tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sierra Leonen kielet

Sierra Leone on monikielinen maa, jossa puhutaan 25 eri kieltä. Englanti on maassa virallinen kieli (de facto) ja krioa puhutaan laajimmin. Sitä puhutaan myös muissa maissa. 
Muita merkittäviä kieliä ovat temne, jota puhuu äidinkielenään 37 prosenttia väestöstä sekä lingua francana Sierra Leonen pohjoisosassa, pääkaupunkiseudulla ja läntisellä puolella sekä mende, jota puhuu äidinkielenään 29,5 prosenttia väestöstä ja jota puhutaan myös lingua francana, maan eteläosassa. Muita kieliä ovat kono, kissi, kuranko, limba, fulani ja susu. 
Vaikka englantia puhutaan virallisena kielenä kouluissa, valtionhallinnossa sekä mediassa, krioa puhutaan kuitenkin lingua francana yhteisenä kielenä koko Sierra Leonessa. Krio, englantipohjaisena kreolikielenä on maan väestöstä 10,5 prosentin äidinkielenä, mutta sitä puhuu 90 prosenttia sierraleonelaisista.
Sierra Leonen englanti.
Sierra Leonessa puhutaan myös tietynlaista englannin kielen murretta, jota lausutaan englannista poikkeavasti.
Alexandru Suvorov

Alexandru Suvorov ( ("kyrillinen"), ; s. 2. helmikuuta 1987 Kišinjov, Moldavian SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Chișinău, Moldova) on moldovalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Puolassa ja Venäjällä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Suvorov on pelannut [[Moldovan jalkapallomaajoukkue|Moldovan maajoukkueessa]] 50 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia vuosina 2006–2014.
Lähteet.
[[Luokka:Elävät henkilöt]]
[[Luokka:Vuonna 1987 syntyneet]]
[[Luokka:Moldovalaiset jalkapalloilijat]]
Żabka

Żabka on elintarvikekauppaketju, joka operoi yli 2 400 myymälää Puolassa ja Tšekissä. Ketjun liikevaihto oli 650 miljoonaa euroa vuonna 2010.
Penta Investment -sijoitusyhtiö osti Żabkan vuonna 2010, mutta päätyi myymään ketjun Tšekin toiminnot englantilaiselle Tescolle vuonna 2010. 2011 Penta Investment myi myös Puolan Żabka Polskan Mid Europa Partners-yhtiölle.
Billy Edd Wheeler

Billy Edward Wheeler (9. joulukuuta 1932 Boone County, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 16. syyskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen kirjoittamiaan kappaleita ovat muun muassa ”Jackson”, ”The Reverend Mr. Black”, "Coward of the County" ja ”It’s Midnight”.
Yli sata muusikkoa on levyttänyt Wheelerin kappaleita. Heihin lukeutuvat muiden muassa Johnny Cash, Elvis Presley, Nancy Sinatra, The Kingston Trio ja Neil Young. Wheeler teki yhteistyötä myös maineikkaan Leiber–Stoller-kaksikon kanssa.
Kappaleiden tekemisen ohella Wheeler loi uraa myös näytelmäkirjailijana ja runoilijana.
Bitten

Bitten on kanadalainen televisiosarja, joka perustuu Kelley Armstrongin kirjasarjaan "Women of the Otherworld".
Sen esittäminen alkoi Kanadassa Bell Media -yhtiön omistamalla Space-kanavalla 11. tammikuuta 2014. Syfy osti sarjan esittämisoikeudet ja aloitti esittämisen Yhdysvalloissa kolme päivää myöhemmin. Suomessa sarjaa on voinut seurata Netflixin kautta.
18. maaliskuuta 2014 julkaistiin 32 kappaletta sisältävä ääniraita "Bitten – Score Soundtrack Vol. 1".
Juoni.
Sarjassa seurataan naispuolisen ihmissuden Elena Michaelsin tasapainottelua normaalin elämän ja ihmissusilauman tuoman vastuun välillä.
Tuotanto.
Toukokuussa 2014 vahvistettiin Spacen tilanneen toisen tuotantokauden. Kolmannen tuotantokauden tilaus vahvistettiin 25. toukokuuta 2015.
Joulukuussa 2015 vahvistettiin kolmannen kauden jäävän sarjan viimeiseksi.
Penny (kauppaketju)

Penny tai Penny Market (Saksassa ja Itävallassa "Penny Markt") on saksalainen elintarvikekauppaketju. REWE Groupin omistama ketju toimii Saksassa, Itävallassa, Tšekin tasavallassa, Unkarissa, Italiassa ja Romaniassa ja sen liikevaihto oli 10,3 miljardia euroa vuonna 2010. Penny työllistää noin 43 000 henkilöä ja sen pääkonttori on Saksan Kölnissä.
Pennyn perusti brittiläinen James D Penny vuonna 1973 ja se myytiin REWE Groupille vuonna 1992.
REWE Group

REWE Group ("Revisionsverband der Westkauf-Genossenschaften") on saksalainen vähittäistavarakaupan ja turismin osuuskaupparyhmä. Vuonna 2020 sen liikevaihto oli 75,3 miljardia euroa. REWE Group on Saksan toiseksi suurin vähittäistavarakauppaketju Edekan jälkeen.
REWE on perustettu vuonna 1927 ja sen pääkonttori sijaitsee Kölnissä. Se työllistää noin 380 000 ihmistä.
Turismi.
Rewe Groupin DER Touristik operoi seuraavia turismitoimintoja:
Karin Erlandsson

Karin Erlandsson (s. 1978 Uusikaarlepyy) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Erlandsson opiskeli kirjallisuustiedettä ja naistutkimusta Åbo Akademissa ja valmistui maisteriksi 2005. Vuosina 2001–2002 hän osallistui Åbo Akademin ensimmäistä kertaa järjestettyyn Litterärt skapande -kirjailijakoulutukseen. Hän on työskennellyt Ahvenanmaalla vuodesta 2006, ensin yleistoimittajana ja sitten kulttuuritoimittajana Nya Åland -lehdessä Maarianhaminassa vuodesta 2011.
Erlandssonin esikoisromaani "Minkriket" (suom. "Minkkitarha") ilmestyi vuonna 2014 ja oli Ahvenanmaan ehdokas Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi 2015. Hän on kirjoittanut neliosaisen fantasiaromaanisarjan "Taru Silmäterästä", jonka osat ovat "Helmenkalastaja", "Linnunkesyttäjä", "Vuorikiipeilijä" ja "Kukistaja". Sarjan avausosa oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana 2018 ja päätösosa Ahvenanmaan Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkintoehdokkaana. Vuonna 2021 Erlandsson sai Runeberg Junior -palkinnon teoksestaan "Nattexpressen" (suom. "Yöjuna"). Romaani "Hem" (suom. "Koti") valittiin Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi vuonna 2022.
Alfa Romeo 75

Alfa Romeo 75 on Alfa Romeon vuosina 1985–1992 valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan, joka korvasi Alfa Romeo Giuliettan. Pohjois-Amerikassa autoa myytiin nimellä Alfa Romeo Milano. 75-mallin korvaajaksi tuli etuvetoinen 155, jolloin se jäi pitkäksi aikaa valmistajan viimeiseksi sarjavalmisteiseksi takavetoiseksi malliksi, kunnes vuonna 2015 esiteltiin uusi takavetoinen Giulia.
Alfa Romeo 75 esiteltiin keväällä 1985. Suuri osa tekniikasta oli peräisin Alfetta-mallista. Korin ilmanvastuskerroin oli 0,34. Bensiinimoottorivalikoimassa olivat aluksi 1,6- (110 hv), 1,8- (120 hv) ja 2,0-litraiset (128 hv) kaasutinmoottorit sekä polttoaineen suihkutuksella varustettu 2,5-litrainen V6 (156 hv) Quadrifoglio Verde -mallissa. Ainoa dieselvaihtoehto oli turboahdettu 2,0-litrainen (95 hv). Vuonna 1986 markkinoille tuli 1,8-litraisesta myös turboahdettu versio, jonka teho oli 155 hevosvoimaa. Autossa käytettiin Alfettan pohjalta transakselirakennetta, jossa moottori on edessä ja vaihteisto takana tasauspyörästön kanssa. 
Vuonna 1987 2,0-litrainen moottori muuttui suihkutustyyppiseksi ja sai myös muuttuvan venttiilien ajoituksen sekä kaksi sytytystulppaa sylinteriä kohden. Uudistusten myötä moottorin teho nousi 148 hevosvoimaan. Samaan aikaan valmistaja esitteli Yhdysvaltain markkinoille 3,0-litraisen (186 hv) version V6-moottorista.
Seuraavana vuonna myös 1,8-litrainen moottori sai polttoaineen suihkutuksen. Teho pysyi ennallaan, mutta moottori oli aiempaa vääntävämpi. Dieselvalikoima laajentui 2,4-litraisella (110 hv) turbodieselillä.
Vuodenvaihteessa 1989–1990 moottorivalikoimaan lisättiin polttoaineen suihkutuksella varustettu 1,6-litrainen (105 hv), mutta vanha 1,6-litrainen kaasutinversio jäi sen rinnalle vielä joksikin aikaa. Samalla 2,0-litrainen ja 3,0 litran V6 saivat katalysaattorit. Vuonna 1990 myös 1,8-litrainen turbomoottori sai 10 hevosvoimaa lisää tehoa. 3,0-litraista V6-moottoria uudistettiin uudella ruiskutusjärjestelmällä, nokka-akselilla ja pakoputkistolla, jolloin sen teho nousi 192 hevosvoimaan.
Edeka

Edeka Group (alkuperäisnimeltään "Einkaufsgenossenschaft der Kolonialwarenhändler im Halleschen Torbezirk zu Berlin - E.D.K") on 20,3 % markkinaosuudella (2017) Saksan suurin vähittäistavarakauppaketju. Edeka Groupiin kuuluu K-ryhmän tavoin itsenäisten kauppiaiden vetämiä ruokakauppoja. Yhteensä niitä on Saksassa 4 100 ja niiden koot vaihtelevat lähikaupasta hypermarketeihin.
Edekalla oli vuonna 2020 yhteensä 402 000 työntekijää ja sen liikevaihto oli 61 miljardia euroa. Edekan pääkonttori sijaitsee Hampurissa. Edekaan kuuluu myös Netto Marken-Discount -päivittäistavarakauppaketju.
Vihantola

Vihantola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Suoma Lukander

Suoma Kyllikki Lukander (o.s. Vatjus-Anttila; 28. tammikuuta 1928 Haapavesi – 30. maaliskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen uudistushenkinen toimittaja, joka toimi SDNL:n julkaiseman "Uusi Nainen" -lehden päätoimittajana vuosina 1961–1982..
Lukander aloitti toimittajan uransa 1940–luvun jälkipuoliskolla. Hän jätti koulun kesken seitsemänneltä luokalta ja meni kesätöihin pohjoisessa ilmestyvään "Kansan Tahtoon". Sodan jälkeen oli pulaa kansandemokraattisista toimittajista. Lukanderia kysyttiin Jyväskylässä ilmestyneeseen "Keski-Suomen Työhön" toimitussihteeriksi, ja hän jäi tähän työhön kolmen kuukauden harjoittelujakson jälkeen. "Ei silloin päätä palellut. 17–18 vuotias ei pelkää sillä tavoin kuin vanhempi", Lukander sanoi Ilta-Sanomille antamassaan haastattelussa. Lukander kävi myös Sirola-opiston.
Lukander sai vuonna 1977 tiedonjulkistamispalkinnon aikakauslehtityöstä. Perusteluissa todetaan, että "on kehittänyt "Uudesta Naisesta" lehden, jossa on kyetty murtamaan sensaatioitten, henkilökohtaisuuksien ja näennäisongelmien taso". Hänen on luonnehdittu kuuluneen päätoimittajana aktiivisiin naisasianaisiin. 
"Uusi Nainen" -lehden levikki oli tiedonjulkistamispalkinnon aikoihin hiljalleen noussut vähän alle 80 000 kappaleeseen. Suurimpana aikakauslehtien ongelmana Lukander piti myyntimiesten valta-asemaa. Lukanderin mukaan hänen päätoimittajakaudellaan toimittajilla oli vapaat kädet tehdä sellaista lehteä kuin haluavat. Markkinoinnin ei annettu painostaa. 
Lehden myöhemmät taloudelliset vaikeudet johtivat helmikuussa 1982 Uusi Nainen Oy:n perustamiseen, ja lehti siirtyi Yhteistyö Oy:n, Oulun Kirjateollisuus Oy:n ja SNDL:n yhteisomistukseen. Kesällä 1982 lehden vastaavaksi päätoimittajaksi ja toimitusjohtajaksi nimettiin Risto K. Tähtinen. Vaikka lehden pitkäaikaisen päätoimittajan Lukanderin tuolloin kerrottiin jatkavan tehtävässään Tähtisen rinnalla, hän jäi tosiasiassa pois lehden teosta jo kesän aikana. Lukanderin niin sanottu syrjäyttäminen aiheutti närkästystä lehden avustajissa, ja nämä asettuivat boikotoimaan lehteä, mikä tarkoitti käytännössä pakkouudistuksia, kun monet lehden vakiopalstojen pitäjät, kuten Irina Oksanen ja Anneli Pukema, katosivat kirjoittajakunnasta. Jo vuoden 1982 lopulla lehden uudeksi päätoimittajaksi nimitettiin Ulla Uimonen. Joidenkin lähteiden mukaan syrjäyttämisen väitettiin johtuneen siitä, että Lukanderin aikana lehden linja oli ollut SDNL:n johdon mielestä liian itsenäinen ja kirjoittajakuntaan oli tullut paljon feministejä ja vaihtoehtoliikkeiden edustajia.
Lukanderille myönnettiin vuonna 1983 ylimääräinen lehtimieseläke.
Kaavin kirkko

Kaavin kirkko on Kaavin kirkonkylällä sijaitseva kirkko, jonka on suunnitellut arkkitehtitoimisto Karvala &amp; Silvennoinen. Kirkko vihittiin käyttöön 18.12.1983. Kaavin kirkko rakennettiin tulipalossa 1980 tuhoutuneen kirkon paikalle. Kirkon sisääntulon lasisesta julkisivusta heijastuu vanha kellotapuli. 
Kellotapuli on rakennettu alkujaan Kaavin toisen kirkon yhteyteen vuonna 1772 ja siirretty nykypaikalleen Kaavin toisen kirkon purkamisen jälkeen; kellotapuli on Kuopion seurakuntayhtymän vanhin rakennus. Kirkko ja kellotapuli kuuluvat Kaavin kirkonkylän historialliseen maisemakokonaisuuteen. 
Kaavin kirkossa on 550 istumapaikkaa (lisäpenkkien kanssa yhteensä 690). Kirkon tiloja ovat kirkkosalin lisäksi sakasti, apusakasti, valmistautumishuone sekä lastenhuone. Alakerrassa on varasto ja tekninen tila.
Kaavin kirkon urut on rakennettu Hans Heinrichin urkutehtaassa Maksamaalla Pohjanmaan maakunnassa. Urut ovat 25-äänikertaiset.
Kirkko on päässyt vuosien saatossa huonoon kuntoon kosteusvaurioiden vuoksi. Vuonna 2022 Kuopion seurakuntayhtymä linjasi, että kirkon purkaminen olisi mahdollista. Kaavin kunta puolestaan on halunnut kirkon suojeltavaksi. Seurakuntayhtymä ilmoitti 12.6.2025, että kirkko poistetaan käytöstä, koska sen tiloissa työskentely muodostaa terveysriskin.
Ildikó Enyedi

Ildikó Enyedi (s. 15. marraskuuta 1955) on unkarilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Enyedin elokuva "Kosketuksissa" sai Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon eli Kultaisen karhun vuonna 2017. Se on myös Unkarin ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 2018 gaalassa.
Enyedin esikoisohjaus "Az én XX. századom" sai Camera d'Or –palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1989.
Hän on naimisissa Wilhelm Drosten kanssa ja heillä on kaksi lasta: Júlia sekä György.
Yrjö Rajatora

Kai Yrjö Rajatora, entinen Rydman (22. maaliskuuta 1918 Tampere – 13. syyskuuta 2009 Tampere) oli suomalainen upseeri, joka toimi muun muassa Panssarikoulun johtajana.
Rajatoran vanhemmat olivat asemapäällikkö Johan Rydman ja Fanny Oster. Hänen puolisonsa vuodesta 1942 oli Toini Meriluoto.
Rajatora tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1938, Kadettikoulusta hän valmistui 1939 ja Sotakorkeakoulusta 1949. Talvisodan aikana Rajatora toimi nuorempana upseerina Reserviupseerikoulussa, jatkosodassa hän toimi komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 7:ssä, nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Jalkaväen aliupseerikoulussa, panssarintorjuntaosaston johtajana 10. divisioonassa ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 1:ssä. Rajatora haavoittui Olkkoilassa 1941 ja oli 30% sotainvalidi.
Komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 2:ssä Rajatora toimi 1945–1946, toimistoupseerina ja -päällikkönä Kevyen prikaatin–Panssariprikaatin esikunnassa 1949–1957 ja pataljoonankomentajana Porin prikaatissa 1957–1958. Taistelukoulussa hän toimi johtajan apulaisena 1958–1959, esikuntapäällikkönä Savon prikaatissa 1959–1962 ja Panssariprikaatissa 1962–1964. Panssarikoulun johtaja hän oli 1964–1965, Hämeen sotilasläänin esikunnan päällikkö 1965–1966, Panssarintorjuntapataljoonan komentaja 1966–1968 ja Sisä-Suomen sotilasläänin esikunnan päällikkö 1968–1972. Vakinaisesta palveluksesta Rajatora erosi 1972.
Rajatora ylennettiin reservin vänrikiksi ja vänrikiksi 1939, luutnantiksi 1941, kapteeniksi 1943, majuriksi 1955, everstiluutnantiksi 1959 ja everstiksi 1970.
Vjatšeslav Menžinski

Vjatšeslav Rudolfovitš Menžinski (, ; 31. elokuuta 1874 Pietari, Venäjän keisarikunta – 10. toukokuuta 1934 Arhangelskoje, Moskovan alue, Neuvostoliitto) oli puolalaissyntyinen bolševikki, joka toimi Neuvostoliiton turvallisuuspoliisin OGPU:n johtajana vuosina 1926–1934.
Elämä.
Menžinskin isä oli Pietarin kadettikoulun historianopettaja. Menžinski valmistui juristiksi Pietarin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1898. Hän toimi jo opiskeluaikanaan vallankumouksellisessa liikkessä ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1902. Vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän toimitti bolševikkien sotilasjärjestön "Kazarma"-lehteä. Menžinski vangittiin vuonna 1906, mutta hän onnistui pakenemaan ulkomaille ja asui pääasiassa Länsi-Euroopassa vuoden 1917 helmikuun vallankumoukseen asti. Tänä aikana hän kuului niin sanottuun Vpered-ryhmään, joka arvosteli bolševikkien johtoa.
Palattuaan Venäjälle Menžinski osallistui lokakuun vallankumoukseen Pietarissa. Hän oli maaliskuuhun 1918 saakka Neuvosto-Venäjän ensimmäisenä valtiovarainasioiden kansankomissaarina, aluksi virkaatekevänä, sillä tehtävään alkuaan nimetty Ivan Skvortsov-Stepanov ei pystynyt hoitamaan sitä. Menžinskin johdolla Venäjän pankkitoiminta kansallistettiin kovaotteisesti. Hän oli vuonna 1918 lyhyen aikaa Neuvosto-Venäjän pääkonsulina Berliinissä ja vuonna 1919 Rabkrinin edustajana Ukrainassa.
Menžinski työskenteli syksystä 1919 alkaen turvallisuuspoliisi Tšekassa, jonka nimi vaihtui myöhemmin OGPU:ksi. Hän oli vuodesta 1923 organisaation varajohtaja, ja tuli sen johtajaksi edeltäjänsä Feliks Dzeržinskin kuoltua vuonna 1926. Menžinski kuului myös kommunistisen puolueen keskuskomiteaan vuosina 1927–1930. Menžinskin johtajakaudella OGPU järjesti Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin toiveesta muun muassa Šahty-oikeudenkäyntinä, Teollisuuspuolueen oikeudenkäyntinä ja ”menševikkien liittokeskuksen oikeudenkäyntinä” tunnetut näytösoikeudenkäynnit sekä osallistui maatalouden kollektivisoinnin yhteydessä suoritettuun kulakkien tuhoamiseen. Menžinskiä on luonnehdittu hienostuneeksi ja keikarimaiseksi älyköksi. Hänen on kerrottu muun muassa suorittaneen kuulusteluja silkkisohvalla makoillen.
OGPU:n valta Neuvostoliitossa kasvoi Menžinskin johtajakaudella suunnattomaksi, mutta reistailevan terveytensä vuoksi hän itse menetti otteensa päätöksentekoon, ja 1920-luvun lopulta alkaen hänen alaisensa Genrih Jagoda hoiti useimmat luottamukselliset tehtävät. Menžinski kärsi muun muassa rasitusrintakivusta. Kuoltuaan datšallaan Moskovan lähellä vuonna 1934 hänet haudattiin Kremlin muuriin. Vuoden 1938 Moskovan kolmannessa oikeudenkäynnissä Jagoda pakotettiin tunnustamaan myrkyttäneensä Menžinskin, mutta väitettä ei ole pidetty uskottavana.
Satakunnan Lehti

Satakunnan Lehti oli Porissa vuosina 1919–1921 ilmestynyt sanomalehti.
Porin edistyspuoluelaiset perustivat "Satakunnan Lehden" äänenkannattajakseen sen jälkeen, kun "Satakunnan Kansasta" oli tullut kokoomuksen lehti. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti ei pärjännyt kilpailussa ja lakkasi jo vuoden 1921 maaliskuussa. Sen päätoimittajana työskenteli William Frithiof Ilmoni.
USB-C

USB-C eli USB Type-C on 24-nastainen datan ja energian siirtoon käytettävä USB-liitäntä. Se sopii USB-C-porttiin kummin päin tahansa. Myös Intelin Thunderbolt 3 käyttää USB-C-liitintä.
Euroopan unionin päätöksellä tulevissa EU:n alueella myytävissä kaapelilla ladattavissa laitteissa on USB-C-liitäntä. Laki tuli voimaan syksyllä 2024. Päätös koskee elektronisia laitteita kuten älypuhelimia, taulutietokoneita, digitaalikameroita, kuulokkeita, käsikonsoleita ja sähkökirjoja. Kannettavia tietokoneita päätös tulee koskemaan keväästä 2026 lähtien. Päätöstä on valmisteltu yli kymmenen vuotta vähentämään eri laitteiden mukana tulevien uusien latureiden määrää. Yhteisellä laturilla tarkoitus on vähentää elektroniikkaromua sekä helpottaa kuluttajien elämää sekä vähentää latureista syntyviä kustannuksia. Päätöksessä on jätetty varaus myöhemmälle langattomalle lataukselle ja nopean latauksen standardille. Päätöstä voidaan päivittää kun uutta tekniikkaa kehitetään.
USB-C on standardoitu IEC-standardissa IEC 62680-1-3:2021.
Kehitys.
Tietoteknisten laitteiden kehittyessä yhä ohuemmiksi myös liitännöistä tuli kehittää ohuempia. Viimeinen USB-C:tä edeltävä merkittävä päivitys USB-standardiin oli vuonna 2013 julkaistu USB 3.1. Noin 700 tietotekniikka-alan yrityksestä koostuva USB Implementers Forum (USB-IF) julkaisi USB-C:n elokuussa 2014. USB-C on tehty korvaamaan aiemmat USB-liitännät, mutta se on sovittimen kanssa taaksepäin yhteensopiva aiempien USB-liitäntöjen kanssa.
Vuonna 2019 julkaistu USB4-standardi on ensimmäinen USB-versio, joka vaatii Type-C -liitännän.
Erot aiempiin versioihin.
USB-C -liitännän koko on 8,3 × 2,5 millimetriä. Se on liittimiltään symmetrinen, joten sen voi asettaa tietotekniseen laitteeseen kummin päin tahansa. USB-C -standardin mukaisen johdon molemmat päät ovat samanlaisia, joten kumman tahansa pään voi laittaa laitteeseen. USB-C voi myös korvata 3,5 millimetrin jakkiliitännän, sillä se kykenee siirtämään äänen kanssa samaan aikaan muutakin dataa ja energiaa. 
USB-C:n suurin tiedonsiirtonopeus on 40 gigabittiä sekunnissa (Gbps). Siirtonopeus kasvaa 80 gigabittiin sekunnissa USB4 Version 2.0 -määrittelyn myötä. Siirtonopeuden ansiosta USB-C:n Alternate Mode -moodi voi välittää myös DisplayPort-standardin mukaista videokuvaa.
USB-C tukee USB Power Delivery (USB PD) -standardia, jonka mukaan suurin latausteho on ollut 100 wattia, (20 volttia ja 5 ampeeria). USB PD versio 3.1 kasvatti määrän 240 wattiin ja lisäsi suurempia jännitteitä.
Kaapelointi.
DisplayPort, Mobile High-Definition Link (MHL), HDMI ja Thunderbolt (20 Gbit/s) laitteet voidaan kytkeä standardin mukaisilla passiivilla USB-C-kaapeleilla toisiinsa.
Arvo Männikkö

Arvo Untamo Männikkö (21. helmikuuta 1917 Vimpeli – 9. helmikuuta 1982 Seinäjoki) oli suomalainen rakennusmestari ja teollisuusneuvos. 
Männikkö perusti veljiensä kanssa Seinäjoelle vuonna 1955 (toisen lähteen mukaan 1953) "Veljekset Männikön Rakennusliikkeen". Rakennusliike rakensi Seinäjoelle muun muassa Alvar Aallon suunnittelemat kaupunginkirjaston ja valtion virastotalon. Myöhemmin hän laajensi yritystoimintaansa auto- ja kone- sekä majoitusalalle. Männikön veljekset perustivat vuonna 1965 VM-Koneen ja rakensivat vuonna 1975 Seinäjoelle hotelli Aapon jonka suunnitteli arkkitehti Touko Saari. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1967. Männikkö oli useita vuosia Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Claudia Faniello

Claudia Faniello, on maltalainen laulaja. Hän edusti Maltaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa, Ukrainassa kappaleella "Breathlessly".
Diskografia.
Albumi
Singlet
Fred Negendanck

Manfred (Fred) Otto Richard Negendanck (2. heinäkuuta 1937 Helsinki – 22. heinäkuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija, näyttelijä, koreografi ja taidemaalari. Hänen äitinsä oli suomenruotsalainen ja isänsä saksalainen.
Negendanck työskenteli solistitanssijana Kansallisoopperassa vuosina 1958–1969. Hän joutui luopumaan tanssijanurasta selkävamman takia ja jatkoi näyttämöuraansa Svenska teaternissa, Lilla teaternissa ja Åbo Svenska Teaternissa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2000; hän teki myös muutamia televisio- ja elokuvarooleja. Hänen tunnetuimpiin näyttämörooleihinsa kuuluvat muiden muassa "Viulunsoittaja katolla" -musikaalin Tevje ja "Lainahöyhenissä"-musikaalin Albin.
Negendanck piti taidenäyttelyjä, joissa nähtiin hänen maisemamaalauksiaan ja piirroksiaan.
Alfa Romeo 90

Alfa Romeo 90 on Alfa Romeon vuosina 1984–1987 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi edeltäneen Alfa Romeo Alfettan. 90-mallin seuraajaksi tuli 164.
Alfa Romeo 90 esiteltiin vuonna 1984 pienemmän Giuliettan ja suuremman Alfa 6 -mallin väliin. Suuri osa tekniikasta oli peräisin edeltäneestä Alfettasta. Bertonen muotoileman korin ilmanvastuskerroin oli 0,37. Bensiinimoottorivalikoimassa olivat aluksi 1,8- (120 hv) ja 2,0-litraiset (128 hv) kaasutinmoottorit, polttoaineen suihkutuksella varustettu 2,0-litrainen (128 hv) sekä 2,0- (132 hv) ja 2,5-litraiset (156 hv) V6-moottorit, jotka molemmat olivat suihkutustyyppisiä. Ainoa dieselmoottori oli turboahdettu 2,4-litrainen (110 hv).
Kaikissa malleissa oli vakiovarusteina muun muassa sähköikkunat edessä ja sähköisesti säädettävät istuimet. Korkeimman varustetason malleissa oli lisäksi sähköikkunat takana, ajotietokone, keskuslukitus, ohjaustehostin ja digitaalimittaristo.
Vuonna 1986 mallisto koki pieniä kosmeettisia ja teknisiä uudistuksia. Etusäleikkö, sisustusmateriaalit ja -värit olivat uudet, samoin kuin istuimet. 90-malliin tuli nyt saataville ABS-jarrujärjestelmä ensimmäisenä Alfa Romeona. Dieselmoottori sai uuden ahtimen ja 2,0-litrainen kaasutinmoottori poistui valikoimasta. Joillekin markkinoille tuli tarjolle katalysaattorilla varustettu versio 2,5-litraisesta V6-moottorista.
SHL-kausi 2015–2016

SHL-kausi 2015–2016 oli SHL:n 41. kausi. Kausi alkoi 16. syyskuuta 2015 ja runkosarja päättyi 8. maaliskuuta 2016. Pudotuspelit alkoivat 10. maaliskuuta ja päättyivät 24. huhtikuuta.
Edellisiin kausiin verrattuna joukkuemäärää oli nostettu kahdella, sillä kauteen osallistui 14 joukkuetta. Skellefteå AIK voitti SHL:n runkosarjan neljännen kerran peräkkäin. Mestaruuden voitti lopulta Frölunda HC, jolle mestaruus oli seurahistorian neljäs. 
Runkosarjan kaksi heikointa, Modo Hockey ja Karlskrona HK, joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. Karlskrona onnistui säilyttämään paikkansa, mutta Modo tippui alemmalle sarjatasolle. HockeyAllsvenskanista SHL:ään nousi Leksands IF.
Runkosarjan aikana otteluita kävi seuraamassa 2 127 944 katsojaa, ottelua kohden keskimäärin siis 5 846 katsojaa.
Kasia Moś

Katarzyna "Kasia" Moś (s. 3. maaliskuuta 1987 Ruda Śląska) on puolalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Puolaa kappaleella "Flashlight" vuoden 2017 Euroviisuissa, Kiovassa.
Moś on osallistunut kolmesti Puolan euroviisukarsintoihin. Vuonna 2006 hän sijoittui kymmenenneksi kappaleella "I Wanna Know" ja vuonna 2016 hän sijoittui kuudenneksi kappaleella "Addiction".
Finlands Folkkommissariats Notisblad

Finlands Folkkommissariats Notisblad (alk. Arbetarnas Notisblad) oli Suomen sisällissodan aikana Helsingissä ja Viipurissa ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti, joka oli Suomen kansanvaltuuskunnan virallinen tiedotuslehti. Lehden päätoimittaja oli August Forsman ja sen levikki oli 20 000 kappaletta. Irtonumeromyynnin ohella lehteä jaettiin muun muassa työväenjärjestöille sekä punakaartin rintamajoukoille.
Historia.
Helsingfors Svenska Arbetarförening aloitti lehden julkaisun 31. tammikuuta 1918 nimellä "Arbetarnas Notisblad". Nimi vaihtui muotoon "Finlands Folkkommissariats Notisblad" 4. maaliskuuta, jolloin siitä tuli kansanvaltuuskunnan virallinen lehti. Viimeinen Helsingissä julkaistu numero ilmestyi 8. huhtikuuta, jonka jälkeen kansanvaltuuskunta evakuoitiin Viipuriin. Seuraava numero julkaistiin Viipurissa 15. huhtikuuta ja ilmestyminen loppui 20. huhtikuuta, kun valkoiset käynnistivät kaupungin saartamisen.
Helsingissä lehden käytössä oli punaisten lakkauttaman "Hufvudstadsbladetin" toimitus ja lehtipaino. Viipurissa toimitus työskenteli Hotelli Belvederen tiloissa, joka oli myös kaupunkiin siirtyneen kansanvaltuuskunnan majapaikka. Viimeisen numeron pääkirjoituksen oli päätoimittaja Forsmanin sijaan laatinut turkulaisen "Arbetetin" päätoimittaja Axel Åhlström.
"Finlands Folkkommissariats Notisbladin" suomenkielinen rinnakkaisjulkaisu oli "Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantaja". Niiden artikkeleita julkaistiin ristiinkäännöksinä, joista vastasi Anna Wiik.
Nikolai Skoblin

Nikolai Vladimirovitš Skoblin () oli venäläinen valkoisen armeijan kenraalimajuri, joka ryhtyi Neuvostoliiton vakoilun kaksoisagentiksi toimiessaan 1930-luvulla valkoisten emigranttien järjestön Venäjän yleissotilaallisen liiton (ROVS) tiedustelujohtajana. Skoblinin avulla viritetty ansa mahdollisti vuonna 1937 ROVS:n johtajan, kenraali Jevgeni Millerin sieppauksen Pariisissa. Skoblinin puoliso laulaja Nadežda Plevitskaja oli myös neuvostovakoilun agentti.
Éric Rohmerin vuonna 2004 valmistunut elokuva "Kolmoisagentti" on Skoblinin elämän innoittama.
Elämä.
Skoblinin mainitaan syntyneen Nižynissä Pohjois-Ukrainassa. Syntymävuodeksi on eri lähteissä mainittu muun muassa 1892, 1894 tai 1885. Hän valmistui vuonna 1914 Tšugujevin sotakoulusta vänrikiksi ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Venäjän vallankumouksen puhjetessa vuonna 1917 hän oli esikuntakapteeni. Valkoisen armeijan järjestäytyessä Skoblin liittyi kenraali Lavr Kornilovin joukkoihin. Hänet ylennettiin marraskuussa 1918 valkoisen armeijan everstiksi ja hän komensi sisällissodan aikana pelättyä Kornilovin rykmenttiä, sittemmin divisioonaa. Kenraali Pjotr Wrangel ylensi hänet sisällissodan lopussa kenraalimajuriksi. Skoblin tutustui ja rakastui vuonna 1919 laulaja Plevitskajaan, joka kannatti tuolloin bolševikkeja. He menivät naimisiin sisällissodan päätyttyä ja asettuivat asumaan Ranskaan.
Skoblin jatkoi maanpaossa osaksi ROVS:n organisaatiota liitetyn ”Kornilovin iskurykmentin” komentajana. Vuonna 1933 ROVS:n johtaja kenraali Miller teki hänestä järjestön tiedustelujohtajan. Skoblin kiersi luomassa salaisia tiedusteluverkostoja vaimonsa konserttimatkojen varjolla muun muassa Suomessa. Ilmeisesti vaimonsa vaikutuksesta Skoblin ryhtyi vuonna 1930 työskentelemään neuvostovakoilulle. Skoblinin kilpailija Viktor Larionov ja eräät muut alkoivat jo 1930-luvun puolivälissä epäillä häntä kaksoisagentiksi, mutta huhuja ei voitu osoittaa todeksi. Kun NKVD vuonna 1937 päätti siepata Millerin Neuvostoliittoon, Skoblin sai tehtäväkseen houkutella tämän ansaan. Syyskuun 22. päivänä hän sanoi vievänsä Millerin tapaamaan Pariisin lähellä kahta tietolähteiksi lupautunutta saksalaista upseeria, mutta johdattikin Millerin suoraan NKVD:n miesten väijytykseen. Millerin asuntoonsa jättämä kirje paljasti nopeasti Skoblinin osuuden ihmisryöstössä, jolloin hän pakeni turvaan Neuvostoliiton Pariisin-suurlähetystöön.
Skoblin salakuljetettiin pois Ranskasta marraskuussa 1937, mutta hänen myöhempää kohtaloaan ei tiedetä varmuudella. Erään tiedon mukaan hänet vietiin Espanjaan ja hän olisi kuollut vuonna 1938 Barcelonassa joko sisällissodan ilmapommituksessa tai NKVD:n tiedustelupalvelun GUGB:n salamurhaamana. Muun muassa entinen KGB-komentaja Oleg Gordijevski on tukenut teoriaa, jonka mukaan Skoblin olisi likvidoitu. Toinen länteen loikannut neuvostovakooja Aleksandr Orlov väitti muistelmissaan, että Skoblin olisi teloitettu matkalla Neuvostoliittoon. Kiinni jäänyt Plevitskaja sai Ranskassa 20 vuoden vankeustuomion osallisuudesta Millerin sieppaukseen. Hän kuoli ranskalaisessa vankilassa Elsassissa toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana.
Dodekyyliamiini

Dodekyyliamiini eli n-dodekyyliamiini on orgaaninen yhdiste, joka luokitellaan primääriseksi amiiniksi. Aine on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan valkoista kiteistä jauhetta, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C12H27N ja rakennekaava CH3(CH2)11NH2. Dodekyyliamiinista käytetään myös nimiä "1-dodekaaniamiini", "1-aminododekaani", "lauramiini" tai "lauryyliamiini".
Dodekyyliamiinin moolimassa on 185,3 g/mol, sulamispiste 28 °C, kiehumispiste 259 °C, tiheys 0,81 g/cm3 ja CAS-numero 124-22-1. Aine on erittäin myrkyllistä vesieliöille ja liukoisuus veteen on huono. Dodekyyliamiinin vesiliuos on heikko emäs ja se reagoi happojen, happoanhydridien, happokloridien ja hapettimien kanssa.
Tanssikallio

Tanssikallio on Hyvinkään kaupunginosa. Se kuuluu kaupungin uusimpiin asuinalueisiin, sillä sen rakentaminen aloitettiin 2000-luvun alussa. Kaupunginosa sijaitsee Hyvinkään keskustan läheisyydessä Mustamännistön ja Ahdenkallion kaupunginosien välissä. Tanssikallio kuuluu Martin postinumeroalueeseen 05810 Hyvinkää, jonka väkiluku on yhteensä 5 765.
Tanssikallion kaupunginosan palveluihin kuuluvat muun muassa koulu ja päiväkoti. Tanssikalliolaisesta metsästä on löydetty esihistoriallisia hautaröykkiöitä. Tanssikalliossa oleva Kuulakallio on vuosien saatossa ollut airsoft-harrastajien suosiossa.
Tanssikalliota palvelee Hyvinkään Liikenteen bussilinja numero 5.
Lupaus (Ajattaran albumi)

Lupaus on metalliyhtye Ajattaran yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2017 levymerkillä Svart Records. Albumi on yhtyeen ensimmäinen sitten vuoden 2011 albumin "Murhat", minkä jälkeen yhtye hajosi vuosien 2012–2016 ajaksi.
Albumi äänitettiin Espanjan Andalusiassa. Se on yhtyeen antaman tiedotteen mukaan sen raain ja henkilökohtaisin julkaisu.
Toronto-Dominion Bank

Toronto-Dominion Bank eli TD Bank () on Pohjois-Amerikassa toimiva suuri kanadalainenn liikepankki. Pankin kotipaikka on Toronto Ontarion provinssissa. Nykyinen pankki on muodostettu helmikuussa 1955, kun vuonna 1855 pankkitoimiluvan saanut Bank of Toronto ja 1869 toimintansa aloittanut The Dominion Bank yhdistyivät.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla TD Bank oli vuonna 2016 sijalla 67. Se luokiteltiin samalla Kanadan 2. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Pankin markkina-arvo oli 81,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 29,8 miljardia USD (2015). Vuoden 2015 lopussa suurpankin henkilökuntaan kuului yli 81 000 työntekijää.
Taseensa perusteella (834,22 mrd. USD) Toronto-Dominion Bank luokiteltiin vuonna 2016 maailman 33. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Yhdysvaltalainen Global Finance Magazine luokitteli pankin maailman ja Kanadan turvallisimmaksi liikepankiksi vuonna 2016. Suurten luottoluokittajien pankille antamat luottoluokitukset olivat AA- (Fitch), Aa1 (Moody's) ja AA- (S&amp;P).
Speedway GP

Speedway GP (eng. Speedway Grand Prix) on Speedway-moottoriurheilun MM-sarja. 
Sarjassa ajetaan eri radoilla, eri maissa ja kuljettajia on eri maista. Suomalaisia GP-sarjassa ajaneita kuljettajia ovat Kaj Laukkanen vuonna 2004. Yksittäisiä osakilpailuja ovat ajaneet mm. Joonas Kylmäkorpi, Kauko Nieminen ja Timo Lahti. 
Suomessa järjestettiin vuosina 2014–2015 kaksi Speedwayn MM-osakilpailua, Tampereen Ratinan stadionilla. 
Kaudella 2016 ajettiin 11 osakilpailua, ja maailmanmestariksi kruunattiin 4. kerran 46-vuotias yhdysvaltalainen Greg Hancock. 
Kaudella 2017 ajettiin 12 osakilpailua ja maailmanmestaruus meni Jason Doylelle.
Clément Lenglet

Clément Nicolas Laurent Lenglet (s. 17. kesäkuuta 1995 Beauvais, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Atlético Madridia. Lenglet on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Lenglet on ranskalaisseura AS Nancyn nuorisoakatemian kasvatti. Seuran edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä 27. syyskuuta 2013 ottelussa AC Arlesia vastaan. Hän pelasi Nancyssa kausilla 2013–2016 Ligue 2:ssa 59 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Syyskaudella 2016–2017 hän pelasi seurassa 18 Ligue 1:n ottelua.
4. tammikuuta 2017 Lenglet siirtyi espanjalaisseura Sevillaan 4½-vuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin 5 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi seurassa puolentoista vuoden aikana 52 Primera Divisiónin ottelua ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja viimeisteli yhden maalin.
Kesällä 2018 Lenglet siirtyi FC Barcelonaan ja oli heti voittamassa Supercopa de Españaa. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Primera Divisiónissa 23 ottelua ja teki yhden maalin Barcelonan voittaessa Espanjan-mestaruuden. Lokakuussa 2020 Lenglet teki Barcelonan kanssa kesään 2026 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi viisi ottelua Barcelonan voittaessa Copa del Reyn 2021. Kaikkiaan hän on pelannut Barcelonassa 105 Espanjan pääsarjaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Mestarien liigan 33 ottelussa hän on viimeistellyt yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kaksi ottelua.
Lenglet pelasi kauden 2022–2023 lainalla Englannin Valioliigan Tottenhamissa. Hän pelasi 26 ottelua Valioliigassa ja seitsemän Mestarien liigassa. Jälkimmäisessä hän teki yhden maalin. Seuraavan kauden hän oli lainalla saman sarjan Aston Villassa, jossa pelasi 14 ottelua Valioliigassa ja kahdeksan peliä Konferenssiliigassa. 
Vuonna 2024 Lenglet siirtyi vuoden pituisella sopimuksella lainalle Atlético Madridiin. Kesällä 2025 Lengletin ilmoitettiin purkavan sopimuksensa FC Barcelonan kanssa ja siirtyvän pysyvällä sopimuksella Atlético Madridiin.
Maajoukkueura.
Lenglet pelasi useissa Ranskan juniorimaajoukkueissa. Ranskan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran kesäkuussa 2019 Andorraa vastaan. Vuoden 2019 aikana hän pelasi kaikkiaan seitsemän EM-karsintaottelua ja oli niissä kaikissa kentällä alusta loppuun. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki syyskuussa 2019 Andorraa vastaan. Hän pelasi yhden puoliajan vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa. MM-karsintaotteluita hän on pelannut kolme.
Härkis

Härkis on suomalainen Verso Foodin markkinoille tuoma kypsä härkäpapuvalmiste. Tuote on kasviproteiinivalmiste, jonka valkuaislähteet ovat suomalainen härkäpapu ja herneproteiini. Härkis on käyttövalmis, ja sitä voi käyttää ruuanlaitossa muun muassa jauhelihan tai soijarouheen korvikkeena.
Historia.
Markkinoille härkis saapui syyskuussa 2016. Kasviproteiinien ja eläintuotteiden korvikkeiden suosion noustessa härkistä on tarjolla ruokakauppojen hyllyjen lisäksi myös useissa ravintoloissa.
Tammikuun lopulla 2017 härkiksestä tuli kaksi valmiiksi maustettua versiota sekä kolme erilaista härkiksestä valmistettua käyttövalmista pihviä.
Maaliskuun lopulla 2019 Härkis laajeni Japanin markkinoille. Japaniin lanseerattiin kolme Härkis-tuotetta: Härkis Plain (Härkis original), Härkis Mexican (Härkis tex mex) ja Härkis Ethnic Curry, joka on varta vasten Japanin markkinoille kehitetty. Härkis-tuotteita alkoi myymään noin 400 myymälää Tokiossa, Osakassa sekä Nagoyassa.
Maaliskuussa 2019 norjalainen Kavli ilmoitti ostavansa Härkistä valmistavan Verso Foodin. Keväällä 2019 valmistui Kauhavalle Härkistä valmistava tehdas.
Kesällä 2019 Verso Food lanseerasi uuden Beanit-brändin alle härkäpapusuikaleen. Tuotteen makuvaihtoehdot ovat maustamaton, sitruuna ja yrtti-valkosipuli. Härkäpapusuikaleet tehdään papujauhoista. Muut Härkis-tuotteet valmistetaan kokonaisista härkäpavuista papumurskaksi.
Elintarvikekonserni Raisio Oyj osti keväällä 2021 Kavlilta Härkistä valmistavan Verso Foodin. 
Helmikuussa 2025 Valio ilmoitti ostavansa kasviproteiiniliiketoiminnan Raisio Oyj:ltä. Kaupat tehtiin maaliskuussa, ja jo kuukausi myöhemmin Valio ilmoitti sulkevansa ainoan Härkistä valmistavan tehtaan Kauhavalla ja siirtävänsä tuotannon Ouluun tai Joensuuhun. Kauhavan kaupunki aloitti neuvottelut tehtaan pitämisestä paikkakunnalla.
Kilpailevia tuotteita.
2010-luvun loppupuolella on Suomessa tuotu markkinoille myös muita jauhelihaa korvaamaan tarkoitettuja kasvi- ja hyönteisproteiinituotteita, kuten Gold &amp; Green Foodsin Nyhtökaura, Raision Elovena Muru kaurajauhis ja Entomophagy Solutions Oy:n Sirkkis. Lisäksi Valio on tuonut markkinoille maidosta valmistetun proteiinipitoisen Mifun. 
Lähteet.
Rinnakkaisohjelmointi

Rinnakkaisohjelmointi on ohjelmointiparadigma, joka pyrkii hyödyntämään ohjelmointikielen tukea rinnakkaisuudelle.
Esimerkki rinnakkaisohjelmointiin tarkoitetuista ohjelmointikielistä on Alef, joka kehitettiin Plan 9 -käyttöjärjestelmän kanssa Bell Labs:ssa. Alef-kieli osoittautui liian vaikeaksi ylläpitää eri alustojen välillä, mutta sen tekijät ottivat siitä opiksi C-kielen säiekirjastoon.
Paradigman toteuttavia ohjelmointikieliä ovat muun muassa Googlen Go ("golang"), Limbo sekä Occam.
C-kielestä on kehitetty "murteita" rinnakkaisohjelmointiin kuten Unified Parallel C (UPC), joka käyttää SPMD-mallin suoritusta.
Rinnakkaisohjelmoinnin ("parallel") lisäksi on "yhtäaikainen" ("concurrent") ohjelmointi, joka käyttää yhtä aikaa suoritettavia prosesseja ja säikeitä.
Yleiskäyttöisten rinnakkaisohjelmointialgoritmien kehittäminen on vaikeampaa kuin yleiskäyttöisien sarjamuotoisten algoritmien.
Neljä tärkeintä MIMD-tyyppiseen rinnakkaisohjelmointiin käytettäviä paradigmoja ovat:
Rob Pike

Robert "Rob" Pike (s. 1956) on kanadalainen ohjelmistosuunnittelija. Hän on työskennellyt aiemmin Bell Labs:ssa sekä nykyisin Googlella.
Pike on tunnettu työstään:
Pike on tehnyt kirjoja Brian Kernighanin kanssa: "The Practice of Programming" () ja "The Unix Programming Environment" ().
Pike on myös mainittu patentissa US4555775B1 sen keksijänä.
Luettelo Suomen elokuvateattereista

Tämä on luettelo Suomen elokuvateattereista. Vuonna 2022 Suomessa oli 179 elokuvateatteria. Suurin osa niistä oli yksityisiä yrityksiä. Teattereista 16 kuuluu Finnkino-ketjuun, jonka markkinaosuus on lähes 70 prosenttia. Vanhin edelleen toiminnassa oleva teatteri on Helsingin keskustassa sijaitseva Finnkinon pyörittämä Maxim, joka on toiminut vuodesta 1909.
Vuonna 2009 teattereita oli 196 ja saleja yhteensä 306.
Savonlinna.
Poistuneet
PrEP

PrEP ("pre-exposure prophylaxis", altistusta edeltävä estohoito) tarkoittaa lääkkeiden käyttämistä tartuntaa ennaltaehkäisevänä lääkehoitona. Yleensä menetelmällä tarkoitetaan ennen mahdollista altistumista HI-virukselle otettavaa ennaltaehkäisevää lääkitystä, jonka tarkoituksena on estää HIV:n tarttuminen. Ih­minen, jol­la ei ole tar­tuntaa, käyt­tää anti­ret­ro­vi­raa­lisia HIV-lääk­keitä säännöl­li­sesti oman tartun­ta­ris­kinsä pienen­tä­mi­seksi jo en­nen tilanteita, joissa voi altistua HIV-tartunnalle.
Ensimmäisiä lääkkeitä, jotka hyväksyttiin HIV-tartunnan ennaltaehkäisyyn, oli emtrisitabiiniä ja tenofoviiriä sisältävä Truvada. Sen on hyväksynyt muun muassa Yhdysvaltain lääkeviranomainen (FDA). Suomessa myydään alkuperäistuotetta ja toukokuusta 2019 alkaen myös rinnakkaisvalmisteita. Ennen tätä rinnakkaisvalmisteita saattoi Suomeen tilata muualta Euroopan unionista tai Euroopan talousalueelta lääkärin antamalla eurooppalaisella lääkemääräyksellä.
Kaikissa ryhmissä päivittäinen HIV-tartuntaa estävä lääkitys on mahdollinen. Päivittäinen lääkitys suojaa riippumatta riskialttiin seksuaalisen kanssakäymisen yleisyydestä. Lisäksi miehillä, jotka harrastavat seksiä miesten kanssa on varmuudella havaittu lääkityksen toimivan myös käytettynä tarpeen mukaisesti. Tällöin lääkettä otetaan kaksi tablettia 2–24 tuntia ennen seksiyhteyttä, yksi tabletti päivittäin niin kauan kuin kontakteja on, ja vielä yksi tabletti päivässä kahden päivän ajan kontaktien päättymisen jälkeen. HIV-ehkäisyyn tarkoitettu PrEP-lääkitys ei suojaa muilta sairauksilta, joten kondomin käyttö on suositeltavaa.
Maailman terveysjärjestö ja Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus suosittelevat PrEP:in käyttöä riskiryhmille. Suomessa Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan riskiryhmiä ovat miesten välistä seksiä harrastavat miehet, pistämällä huumeita käyttävät, vangit, seksityöläiset sekä eräät maahanmuuttajat ja matkailijat. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ohjeen mukaan hoidosta päättää lääkäri. Kohteena kyseisen ohjeen mukaan ovat erityisesti miesten välistä seksiä harrastavat miehet, koska heillä lääkityksen toimivuudesta on kiistatonta näyttöä, mutta myös muille riskiryhmille voidaan määrätä lääkitys. Suomessa PrEP-lääkitys on 1. heinäkuuta 2021 alkaen ollut ilmaista.
PrEP:iä ei käytetä tartunnan jälkihoitoon. HIV:n jälkihoitoon käytetään PEP-lääkitystä, joka saattaa estää tartunnan, jos se hoito aloitetaan suositellun 72 tunnin sisällä. Suomessa PEP-lääkityksen voi saada sairaalasta.
Ivar Hast

Ivar Rudolf Hast (10. kesäkuuta 1894 Helsinki – 26. huhtikuuta 1973) oli suomalainen upseeri. Hän kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin, jotka olivat saaneet koulutuksensa ja palvelleet Venäjän keisarillisessa armeijassa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Hast palveli itärintamalla aliluutnanttina 322. Soligalitšin rykmentissä. Suomen sisällissodassa hän oli Länsi-Uudenmaan suojeluskuntalaisista kootun "Sigurdskårenin" alipäällikkönä. Hast osallistui Kirkkonummen taisteluihin komppanianpäällikkönä ja johti osastoa, jonka tarkoituksena oli ottaa haltuun Mäkiluodon linnakesaari. Hast jäi kuitenkin Mäkiluodolla 27. helmikuuta venäläisten vangiksi ja vietti sen jälkeen puolitoista kuukautta punaisten vankina Helsingissä yhdessä antautuneiden Sigurdskårenin jäsenten kanssa.
Hast vapautui 13. huhtikuuta saksalaisten vallattua Helsingin ja liittyi sen jälkeen Länsi-Uudenmaan pataljoonaan. Huhti–toukokuun aikana Hastin, Edvard Wardin ja Ivar Ståhlen johtama pataljoona teloitti Uudenmaan läänin alueella ja Kanta-Hämeessä ainakin 200 punaista. Tunnetuimpia olivat Vihdin teloitukset, Västankvarnin teloitukset Inkoossa ja Perttulan teloitukset Nurmijärvellä.
Hast työskenteli myöhemmin Helsingin liikennelaitoksen valvojana. Hän palveli uudelleen Suomen armeijassa luutnanttina talvi- ja jatkosodan aikana vuosina 1939–1942.
Kirjotoko

Kirjotoko ("Lophoceros fasciatus") on sarvinokkien heimon lintu. Alalajia "Lophoceros fasciatus fasciatus" tavataan päiväntasaajan Afrikassa Nigeriassa (Nigerjoen itäpuolella), Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Ugandassa. Alalajia "Lophoceros fasciatus semifasciatus" tavataan Nigerissa (aivan Nigerjoen itäpuolella). Sen elinaluetta ovat pääasiassa metsät.
Naaras munii neljä munaa puunkoloon. jonka se sulkee hautomisajaksi tulpalla, jonka se tekee mullasta, ulosteesta ja hedelmistä. Jää vain pieni aukko, josta koiras tuo ravintoa emolle ja poikasille.
Riboflaviinikinaasi

Riboflaviinikinaasi eli flavokinaasi on entsyymi, joka katalysoi fosfaattiryhmän siirtoa ATP-molekyyliltä riboflaviinille. Tuotteina reaktiossa muodostuu flaviinimononukleotidia ja adenosiinidifosfaattia. Entsyymi on tärkeä eliöiden entsyymitoiminnan tarvitsemien koentsyymien tuotannossa, ja sitä esiintyy niin aitotumallisissa kuin esitumallisissakin soluissa. Riboflaviinikinaasin EC-numero on EC 2.7.1.26.
Rakenne ja toiminta.
Riboflaviinikinaasi on rakenteeltaan monomeeri, ja muun muassa rotan entsyymin molekyylimassa vaihtelee välillä 14–28 kDa. Nisäkkäillä entsyymiä esiintyy erityisesti maksassa ja suolistossa. Riboflaviinikinaasi vaatii fosfaattiryhmän luovuttajaksi nukleotiditrifosfaatin, joka yleisimmin on ATP. Myös dATP-molekyyli voi toimia fosfaattiryhmän luovuttajana, mutta reaktio ei ole yhtä tehokas. Eräillä arkeilla entsyymi käyttää fosfaattiryhmän luovuttajana CTP-molekyyliä, ja näillä entsyymeillä on usein myös FMN-adenylyylitransferaasin aktiivisuutta. Riboflaviinikinaasi vaatii toimiakseen myös kaksiarvoisen kationin, joka tavallisimmin on sinkki-, magnesium- tai mangaanikationi. Entsyymiä aktivoivat kilpirauhashormonit esimerkiksi trijodityroniini. Entsyymin aktiivisuus on eläimillä pieni, mikäli riboflaviinin saanti on vähäistä. Riboflaviinikinaasin inhibiittoreita eli estäjiä ovat muun muassa kadmium sekä eräät trisykliset masennuslääkkeet.
Esko Raunio

Esko Erkki Raunio (30. maaliskuuta 1917 Puumala – 16. tammikuuta 1991) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti.
Elämä.
Raunio syntyi Puumalassa maaliskuussa 1917. Hänen vanhempansa olivat kauppias Aarne Raunio ja Karin o.s. Grönroos . Esko Raunio avioitui vuonna 1943 Mielikki Siikasen kanssa. Heillä oli kaksi poikaa, joista Ari Erkki Raunio on myös suunnannut upseerin uralle.
Esko Raunio kirjoitti ylioppilaaksi Oulaisten yhteiskoulusta vuonna 1938 ja suoritti varusmiespalveluksensa Hämeen Ratsurykmentissä 1938–1939. Varusmiespalveluksen jälkeen Raunio jatkoi Kadettikouluun 24. kadettikurssille josta valmistui luutnantiksi 1941.
Raunio kuului Joensuun suojeluskuntaan vuosina 1934–1938. Talvisodassa hän palveli Panssarintorjuntatykistön koulutuskeskuksessa komppanian varapäällikkönä. Välirauhan aikana hän toimi 9. Erillisen Panssarintorjuntatykkikomppanian päällikkönä. Jatkosodassa hän toimi 20. Tykkikomppanian päällikkönä Laatokan Karjalassa ja Karjalankannaksella. 
Sotien jälkeen Raunio palveli toimistoupseerina Rajavartiolaitoksen esikunnassa vuoteen 1946 asti, jonka jälkeen hän oli kolme vuotta poissa armeijan palveluksesta. Vuonna 1949 hän palasi koulutusupseeriksi ja komppanianpäälliköksi Panssaripataljoonaan. Vuosina 1950–1951 Raunio suoritti Taistelukoulussa kapteenikurssin ja opiskeli 1953–1954 Sotakorkeakoulun maasotalinjalla. 1955–1956 hän toimi järjestelyupseerina Panssarirykmentissä ja tämän jälkeen Pääesikunnan liikekannallepanotoimistossa toimistoupseerina vuoteen 1958. Vuosina 1958–1959 hän toimi sotilasasiamiehen apulaisena Suomen Tukholman suurlähetystössä ja sieltä palattuaan järjestelytoimiston päällikkönä Hämeen sotilasläänin esikunnassa. 1960–1961 hän toimi jälleen sotilasasiamiehen apulaisena Ruotsissa ja sen jälkeen itse sotilasasiamiehenä Oslossa. 1966 Raunio palasi toimistopäälliköksi Pääesikunnan suunnittelutoimistoon ja hieman myöhemmin PE:n suunnitteluosaston johtajaksi. 1969 Raunio komennettiin Uudenmaan prikaatin komentajaksi vuoteen 1973 asti, jonka jälkeen hän siirtyi sotilasasiamieheksi Saksan Liittotasavaltaan ja Sveitsiin. Näiden komennusten päättyessä 1977 Raunio jäi eläkkeelle Puolustusvoimien palveluksesta.
Vedic art

Vedic art on ruotsalaisen Curt Källmanin luoma taidekoulutusmuoto, jossa opetellaan ns. 17 prinsiipin menetelmällä. Vedic art -menetelmässä taiteilijan oma kokemus on tärkeä ja menetelmässä painotetaankin taiteilijan inspiraatiota. 17 prinsiipin tehtävänä on auttaa taiteilijaa tulemaan tietoiseksi luomisen mekanismeista ja löytämään syvemmän tietoisuutensa. Vedic Artin filosofian mukaan tarkoitus on, että kontrolloiva äly muuttuu luovaksi älyksi, jonka jälkeen prinsiipit voi unohtaa.
Historia.
Kuvataiteilija Curt Källman (1938-2010) opiskeli Tukholman Kuninkaallisessa Taideakatemiassa vuosina 1964-69. Hän alkoi kehittää 1970-luvulla taiteen 17 prinsiipin menetelmää, jota voitaisiin hyödyntää taidekoulutuksessa. Källman perusti Vedic Art -taidekoulun Höör´iin Bosjöklosterin linnaan vuonna 1988. Vedic Art'in alkuperä löytyy ikivanhasta vedisestä traditiosta.
Etymologia.
”Vedic Art” tarkoittaa ”Taiteen taitoa”. Sana ”Veda” tarkoittaa taitoa tai kykyä sanskriitin kielellä.