tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rikkasinijuuri

Rikkasinijuuri ("Mercurialis annua") on vaatimaton, tyräkkikasveihin kuuluva myrkyllinen ruohokasvi.
Ulkonäkö.
Yksivuotinen rikkasinijuuri kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Nelisärmäinen varsi on haarainen ja tyvestä saakka lehdekäs. Ruodilliset lehdet ovat vastakkain ja pienikorvakkeisia. Vaaleanvihreät lehdet ovat puikeita ja harvasti matalahammaslaitaisia. Huomaamattomat, pienet kukat ovat yksineuvoisia ja vihertäviä. Laji on kaksikotinen eli hede- ja emikukat ovat eri kasviyksilöissä. Hedetähkät ovat pitkäperäisiä ja harsuja, lähes perättömät emikukat ovat yksittäin tai pareittain lehtihangoissa. Suomessa rikkasinijuuri kukkii heinä-syyskuussa.
Useimmista tyräkkikasveista poiketen rikkasinijuuri on maitiaisnesteetön.
Levinneisyys.
Rikkasinijuuren päälevinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaalta läpi Länsi- ja Keski-Euroopan Kreikkaan, Romaniaan, Puolaan ja Britteinsaarille. Levinneisyysalue jatkuu Afrikan mantereen puolella Marokosta Tunisiaan. Satunnaisemmin lajia tavataan Ruotsissa, Turkissa ja Lähi-idässä. Se on myös levinnyt ihmisen mukana Yhdysvaltoihin. Suomessa rikkasinijuuri on hyvin satunnainen tulokaslaji. Pääosa lajin havainnoista ovat vanhoja, purjelaivakauden satamakaupungeista tehtyjä. Sisämaan havainnot ovat Etelä-Suomesta.
Elinympäristö.
Rikkasinijuurta tavataan Suomessa satamissa vanhoilla painolastipaikoilla ja joskus myös puutarhojen rikkakasvina.
Emanuel

Emanuel on miehen etunimi, heprealaisperäisen Immanuel-nimen muunnos. Nimi on ollut muun muassa kahdella Portugalin kuninkaalla.
Suomessa nimi Emanuel on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu maaliskuuhun 2025 mennessä 2 796 miehelle sekä alle 30 naiselle. Nimeä ei tässä muodossa ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomenr­uotsalaisen kalenterin mukaan Emanuelin nimipäivä on 26. maaliskuuta, joka myös suomen­kielisen kalenterin mukaan on Immanuelin nimi­päivä.
Liekovarpio

Liekovarpio eli tunturiliekovarpio ("Cassiope tetragona") on kanervakasveihin kuuluva, pohjoisen tundran ja vuoristojen varpukasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Liekovarpio on 10–30 cm korkeaksi kasvava pysty- ja jäykkävartinen varpu. Lehdet ovat talvehtivia, limittäin vastakkain ja varrenmyötäisiä. Lehden lapa on neulasmainen ja 3–5 mm pitkä. Varren haarojen kärkiosien lehtihangoissa olevat kukat ovat yksittäin, pitkäperäisiä ja nuokkuvia. Valkoinen teriö on kellomainen, viisijakoinen ja 6–8 mm pitkä. Heteitä kukassa on kymmenen kappaletta. Suomessa liekovarpio kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota.
Levinneisyys.
Liekovarpio on pohjoinen, arktinen laji, jonka päälevinneisyysalue alkaa Uralilta ja jatkuu tundra- ja vuoristoalueilla itään läpi Siperian ja edelleen Alaskaan, Pohjois-Kanadaan, Grönlantiin ja Huippuvuorille. Kaukana muusta levinneisyysalueesta lajilla on erillinen esiintymä Norjan, Ruotsin ja Suomen pohjoisilla suurtuntureilla sekä Kuolan niemimaalla. Suomessa liekovarpiota tavataan ainoastaan Enontekiön Lapissa Käsivarren alueen suurtuntureilla.
Elinympäristö.
Liekovarpion päälevinneisyysalueilla laji on tyypillinen tundran kasvilaji. Fennoskandiassa sen elinympäristöä ovat korkeiden tuntureiden ylärinteiden kankaat ja kivikot. Laji on kalkinsuosija.
Käyttö.
Toisinaan liekovarpiota viljellään kivikkokasvina puutarhoissa. Arktisilla seuduilla liekovarpiota on yleisesti käytetty polttoaineena.
Vjalikaja Berastavitsa

Vjalikaja Berastavitsa () eli Bolšaja Berestovitsa (; ) on pieni kaupunkimainen taajama ja Puolan vastaisella rajalla sijaitsevan maaseutuvaltaisen Berastavitskin hallintopiirin () keskus Hrodnan maakunnan länsiosissa Valko-Venäjällä. Vjalikaja Berastavitsan taajama sijaitsee linnuntietä noin 55 kilometriä maakunnan pääkaupungin Hrodnan eteläpuolella.
Kaupunkimaisen taajaman väkiluku oli lokakuun 2009 väestönlaskennassa 5 720 ja koko Berastavitskin piirin 18 017.
Sammalvarpio

Sammalvarpio eli tunturisammalvarpio ("Harrimanella hypnoides") on kanervakasveihin kuuluva, pienikokoinen pohjoisen tundran ja vuoristojen varpukasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Sammalvarpio on 5–10 senttimetriä korkeaksi kasvava rento, lyhythaarainen varpu. Kierteisesti olevat lehdet ovat talvehtivia ja varrenmyötäisiä. Lehden lapa on neulasmainen ja 2–4 mm pitkä. Varren haarojen kärjissä olevat kukat ovat yksittäin, pitkäperäisiä ja nuokkuvia. Valkoinen teriö on kellomainen, viisijakoinen ja 4–5 mm pitkä. Heteitä kukassa on kymmenen kappaletta. Suomessa sammalvarpio kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota. Vaatimattoman kokonsa ja ulkonäkönsä takia kukkimaton sammalvarpio saattaa olla vaikeasti havaittava.
Levinneisyys.
Euroopassa sammalvarpiota kasvaa Islannissa sekä Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla ja edelleen Pohjois-Venäjän tundra-alueella Kuolan niemimaalta Uralin itäpuolelle. Toinen päälevinneisyysalue on Itä-Kanadan arkisilla alueilla ja Grönlannissa. Suomessa sammalvarpiota tavataan Pohjois-Lapissa kolmella pääalueella. Yleisin laji on Enontekiöllä Käsivarren alueen suurtuntureilla. Lisäksi sitä kasvaa Utsjoella Norjan rajan tuntumassa sekä Sodankylän itäosissa.
Elinympäristö.
Sammalvarpiota tavataan tundran, vuoristojen ja tunturien lumenviipymäpaikoilla, tihkupinnoilla ja puronvarsissa.
Lewisiitti

Lewisiitti on orgaaninen arseeniyhdiste, jota voidaan käyttää kemiallisena aseena taistelukaasuna. Se kuuluu kemiallisten aseiden ryhmään "Ihoa ja limakalvoja vahingoittavat aineet" yhdessä sinappikaasun (HD, HN) kanssa. (Naton käyttämä lyhenne; lewisiiti on "L")
Sen kemiallinen kaava on C2H2AsCl3 ja aineesta käytetään myös nimiä "2-kloorivinyylidiklooriarsiini" ja "lewisiitti 1". Lewisiitti on usein sekoitus 2-kloorivinyylidiklooriarsiinia (lewisiitti 1), bis(2-kloorivinyyli)klooriarsiinia (C4H4AsCl3, lewisiitti 2) ja tris(2-kloorivinyyli)arsiinia (C6H6AsCl3, lewisiitti 3).
Huoneenlämmössä lewisiitti on öljyinen neste, joka on helpommin haihtuva ja vähemmän pysyvä ympäristössä kuin sinappikaasut. Altistuminen sille tapahtuu levittämällä nestettä tai suihkulevityksenä joko lentolevityksenä tai räjähteinä. Lewisiittiä ei ole käytetty aiemmissa sodissa. Lewisiitti on nimetty Yhdysvaltain armeijan palveluksessa olleen kemistin ja sotilaan Winford Lee Lewis'n (1878–1943) mukaan, joka löysi tieteellisestä tutkielmasta aineen teko-ohjeen ja vaikutuksen sen löytäjään, katoliseen pappiin Julius Arthur Nieuwland'iin.
Myrkytyksen oireet.
Arsenikkiyhdisteet, joihin lewisiitti kuuluu, aiheuttavat samankaltaisen kliinisen kuvan kuin sinappikaasut, mutta oireet alkavat nopeammin kuin sinappikaasusta johtuvat oireet, ja ne saavuttavat maksiminsa 4–8 tunnin jälkeen. Lewisiittiä varten on kehitetty vasta-aine dimerkaproli (C3H8OS2), BAL, mutta muitakin arseenia kelatoivia tioliyhdisteitä voi käyttää.
Sinappikaasun oireet:
Alkuoireina ensimmäisen tunnin aikana saattaa esiintyä pahoinvointia, oksentelua ja silmätuntemuksia. Iholle alkaa ilmaantua punoitusta tunnin kuluttua. Yleisoireet voimistuvat 2–6 tunnin kuluttua; potilaalle ilmaantuu pahoinvointia, väsymystä, päänsärkyä, silmätulehdusta ja -kipua, kyynelvuotoa ja valonarkuutta. Nenäeritteet runsastuvat, kasvojen ja kaulan ihon punoitus lisääntyy ja ilmaantuu takykardiaa ja potilaat valittavat kurkkukipua ja äänen käheyttä. Ihovauriot vastaavat toisen tai kolmannen asteen palovammoja. Vakavan altistuksen jälkeen voi kehittyä myös ihonekroosia. Sekundaari-infektio kehittyy helposti laajaan palovammaan.
Lasse Elo

Lasse Rikhard Elo (7. helmikuuta 1903 Rauma – 26. joulukuuta 1992 Nurmijärvi) oli suomalainen lavastaja. Hän oli huomattavimpia modernismin edustajia suomalaisessa lavastustaiteessa 1930- ja 1940-luvulla.
Lasse Elon vanhemmat olivat rautatieläinen Verner Rickard Elo ja Aurora Aleksandra Seton. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1926–1932 oli Aili Matilda Juntunen ja toinen vuodesta 1938 Anna Rantanen. Elo kävi seitsemän luokkaa yhteiskoulua ja teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja Neuvostoliittoon 1930-luvulla. Modernismin vaikutus alkoi näkyä suomalaisessa lavastustaiteessa juuri 1930-luvulla, jolloin erilaisia viitteellisiä keinoja käyttämällä irrottauduttiin realistisesta lavatuskäytännöstä. Elo kuului uuden näyttämönäkemyksen pioneereihin, ja hänen lavastuksensa olivat usein vahvasti pelkistettyjä. 
Elo työskenteli 1920-, 1930- ja 1940-luvuilla Helsingin ruotsalaisessa teatterissa ja Helsingin Kansanteatterissa ja vuodesta 1948 Tampereen työväenteatterissa. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Hella Wuolijoen "Niskavuori"-sarjan kantaesitysten lavastukset, jotka yhdessä Eino Salmelaisen ohjausten kanssa ovat voimakkaasti vaikuttaneet myös näytelmien myöhempiin esityksiin. 
Elo myös julkaisi näytelmäsuomennoksia.
Lasse Elon poika on teatteri-, elokuva- ja tv-lavastaja Lauri Elo.
Hellbound

Hellbound on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintatrilleri. Elokuvan on ohjannut Aaron Norris ja käsikirjoittanut Brent V. Friedman ja Galen Thompson. Pääosissa näyttelivät Chuck Norris, Calvin Levels ja Christopher Neame. Elokuva oli Cannon Films yhtiön viimeinen tuotanto.
Juoni.
Kaksi Chicagon poliisia Shatter ja Jackson tutkivat erään rabbin raakaa murhaa. He matkaavat Israeliin jatkotutkimuksiin, jossa he saavat huomata olevansa yliluonnollisen olennon jäljillä. Prosatanos on palanut takaisin maan päälle sitten ristiretken aikaan, jolloin kuningas Richard onnistui vangitsemaan hänet rikkomalla Prosatanosin valtikkaan.
Suomessa.
Suomessa elokuva esitettiin televisiossa 27. marraskuuta 2009 Nelosella.
Jože Plečnik

Jože Plečnik (23. tammikuuta 1872 Ljubljana, Krain, Itävalta-Unkari – 7. tammikuuta 1957 Ljubljana, Jugoslavia) oli sloveeniarkkitehti. Hän on suunnitellut erityisesti synnyin- ja kotikaupunkinsa Ljubljanan kouluja, kirkkoja ja puistoja sekä myös hautausmaan, jolle hänet on haudattu. Hän on Slovenian tunnetuimpiin kuuluva arkkitehti ja yleensäkin tunnetuimpia slovenialaisia.
Plečnikin kotitalo on muutettu museoksi. Erikoinen rakennus on kehittynyt pitkän ajan kuluessa vuodesta 1915, jolloin Plečnik hankki sen omistukseensa. Hän rakensi siihen parvekkeita ja puutarhoja. Sen soikea torni oli hänen työhuoneensa. Rakennuksessa on runsaasti yksityiskohtia, jotka ovat usein peräisin hänen suunnitteluprojekteistaan. Osa museon irtaimistosta on suunniteltu siirrettäväksi Ljubljanan kaupunginmuseoon.
Plečnik opiskeli Grazin taidekoulussa ja arkkitehti Otto Wagnerin oppilaana Wienissä. Hän asui 1911–1921 Prahassa ja opetti siellä ja osallistui Prahan Hradčanyn linnan entistämiseen.
Borgne

Borgne on Lounais-Sveitsissä, Valais’n kantonissa virtaava Rhônen sivujoki, joka saa alkunsa Italian raja-alueen jäätiköiltä. Borgne laskee Rhôneen Sionin kaupungin lähellä.
Borgnella on kaksi alkujokea: "Borgne d'Arolla" on läntinen haara ja "Borgne de Ferpècle" itäisempi haara. La Dixence on Borgnen isoin haarajoki, jossa on Lac des Dix -patojärvi, Sveitsin suurin patoallas.
Nuestra Señora de Atocha

Nuestra Señora de Atocha oli espanjalainen 1622 Florida Keysin edustalla uponnut kaljuuna, jonka lastina oli kuparia, hopeaa, kultaa, tupakkaa, helmiä, jalokiviä ja indigoa. Alus oli nimetty Madridissa sijaitsevan Atochan seurakunnan mukaan. Hylky löydettiin vuonna 1985.
Viimeinen matka.
Hankaluuksien sarja piti "Atochan" Veracruzissa ennen kuin se pystyi kohtaamaan Tierra Firmen laivaston Havannassa, jossa alukselle aiheutui lisää viivästyksiä. Kuusi viikkoa myöhässä oleva 28 aluksen saattue lähti 4. syyskuuta 1622 Espanjaan.
Saattue joutui 6. syyskuuta ankaran hurrikaaniin koralliriutalla Dry Tortugasilla, noin 56 kilometriä Key Westistä länteen. Aluksen runko vaurioitui pahoin ja se upposi nopeasti. Miehistöstä selvisi hengissä vain kolme merimiestä ja kaksi orjaa.
Kásos (kunta)

Kásos ( eli Δήμος Ηρωικής Νήσου Κάσου, "Dímos Iroikís Nísou Kásou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kárpathos-Kásoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 69,464 neliökilometriä ja väkiluku (2021). Kunnan kuntakeskus on Fry.
Kunta sijaitsee Egeanmeren saarilla, Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Kárpathoksen ja Kreetan saaren välissä. Kunta käsittää koko Kásoksen saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Armáthia, Chamilí, Divoúnia, Karofýlla, Kolófonas, Koúrika, Lítra, Makronísi, Pláka, Pláti, Pontikonísia (Megálos Pontikós ja Mikrós Pontikós), Porionísi, Sélli ja Strongýli. Saaret kuuluvat Dodekanesian saariryhmään.
Kunnan alkuperäinen nimi oli "Kásoksen kunta" (Δήμος Κάσου, "Dímos Kásou"). Se sai viralliseksi nimekseen kunnianimen "Kásoksen sankarillisen saaren kunta" vuonna 2018. Kunnianimi perustuu siihen, että suurin osa Kásoksen asukkaista kuoli niin kutsutussa Kásoksen verilöylyssä Kreikan vapaussodassa vuonna 1824.
Kunnan osat.
Kásoksen sankarillisen saaren kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Huomautukset:
Lac des Dix

Lac des Dix on Lounais-Sveitsissä, Sionin kaupungin eteläpuolella sijaitseva, La Dixence -jokeen rakennettu tekojärvi. Järven tilavuus on suurimmillaan 400 milj. m³. Sen pinta on 2 365 metriä merenpinnan yläpuolella. 
Pato on nimeltään Grande Dixence. Se on 285 metriä korkea, maailman suurin gravitaatiopato. 
Järveen liittyy useita pumppuasemia, tunneleita ja putkistoja, joiden avulla koko seudun (600 km²) vesi käytetään hyväksi sähkön tuotannossa. Vesivoimalaitoksia on kaikkiaan neljä. Niiden maksimigeneraattoriteho on yhteensä 2 064 MW: 
Voimalaitokset tuottavat vuodessa sähköä yhteensä keskimäärin noin 2,2 TWh (mrd. kWh).
Kásoksen lentoasema

Kásoksen lentoasema (, , YPA: ΔΑΚΑ) on kunnallinen lentoasema Kásoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Kásoksen pohjoisrannikolla saaren pääkylän Fryn länsipuolella.
Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1983. Lentoaseman kiitotiellä on pituutta 982 metriä ja leveyttä 25 metriä. Asema sijaitsee 11 metrin korkeudessa merenpinnasta. Lentoasemalla on yksi matkustajaterminaali sekä kolme lentokoneen pysäköintipaikkaa.
Lentoasemalle on säännöllisiä lentoja muun muassa Kárpathokselta, Kreetalta ja Ródokselta. Lentoasemalta on matkaa Fryhin noin kilometri. Kylään pääsee lentoasemalta muun muassa taksilla.
Von Troil

 
Von Troil [fontru'iːl] on Södermanlandista lähtöisin oleva ruotsalainen ja suomalainen aatelissuku. Suvun vanhin tunnettu kantaisä on talonpoika Lars Larsson Hyltingenin pitäjästä 1500-luvun keskitienoilta. Hänen jälkeläisensä viidennessä polvessa oli arkkipiispa Samuel Troilius, jonka lapset kuningas Aadolf Fredrik aateloi vuonna 1756 isänsä ansioista nimellä von Troil. Vapaaherrallinen sukuhaara, joka kotiutui Suomeen 1800-luvun alussa, on vaikuttaneet erityisesti korkeissa hallinnollisissa ja virkatehtävissä.
Mir (Valko-Venäjä)

Mir (, ; ; ) on pieni kaupunkimainen taajama Karelitšyn hallintopiirissä Hrodnan maakunnan itälaidalla Valko-Venäjällä. Taajama on suosittu turistikohde vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon päässeestä Mirin linnasta johtuen. Lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan Mirin pikkukaupunkimaisessa taajamassa asui pysyvästi 2 310 henkeä.
Taajama sijaitsee maanteitse noin 100 kilometriä Minskin lounaispuolella ja 24 kilometriä Karelitšyn kaupunkikeskuksen kaakkoispuolella.
Phil Thompson

Philip Bernard "Phil" Thompson (s. 21. tammikuuta 1954 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Thompson tunnetaan parhaiten Liverpoolista. Hän on edustanut seuraa sekä pelaajana että valmentajana.
Pelaajana.
Ura.
Thompson pystyi pelaamaan puolustuksessa tai keskikentällä. Yleensä hän pelasi keskuspuolustajana.
Thompson edusti Liverpoolia 1. divisioonassa vuosina 1972–1984. Hän toimi myös seuran kapteenina. Thompson saavutti Liverpoolin riveissä muun muassa seitsemän liigamestaruutta sekä kolme Euroopan cupin voittoa ja kaksi UEFA Cupin voittoa. Hän edusti lisäksi 2. divisioonassa Sheffield Unitedia vuosina 1984–1986.
Englannin maajoukkueessa Thompson pelasi vuosina 1976–1982 42 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti Englantia 1980 EM-kilpailuissa ja 1982 MM-kilpailuissa.
Valmentajana.
Thompson on toiminut Liverpoolin apulaismanagerina Kenny Dalglishin, Graeme Sounessin ja Gérard Houllierin alaisuudessa. Hän toimi seuran väliaikaismanagerina vuosina 2001–2002.
Oskar Morgenstern

Oskar Morgenstern (24. tammikuuta 1902 – 26. heinäkuuta 1977) oli itävaltalainen taloustieteilijä.
Morgenstern loi John von Neumannin kanssa pohjan peliteorialle. Vuonna 1944 he julkaisivat kirjan "Theory of Games and Economic Behavior".
Morgenstern siirtyi Itävallasta Yhdysvaltoihin 1930-luvulla. Hän työskenteli urallaan muun muassa Wienin yliopistossa sekä Princetonin yliopistossa ja Institute for Advanced Studyssa.
Yhtä

Yhtä on rap-duo Nikon &amp; Tapsan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. huhtikuuta 2011. Sen julkaisi Fresh Tunes Finland.
Taustaa.
Albumin ensimmäinen musiikkivideo, nimikkokappale "Yhtä", julkaistiin joulukuussa 2010 ja toinen musiikkivideo "Tanssit" maaliskuussa 2011. Albumilla vierailevat Asa Masa, Hyzä, Puppa J, Raappana ja Saurus. Albumin on tuottanut kokonaan Niko Liinamaa, paitsi kappaleen "Täydellistä soundia", jonka ovat tuottaneet Niko Liinamaa ja Pik3.
Giovanni Galli

Giovanni Galli (s. 29. huhtikuuta 1958 Pisa, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän oli Milanin menestysjoukkueen ykkösmaalivahti 1980-luvun lopulla. Hän torjui seuralle muun muassa kaksi Euroopan cupin voittoa.
Ura.
Galli edusti Milania Serie A:ssa vuosina 1986–1990. Hän voitti Euroopan cupien lisäksi muun muassa Italian-mestaruuden ja Intercontinental Cupin. 
Galli edusti lisäksi Serie A:ssa Fiorentinaa, Napolia, Torinoa ja Parmaa sekä Serie B:ssä Lucchesea. Hän saavutti Parman riveissä UEFA Cupin voiton.
Italian maajoukkueessa Galli pelasi vuosina 1982–1986 19 ottelua. Hän edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuosina 1982 ja 1986 sekä EM-kilpailuissa vuonna 1980. Galli voitti Italian riveissä maailmanmestaruuden vuonna 1982 pelaamatta minuuttiakaan. Vuonna 1986 hän oli Italian ykkösmaalivahti.
Muuta.
Gallin poika Niccolò oli myös lupaava jalkapalloilija. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa 17-vuotiaana vuonna 2001.
Galli oli keskustaoikeiston ehdokkaana Firenzen pormestariksi vuonna 2009. Hän hävisi Matteo Renzille toisella kierroksella.
Malesian Grand Prix 2011

Malesian Grand Prix 2011 (virallisesti 2011 Formula 1 Petronas Malaysia Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2011 toinen osakilpailu, joka ajettiin 10. huhtikuuta 2011 Sepangin moottoriradalla Malesiassa.
Paalupaikalta kisaan lähti Red Bullin Sebastian Vettel, joka otti uransa 17:nnen paalupaikan. Toiseksi aika-ajoissa sijoittui Lewis Hamilton ja kolmanneksi Mark Webber.
Kilpailun lähdössä Nick Heidfeld nousi kuudennesta ruudusta toiseksi. Voittajana maaliin ajoi Sebastian Vettel, toiseksi sijoittui Jenson Button ja kolmanneksi Nick Heidfeld. Heikki Kovalainen oli 15. Fernando Alonso ja Lewis Hamilton saivat kilpailun jälkeen 20 sekunnin aikarangaistuksen. Alonsolle tuli rangaistus, koska hän törmäsi Hamiltonin auton takarenkaaseen, ja Hamiltonille, koska hän vaihtoi ajolinjaansa ohitustilanteessa useammin kuin kerran.
Desperado (albumi)

Desperado on yhdysvaltalaisen country rock -yhtye Eaglesin toinen studioalbumi, ja se on ilmestynyt vuonna 1973. Nimikappaleen lisäksi albumin tunnetuimpia kappaleita on "Tequila Sunrise". Samanveroinen kappale on kaunis hidas valssi "Saturday Night". Useissa kappaleissa on suoraan aiheena niin sanottu Villi länsi. Esimerkiksi avauskappale "Doolin-Dalton" kertoo lainsuojattomista Daltonin veljeksistä. Albumi onkin yksi rockin onnistuneimmista teema-albumeista.
Levyn on äänittänyt ja tuottanut Glyn Johns Asylum Records -levy-yhtiölle, jonka osoite on ollut 9120 Sunset Blvd., Los Angeles, Calif., 90069. Euroopassa jakelusta on huolehtinut WEA Musik GmbH, joka on Warner Communicationsin yhtiö. LP-levyjä on valmistettu Saksassa.
Albumi on äänitetty Lontoossa Island-studioilla. Johnsin apuna äänittäjänä on ollut Howard Kilgour. Masterointi on tehty Hollywoodissa The Mastering Labissa.
Taiteellisena johtajana ja suunnittelijana on toiminut Gary Burden yhtiölle R. Twerk. Valokuvaus ja tekstitys on Henry Diltzin käsialaa. Ohjauksesta on vastannut The Geffen Roberts Co.
Kiitoksissa on mainittu Leslie Morris, John Hartmann, Rico &amp; The Mudsharks ja Charles Blocker.
Albumi on julkaistu myöhemmin digitaalisesti remasteroituna CD-muodossa. Masteroinnin on tehnyt Barry Diament Atlantic-studioilla.
Kappaleet.
CD-versiossa B-puolen avauskappaleen perään on nimetty lyhyt (0:48) instrumentaali "Doolin-Dalton".
Kappaleiden julkaisija on Kicking Bear / Benchmark Music, ASCAP paitsi kappaleen "Outlaw Man" osalta Good Friends Music / Benchmark Music, ASCAP.
Cause of Death

Cause of Death on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Obituaryn toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1990. Albumia on pidetty virstapylväänä Death Metalin historiassa.
Kansitaiteesta vastaa taiteilija Michael Whelan. Albumi on yhtyeen ensimmäinen julkaisu yhtyeeseen jääneen basisti Frank Watkinsonin kanssa, ja myös heidän ensimmäinen ja ainoa albumi kitaristi James Murphyn kanssa.
Albumin kansikuvaa käytettiin H. P. Lovecraftin kokoelmassa "Bloodcurdling Tales of Horror and Macabre", ja osaa siitä käytettiin "Tomb and the Doom That Came to Sarnath" -pokkarissa. Sen oli tarkoitus olla Sepulturan Arise-albumin kansikuva, mutta Roadrunner Records antoi Obituaryn käyttää sitä ensin, koska Cause Of Death julkaistiin 1990 ja Arise vasta vuotta myöhemmin 1991. Sepultura valitsi toisen Michael Whelan kuvan Arise-albumin kanteen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Trevor Peres, Donald Tardy ja John Tardy, ellei toisin mainita.
Okahait

Okahait (Echinorhinidae) on valtamerissä elävä kalaheimo. Se on ainoa heimo okahaikalojen lahkossa.
Lajit ja anatomia.
Nykyisin okahaiden heimossa on elossa enää kaksi lajia okahai ("Echinorhinus brucus") ja iso-okahai ("Echinorhinus cookei"). Ne ovat suhteellisen suurikokoisia ja voivat kasvaa 3–4 metriä pitkiksi. Lajeilla on kaksi pientä, rinta eviä pienempiä, selkäevää, jotka sijaitsevat lähellä pyrstöä. Tunnusomaisimmat piirteet ovat pää muoto ja ihon piikit. Hampaissa on kolmesta seitsemään kärkeä. Okahait ovat ovovivipaarisia eli poikaset kuoriutuvat munista naaraan kohdussa.
Levinneisyys.
Okahaiden heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä ja ne elävät sekä viileissä että lämpimissä vesissä. Ne elävät rannikkoseuduilla lähellä pohjaa yleensä 11–900 metrin syvyydessä. Lajien ravinto koostuu muista haista, luukaloista, äyriäisistä ja mustekaloista.
Varpanen (Varpaisjärvi)

Varpanen, on järvi, joka sijaitsee entisessä Varpaisjärven kunnassa, Lapinlahdella Pohjois-Savossa. Varpasen vesi on hyvin tummaa, koska sen vesi on laskeutunut soilta alas järveen. Järven pohja on myös mutainen.
Järvi on osa Vuoksen vesistöön kuuluvaa Nilsiän reittiä. Varpaisjärven keskustaajama sijaitsee järven rannalla.
Midnight Believer

Midnight Believer on yhdysvaltalaisen blueskitaristi ja laulaja B. B. Kingin studioalbumi vuodelta 1978. Levyn on julkaissut ABC Records ja sen ovat tuottaneet Stewart Levine yhtiölle Outside Productions, Inc. sekä kolmikko "Stix" Hooper, Wilton Felder ja Joe Sample yhtiölle Crusaders Productions, Inc. Yhdistyneessä kuningaskunnassa levyn on julkaissut lisenssillä MCA Records.
Äänittäjänä ja miksaajana on toiminut Rik Pekkonen Hollywood Sound Recorders -studiossa Kalifornian Hollywoodissa. Masteroinnin on tehnyt Bernie Grundman A&amp;M-studioilla samalla paikkakunnalla.
Levykannen teon taiteellisena johtajana on ollut Richard Germinaro. Suunnittelusta on vastannut Vartan / Rod Dyer, Inc. Typografian suunnittelu on Vartanin. Kuvituksen on tehnyt Michael Bryan.
Kiitoksissa on mainittu Tom Hooper, Fred Varner, Pam Lobue, Hollywood Soundin henkilökunta sekä ilmapiirin luomisesta Sal of Martoni's.
Kappaleet.
Sivu 1
Sivu 2
Laulut ovat Joe Samplen ja Will Jenningsin tekemiä lukuun ottamatta kappaletta "Never Make a Move Too Soon", jonka ovat tehneet "Stix" Hooper ja Jennigs. Kappaleiden julkaisijat ovat Rondor Music (London) Ltd. / Carlin Music Corp.
Muusikot.
Puhaltimet:
Puhaltimet kappaleella "I Just Can't Leave Your Love Alone"
Taustalaulajat:
Robert "Pops" Popwell esiintyy levyllä Crusaders Productionsin suosiollisella luvalla.
Ranskan avoin tennisturnaus 2011

Vuoden 2011 Ranskan avoin tennisturnaus pelattiin 22. toukokuuta – 5. kesäkuuta 2011 Pariisissa. Se oli kaikkiaan 110. Ranskan avoin tennisturnaus ja vuoden toinen Grand Slam -turnaus. Naisten kaksinpelin voitti Li Na, josta tuli ensimmäinen kiinalainen ja myös aasialainen Grand Slam -turnauksen voittaja kaksinpelissä. Miesten mestaruuden voitti Rafael Nadal jo kuudennen kerran.
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Espanjan Rafael Nadal ja naisissa Italian Francesca Schiavone. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Kanadan Daniel Nestor ja Serbian Nenad Zimonjić sekä naisissa Yhdysvaltojen Serena ja Venus Williams. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Slovenian Katarina Srebotnik ja Serbian Nenad Zimonjić.
Poisjäännit.
Miesten puolella turnauksesta jäi pois Andy Roddick olkapäävamman vuoksi. Myös Juan Carlos Ferrero jätti turnauksen väliin. David Nalbandian puolestaan jätti turnauksen väliin, koska oli toipilaana tyräleikkauksesta sekä kärsi lihasvammasta. Venus ja Serena Williams eivät olleet vieläkään pelikunnossa. Edellisen kerran Grand Slam -turnaus oli pelattu ilman Williamseja Yhdysvaltain avoimissa 2003. Myöskään Dinara Safina ei osallistunut turnaukseen. Juuri ennen turnauksen alkua Lleyton Hewitt ilmoitti vetäytyvänsä turnauksesta.
Tapahtumia.
Naisten toiseksi sijoitettu Kim Clijsters hävisi toisen kierroksen ottelussa Arantxa Rusille, vaikka hän oli voittanut ensimmäisen erän ja johti toista erää jo 5–2. Kolmannella kierroksella edellisen vuoden finalisti Samantha Stosur hävisi Gisela Dulkolle. Myös ykköseksi sijoitettu Caroline Wozniacki putosi jatkosta kolmannella kierroksella, kun hän hävisi Daniela Hantuchoválle suoraan kahdessa erässä. Koskaan aiemmin avoimella aikakaudella ei Grand Slam -turnauksessa naisten puolella ollut sekä ykköseksi että kakkoseksi sijoitettu pelaaja pudonnut ennen neljättä kierrosta. Neljännellä kierroksella jatkosta putosi kolmanneksi sijoitettu Vera Zvonarjova, joka hävisi Anastasija Pavljutšenkovalle.
Miesten puolella Roger Federer teki uuden ennätyksen pääsemällä 28. kerran peräkkäin Grand Slam -turnauksen puolivälieriin. Fabio Fogninista tuli 16 vuoteen ensimmäinen Ranskan avoimissa puolivälieriin selviytynyt italialainen miestennispelaaja. Puolivälierässä Novak Đoković sai luovutusvoiton Fogninista, kun tämä joutui vetäytymään ottelusta kipeytyneen jalan takia. Välierässä Đokovićin 43 ottelun voittoputki katkesi, kun hän hävisi Roger Federerille.
Louhelan ostoskeskus

Louhelan ostoskeskus sijaitsee Vantaalla Myyrmäen kaupunginosassa Louhelassa. Se valmistui 20. maaliskuuta 2012 ja on yksikerroksinen ostoskeskus, joka rakennettiin puretun Louhelan ostoskeskuksen (1967–2011) edessä olleen pysäköintialueen paikalle. Ostoskeskuksessa toimivat K-Market (Aiemmin K-Supermarket Louhela), kiinalainen ravintola China Wall, kampaamo ja grilli (2022). Rakennuksen laajuus on 1138 kerrosneliömetriä.
Asemakaavassa annettu rakennusoikeus (875 k-m2) ylitettiin poikkeamisluvan turvin.
Purettu ostoskeskus.
Louhelan purettu ostoskeskus oli valmistunut vuonna 1967 ja sen oli suunnitellut arkkitehti Aarne Ehojoki. Rakennus oli u-muotoinen ja sen laajuus oli 1 060 kerrosneliömetriä.
Ostoskeskuksen edustalla pysäköintialueella toimi vuodesta 1973 alkaen vilkas viikonlopputori, Louhelan tori, mutta myöhemmin torikauppa siirtyi Myyrmäkeen Paalutorille.
Ostoskeskuksessa toimi aluksi kaksi ruokakauppaa (A&amp;O ja HOK), kemikalio ja R-kioski. Vuonna 1969 avattiin ravintola Kultakaivos, jonka yhteydessä toimi hetken kahvila Louhentupa. Kioskin vieressä oli kaksi liiketilaa, toisessa kukkakauppa ja toisessa lyhyttavaraliike. Yksi liikehuoneisto jäi tyhjäksi, sen valtasi Pub Punakulma. Kemikalio vaihtui pian kampaamoksi. Loppuaikoina (2010) rakennuksessa toimi Siwa, kaksi olutravintolaa, kampaamo-parturi ja kiinteistönvälitystoimisto.
Ostoskeskuksesta tehtiin rakennussuojelualoite (2006), josta Museovirasto (2009) katsoi, että rakennuksella ei ollut huomattavaa valtakunnallista merkitystä eikä muita erityisiä tai pakottavia syitä rakennussuojelulain käyttöön. Vantaan ostoskeskusten inventoinnissa (2008) Louhelan ostoskeskus esitettiin säilytettäväksi, mutta ei suojeltavaksi, joten yleiskaavan (2007) tavoitteet kaupunkirakenteen tiivistämisestä ja täydentämisestä katsottiin säilyttämistä painavammiksi. 
Ostoskeskus oli Vantaan toiseksi vanhin liikekeskus, sitä aiemmin oli rakennettu vain Kaivokselan ostoskeskus (1962).
Ostoskeskuksen tilalle asuintalo ja market.
Ostoskeskus suljettiin 27. maaliskuuta 2011 ja purkaminen alkoi 26. toukokuuta 2011. Ostoskeskuksen paikalle on rakennettu viisikerroksinen kerrostalo sekä sen eteen uusi yksikerroksinen entistä isompi ostoskeskus. Purettu ostoskeskus on valokuvattu ja kuvia säilytetään Vantaan kaupunginmuseon arkistossa.
Super Electric

Super Electric on suomalaisen, elektronista tanssimusiikkia esittävän Bomfunk MC’s -yhtyeen CD-single vuodelta 2001. Se oli Suomessa listaykkösenä ja siitä on tehty myös musiikkivideo.
Singlen on julkaissut Sony Music Entertainment (Finland) Oy rekisteröidyllä Epidrome-tavaramerkillä sarjatunnuksella EPD 671826 1. Kappale on myös yhtyeen vuoden 2002 albumilla Burnin' Sneakers.
Singlen on tuottanut Jaakko "JS16" Salovaara JS16 Inch -studiossa. Masteroinnin on tehnyt Pauli Saastamoinen Finnvox-studioilla.
Levykannen suunnittelusta on vastannut Jani Tolin yhtiöstä Alfons Helsinki ja valokuvaaja on Antton Miettinen.
Kappaleet.
Musiikin on säveltänyt Jaakko "JS16" Salovaara, sanoituksen on tehnyt B.O.W. eli Raymond Ebanks ja skrätsäyksestä vastaa Gismo eli Ismo Lappalainen. Julkaisija on BMG Music Publishing Finland Oy.
Martta puhuu

Martta puhuu () on Yle TV2:lla esitettävä kanadalais-yhdysvaltalainen lasten piirrossarja. Sarjan päähenkilöt ovat puhuva koira Martta ja sen omistaja Helena. Muita henkilöitä ovat Tuomo, Jaakko, Karoliina, Tero, Eliisa ja Helenan perheen toinen koira Kirppu. Myös Eliisan kissa Nelson esittäytyy sarjassa toisinaan.
Vlásios Máras

Vlásios ”Vlásis” Máras (, s. 31. maaliskuuta 1983 Ateena) on kreikkalainen telinevoimistelija, maailman- ja Euroopan mestari. Hänen vahvin telineensä on rekki.
Máras on voittanut rekillä MM-kilpailuista kaksi kultaa ja pronssin. EM-kilpailuissa hän on voittanut viidesti rekin kultaa, kerran hopeaa ja kahdesti pronssia. Euroopan kisoista hänellä on yksi hopea. Máras osallistui myös vuosien 2004, 2008 ja 2012 kesäolympialaisiin: Ateenassa 2004 hänen paras sijoituksensa oli rekin 13. sija, Pekingissä 2008 hän sijoittui parhaimmillaan hypyn 11:nneksi ja Lontoossa 2012 rekin 35:nneksi.
Kásoksen verilöyly

Kásoksen verilöyly tapahtui 27. toukokuuta ja 7. kesäkuuta 1824 välisenä aikana osmanien valtakuntaan kuuluneella pienellä Kásoksen saarella. Nykyisin Kásos on osa Kreikkaa. Verilöylyssä Egyptin ja osmanien yhdistyneet joukot polttivat Kásoksen ja surmasivat paikallisväestöä. Tätä verilöylyä muistetaan vuosittain 7. kesäkuuta järjestettävässä juhlassa Kásoksen pääkaupungissa Frýssä.
Tausta.
Kásoksella on harjoitettu merenkulkua vuosituhansien ajan, ja sen kauppalaivaston koko oli 1800-luvun alussa noin 700 ja asukkaita saarella oli lähteestä riippuen noin 8 000–11 000. Kásoksen laivasto osallistui menestyksekkäästi vuoden 1821 itsenäisyystaisteluun. Kásoslaisilla aluksilla tehtiin hyökkäyksiä läheisille saarille sekä Syyriaan ja Egyptiin saakka. Heinäkuussa 1821 Kásoksen laivasto taisteli Kreetan vapauden puolesta ja useita kreetalaisia saapui Kásokselle pakolaisiksi.
Kásoslaisten toiminta ärsytti osmanien Egyptin käskynhaltijaa Muhammad Alia, jonka tavoitteena oli perustaa Kreetalle tukikohta ennen Peloponnesoksen niemimaalle hyökkäystä. Muhammad Ali näki Kásoksen suuren laivaston esteenä perustaa tukikohta.
Verilöyly.
Egyptiläisten ja osmanien yhdistynyt 45 aluksen laivasto entisen merirosvon Ismail Gibraltarin johdolla saapui 27. toukokuuta 1824 saaren edustalle. Alkoi muutaman päivän kestänyt taistelu. Lopulta 7. kesäkuuta yli tuhannen hengen, tai toisen lähteen mukaan 4 000 hengen, vihollisjoukot rantautuivat Kásokselle sytyttäen koko saaren tuleen ja tappaen kaikki aseenkantoiässä olleet miehet. Toisen lähteen mukaan kaikki yli kahdeksanvuotiaat miehet tapettiin. Kaikkiaan kásoslaisia tapettiin verilöylyssä noin 7 000. Selviytyneet naiset ja lapset vietiin Egyptiin orjiksi.
Erään legendan mukaan kásoslainen kapteeni Markos Malliarakis tappoi yli 30 osmania. Hänen jouduttua kiinniotetuksi, nappasi hän eräältä vartijalta vielä veitsen, jolla surmasi muutamia osmaneja. Tämän jälkeen Malliarakis kuitenkin tapettiin.
Nikolajevskin välikohtaus

Nikolajevskin välikohtaus oli vuonna 1920 kehittynyt sarja tapahtumia, jossa ulkovallat osallistuivat Venäjän sisällissotaan. Tapahtumat päättyivät Nikolajevsk-na-Amuressa asuneiden satojen japanilaisten ja useimpien kaupungissa asuneiden venäläisten surmaamiseen.
Keisarillisen Japanin armeija ṿaltasi Nikolajevsk-na-Amure syyskuussa 1918 osana Siperian interventiota. Helmikuun alussa 1920 kaupungissa oli noin 450 japanilaisen siviilin ja 350 sotilaan muodostama yhteisö. Japanin lisäksi Venäjän valkoinen armeija oli sijoittanut kaupunkiin noin 300 sotilasta. Kaupungissa asui noin 15 000 siviiliä. Tammikuussa 1920 lähes 4 000 sotilaan vahvuinen joukko partisaaneja piiritti kaupungin. Partisaanien komentajana toimi Yakov Triapitsyn.
24. helmikuuta 1920 japanilaisten komentaja salli partisaanien edetä kaupunkiin. Partisaanit ryhtyivät kokoamaan ja teloittamaan valkoisen armeijan kannattajia. 10. maaliskuuta partisaanien komentaja esitti vaatimuksen japanilaisten antautumiseksi. Hän odotti japanilaisten kieltäytyvän tästä. Japanilaiset tekivät yllätyshyökkäyksen 12. maaliskuuta 1920. Hyökkäys epäonnistui ja suurin osa japanilaisista sotilaista kuoli. Jäljelle jääneet antautuivat japanilaisten komentajien käskystä. Tästä huolimatta Triapitsyn päätti kostaa ja surmasi kaikki japanilaiset sotilaat sekä suurimman osan siviileistä. Noin 700 japanilaista kuoli kostossa.
Tämän jälkeen Triapitsyn ryhtyi hallitsemaan kaupunkia kauhun avulla. Hän teloitti kaikki vaaralliseksi katsomansa siviilit. Partisaaneilla oli pulaa ammuksista, joten yksi teloitusmenetelmä oli iskeä heitä pistimellä ja heittää heidät Amur-jokeen tehtyyn avantoon. Triapitsyn surmasi useita tuhansia kaupungin asukkaista.
Toukokuun lopussa kaupunkiin saapui japanilaisten vahvistusjoukko. Triapitsyn teloitti kaikki jäljellä olleet asukkaat ja poltti kaupungin.
Japanin hallitus lähetti protestin bolsevikkihallitukselle ja vaati kompensaatiota. Venäjän hallitus vastasi vangitsemalla ja teloittamalla Triapitsynin. Japanilaisten mielestä tämä ei kuitenkaan riittänyt ja he käyttivät tapahtumaa syynä Sahalinin pohjoisosan miehitykselle. Lisäksi Japani ei tunnustanut Neuvostoliittoa ennen kuin vuonna 1925.
Social Futebol Clube

Social Futebol Clube () on vuonna 1944 perustettu brasilialainen jalkapalloseura Coronel Fabricianossa, Minas Geraisin osavaltiosta.
Stadionit.
Estádio Louis Ensch on monikäyttöinen stadion Coronel Fabricianossa. Se avattiin vuonna 1950. Stadionille mahtuu 6 000 ihmistä.
Sen omistaa Social Futebol Clube.
Matteo Morandi

Matteo Morandi (s. 8. lokakuuta 1981 Vimercate) on italialainen telinevoimistelija ja Euroopan mestari. Hänen vahvin telineensä on renkaat.
Morandi on voittanut renkailla MM-kilpailuista neljä pronssimitalia. EM-kilpailuista hän on voittanut kullan, hopean ja kaksi pronssia. Morandi on osallistunut kolmesti kesäolympialaisiin: Ateenassa 2004 hän oli renkailla viides, Pekingissä 2008 kuudes ja Lontoossa 2012 kolmas.
Venäjän–Kiinan ystävyyssopimus 2001

Venäjä ja Kiina solmivat 16. heinäkuuta 2001 strategisen 20 vuoden mittaisen yhteistyösopimuksen. Sopimus linjaa karkealla tasolla edellytykset rauhanomaisten suhteiden kehitykselle ja taloudellisen sekä geopoliittisen yhteistyölle. Sopimuksen 9. artiklaa on pidetty puolustussopimuksena ja sopimuksen muut kohdat viittaavat lisääntyvään sotilaalliseen yhteistyöhön.
Sopimus kattaa myös yhteisen lähestymistavan ympäristötekniikan säännöstelyyn ja energiansäästöön sekä kansainväliseen rahoitustoimintaan ja kaupankäyntiin. Sopimus vahvistaa Venäjän kannan siitä, että Taiwan on erottamaton osa Kiinaa.
Mahdollisia etuja.
Pelko Yhdysvaltojen laajentumista kohtaan.
Sekä Kiina, että Venäjä pelkäävät Yhdysvaltojen vaikutusvallan laajentumista alueille, joita maat pitävät sisäisinä kysymyksinään. Kiinan osalta tämä liittyy erityisesti Taiwanin asemaan mahdollisena Yhdysvaltojen alusmaana. Venäjä taas pelkää vastaavan tapahtuvan entisen Neuvostoliiton maille.
Taloudellinen kilpailu Yhdysvaltojen, Japanin ja EU:n kanssa.
Yhdysvallat, Japani ja Euroopan unioni muodostavat kolme taloudellista valtaa, joilla on osaavaa työvoimaa sekä pääsy pääomaan. Venäjä ja Kiina voivat paremmin kilpailla näitä vastaan tiivistämällä omaa yhteistyötään.
William Lyon Phelps

William Lyon Phelps (2. tammikuuta 1865 – 21. elokuuta 1943) oli yhdysvaltalainen kirjailija, kriitikko ja tutkija. Phelps suoritti B. A.- ja Ph. D. -tutkinnot Yalen yliopistossa ja M. A. -tutkinnon Harvardin yliopistossa, jonne hän meni opettamaan vuodeksi ennen paluutaan Yaleen. Hän oli sen jälkeen Yalessa virassa englannin kielen ja kirjallisuuden tiedekunnassa 41 vuotta vuoteen 1933, jolloin hän jäi eläkkeelle. Vuosina 1941–1943 hän johti Hall of Fame for Great Americansia.
Alex Webster

Alex Webster on yhdysvaltalainen basisti ja death metal -yhtye Cannibal Corpsen jäsen.
Webster on Cannibal Corpsessa yhä soittavan rumpali Paul Mazurkiewiczin ohella yhtyeen alkuperäisjäsen. Hän soittaa bassoa myös bändeissä Hate Eternal, Beyond Death ja Blotted Science.
Musiikillinen elämäkerta.
Webster kertoi "Olen pitänyt musiikista pikkulapsesta saakka. Musiikki oli aina soundtrack päässäni asioille, jotka olivat menossa silloin elämässäni. Olen aina halunnut soittaa. Halusin soittaa rumpuja kun olin noin kolmevuotias. Halusin tehdä musiikkia. Monille muusikoille kenenkään ei pitänyt sanoa, että heidän on tehtävä musiikkia. En koskaan tyrkyttäisi musiikkia kenellekään, koska se on jotain jota ei pidä tyrkyttää. Jos aiot tehdä musiikkia, sinä teet sitä."
Webster oli alun perin yhtyeessä Beyond Death entisen Cannibal Corpse kitaristin Jack Owenin kanssa 1987. He tapasivat Chris Barnesin, Bob Rusayn ja Paul Mazurkiewiczn, jotka soittivat bändissä Tirant Sin. Webster keksi yhtyeelle nimen Cannibal Corpse. Haastattelussa hän sanoi, että se oli todella tarttuva nimi bändille. Websterillä on maine ystävällisenä ihmisenä, usein kysyen kysymyksiä ja vilpittömästi välittäen mitä hänen faninsa ajattelevat ja vastaili säännöllisesti kysymyksiin yhtyeen foorumilla.
Webster oli basistina Erik Rutanin death metal -yhtyeessä Hate Eternalissa. Rutan tuotti Cannibal Corpsen albumit "Evisceration Plaguen" ja "[Kill]]" (2006). Vuonna 2005 Ron Jarzombek otti yhteyttä Websteriin ja ehdotti yhteistyötä, josta lopulta kehittyi instrumentaalinen Extreme metal -projekti Blotted Science. He julkaisivat ensimmäisen albuminsa "The Machinations of Dementia" syksyllä 2007. Kun kysyttiin Alexin Cannibal Corpsen lempikappaletta, hän vastasi: "En tiedä, olisi vaikeaa valita sitä yhtä ja parasta, mutta yksi suosikeistani on 'From Skin to Liquid', pääasiassa siksi koska se oli erilaista meiltä."
Musiikimaku.
Alex Webster on suuri Slayer-fani. "Tutustuin yhtyeen musiikkiin 80-luvun puolivälissä, kun kuulin heistä joiltain koulumme oppilailta. He olivat sen ajan paras thrash metal -yhtye. En voi liiaksi korostaa sitä kuinka paljon minä ja muut Cannibal Corpsen jäsenet kuuntelemme Slayeriä. He vaikuttivat valtavasti meidän musiikkiimme." Webster sanoi että hänen lempikappaleensa sanoitus olisi "mikä tahansa Slayerin". Hän sanoi myös että jos jokin yhtye tekisi coverin Cannibal Corpsen kappaleesta, se olisi Slayer.
Staehelina fruticosa

Staehelina fruticosa on asterikasvien heimoon kuuluva kasvi. Se kasvaa 20–100 senttimetrin korkuiseksi.
"Staehelina fruticosa" kukkii kesäkuun lopulta marraskuun alkuun. Toisen lähteen mukaan syyskuusta marraskuuhun. Kukat ovat väriltään valkoisia.
"Staehelina fruticosa" kasvaa kalkkikivirinteillä merenpinnan tasolta aina 1 800 metrin korkeuteen saakka. Kasvi on eteläisen Egeanmeren kotoperäinen laji. Kasvia tavataan Kreikalle kuuluvilla Kykladeilla, Kreetan saaren länsi- ja itäosissa sekä Dodekanesian saariryhmässä esimerkiksi Kárpathoksella ja Kásoksella.
Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/1981). Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut kasvin harvinaiseksi (1997).
Tyräkkikääriäinen

Tyräkkikääriäinen ("Lobesia euphorbiana") on kääriäisiin kuuluva pieni perhonen. Se oli Suomessa rauhoitettu luonnonsuojelulailla vuodesta 1989 vuoteen 2006.
Koko ja ulkonäkö.
Tyräkkikääriäinen on punertavanruskea pieni perhonen. Etusiivet ovat tyvestä, keskiosasta ja kärjestä kastanjanruskeat, ja niissä on harmaanruskeita laikkuja. Tummempien alueiden välissä kulkee kaksi leveää, vaalean punertavanruskeaa vyötä, joista ulompi kapenee voimakkaasti. Myös siiven kärjen ripset ovat vaaleammat. Siiven etureunan lyhyet kostaaliviirut ovat punertavanvalkoisia. Takasiivet ovat harmaanruskeat, mutta niiden reunan ripset ovat vaalean punertavanruskeat.
Levinneisyys ja lentoaika.
Suomen alueella tyräkkikääriäisen levinneisyys seuraa tiukasti toukan ravintokasvin levinneisyyttä. Lajia tavataan paikoin itäisellä Uudellamaalla sekä Kymijoen suulla. Perhoset lentävät kesäkuussa. Lajin ravintokasvin esiintyminen taantuu, mutta rauhoituskauden takia perhosen esiintymisestä ei tehty havaintoja ja lajin tila Suomessa on nykyisin jokseenkin tuntematon.
Elinympäristö ja elintavat.
Tyräkkikääriäistä tavataan rannoilla ja rantaniityillä, joilla kasvaa toukan ravintokasvia. Pohjois-Amerikassa lajia on tutkittu käytettäväksi hankalana vieraslajina leviävän kenttätyräkin ("Euphorbia esula") biologiseen torjuntaan. Kääriäisen levittäminen luontoon saattaisi kuitenkin muodostaa uhan taloudellisesti merkittävien tyräkkilajien viljelylle.
Ravintokasvi.
Toukka elää muutamilla tyräkkilajeilla, mutta Suomessa vain rantatyräkillä ("Euphorbia palustris").
Rikostutkimus

Rikostutkimus on poliisitoiminnan osa-alue, jonka tarkoituksena on tapahtuneiden rikosten selvittäminen sekä niiden tekijät. Rikostutkimuksen päätyttyä rikostutkija siirtää rikosjutun syyttäjälle, mikäli katsoo sen rikoslain mukaan aiheelliseksi. Rikostutkija on velvollinen siirtämään jutun syyttäjälle, mikäli tapahtunut rikos on yleisen syytteen alainen, mutta lievempiin asianomistajarikoksiin voidaan soveltaa sovittelua. Rikostutkimus tarkoittaa entistä rikospoliisia, joka on nykyisin vanhentunut nimitys, koska poliisitoimi ja syyttäjälaitos on erotettu omiksi erillisiksi organisaatioikseen.
Rikostutkimus on yleensä jälkikäteistä (repressiivistä), eli se ajoittuu rikoksen tekohetken jälkeiseen aikaan, mutta se voi olla ennalta ehkäisevää (preventiivistä) kohdistuessaan esimerkiksi jo tunnettujen rikoksentekijöiden valvontaan ja yleisön opastamiseen varautumaan rikoksien varalle.
Tekninen rikostutkinta on rikostutkimukseen liittyvän materiaalin hankkimista rikospaikalta. Joskus siihen luetaan myös saadun materiaalin tieteellinen tutkimus eli forensinen tiede.
Heikki Uusikylä

Heikki Uusikylä on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja pastori. 
Heikki Uusikylä tunnetaan turkulaisen Mix-kuoron ajoilta ja on toiminut aiemmin Nokia-mission ylistyksenjohtajana. Hän toimi Parolassa Hattulan Koti­kirkon pastorina.
Sylosis

Sylosis on brittiläinen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2000. Se on julkaissut viisi studioalbumia. Yhtye on esiintynyt Suomessa kolmesti, ensimmäisen kerran Suomen Sonispheressa vuonna 2011, toisen kerran Helsingin The Circus-tapahtumakeskuksessa 16.4.2013 ja kolmannen kerran Helsingin jäähallissa 3.12.2015.
Phlomis pichleri

Phlomis pichleri on huulikukkaiskasvien heimoon ja paloyrttien sukuun kuuluva kasvi.
"Phlomis pichleri" -kasvia tavataan eteläisellä Egeanmerellä sijaitsevilla Kreikalle kuuluvilla Kásoksen, Kárpathoksen ja Sarían saarilla.
Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/81). Kasvi sisältyi IUCN:n (1993).
Dianthus fruticosus ssp. carpathus

Dianthus fruticosus" ssp. "carpathus on kohokkikasvien heimoon ja neilikkojen sukuun kuuluvan "Dianthus fruticosus" -lajin alalaji.
"Dianthus fruticosus" ssp. "carpathus" -kasvia tavataan eteläisellä Egeanmerellä sijaitsevilla Kreikalle kuuluvilla Kásoksen, Kárpathoksen ja Sarían saarilla.
Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/81). Kasvi sisältyi IUCN:n (1993).
Luhtakastikkahitukoi

Luhtakastikkahitukoi eli perämerenhitukoi ("Elachista vonschantzi") on pieni, jäytäjäkoimaisiin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Luhtakastikkahitukoi on hyvin pieni, tumma perhonen. Etusiivissä on kaksi paria vaaleita täpliä, ja keskivyön ulkopuolella on muuta siipeä tummempaa kehnää. Takasiivet ovat kauttaaltaan tummat. Naaraiden kuviointi on koiraita selkeämpää. Siipiväli on 8–10 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Luhtakastikkahitukoi on endeeminen Perämeren rannikolle ja sen esiintymiä tunnetaan ainoastaan Ruotsin ja Suomen pohjoisosien rannikoilta. Suomessa merkittävimmät esiintymät ovat Hailuodossa. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun lopulla.
Suomen uhanalaisarvioinnissa laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji elää lähellä rantaviivaa ja on toukan ravintokasviin sidoksissa. Perhonen lentää vain lyhyenä ajanjaksona auringonlaskun aikoihin, naaraita löytyy useammin istumassa lehdillä varhain aamulla. Yksilöt lentävät nopeasti ja mutkitellen ja viettävät ilmeisesti muun ajan syvällä heinämättäiden seassa. Toukka elää lehtimiinaajana ravintokasvin lehtien sisällä.
Ravintokasvi.
Toukka on monofagi ja syö luhtakastikkaa ("Calamagrostis stricta").
Yann Cucherat

Yann Cucherat (s. 2. lokakuuta 1979 Lyon) on ranskalainen telinevoimistelija ja Euroopan mestari.
Cucherat on saavuttanut urallaan kaksi MM-mitalia Melbournesta 2005 ja yhdeksän mitalia EM-kilpailuista. Suurin osa Cucherat´n arvokisamitaleista on tullut nojapuilta. Cucherat on osallistunut myös kolmiin kesäolympialaisiin: Sydneyssä 2000 sekä Ateenassa 2004 hän oli parhaimmillaan nojapuilla kuudes ja Pekingissä 2008 hän oli parhaimmillaan moniottelun ja rekin kahdeksas.
Naisen kosto (vuoden 1945 elokuva)

Naisen kosto ("Les Dames du Bois de Boulogne") on ranskalainen Robert Bressonin ohjaama elokuva vuodelta 1945. Se on moderni sovitus Denis Diderot'n romaanista "Jaakko fatalisti ja hänen isäntänsä". Se kertoo miehestä, joka huijataan naimisiin entisen prostituoidun kanssa.
Tuotanto ja vastaanotto.
Ensimmäisen elokuvansa, "Synnin enkeleiden" jälkeen Bresson aloitti käsikirjoittamaan uutta elokuvaa, joka pohjautui tarinaan Denis Diderot'n romaanissa. Elokuvan dialogeita oli Bressonin lisäksi kirjoittamassa Jean Cocteau. Bresson on myöhemmin kertonut, että Cocteaun tehtävä oli käytännössä vain yhdenmukaistaa tarinaa, ja että oli itse vastuussa myös suurimmasta osasta dialogia.
"Naisen koston" kuvaukset alkoivat toukokuussa 1944, Natsi-Saksan Ranskan miehityksen viimeisinä kuukausina. Kuvaukset Épinayn studiolla jouduttiin keskeyttämään useasti ilmahyökkäysten takia. Sen jälkeen kun Pariisi vapautettiin elokuussa, kuvauksia vaikeutti sähköpula. Kuvaukset saatiin kuitenkin valmiiksi lopulta helmikuussa 1945, ja elokuvan ensi-ilta oli syyskuussa. "Naisen kosto" ei ollut menestys, sillä sen katsojaluvut jäivät pieniksi eivätkä kriitikot pitäneet siitä.
Merkitys.
"Naisen kosto" oli poikkeuksellinen elokuva Bressonin tuotannossa, sillä siinä oli käytetty melko perinteistä elokuvakerrontaa. Siitä puuttuikin monet Bressonin elokuvien erityispiirteistä, kuten uskonnollinen symboliikka. Vaikka pääosissa esiintyneet María Casares ja Elina Labourdette saivatkin kehuja rooleistaan, niin kokemus elokuvasta vakuutti Bressonin luopumaan "tähdistä". Elokuvan pettymyksen jälkeen Bresson vältti jatkossa ammattinäyttelijöitä ja studiotuotantoa.
Ranskan uuden aallon ohjaajien François Truffaut'n ja Jean-Luc Godardin on sanottu saaneen vaikutteita "Naisen kostosta".
Krisztián Berki

Krisztián Berki (s. 18. maaliskuuta 1985 Budapest) on unkarilainen telinevoimistelija, maailman- ja Euroopan mestari sekä olympiavoittaja. Hän on erikoistunut hevoseen. Berki on valittu Unkarin vuoden miesurheilijaksi vuosina 2010 ja 2011.
Berki on voittanut hevosella maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2010, Tokiossa 2011 ja Nanningissa 2014 sekä kaksi MM-hopeaa. EM-tasolla hän on voittanut hevosella kuusi kultamitalia, kolme hopeaa ja pronssin. Lontoon olympialaisissa 2012 hän voitti olympiakultaa. Hän sai samat yhteispisteet kuin toiseksi sijoittunut isäntämaan Louis Smith, joten voiton ratkaisivat korkeammat pisteet suorituspuhtaudesta.