Sapsali

Sapsali ("삽살견") on eteläkorealainen koirarotu. Korean kielessä nimi voidaan lausua sellaisenaan tai sitä voi seurata sana "gae" (koira), mutta kaikkein yleisin muoto länsimaisin kirjaimin on "sapsaree". Vaikka populaatio on kasvussa, rotua pidetään edelleen uhanalaisena.
Rotu on tunnustettu virallisesti molemmissa johtavissa korealaisissa järjestöissä, FCI:n alaisessa Korean Koiraklubissa ja Korean Kennelklubissa.
Ulkonäkö.
Sapsali on keskikokoinen, karkeakarvainen, pörröinen ja hieman korkeuttaan pidempi. Sen korvat ovat riippuvat ja lähes tulkoon kokonaan pitkän karvan peittämät. Säkäkorkeus on noin 50 cm. Karvapeite on pitkä, tiheä ja pörröinen. Karva kasvaa silmien yli ja antaa vaikutelman "leijonaharjaisesta" päästä. Värivariaatioita on kaksi: sininen ("chung") ja keltainen ("hwang"); ensiksi mainitun pääväritys on musta jossa on vaaleanharmaita merkkejä (antaen sinisen vaikutelman), jälkimmäisen pääväritys on keltainen jossa on mustia ja valkoisia karvoja. Sininen on hieman pienempi ja aggressiivisempi, keltainen hieman kookkaampi ja lempeämpi. Molemmat muunnokset syntyvät mustaturkkisina ja muodostavat lopullisen värityksensä 4–6 kuukauden iässä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Sapsali on tunnettu sitkeästä, hellästä, suojelevasta ja uskollisesta luonteestaan. Se on omistajaansa kohtaan myös tottelevainen ja säyseä. Se on läheisiä ihmisiä kohtaan ystävällinen ja leikkisä, mutta aggressiivinen muita sen reviirille tunkeutuvia koiria kohtaan. Se ei kuitenkaan ole luonteeltaan taistelukoira, joten se on yleensä rauhallinen. Tästä huolimatta hyökkäyksen sattuessa se on armoton eikä lakkaa jahtaamasta päällekäyjää ellei sen omistaja komenna tekemään niin. Ilmeisesti näiden ominaisuuksien vuoksi rotu on saanut nimensä: "sap" tarkoittaa poisajamista, "sar" pahoja henkiä ja "i" on korean kielen pääte. Sen sanotaan olevan riittävän voimakas ja rohkea käymään kiinni mihin tahansa vastustajaan aina kookkaasta koirasta härkään asti – ja olevan valmis taistelemaan kuolemaan asti toista koiraa vastaan. Vaikka rotu muistuttaa paimenkoiraa, se on jalostettu yksinomaan kotikoiraksi: sen työ on pikemminkin "henkistä" kuin fyysistä.
Alkuperä.
Sapsalia on käytetty Koreassa omaisuuden vartiointiin noin ajanlaskun alusta lähtien. Ensimmäisten tuhannen vuoden aikana sitä pidettiin jalona koirana ja sen alkuperäinen tehtävä oli ainoastaan kuninkaallisten asuntojen vartioiminen. Se oli hyvin suosittu Sillan aristokraattien keskuudessa ja tuolloin sitä on saatettu käyttää myös sotakoirana. Perinteisesti sen uskottiin karkottavan elävien tunkeilijoiden lisäksi myös kummituksia ja pahoja henkiä, ja se onkin toiminut vuosisatoja suojelemassa rakennuksia ja niiden asukkaita pahoilta voimilta. 600-luvulla kenraali Kin Yoo-Shin otti taisteluun mukaan sapsalinsa, koska uskoi sen suojelevan häntä - ja lopulta hän voittikin taistelun. Nykyisin sapsali vartioi symbolisesti Tokdo-saaren majakkaa, ja paikalliset uskovat että "edes kummitus ei uskalla näyttäytyä sapsalin edessä".
Rotu oli jo vähällä kuolla sukupuuttoon, ja vuonna 1969 yksilöitä oli jäljellä enää 50. 1960-luvun lopulla rotu "löydettiin uudelleen", mutta sen kasvatus oli tuolloin enää ainoastaan yhden ihmisen käsissä. 1900-luvun lopulla, ennen kaikkea Kyungbukin yliopiston professori Ha Chi-Hongin ansiosta, populaation määrä nousi 350 yksilöön. Vuonna 1992 Korean hallitus julisti rodun kansallisaarteeksi numerolla 368, ja se tukee suojeluprojektia turvatakseen tämän säilymisen. Sapsali valittiin vuoden 2002 Korean miesten jalkapallon mestaruuskilpailujen viralliseksi maskotiksi.
Jalostuspari vietiin USA:han terapiakoiriksi, mutta se ei toiminut odotusten mukaisesti, joten pennut annettiin turvallisuusjärjestölle. Nykyisin Yhdysvalloissa on 13 sapsalia, joista yksi piti lopettaa sen purtua lasta. 
Etymologia.
Rodun nimitys merkitsee kirjaimellisesti "ajaa pois paholaisia".