnassa. CVP on myös kannattanut Sveitsin osallistumista kansainväliseen yhteistyöhön muun muassa kehitysavun kautta sekä Sveitsin YK- ja EU-jäsenyyttä.
Zillertalin Alpit

Zillertalin Alpit (, ) on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue Itävallan ja Italian rajalla.
Vuoristoalueen korkein huippu on Hochfeiler (3 510 m).
Ludmila Cristea

Ludmila Cristea (s. 27. maaliskuuta 1986 Ştefan Vodă) on moldovalainen naispainija ja entinen judoka.
Cristea osallistui vain 14-vuotiaana Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisten judokilpailuihin. Naispainissa Cristea on saavuttanut EM-kilpailuista kolme hopeamitalia ja yhden pronssimitalin. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän oli sarjan 55 kg kymmenes.
Kustaa Kiipula

Kustaa Kiipula (16. huhtikuuta tai maaliskuuta 1847 Hattula – 11. kesäkuuta 1918 Janakkala) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. 
Kiipulan vanhemmat olivat ratsutilallinen Kustaa Retulainen ja Ulla Kustaantytär. Kiipulasta tuli isäntä hänen vaimonsa Miina Kiipulan (k. 1936) kotitilalle Janakkalan Kiipulaan jo 21-vuotiaana. Hän perehtyi tilanhoitoon, uusiin viljelytapoihin ja karjatalouteen sekä pyrki parantamaan maatalouden työväestön oloja. Kiipulan tilasta muodostui tunnettu retkeilytila ja se sai kultamitalin vuoden 1906 Kuopion maatalousnäyttelyssä. Tilasta sai alkunsa myös Kiipulan koulutus- ja kuntoutuskeskus. Kustaa Kiipula oli yksi perustajia vuonna 1874 toimintansa aloittaneessa Etelä-Hämeen maatalousseurassa, samoin kuin Hämeen läänin maanviljelysseuran sihteeri vuodesta 1894 ja esimies vuodesta 1906. Kunnallisten luottamustoimien ohella hän oli Janakkalan tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Kiipulalle myönnettiin ansioistaan kunnallisneuvoksen arvo.
Ortlesin Alpit

Ortlesin Alpit eli "Ortlerin Alpit" (, ) on Itä-Alppeihin kuuluva vuoristoalue Italian Trentino-Etelä-Tirolissa ja Lombardiassa sekä Sveitsin Graubündenissä. 
Vuoristoalueen korkein huippu on Ortler (3 905 m).
Nargis (näyttelijä)

Nargis Dutt (oik. Fatima Rashid; 1. kesäkuuta 1929 Kalkutta – 3. toukokuuta 1981 Bombay), tunnettiin nimellä Nargis, oli intialainen elokuvanäyttelijä. Häntä pidetään yhtenä parhaista näyttelijättäristä hindinkielisten elokuvien historiassa. Hän esiintyi lapsena vuoden 1935 elokuvassa "Talashe Haq", mutta hänen näyttelijän uransa alkoi vuonna 1942 elokuvassa "Tamanna". 1940-luvulta 1960-luvulle kestäneen uransa aikana Nargis näytteli monissa suosituissa ja kriitikoiden ylistämissä elokuvissa, usein vastanäyttelijänään Raj Kapoor.
Yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan oli vuoden 1957 elokuvassa "Mother India", joka oli Oscar-ehdokkaana. Hän voitti roolistaan parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon. Intian valtio myönsi Nargisille ensimmäisenä elokuvanäyttelijänä Padma Shri -palkinnon vuonna 1958. Myöhemmin hän voitti parhaan naispääosan National Film Awards -palkinnon elokuvasta "Raat Aur Din" vuodelta 1967.
Yksityiselämä ja kuolema.
Nargisilla oli pitkäaikainen suhde näyttelijä Raj Kapooriin, jonka kanssa hän näytteli elokuvissa "Katkera rakkaus" ja "Shree 420". Kapoor oli naimisissa ja hänellä oli lapsia. Kun Kapoor kieltäytyi eroamasta vaimostaan, Nargis päätti heidän yhdeksän vuotta kestäneen suhteensa.
Nargis meni naimisiin näyttelijä Sunil Duttin kanssa 11. maaliskuuta 1958. Heillä oli kolme lasta: näyttelijä Sanjay Dutt, Namrata Dutt ja poliitikko Priya Dutt.
Nargis kuoli haimasyöpään 3. toukokuuta 1981.
Kelopuu

Kelopuu on rap-artisti Huge L:n 1. huhtikuuta 2011 julkaistu studioalbumi. Huge L julkaisi albumin käyttäen nimeä "Pohjolan Molli". Albumi julkaistiin CD:nä ja vinyylinä Monsp Recordsin kautta. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 27.
Levystä on myös julkaistu remiksattu versio joka kantaa nimeä "Kelapuu Remix". Se julkaistiin 11. elokuuta 2011.
Ennstalin Alpit

Ennstalin Alpit () on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue. Vuoristoalueen korkein huippu on Hochtor (2 639 m).
Anil Kapoor

Anil Kapoor (s. 24. joulukuuta 1956 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Bollywood-elokuvien lisäksi hän on näytellyt viime vuosina myös kansainvälisissä tuotannoissa. Hänen näyttelijän uransa on kestänyt yli 40 vuotta, ja hän siirtyi myös tuottajaksi 2000-luvulla. Hän on voittanut monia palkintoja, kuten kaksi National Film Awards -palkintoa ja kuusi Filmfare Awards -palkintoa. Kapoor on yksi kansainvälisesti tunnetuimmista intialaisista näyttelijöistä.
Kapoor teki ensiesiintymisensä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa pienehköllä roolilla elokuvassa "Hamare Tumhare" (1979). Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli telugunkielisessä elokuvassa "Vamsa Vruksham" (1980). Hän näytteli myös kannadankielisessä elokuvassa "Pallavi Anu Pallavi" (1984). Hän voitti ensimmäisen Filmfare Awards -palkintonsa, parhaan miessivuosan kategoriasta, roolistaan elokuvassa "Mashaal" (1984). Kapoor sai ensimmäisen parhaan miespääosan Filmfare Awards -palkintonsa elokuvasta "Tezaab" (1988) ja toisen elokuvasta "Beta" (1992). Hän on näytellyt myös monissa muissa yleisö- ja arvostelumenestyksissä: "Meri Jung" (1985); "Karma" (1986); "Mr. India" (1987); "Virasat" (1997), josta hän voitti parhaan miesnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon; "Taal" (1999), josta hän voitti toisen parhaan miessivuosan Filmfare Awards -palkintonsa; "Pukar" (2000), josta hän voitti parhaan miespääosan National Film Awards -palkinnon; "No Entry" (2005); "Dil Dhadakne Do" (2015), josta hän voitti kolmannen parhaan miessivuosan Filmfare Awards -palkintonsa.
Kapoorin ensimmäinen kansainvälinen elokuvarooli oli Danny Boylen Oscar-palkitussa elokuvassa "Slummien miljonääri", josta hän voitti muiden näyttelijöiden kanssa parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnon. Hänen roolisuorituksensa televisiosarjan "24" kahdeksannella tuotantokaudella sai ylistystä Yhdysvaltain lehdistöltä.
Yksityiselämä.
Anil Kapoor on elokuvatuottaja Surinder Kapoorin ja Nirmal Kapoorin poika. Hänen vanhempi veljensä on elokuvatuottaja Boney Kapoor ja nuorempi veljensä on näyttelijä Sanjay Kapoor. Hän oli näyttelijä Sridevin lanko.
Kapoor on ollut naimisissa Sunita Kapoorin (o.s. Bhavnani) kanssa vuodesta 1984. Heillä on kolme lasta: näyttelijä Sonam Kapoor (s. 1985), tuottaja Rhea Kapoor (s. 1987) ja näyttelijä Harshvardhan Kapoor (s. 1990).
Sonam Kapoor

Sonam Kapoor Ahuja (s. 9. kesäkuuta 1985 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän on näyttelijä Anil Kapoorin ja Sunita Kapoorin tytär.
Teatteria ja taiteita opiskellut Kapoor avusti ohjaaja Sanjay Leela Bhansalia tämän tehdessä elokuvaa "Black" vuonna 2004. Näyttelijändebyyttinsä hän teki Ranbir Kapoorin kanssa Bhansalin romanttisessa draamassa "Saawariya" vuonna 2007. Hänen ensimmäinen kaupallinen menestyksensä oli romanttinen komedia "I Hate Luv Storys" (2010). Usean heikosti menestyneen elokuvan jälkeen Kapoorin uran käännekohta oli menestynyt romanttinen draama "Raanjhanaa" (2013), joka toi hänelle parhaan naispääosan ehdokkuuksia useassa palkintogaalassa. Hän näytteli pääroolia romanttisessa komediassa "Khoobsurat" (2014) ja draamakomediassa "Dolly Ki Doli" (2015), joista hän sai parhaan naispääosan Filmfare Awards -ehdokkuudet. Kapoor näytteli prinsessaa menestyneessä melodraamassa "Prem Ratan Dhan Payo" (2015), ja sai ylistystä kriitikoilta roolistaan Neerja Bhanotina elämäkerrallisessa jännityselokuvassa "Neerja" (2016). Hän voitti roolistaan Filmfare Awards- ja National Film Awards -palkinnot.
Näyttelijän uransa lisäksi Kapoor toimii monien merkkien ja tuotteiden mainoskasvona. Häntä pidetään myös yhtenä muodikkaimmista julkisuuden henkilöistä Intiassa.
Yksityiselämä.
Kapoor avioitui liikemies Anand Ahujan kanssa Mumbaissa 8. toukokuuta 2018. Hän synnytti pojan 20. elokuuta 2022. Kapoor kärsii munasarjojen monirakkulaoireyhtymästä.
Rhys Murphy

Rhys Philip Elliott Murphy (s. 6. marraskuuta 1990) on englantilais-irlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Gillinghamissa Englannin Ykkösliigassa. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Hän pelasi Wimbledonin akatemiassa ennen siirtymistään Arsenaliin. Hän viimeisteli myös 17 maalia 21 ottelussa Arsenal Akatemia -joukkueelle kaudella 2006-2007. Murphy siirtyi Brentfordiin kolmen kuukauden lainasopimuksella 24. marraskuuta 2009. Hän siirtyi Gillinghamiin vuonna 2018.
Maajoukkueura.
Murphy on esiintynyt Englannin ￼￼U-16- ja ￼￼U-17￼￼-maajoukkueissa. Hän pelasi myös finaalin yltäneessä Englannin joukkueessa vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa.
Lahden kauppahalli

Lahden kauppahalli on Lahden kauppatorin laidalla vuodesta 1927 toiminut kauppahalli. Lahden ensimmäinen kauppahalli toimi jo vuosina 1904–1907, kuitenkin eri paikassa. Nykyisessä paikassa torin ja Lanunaukion yhteydessä toimi ennen nykyistä kauppahallirakennusta yksikerroksinen kauppahalli vuosina 1923–1927. Se kuitenkin purettiin nykyisen nelikerroksisen rakennuksen tieltä. Lahden kauppahallin tuotevalikoima koostuu pääasiassa elintarvikkeista.
Kauppahalliin on sisäänkäynnit torin puolelta Torikadulta ja Lanunaukion puolelta Rautatienkadulta. Uudistunut kauppahalli avattiin vajaan vuoden kestäneen remontin jälkeen toukokuussa 2025. Kiinteistön omistaa Marjatta ja Eino Kollin säätiö.
Lähteet.
Matkailu-opas
Aiheesta muualla.
Lahden kauppahalli
Fiona Button

Fiona Button on englantilainen näyttelijä.
Button näytteli yhtä päähenkilöistä, Tess Robertsia, BBC:n draamasarjassa "Lip Service", jota esitettiin kaksi tuotantokautta vuosina 2010–2012. Tätä ennen hänen huomattavin televisioroolinsa oli Lucy Bedfordin osa ITV:n draamasarjassa "The Palace" vuodelta 2008. Hän on myös vieraillut muun muassa sarjoissa "Midsomerin murhat" ja "How Not to Live Your Life".
Button opiskeli näyttelemistä Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa. Valmistuttuaan hän on näytellyt teatterissa muun muassa Tom Stoppardin kirjoittamassa näytelmässä "Rock ’n’ Roll’" Duke of York's Theatressa, Christopher Fryn kirjoittamassa näytelmässä "Ring Round the Moon" Playhouse Theatressa, Yukio Mishiman kirjoittamassa näytelmässä "Madame de Sade" Wyndham's Theatressa sekä Laura Waden kirjoittamassa näytelmässä "Posh" Royal Court Theatressa.
Karavankit

Karavankit (, ) on Itä-Alppeihin kuuluva itä-länsisuuntainen vuoristoalue Itävallan ja Slovenian rajalla.
Karavankkien korkein huippu on Hochstuhl eli Veliki Stol (2 236 m).
Juliset Alpit

Juliset Alpit (, , , ) on Itä-Alppeihin kuuluva vuoristoalue, joka yltää Koillis-Italiasta Sloveniaan asti.
Julisten Alppien korkein huippu, Triglav (2 864 m), on myös Slovenian korkein kohta.
Albulan Alpit

Albulan Alpit on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue itä-Sveitsissä.
Albulan Alppien korkein huippu on Piz Kesch (3 418 m).
Leżajsk

Leżajsk, koko nimi "Wolne Królewskie Miasto Leżajsk", on Kaakkois-Puolassa sijaitseva kaupunki, jossa asui vuoden 2019 arvion mukaan 13 799 asukasta. Vuodesta 1999 Ala-Karpatian voivodikuntaan kuuluneen kaupungin halki virtaa Jagodajoki. Leżajskissa on benediktiiniläisluostari ja Leżajsk-panimo. Vuosittain maaliskuussa kaupunkiin kerääntyy juutalaisia toiviomatkalaisia, jotka uskovat, että kaupunkiin haudattu 1700-luvun rabbi Elimeleh laskeutuu silloin maan päälle kuuntelemaan ihmisten toiveita.
Kaupungissa on rautatieasema junalinjassa 68.
Erillinen pataljoona 6

Erillinen pataljoona 6 (ErP 6) oli jatkosodan (vuosina 1943–1944) aikana Suomen Puolustusvoimissa toiminut pataljoona, jonka miehistö ja osa aliupseereista oli inkeriläisiä. Se oli osa heimosoturiyksiköitä. Kun pataljoona lakkautettiin, sen vahvuus oli 570 miestä.
Pataljoonan perustaminen.
Saksalaisten vallattua Viron ja Leningradin ympäristön, siellä asuneista inkeriläisistä perustettiin helmikuussa 1942 osasto nimeltä "Finnische Sieheringsgruppe 187". Vuoden sisällä perustamisesta siihen kuului 27., 28., 29., ja 30. Hundertschaft (satakunta), joissa kussakin palveli 170 miestä. Osaston nimi muutettiin myöhemmin "Ost-Bataillon 664":ksi (suomeksi 'Itäpataljoona 664'). Pataljoonan pääasiallinen tehtävä oli suojata rautateitä Leningrad–Dno- ja Luga–Novgorod-linjoilla. Pataljoonan esikunta sijaitsi Batetskajassa, joka oli tärkeä risteysasema.
Kun inkeriläisiä siviilejä alettiin maaliskuussa 1943 siirtää Saksan valtaamilta alueilta Suomeen, esittivät Saksan armeijassa palvelleet eräät inkeriläiset miehet myös toivomuksia siirrosta Suomeen. Saksalais-suomalaisten neuvottelujen jälkeen päätettiin pataljoonan siirrosta Suomeen. Siirrot toteutettiin Virosta laivalla 7.–13. joulukuuta 1943 Hankoon.
Neuvottelujen päättyä oli 23. marraskuuta 1943 everstiluutnantti Kaarlo Breitholtz määrätty perustettavan pataljoonan komentajaksi. Pataljoonan upseerien ja tärkeimpien aliupseerien tehtäviin sijoitettiin suomalaisia upseereita ja aliupseereita.
Pataljoona alistettiin perustamisen jälkeen 10. divisioonalle. Sen nimenä käytettiin ensin Erillinen pataljoona B:tä (Er.B), komentajansa mukaan. Nimi muuttui ylipäällikön käskyllä 1. helmikuuta 1944 Erillinen pataljoona 6:ksi.
Pataljoonan tapahtumia ja sotatie.
Pataljoona julkaisi kenttälehti Kivekästä. Helmikuussa aloitti pataljoonan aliupseerikoulu johtajanaan kapteeni Sokka. Koulutukseen osallistui 105 vapaaehtoista. Pataljoonan tärkein juhla, valatilaisuus, järjestettiin 26. huhtikuuta 1944 Leininkylässä, Karjalankannaksella. Suomen lipun lisäksi tilaisuudessa oli mukana Inkerin lippu. Pataljoona paikallisti ja korjasi inkeriläisten sankarihauta-alueen Kirjasalossa. Hauta-alue oli perustettu vuosina 1918–1920 heimosodissa kaatuneiden inkeriläisten muistoksi. 
Helmikuussa 1944 pataljoona alistettiin 15. divisioonalle. Sen katsottiin olevan taisteluvalmis huhtikuun alussa 1944. Toukokuussa pataljoona alistettiin 19. Prikaatille Riekonharjun "Susi"-maastoon, josta se vetäytyi VT-linjalle Korpikylään. Kesäkuun 17. päivänä ErP 6 alistettiin 2. divisioonalle, ja se siirtyi varmistukseen Pasurinkankaan maastoon, josta se siirtyi Vuosalmelle miehittäen Vuoksen jokilinjan Suursaaren, Susisaaren, Linnanniemen ja rantakaistan Suontaustan kohdalla. Elokuun 1. päivänä vuonna 1944 pataljoona siirrettiin kenttävarustustöihin Kuparsaaren lohkolle. 
Pataljoona purettiin Jokioinen–Mellilä–Minkiö-alueella syyskuun lopulla, ja sen lakkautuspäivä on 10. lokakuuta 1944. Pataljoonan inkeriläisistä kiinnostui myös Valvontakomissio.
San Giorgio Maggiore

San Giorgio Maggiore on yksi Venetsiaan kuuluvista saarista Pohjois-Italiassa. Se sijaitsee Venetsian laguunissa pääsaariryhmästä etelään, Giudeccan saaren itäpuolella. San Giorgio Maggiore sijaitsee lähes uintimatkan päässä Pyhän Markuksen torista, josta lähtee saarelle vaporettoja eli vesibusseja. Saarella sijaitsee Andrea Palladion suunnittelema San Giorgio Maggioren kirkko, jonka fasadi näkyy Pyhän Markuksen torille.
Gotthelm Klenberg

Gotthelm Gottfrid Klenberg (18. tammikuuta 1887 Turku – 6. helmikuuta 1973) oli suomalainen eläinlääkäri ja upseeri. Eläinlääkintäkenraalimajuriksi Klenberg ylennettiin vuonna 1952. Hänen poikansa amiraali Jan Klenberg on toiminut Suomen puolustusvoimien komentajana ja toinen poikansa Bo Klenberg merivoimien komentajana.
Sotilasura.
Klenberg osallistui sisällissotaan valkoisten puolella. Talvisodassa hän oli IV armeijakunnan eläinlääkärinä. Hänet nimitettiin 31. lokakuuta 1940 eläinlääkintäosaston päälliköksi ja samalla puolustusvoimien ylieläinlääkäriksi, missä tehtävässä hän palveli aina 29. syyskuuta 1952 saakka. Hän jäi eläkkeelle 18. tammikuuta 1952, ja hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 4. kesäkuuta 1952. Hän oli Suomen ensimmäinen eläinlääkintäkenraalimajuri.
Shindig

Shindig on brittiläinen 1960-luvun popmusiikkiin keskittyvä fanilehti. Se ilmestyi aiemmin joka toinen kuukausi, mutta harvensi sittemmin ilmestymistään neljään kertaan vuodessa. 
Arvioita.
Helsingin Sanomien Mikko Aaltosen arvion mukaan lehti lankeaa journalistiset periaatteet ohittavaan kirjoitteluun, joskin se on muuten ammattimaisesti tehty ja tyylikäs.
Cəlilabad

Cəlilabad () on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Lenkoranin alangon pohjoisosassa 210 kilometriä Bakusta lounaaseen. Kaupunki on Cəlilabadin piirin keskus. Sen ohi kulkee Bakun ja Astaran välinen M3-valtatie. Asukkaita on 40 700 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunnan aikaisempi nimi oli "Astraxanbazar" (ven. Астрахан-Базар, "Astrahan-Bazar"). Vuonna 1967 se nimettiin uudelleen kirjailija Cəlil Məmmədquluzadən mukaan. Cəlilabad on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.