tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Taivas (mainostoimisto)

Taivas, virallisesti Taivas Maan Päällä Oy, vuoteen 2001 asti Mainostoimisto Taivas Maan Päällä Oy on suomalainen mainostoimisto, joka on perustettu 1996. Kansainvälinen mainostoimistoketju Ogilvy omistaa kolmanneksen yhtiöstä, ja muita omistajia ovat Mikko Helme, Lauri Gulin, Ari Halla-Aho, Veli-Matti Hilli, Tuomas Kota ja Micke Silén.
Mainostoimisto Taivaan ympärille 2000-luvulla syntyneen Taivas-konsernin emoyhtiö Taivas Group Oy teki konkurssin vuonna 2012 nimellä Fifty Fifty Neljä Oy, mutta Taivas Maan Päällä Oy ehdittiin erottaa konsernista riippumattomaksi yhtiöksi sitä ennen. Konsernilla oli suurimmillaan toimintaa myös Venäjällä ja Baltian maissa. 
Historiaa.
Mainostoimisto Taivaan perustivat vuonna 1996 Jussi Nurmio ja neljä muuta osakasta. Se teki kampanjoita muun muassa Radiolinjalle, Tiimarille ja Teboilille. Taivas kasvoi monialakonserniksi, johon kuului kymmeniä yhtiöitä, kuten Habbosta tunnetuksi tullut Sulake Corporation ja kiinteistönvälitysalaa mullistamaan pyrkinyt Igglo. Taivas-konserni laajentui Viroon, Latviaan, Liettuaan, Venäjälle ja Lontooseen ja työllisti parhaimmillaan lähes tuhat ihmistä. Konsernin liikevaihto vuonna 2007 oli noin 150 miljoonaa euroa. Jussi Nurmio valittiin vuoden 2007 liikemieheksi.
Vuonna 2008 alkanut matalasuhdanne alkoi nopeasti murentaa Taivas-konsernin menestystä ja kannattavuutta. Taivas Group teki konkurssin 2012, mutta alkuperäinen mainostoimisto jatkaa toimintaansa.
Taivas Maan Päällä Oy:n nykyisiä tytäryhtiöitä ovat Suunnittelutoimisto Taivas Oy (vuoteen 2009 Taivasmainos Oy), tutkimustoimisto Kuulas Research Agency Oy (vuoteen 2005 Oy Hel Toy Ltd.) ja mainoselokuvien tuotantoyhtiö 7th Heaven Productions Oy. Ryhmä työllisti vuonna 2012 noin 90 henkilöä.
Maddison Inglis

Maddison Inglis (s. 14. tammikuuta 1998 Perth) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 768 helmikuussa 2015.
Inglis voitti villin kortin vuoden 2016 Australian avointen pääsarjaan voitettuaan australialaisten väliset karsinnat. Hän hävisi kuitenkin pääsarjan avauskierroksella Jekaterina Makarovalle.
Australian avoin tennisturnaus 2016 – miesten nelinpeli

Turnauksen puolustava mestaripari oli Simone Bolelli ja Fabio Fognini. He hävisivät turnauksen toisella kierroksella Adrian Mannarinolle ja Lucas Pouillelle.
Jamie Murray ja Bruno Soares voittivat mestaruuden, voittaessaan loppuottelussa Daniel Nestorin ja Radek Štěpánekin luvuin 2–6, 6–4, 7–5.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;ol start="9"&gt;
&lt;li&gt; Vasek Pospisil / Jack Sock "(puolivälierät)"
&lt;li&gt; Łukasz Kubot / Marcin Matkowski "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Dominic Inglot / Robert Lindstedt "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Juan Sebastián Cabal / Robert Farah "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Raven Klaasen / Rajeev Ram "(puolivälierät)"
&lt;li&gt; Treat Huey / Maks Mirny "(puolivälierät)"
&lt;li&gt; Feliciano López / Marc López "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Pablo Cuevas / Marcel Granollers "(välierät)"
Ristikkotalo

Ristikkotalo on rakennus, jonka seinissä käytetään ristikkorakennetta. Ristikkorakenteessa vaakasuorat, pystysuorat ja vinottain asetetut hirret muodostavat talon kantavan rakenteen. Hirsien välit on täytetty yleensä tiilellä. Tiilen ohella hirsien välit voidaan täyttää myös laastilla ja oksista punotulla ristikkopunoksella.
Ristikkorakenne oli yleinen sekä Kiinassa että Japanissa, ja Pohjois- ja Keski-Euroopassa se oli suosittua asuintaloissa 1600-luvulle saakka, etenkin Saksassa ja Ranskassa. Englannissa ristikkotaloja rakennettiin erityisesti niillä seuduilla, joissa kiveä oli vähän saatavilla. Ristikkotalot levisivät eurooppalaisten siirtolaisten mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Ristikkotalojen tyypillinen piirre on ulkoneva toinen kerros, joka antaa lisätilaa, mutta myös tasapainottaa rakennusta. Kantavia hirsirakenteita koristeltiin 1200–1300-luvuilla suojeluspyhimysten kuvilla tai toistuvilla ornamenteilla. Seuraavien vuosisatojen aikana korostettiin tummien hirsien ja niiden väliin jäävien vaaleiden pintojen eroa. Väleissä saatettiin käyttää kalanruotokuvioon aseteltuja tiiliä tai koristella rappaus reliefein ja kuvioin. Ristikkotaloihin ryhdyttiin myös lisäämään koristeeksi hirsiä, jotka eivät olleet rakenteen kannalta välttämättömiä. Saksassa oli vallalla yksinkertaisempi ja karumpi tyyli, joka korosti varsinkin talojen jykeviä kulmarakenteita.
Sotatunturi

Sotatunturit eli "Rannimmainen ja Maaimmainen Sotatunturi", ovat kaksi tunturia Savukoskella. Sieltä saavat alkunsa Sotajoki ja Vouhtujoki, jotka laskevat Nuorttiin. Tuntureiden korkeus on 413 metriä.
Rakkaudella, Anna Puu

Rakkaudella, Anna Puu on suomalaislaulaja Anna Puun neljäs studioalbumi, joka julkaistiin CD:nä ja digitaalisesti ladattavana 9. lokakuuta 2015. Noin kuukautta myöhemmin, 13. marraskuuta 2015, albumi julkaistiin myös vinyylinä. Albumin on tuottanut Jukka Immonen.
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kymmenenneksi, joka on myös sen paras sijoitus. Albumi on ollut julkaisunsa jälkeen albumilistan 50:n myydyimmän albumin joukossa 14 viikkoa.
Albumi on Puun ensimmäinen Fried Music -levy-yhtiön alaisuudessa julkaisemansa albumi.
Tekeminen.
Albumin kappaleiden pohjia äänitettiin loppuvuodesta 2014 kahden viikon ajan Yhdysvalloissa Alabamassa Fame-studiossa. Matkalla olivat Puun lisäksi tuottaja Jukka Immonen sekä artistin nelihenkinen yhtye. Viimeistely ja lauluäänitykset tehtiin Helsingissä Fried Musicin omalla studiolla.
Albumi on ensimmäinen, jolla kaikkien kappaleiden sanoitukset on tehnyt Anna Puu itse. Tuotannollisesti albumilla on enemmän koneella ohjelmoituja kappaleita, kuin Puun aiemmilla albumiella. Vahvimmin uudenlainen tuotanto on havaittavissa kappaleessa ”Jos nää seinät osais puhua”. Puu on myös kertonut albumin olevan kolmeen aiempaan julkaisuunsa verrattuna enemmän ”popimpi”.
Singlet.
Albumin ensimmäinen single ”Ota minut tällaisena kuin oon” julkaistiin 8. toukokuuta 2015. Kappale oli "Napapiirin sankarit 2" -elokuvan tunnuskappale. Kappaleen musiikkivideossa nähtävät kohtaukset, joissa Puu itse esiintyy, on kuvattu Yhdysvalloissa albumin äänitysmatkalla. Kappale nousi heinä–elokuussa 2015 suomalaisten radiokanavien 18:nneksi soitetuimmaksi kappaleeksi.
Toinen single ”Kohta vapaita” julkaistiin albumin kanssa samanaikaisesti 9. lokakuuta 2015. Kappaleen musiikkivideo on kuvattu Inkoossa Fagervikin kartanon ympäristössä. Video on ohjannut albumin tuottajanakin toiminut Jukka Immonen. Kappale nousi vuoden 2015 viimeisellä viikolla suomalaisten radiokanavien 15:nneksi soitetuimmaksi kappaleeksi.
Myös ”Venus ja Mars” -kappale sai syksyllä 2015 jonkin verran radiosoittoa ja nousi radiolistan 43:nneksi.
Jason-3

Jason-3 on kansainvälinen Maan meriä ja ilmastonmuutosta tutkiva tieteellinen satelliitti. Sen pääinstrumentti on tutka-altimetri, jolla mitataan merenpinnan korkeutta.
Jason-3 on jatkumoa vuosina 2001 ja 2008 laukaistulle Jason-1- ja Jason-2-satelliiteille. Jason-3 on Yhdysvaltain NASAn ja NOAAn, Ranskan CNES’n ja Euroopan EUMETSATin yhteishanke. Satelliitti laukaistiin onnistuneesti SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla 17. tammikuuta 2016 kello 18.42 UTC-aikaa 66 asteen inklinaation polaariradalle Kaliforniasta.
Satelliitin rakensi Thales Alenia Space.
Historia.
Jason-3 oli alun perin tarkoitus laukaista 22. heinäkuuta 2015, mutta laukaisua lykättiin ensin 9. elokuuta, kun satelliitin yhdestä moottorista löydettiin epäpuhtauksia. Moottori jouduttiin korvaamaan uudella. Laukaisu viivästyi jälleen tämän jälkeen, kun Falcon 9 -raketin CRS-7 -rahtilento epäonnistui raketin tuhouduttua noin kaksi minuuttia laukaisun jälkeen. Jason-3 laukaistiin lopulta onnistuneesti 17. tammikuuta 2016 kello 18.42 UTC-aikaa Vandenberg Air Force Basesta, Kaliforniasta. Laukaisun yhteydessä SpaceX saada raketin ensimmäisen vaiheen laskeutumaan ASDS-lautalle. Raketti osui onnistuneesti lautalle, mutta kaatui yhden tukijaloista petettyä.
Nyrkkitappelu

Nyrkkitappelu on suomalainen punkrock-yhtye, jonka perustivat Tampereella vuonna 2010 Horo-Hepe ja Nästi Jeskanen. Kotisivujensa mukaan yhtye soittaa ”irtosuhteisiin yllyttävää nuorisomusiikkia”.
Historia.
Nyrkkitappelun Nyrkkitappelu-EP:n B-puolen avaava kappale ”Tyttöjen farkut” valittiin pian singlen julkaisun jälkeen Radio Rockin Kesäpojat-ohjelman viralliseksi kesäbiisiksi. Samaan aikaan singlen A-puolen ensimmäinen kappale ”Voi pyhä äiti, nyt mennään!” soi useasti YleX-radiokanavalla. 
Ennen ensialbumin julkaisua Blast of Silence julkaisi myös Nyrkkitappelun Toinen seiska -nimisen EP:n. Toinen EP ei saavuttanut samanlaista huomiota kuin ensimmäinen single, vaikka sillä olevasta kappaleesta ”Mä vihaan mun bändikavereita” tuli yksi yhtyeen suosituimmista kappaleista.
Radiosoiton sekä ahkeran keikkailun myötä Svart Recordsin ja Blast of Silencen yhteistyössä julkaisema debyyttialbumi Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Nyrkkitappelu Rocks nousi Suomen virallisen listan sijalle 17. Albumi äänitettiin nopeasti livesoittona tamperelaisen Day Eleven -yhtyeen treenikämpällä, ja se sisälsi singlejulkaisujen A- ja B-puolien ensimmäiset kappaleet uudelleen äänitettynä. Albumin julkaisun jälkeen yhtye jatkoi ahkeraa keikkailua ympäri Suomen. Vuoden 2013 Femmagaalassa yhtye pokkasi vuoden tulokkaalle jaettavan Puskista-Femma-palkinnon. 
Stupido Records julkaisi yhtyeen toisen albumi Haluan olla rocktähti ja saada paljon naisia vuonna 2013. Albumin nimi on piikittelyä edellisen albumin Rumbassa lytänneen toimittajan suuntaan. Albumi on musiikiltaan nopeampi ja sanoituksiltaan aggressiivisempi kuin aiempi. Albumilta ei julkaistu vinyylisinglejä. Sen sijaan julkaistiin aikakaudelle hyvin epätyypillinen CD-single ”Onko sulla lupa pitää kivaa?”. Toisen albumin myötä Nyrkkitappelun keikkatahti kiihtyi, ja yhtye teki useita loppuunmyytyjä keikkoja ympäri Suomen mm. Pää Kii -yhtyeen kanssa yhdessä tehdyllä PunkRock X-mas -kiertueella. 
Kolmatta albumiaan Mitä saisi olla? yhtye valmisteli huomattavasti huolellisemmin kuin edeltäviä. Albumi äänitettiin Lauri Elorannan studiolla Helsingissä ja sen julkaisi Stupido Records huhtikuun 2016 loppupuolella. Albumilta irrotetuista singlekappaleista ”Haureus sekoittaa mun pään” ja ”Sun lapset on mun lapsia nyt” julkaistiin musiikkivideot sekä digisinglet.
Kimarat

Kimarat (, ) on Antoni D' Oconin luoma espanjalainen piirrossarja vuodelta 1987. Sitä esitti alun perin Televisión Española. Sarjan hahmoja ovat Ana-ananas, Pakki-banaani, Oka-kaktus ja Kumba-tyttö. Suomessa sarjaa esitettiin vuodesta 1989 vuoteen 1992. Anan äänenä toimi Risto Aaltonen, Pakin äänenä Veikko Honkanen ja Okan äänenä Aarre Karén, sekä Kumban äänenä yleensä Maija-Liisa Peuhu.
VHS-julkaisut Suomessa
Myanmarin parlamenttivaalit 2015

Myanmarin parlamenttivaalit järjestettiin 7. marraskuuta 2015. Ensimmäistä kertaa vuosikymmeniin myös oppositio sai osallistua vapaasti vaaleihin. Neljäsosa paikoista oli varattuna armeijalle, joten sen valta pysyi yhä merkittävänä maassa, jota sotilasjuntta hallitsi vuosina 1962–2011.
Vaalit sujuivat rauhallisesti eivätkä tarkkailijat havainneet paljoa vilppiä.
Oppositiojohtaja Aung San Suu Kyin NLD-puolue sai selvän enemmistön äänistä.
Madafakin darra

”Madafakin darra” on suomalaisen rap-musiikkia esittävän Roope Salminen &amp; Koirat -yhtyeen kolmas single. Se julkaistiin 24. kesäkuuta 2015. Radioensisoittonsa kappale oli saanut jo 20. kesäkuuta. Roope Salminen on kuvaillut ”Madafakin darra” -kappaletta ”iloiseksi rallatukseksi krapulasta”.
Kappaleen ovat säveltäneet Jarkko Ehnqvist, Ida Paul ja Matias Keskiruokanen sekä yhtyeen jäsenet Iivari Suosalo ja Jon-Jon Geitel. Sanoituksen ovat tehneet Ehnqvist, Paul, Keskiruokanen ja Joonas Angeria sekä yhtyeen jäsenet Suosalo, Salminen ja Ossi Saarinen. Sovittajina ovat toimineet Ehnqvist, Paul, Keskiruokanen ja Suosalo. ”Madafakin darran” ovat tuottaneet MGI, Jarkko Ehnqvist ja Jonas Olsson. Kappaleella on mukana vierailevana laulajana Ida Paul.
Yhtye on saanut singlestä platinalevyn.
Listasijoitukset.
”Madafakin darra” sijoittui Suomen virallisella listalla ykköseksi sekä single- että latauslistalla. Singlelistalle se nousi viikolla 27/2015 ja piti ykkössijaa viikon 29 ajan. Latauslistalle kappale nousi samalla viikolla, ja ensimmäisellä sijalla se oli viikot 28, 31 ja 33–34. Yhteensä listaviikkoja kertyi singlelistalla 15. Latauslistalla ”Madafakin darra” oli edelleen viikolla 2/2016, joka oli sen 25. listaviikko. Kappale nousi ykköseksi myös Suomen radiosoittolistalla, jonne se nousi niin ikään viikolla 27. Soitetuimpana radiokappaleena se oli viikot 35 ja 37.
Musiikkivideo.
Kappaleeseen julkaistiin Miro Laihon ohjaama musiikkivideo 19. heinäkuuta 2015 YouTube-videopalvelussa, jossa sitä on katsottu 2,8 miljoonaa kertaa. Videolla yhtyeen jäsenet ovat krapulaisina lastenkutsuilla, ja lisäksi se sisältää otteita yhtyeen kesän 2015 keikoista. Yhtyeen keulahahmo Roope Salmisen isä, näyttelijä Eppu Salminen esiintyy videolla armeijahenkisessä roolissa. Eppu Salminen on mukana myös kappaleen ääniraidalla yhden lauseen verran paheksumassa krapulaista poikaansa.
Pikkukissankita

Pikkukissankita eli kissankita ("Chaenorhinum minus") on yksivuotinen pienikokoinen ratamokasvilaji. Se on läheistä sukua leijonankidoille ("Antirrhinum").
Ulkonäkö.
Pikkukissankita kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat pituudeltaan yhdestä kolmeen senttimetriä. Niiden lavat ovat tasasoukkia – pitkulaisen puikeita ja tylppiä. Pitkäperäiset pienet kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Kukan vaaleanvioletti teriö on kooltaan kahdeksan millimetriä ja siinä on lyhyt kannus. Hedelmänä on reikäluomainen kota, johon aukeaa kaksi reikää.
Levinneisyys.
Pikkukissankitaa esiintyy alkuperäisenä Euroopassa ja Turkissa. Se on levinnyt myös muihin maanosiin. Yhdysvalloissa ja Kanadassa se on laajasti levinnyt tulokas.
Suomessa pikkukissankita on harvinainen, mutta 2000-luvulla paljon yleistynyt uustulokas. Se kasvaa vakiintuneena tai satunnaisena tulokkaana Etelä- ja Keski-Suomessa. Laji kasvaa erityisesti liikennealueilla, kuten satamissa ja ratapihoilla. Alun perin se on levinnyt maahan satamien kautta. Pikkukissankita pystyy kasvamaan poikkeuksellisen niukoillakin paikoilla, kuten sepelissä, kiviportaiden raoissa ja kivetysten väleissä.
OD Kokemus

OD Kokemus (oik. Olli Ahti, s. 28. toukokuuta 1994) on suomalainen rap-artisti ja tuottaja Helsingin Kannelmäestä. Hänet tunnetaan tummasävyisestä ja melankolisesta Southern hip hop-tyylisestä tuotannostaan, ja hän on tehnyt paljon yhteistyötä samankaltaisten artistien kuten Sairas T:n, Silmälappu-Steven ja Tuuttimörön kanssa. OD Kokemus tuottaa kaikki biittinsä itse.
OD Kokemus on julkaissut tähän mennessä kaksi täyspitkää albumia ja muutamia lyhytsoittoja ja yhteistyöalbumeita
4. joulukuuta 2015 Överdog-levymerkillä julkaistu albumi "Alas" nousi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 41.
Kissankidat

Kissankidat ("Chaenorhinum") on kasvisuku ratamokasvien heimossa. Siihen kuuluu 27 lajia yksi- ja monivuotisia ruohoja. Niitä esiintyy erityisesti Välimeren alueella ja Turkissa. Kissankitalajeista kesä-, pikku- ja meiramikissankitaa viljellään koristekasvina. Pikkukissankita esiintyy luonnonkasvina Pohjoismaissa ja Suomessakin.
Venedikt Jerofejev

Venedikt Vasiljevitš Jerofejev (, 24. lokakuuta 1938 Pajakanta, toisen tiedon mukaan Tšuuppa – 11. toukokuuta 1990 Moskova) oli venäläinen kirjailija.
Venedikt Jerofejev syntyi rautatievirkailijan perheeseen. Isä pidätettiin vuonna 1946 syytettynä neuvostovastaisen propagandan levittämisestä, ja poika vietti viisi vuotta lastenkodissa. Jerofejev suoritti keskikoulun Kirovskissa ja opiskeli sen jälkeen Moskovan yliopiston filologisessa tiedekunnassa, josta hänet puolentoista vuoden jälkeen erotettiin poissaolojen takia. Jerofejev opiskeli jonkin aikaa maaseutukaupunkien opettajakorkeakouluissa ja työskenteli sen jälkeen sekalaisissa ammateissa eri puolilla Neuvostoliittoa.
Jerofejevin elämäntapa ja kirjailijanura olivat eräänlainen vastalause neuvostoyhteiskunnan normeille. Osa hänen tuotannostaan on kadonnut, osa levisi samizdat-kopioina tai ilmestyi lännessä. Kirjailijan pääteos on ”runoelma” "Moskova-Petuški" ("Moskva-Petuški"), joka julkaistiin ensimmäisen kerran Israelissa vuonna 1973. Alkoholistin paikallisjunamatkasta kertova kirja on groteski, koominen ja filosofinen kuvaus pysähtyneisyyden ajan Neuvostoliiton arkielämästä. Sitä pidetään venäläisen underground-kirjallisuuden merkkiteoksena.
Elintarviketurvallisuus

Elintarviketurvallisuus on joukko ruoan käsittelyn, valmistuksen ja säilytyksen käytäntöjä, joiden tarkoituksena on taata ruoan turvallisuus kuluttajalle. Käytännöt on suunniteltu vähentämään elintarvikkeiden altistusta vaaratekijöille ja tunnistamaan vaaralliset elintarvikkeet. Elintarvikkeisiin liittyviä vaaratekijöitä ovat ruoka-aineiden luonnostaan tai altistumisen vuoksi sisältämät myrkylliset yhdisteet, haitalliset pieneliöt sekä vieraat esineet, kuten lasinsirut.
Kansainvälinen standardisoimisjärjestö ISO on kehittänyt elintarviketurvallisuuden käytäntöjä määritteleviä standardeja, kuten standardisarjan ISO 22000. Näiden standardien mukaisten käytäntöjen noudatusta valvovat useat alueelliset tai kansalliset virastot, kuten Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto (EFSA) ja Yhdysvaltain Food and Drug Administration. Suomessa elintarviketurvallisuuden käytäntöjen noudatusta valvoo Ruokavirasto, jonka ohjeistuksen perusteella kunnat tekevät käytännön elintarvikevalvontaa yrityksissä. Tulli valvoo elintarvikkeiden turvallisuutta laboratoriotutkimuksin, joilla voidaan tutkia esimerkiksi elintarvikkeiden sisältämien lisäaineiden, kasvinsuojeluaineiden jäämien ja hometoksiinien määriä. Tullin suorittamat tutkimukset kohdistuvat kolmansien maiden ja EU:n sisäkaupan tuontiin.
Professori Martensin lähtö

Professori Martensin lähtö () on virolaisen kirjailijan Jaan Krossin vuonna 1984 ilmestynyt historiallinen romaani. Teos kertoo omaelämäkerralliseen tyyliin virolaissyntyisen Venäjän keisarikunnan palveluksessa työskennelleen diplomaatin ja oikeustieteilijän Friedrich Martensin (1845–1909) elämästä.
Kirjan tarinassa minäkertojana esiintyvä päähenkilö peilaa pohdinnoissaan elämäänsä saksalaiseen Georg Friedrich von Martensiin (1756–1821), joka oli Friedrich Martensin tavoin kansainvälisen oikeuden oikeustieteilijä ja diplomaatti. Teoksen tapahtumat sijoittuvat Martensin viimeiselle junamatkalle, joka päättyi hänen kuolemaansa Valgan rautatieasemalla. Matkalla päähenkilö tapaa Helsingin yliopistossa opiskelleen nuoren virolaisen naisen, Hella Wuolijoen.
Professori Martensin lähtö on usein mainittu huomionarvoisena Martensin elämäkertana, vaikka kyseessä on fiktiivinen teos. Krossin on myöhemmässä historian tutkimuksessa todettu perehtyneen erittäin perusteellisesti Martensin elämään, vaikka tarinassa onkin joitain selviä poikkeamia todellisuudesta. Kirjailijalla itsellään on romaanin päähenkilön kanssa samankaltainen tausta virolaissyntyisenä juristin koulutuksen saaneena miehenä, joka yliopistourallaan keskittyi nimenomaan kansainväliseen lainsäädäntöön.
Romaanin synty.
Kross toteaa omaelämäkertansa "Rakkaat kanssavaeltajat" toisessa osassa keskustelleensa Martensista useaan otteeseen virolaisen oikeustieteen professorin Leo Leesmentin kanssa. Leesment oli tarkkaillut maineikasta professoria lapsena, kun hän oli asunut Pärnussa lähellä Martensien kotitaloa. Leesmentin avulla Kross oli myös saanut yhteyden elossa olleeseen Martensin sukulaiseen, jonka kanssa Kross oli käynyt kirjansa päähenkilöä koskevaa kirjeenvaihtoa.
Simo Ojaniemi

Simo Ojaniemi on suomalainen videopelisuunnittelija, jota pidetään Suomen videopelialan pioneerina. Hän kehitti 1980-luvun alussa Commodoren laitteille pelit "Herkkusuu", "Myyräjahti", "Mehulinja" ja "Raharuhtinas", jotka julkaisi Amersoft. Mehulinjaa pidettiin pitkään ensimmäisenä suomalaisena kaupallisena videopelinä, kunnes "Chesmac" (1979) löydettiin.
Ojaniemi alkoi kehittää tietokonepelejä, kun hänen veljensä Juha Ojaniemi hankki Commodore VIC-20 -tietokoneen. He kokeilivat BASIC-kielellä pienten pelien ohjelmointia, ja tarvitsivat pian Super Expander -moduulin lisämuistia varten. He kutsuivat itseään nimellä ”Juhonov &amp; Shimoviz Productions”, ja kolmas henkilö markkinoi heidän pelejään. "Poke &amp; Peek" -lehden numerosta 1/1983 he huomasivat tiedotteen Commodoren maahantuojan järjestämästä ohjelmointikilpailusta, johon he lähettivät "Juice Belt" -nimisen pelin. Se sai jaetun ensimmäisen sijan Juha Salomäen "Yleisurheilu"-pelin kanssa.
Amer-yhtymän Weilin &amp; Göös -kustantamo otti Ojaniemeen yhteyttä, ja halusi julkaista "Juice Beltin". Hän teki sopimuksen "Myyräjahdista", "Herkkusuusta" ja "Juice Beltistä", mutta kustantamo vaati periaatteesta peleille suomenkielisiä nimiä, joten "Juice Belt" uudelleennimettiin "Mehulinjaksi". "Hirmuvalta"-pelin Ojaniemen tuli sovittaa Commodore 64:lle sopivaksi. Julkaisuoikeuksista maksettiin kertakorvaus, joka oli yli tuhat markkaa; mikäli peli myi hyvin, Ojaniemi olisi saanut lisärahaa. Pelit eivät kuitenkaan myyneet niin hyvin, että bonuksia olisi maksettu. "Hirmuvallan" C64-versiota varten Ojaniemi sai käyttöönsä Commodore 64 SX:n. Vastikään perustettu Amersoft vaati pelin nimen muuttamista "RahaRuhtinaaksi". BASICin hitauden ja RAM-muistin vähyyden takia Ojaniemi toteuttu pelin grafiikan BASICin print-käskyllä, joka tulosti merkkijonoja.
Ojaniemi ei kuitenkaan tullut toimeen pelien kehittämisellä, ja lopetti alalla "Raharuhtinaan" jälkeen.
Alberto Cardaccio

Alberto Víctor Cardaccio Traversa (26. elokuuta 1949 – 28. tammikuuta 2015) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Cardaccio oli keskikenttäpelaaja. Hän aloitti uransa montevideolaisessa Danubiossa, mutta siirtyi 1974 Racing Clubiin. Seuraavana vuonna hän siirtyi Meksikoon pelaamaan, jossa pelasi uransa loppuun asti. Hän edusti Uruguayn maajoukkuetta yhteensä 15 ottelussa, joissa teki kolme maalia. Hän edusti maajoukkueessa myös vuoden 1974 MM-kilpailuissa.
Cardaccio kuoli tammikuussa 2015 65-vuotiaana auto-onnettomuudessa.
The Shannara Chronicles

The Shannara Chronicles on Alfred Goughin ja Miles Millarin luoma fantasiasarja, joka perustuu Terry Brooksin "The Sword of Shannara" -kirjasarjaan. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa MTV-kanavalla 5. tammikuuta 2016.
Vuonna 2017 ilmoitettiin sarjan siirtyneen Spike-kanavalle. Toisen kauden esittäminen alkoi 11. lokakuuta 2017.
Tammikuussa 2018 ilmoitettiin sarjan jäävän kahden tuotantokauden mittaiseksi.
Tuotanto.
Sonar Entertainment ja Farah Films hankkivat "Shannara"-kirjojen televisio-oikeudet vuonna 2012. "MTV" ilmoitti vuonna 2013 "The Sword of Shannara" -kirjasarjaan perustuvan televisiosarjan olevan tekeillä.
Sarjan tuottajina toimivat Dan Farah, Jon Favreau, Miles Millar, Al Gough ja Jonathan Liebesman. Käsikirjoittajana toimii "Shannara"-kirjasarjan luoja Terry Brooks. Brooks on kertonut haastattelussa olevansa tyytyväinen tapaan, jolla televisiosarja huomioi kirjojen tarinan.
16. tammikuuta 2018 ilmoitettiin sarjan lopettamisesta. Seuraavana päivänä Sonar Entertainment kertoi etsivänsä uutta julkaisijaa sarjan mahdolliselle kolmannelle kaudelle.
Kuvaaminen.
Sarjan studiokuvaukset tehtiin Aucklandissa, minkä lisäksi sarjaa kuvattiin eri puolilla Uutta-Seelantia.
Tuotantokaudet.
Huhtikuussa 2016 MTV tilasi sarjasta toisen tuotantokauden.
Christian Krohg

Christian Krohg (13. elokuuta 1852 Aker, Norja – 16. lokakuuta 1925 Oslo, Norja) oli norjalainen taidemaalari ja kirjailija. Hänen prostituutiota yhteiskunnallisena ilmiönä kuvaava teoksensa "Albertine" (1886) takavarikoitiin siveettömänä. Krohg oli merkittävä naturalismin tienraivaaja ja kehittäjä.
Luis Estrada

Luis Elian Estrada Mazorra (s. 10. maaliskuuta 2000) on kuubalainen lentopalloilija. Seurajoukkuetasolla hän edustaa kotimaansa La Habanaa.
Kuuban maajoukkueessa Estrada debytoi 15-vuotiaana vuoden 2015 maailmanliigassa.
Joni Snoro

Joni Snoro (s. 1993 Jyväskylä) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan Frosttide-yhtyeen perustajana ja laulaja-kitaristina. Marraskuussa 2016 Joni perusti uuden yhtyeen nimeltä Ephemerald. 
Joni Snoro liittyi vuonna 2014 ESP:n Suomi-perheeseen, johon kuuluu myös mm. Children of Bodomin Alexi Laiho, Nightwish-yhtyeen Emppu Vuorinen sekä Amorphis-yhtyeen Esa Holopainen.
Myöhemmin Snoro liittyi myös Amerikkalaisen InTuneGp plektramerkin, sekä DR Strings kitarankielimerkin perheeseen.
Euroopankeltasappi

Euroopankeltasappi ("Blackstonia perfoliata") on yksivuotinen katkerokasvilaji, jota esiintyy Euroopassa.
Ulkonäkö.
Euroopankeltasappi kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Varren ja lehtien väri on harmahtavan vihreä. Lehtiruusukkeen lehdet ovat pitkulaisen muotoiset, varsilehdet ovat kolmiomaisemmat ja sepivät. Kukintona on viuhko. Kukassa on kuudesta kahdeksaan kirkkaankeltaista verholehtiä pidempää terälehteä.
Levinneisyys.
Euroopankeltasappea esiintyy alkuperäisenä Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa, osassa Pohjois-Afrikkaa sekä Lähi-idässä.
Ella Viitasuo

Ella Viitasuo (s. 27. toukokuuta 1996 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka laukoo vasemmalta.' 
Viitasuon kasvattajaseura on Pelicans 2000. Hän on pelannut SM-sarjaa/naisten liigaa Team Kuortaneessa 2012–2015, JYPissä 2015–2016, Espoo Unitedissa 2016–2017, Bluesissa 2017–2019 ja Kiekko-Espoossa kausilla 2019–2022. Kaudella 2022–2023 hän edusti Svenska damhockeyliganissa HV71-seuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden JYPissä 2016, Bluesissa 2019 sekä Kiekko-Espoossa 2021 ja 2022.
Viitasuo on pelannut SM-sarjassa/liigassa 275 runkosarjaottelua. Niissä hän on tehnyt 44 maalia ja antanut 78 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 78 ottelussa 18 maalia ja antanut 25 maalisyöttöä. SDHL:ssa hän on tehnyt 32 runkosarjaottelussa kaksi maalia ja antanut kolme maalisyöttöä. Kahdessa pudotuspeliottelussa hän on antanut yhden maalisyötön.
Viitasuo kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012, 2013 ja 2014. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2014. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia, Suomen MM-kilpailuissa 2019 hopeaa, ja niin Kanadan MM-kilpailuissa 2021 kuin Pekingin olympialaisissa 2022 pronssia. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023. Hän on pelannut 177 naisten maaottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut viisi syöttöpistettä. MM-kilpailujen 25 ottelussa hän on tehnyt kolme maalia, olympialaisissa hän on pelannut kolmetoista ottelua ilman tehopisteitä.
Merihalikka

Merihalikka eli halikka ("Mertensia maritima") on monivuotinen merenrannoilla kasvava lemmikkikasvilaji. Laji on myös koristekasvikäytössä.
Ulkonäkö.
Merihalikka kasvaa 10–60 senttimetriä pitkäksi, varret ovat rentoja. Koko kasvi on karvaton. Lehdet ovat sinivihreitä, möyheitä, kolmesta kuuteen senttimetrin pituiset, yläpinnalta nystyisiä ja osterinmakuisia. Merihalikan kukinto on runsashaarainen toispuolinen viuhko. Kukassa on syvään liuskainen verhiö ja kuusi millimetriä leveä kellomainen teriö. Kukka vaihtaa väriä kukinnan aikana vaaleanpunaisesta siniseen.
Levinneisyys.
Merihalikkaa esiintyy Pohjois-Euroopan, Grönlannin, pohjoisen Pohjois-Amerikan merenrannikoilla ja Koillis-Siperian ääressä.
Pohjoismaissa merihalikkaa esiintyy Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Islannissa, Färsaarilla ja Huippuvuorilla Atlantin ja Jäämeren rannikoilla melko yleisenä. Se kasvaa kivisillä merenrannoilla, levävalleilla ja simpukankuorisoraikoilla lähellä ylintä vesirajaa. Lajia ei kasva Suomessa. Suomalaiset keräsivät merihalikan kokoelmanäytteitä runsaasti Petsamosta 1920–1930-luvuilla.
Grillikuume

Grillikuume on ruokaohjelma, jossa 10 tavallista suomalaista paria eri puolilta Suomea kisaa parhaan Grillikuume kisan voitosta erilaisten grillausruokien parissa. Juontajana toimii Pipsa Hurmerinta ja tuomareina Kari Aihinen ja Tatu Lehtovaara.
Olympoksensoilimo

Olympoksensoilimo ("Jankaea heldreichii") on Kreikan vuoristossa kasvava paavalinkukkien lähisukuinen ja näköinen kasvilaji. Se on maailmanlaajuisessa uhanalaisluokituksessa silmälläpidettävä (NT).
Levinneisyys.
Olympoksensoilimo on endeeminen (kotoperäinen) Pohjois-Kreikassa Ólympos-vuorella. Se kasvaa laajimmillaan 400– metrin korkeudella, pääosin 700– metrissä. Lajin kasvupaikat ovat varjoisia kalkkikallion rakoja, se suosii purojen läheisyyttä ja pohjoissivua. Kasvi on lailla suojeltu Kreikassa.
Käyttö.
Olympoksensoilimoa voidaan kasvattaa koristekasvina alppipuutarhassa.
Kääpiötulppaani

Kääpiötulppaani ("Tulipa turkestanica") on liljakasveihin kuuluva sipulikasvi, jota viljellään koristekasvina. Se on puutarhan tulppaaneista varhaisimpia kukkijoita keväällä. Tulppaanien kansainvälisessä puutarhatieteellisessä luokituksessa kääpiötulppaani kuuluu ryhmään 15, tulppaanien luonnonlajit.
Levinneisyys.
Alkuperäisenä luonnonkasvina kääpiötulppaania esiintyy Keski-Aasiassa: Kirgisiassa, Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Pääalueena on Pamirin ja Alain vuoristot. Myös Tienšanista se on löydetty Mogol-Taun ja Chatkalin vuorijonoilta. Turkmenistanista kääpiötulppaania ei tunneta.
Harakankaunokki

Harakankaunokki ("Centaurea diffusa") on kasvilaji kaunokkien suvussa.
Ulkonäkö.
Harakankaunokki on yksi- tai kaksivuotinen, 20–50 senttimetriä korkeaksi kasvava. Varsi on jäykän pysty ja hyvin harittavasti haarova. Sen latvassa sijaitsevat lukuisat, kaunokiksi pienet mykerökukinnot. Mykeröiden kehtosuomujen kärkiosat ovat oljenvärisiä ja ripsiliuskaisia. Kukan teriö on vaaleanpunainen tai valkoinen.
Levinneisyys.
Harakankaunokin päälevinneisyysalue on Kaakkois-Euroopassa ja Lounais-Aasiassa, missä sitä kasvaa peltorikkakasvina. Se on levinnyt Länsi- ja Keski-Eurooppaan, paikoin myös Pohjois-Eurooppaan. Suomessa kasvi on harvinainen satunnaistulokas, josta on alle 20 havaintoa, enimmäkseen yli 50 vuotta vanhoja. Leviämisreittinä oli yleensä Neuvostoliitosta tuotu vilja.
Idänmaruna

Idänmaruna ("Artemisia sieversiana") on Aasiasta kotoisin oleva mykerökukkaiskasvi.
Ulkonäkö.
Idänmaruna muistuttaa paljon koiruohoa, mutta on yksi- tai kaksivuotinen. Korkeudeltaan laji on 30–100 senttimetriä. Se on vähemmän karvainen ja himmeänvihreä verrattuna koiruohon hopeanharmaaseen väriin. Idänmarunan mykeröt ovat hieman pienemmät kuin koiruoholla. Suomessa kasvi on havaittu harvoin kukkivana ja yleensä vain lehtiruusukkeena.
Levinneisyys.
Idänmaruna esiintyy luontaisesti Pohjois- ja Keski-Aasiassa, Itä-Venäjällä ja Siperiassa. Suomessa se on harvinainen satunnaistulokas, jota on löydetty pohjoisimmillaan Torniosta. Sen leviämistavat ovat sidoksissa rautatieliikenteeseen ja aiemmin viljantuontiin. Suomen lisäksi muista Pohjoismaista idänmarunaa ei ole havaittu.
Pikku-Lampsi

Pikku-Lampsi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kuohun kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. 
Siinä ei ole kartan mukaan saaria. 
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. ja suurin syvyys on 5,3 metriä. Järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,2 metriä mpy. Järven pohjoisrantaan laskee Niemijärvi (49 hehtaaria, ha) ja länsirantaan Lauttalampi (8 ha). Pikku-Lampsi laskee lyhyttä ojaa pitkin Iso-Lampsiin.
Jenna Suokko

Jenna Suokko (s. 14. kesäkuuta 1995 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka laukoo vasemmalta. Hän edustaa yhdysvaltalaisessa Premier Hockey Federationissa pelaavaa Buffalo Beautsia.
Suokko pelasi SM-sarjassa Ilveksessä kausilla 2010–2012. Hän saavutti kummallakin kaudella SM-hopeaa ja kuului Euroopan cupin voittaneeseen Ilveksen joukkueeseen 2011. Hän edusti SM-sarjassa Team Kuortanetta kaudet 2012–2014, ja jälleen Ilvestä kaudella 2014–2015, jolloin seura saavutti SM-pronssia. Hän palasi kahden ottelun ajaksi Team Kuortaneeseen kaudella 2015–2016 ennen kuin siirtyi kanadalaiseen "Alberta Colleges Athletic Conference"ssa pelaavaan "Olds College" -joukkueeseen. Kaudella 2016–2017 hän edusti Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Leksands IF:ää. Kausilla 2017–2021 hän pelasi jälleen Ilveksessä. Hän saavutti SM-hopeaa 2018 ja 2019. Kaudesta 2021–2022 hän on edustanut yhdysvaltalaista Buffalo Beautsia.
Suokko on pelannut kaikkiaan 249 SM-sarjan/liigan runkosarjaottelua. Niissä hän on tehnyt 116 maalia ja antanut 107 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 60 ottelussa 20 maalia ja antanut 15 maalisyöttöä. ACAC-sarjassa hän teki 13 ottelussa viisi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Ruotsin liigassa hän teki pelaamissaan 36 runkosarjaottelussa viisi maalia. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä. PHF-liigassa hän on 42 runkosarjaottelussa tehnyt neljä maalia ja antanut seitsemän maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on pelannut yhden ottelun ilman tehopisteitä.
Suokko kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011, 2012 ja 2013. Vuoden 2011 kisoissa Suomi saavutti pronssia. 
Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2014. Kaikkiaan hän on pelannut 17 naisten maaottelua, ja on antanut yhden maalisyötön.
Arokki

Arokki ("Dodartia orientalis") on monivuotinen kasvilaji, joka kuuluu matsukkikasvien heimoon, aiemmin syyläjuuri- eli naamakukkaiskasveihin. Se on arokkien ("Dodartia") suvun ainoa laji. Carl von Linné kuvasi kasvin tieteelle vuonna 1753 tyyppipaikkana ”Ararat-vuori Tatariassa”.
Ulkonäkö.
Arokki on monivuotinen, enintään 50 senttimetriä korkea ruoho, jolla on violetit tai tummanpurppurat, noin kahden senttimetrin mittaiset kukat.
Levinneisyys.
Arokkia esiintyy viljelymailla ja jokivarsilla Aasian keskiosassa, Venäjällä, Mongoliassa, Kiinassa ja viidessä Keski-Aasian maassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa. Euroopassa on yksittäisiä havaintoja Suomesta ja Hollannista. Suomessa arokki on löydetty Etelä-Hämeen Humppilasta 1980-luvulla.
Neulajärvi

Neulajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kuohulla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 16 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on yksi lahti, joka työntyy kohti pohjoista. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen keskisyvyyttä ei ole ilmoitettu, mutta sen suurin syvyys on 2,8 metriä. Syvimpiä kohtia on kaksi: keskellä järveä ja järven kaakkoispäässä Neulajoen suun edustalla. Järven rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Kuohun taajama-alue ulottuu joen luusuaan asti ja näiden vastarannalla sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16613, joka ylittää lasku-uoman sen luusuassa, ja valtatieltä 18, joka kulkee ohi järven pohjoispuolella. Joen luusuassa on uimaranta ja sen vastarannalla on Metsärannan leirintäalue .
Luontoarvoja.
Järveen on istutettu planktonsiikaa.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,2 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme metsäojaa. Yksi ojista tuo Neulalammen vesiä. Tärkein tulouoma on Neulajoki, joka tekee järvestä läpivirtausjärven. Joen vedet tulevat Vesankajärvestä, mutta virtaavat ennen Neulajärveä Mustajärven ja Kotasen läpi. Järven laskujoki on alle 400 metriä pitkä ja se laskee Iso-Lampsiin. Lasku-uomalla on pudotusta tällä matkalla 1,2 metriä.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1982

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1982 kärkisijat jaettiin pisteen eroilla Lännen Pallon viedessä mestaruuden ennen Roihua. Cupin finaalissa vastaavasti Roihu otti 6-2 voiton Lännen Pallosta.
Naisten Mestaruussarja.
Sarja pelattiin 10 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka perusteella lopulliset sijoitukset määräytyivät suoraan.
Seinäjoki ja Viinijärvi putosivat. Sarjaan nousivat Ikaalisten Tarmo ja Oulun Lippo.
Lännen Pallo: Sirpa Helin, Marjo Hellström, Minna Hämäläinen, Ritva Rekola, Jaana Lindqvist, Merja Raikko, Teija Räsänen, Kirsti Sinisalo, Riitta Tuomi, Seija Uusitalo, Minna Varjonen, Tuula Raittila, Pelinjohtaja ja valmentaja Simo Lehtonen.
HMS Cumberland (1774)

HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1774 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. kesäkuuta 1768 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 7. tammikuuta 1769. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1774 ja otettiin palvelukseen 8. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään Joseph Peyton.
Palvelus.
Alus varustettiin Portsmouthissa toukokuussa 1778, jolloin sen kustannukset olivat 6 543 puntaa 17 shillinkiä ja 9 dimeä. Se osallistui Ushantin taisteluun 27. heinäkuuta. Alus sai päällikön sijaisen Hugh Dalrymplen vuoden lopulla.
Alus saapui Portsmouthiin palveluksesta poistoa varten tammikuussa 1804 päällikkönään John Serrel. Alus romutettiin vielä vuoden 1804 aikana Portsmouthissa.
Valentin Chauvin

Valentin Chauvin (s. 30. joulukuuta 1995) on ranskalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Haut Jura Skitä.
Chauvin hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 16. tammikuuta 2016 Planicassa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 27:s. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. 17. tammikuuta 2016 Chauvin saavutti kolmannen sijan sprinttiviestissä, jossa hän kilpaili Richard Jouven kanssa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut parhaimmillaan 25:nneksi vapaan hiihtotavan sprintissä Lahdessa maaliskuussa 2018.
Chauvin kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 ja Almatyssä 2015. Hän saavutti molemmissa kilpailuissa hopeaa viestissä. Chauvinin paras henkilökohtainen sijoitus alle 20-vuotiaiden MM-tasolla oli seitsemäs sija kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 2014 ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 2015.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Chauvin sijoittui 2017 seitsemänneksi yhdistelmäkilpailussa ja perinteisen sprintissä. Seuraavana vuonna hän oli viides vapaan hiihtotavan sprintissä, kuudes yhdistelmäkilpailussa ja kahdeksas 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa .
HMS Cumberland (1807)

HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1807 vesillelaskettu Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1805 Thomas Pitcheriltä Northfleetistä, missä köli laskettiin elokuussa. Se laskettiin vesille 19. elokuuta 1807 ja valmistui lokakuussa Woolwichissa, jolloin valmistuskustannukset olivat 63 231 puntaa ja varustamiskustannukset 26 568 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen Napoleonin sotien aikana lokakuussa 1807 päällikkönään Philip Wodehouse ja lähti 30. tammikuuta 1806 Välimerelle, jossa alus kuului helmikuussa 1809 Strachanin johtamaan laivasto-osastoon ja 23. lokakuuta Martinin laivueeseen hyökättäessä Baudinin saattuetta vastaan. Taistelussa 80-tykkinen "La Robuste" ja 74-tykkinen "Le Lion" ajoivat lähellä Frontignaa olevalle matalikolle, jossa ne poltettiin 25. lokakuuta. "Cumberlandin" veneet osallistuivat Rosasinlahdelle tehtyyn iskuun 31. lokakuuta.
Heinäkuussa 1811 Robert Otway vastaanotti aluksen päällikkyyden. Alus oli lokakuusta joulukuuhun kunnostettavana Woolwichissa ja Thomas Baker vastaanotti aluksen päällikkyyden marraskuussa. Palvelukseen palattuaan alus lähti Pohjois-Amerikkaan. Se oli helmikuusta huhtikuuhun 1814 kunnostettavana Chathamissa. Alus oli 1814-1815 Itä-Intiassa, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Chathamissa.
Alus muutettiin lokakuusta 1829 maaliskuuhun 1830 Chathamissa vankilaivaksi ja nimettiin 15. marraskuuta 1833 "HMS Fortitudeksi". Alus muutettiin syyskuusta 1845 elokuuhun 1848 Chathamissa hiiliproomuksi. Alus myytiin helmikuussa 1870 romutettavaksi Charltoniin H. Castle &amp; Sonsille 2 020 punnalla.
Karl-Johan Westberg

Karl-Johan Westberg (s. 9. joulukuuta 1992) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Borås SK:ta.
Westberg hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 1. maaliskuuta 2014 Lahdessa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 36:s. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän saavutti oltuaan vastaavassa kilpailussa 27:s helmikuussa 2016. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas niin ikään Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2018. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Cognen vapaan sprintissä helmikuussa 2019. Hän sijoittui Oskar Svenssonin kanssa toiseksi vapaan hiihtotavan parispintissä Toblachissa tammikuussa 2017.
Skandinavia Cupissa Westberg sijoittui ensimmäisen kerran palkintopallille 12. joulukuuta 2015 Vuokatissa ollen toinen vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän oli vapaan sprintissä toinen myös Lahdessa tammikuussa 2017.
Westberg kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 ja Erzurumissa 2012. Hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa alle 20-vuotiaiden MM-tasolla oli 15. sija vapaan hiihtotavan sprintissä 2012. Westberg oli 2012 mukana Ruotsin viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Westberg oli mukana Almatyssä 2015 ollen parhaimmillaan 16:s perinteisen hiihtotavan sprintissä. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 32:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä kuudes ja 15 kilometrin vapaan kilpailussa 37:s.
Anna Svendsen

Anna Svendsen (s. 25. maaliskuuta 1990) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Tromsø Skiklubbia.
Svendsen sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 perinteisen hiihtotavan sprintissä seitsemänneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli perinteisen sprintissä kolmastoista.
Svendsen hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 7. maaliskuuta 2012 Drammenissa ollen perinteisen hiihtotavan sprintissä 64:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan viides Lillehammerin Nordic Opening -tapahtuman perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2016. Yksittäisessä maailmancupkilpailussa hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan seitsemäs Pyeongchangin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2017.
Skandinavia Cupissa Svendsen on sijoittunut neljästi palkintopallille ollen toinen 9. tammikuuta 2016 Östersundissa perinteisen hiihtotavan sprintissä, 12. maaliskuuta 2016 Otepäässä 5 kilometrin perinteisen kilpailussa ja 17. joulukuuta 2017 Vuokatissa 10 kilometrin perinteisen kilpailussa. Hän voitti 14. joulukuuta 2018 perinteisen hiihtotavan sprintin Östersundissa.
Elin Mohlin

Elin Mohlin (s. 20. maaliskuuta 1991) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Åsarna IK:ta.
Mohlin hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 17. helmikuuta 2012 Szklarska Porębassa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 36:s. Ensimmäisen maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 30:s vapaan hiihtotavan sprintissä Lahdessa 1. maaliskuuta 2014. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 16:nneksi Pyeongchangin perinteisen sprintissä helmikuussa 2017. Hän voitti samana viikonloppuna parisprintin maailmancupkilpailun.
Skandinavia Cupissa Mohlin on ollut parhaimmillaan neljäs vapaan hiihtotavan sprintissä 12. joulukuuta 2015 Vuokatissa ja 7. tammikuuta 2017 Lahdessa.
Mohlin kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 ollen parhaimmillaan 14:s perinteisen hiihtotavan sprintissä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Mohlin oli mukana Liberecissä 2013 ollen 35:s perinteisen hiihtotavan sprintissä.
Rullahiihdossa Mohlin saavutti MM-pronssia 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan ylämäkikilpailussa Val di Fiemmessä 24. syyskuuta 2015.
HMS Berwick (1775)

HMS Berwick oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1775 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1768 Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1769. Alus laskettiin vesille 18. huhtikuuta 1775.
Palvelus.
Alus osallistui 1778 Ushantin taisteluun ja Doggerbankin taisteluun 1781. Ranskan laivaston linjalaiva "Alceste" valtasi aluksen 7. maaliskuuta 1795 Saint Florentin lahdella Korsikalla.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Ranskan laivaston Berwick.
Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä "Berwick". Se osallistui 21. lokakuuta 1805 Trafalgarin taisteluun, jossa Britannian kuninkaallisen laivaston "HMS Achille" valtasi aluksen. Alus haaksirikkoutui taistelua seuranneessa myrskyssä 22. lokakuuta San Lucarin rannikolla.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat
Mr. Robot

Mr. Robot on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut Sam Esmail. "Mr. Robot" alkoi USA Network -kanavalla 24. kesäkuuta 2015. Suomessa Yle TV2 aloitti sarjan esittämisen tammikuussa 2016. Neljäs ja viimeinen kausi esitettiin 6. lokakuuta – 22. joulukuuta 2019.
Televisiosarja käsittelee muun muassa teknologian negatiivista vaikutusta ihmisiin ja suuryritysten yhä kasvavaa valtaa.
Tuotanto.
Muun muassa Arabikevään tapahtumat vaikuttivat sarjan syntyyn, sillä ne todistivat sosiaalisen median vaikutuksen yhteiskuntaan. Sarjan luoja Sam Esmail on myös sanonut päähenkilön muistuttavan osin häntä itseään, sillä opiskeluaikanaan hänet erotettiin määräajaksi yliopistosta kun hän lähetti yliopiston nimissä väärennettyjä joukkosähköposteja.
Juoni.
Televisiosarja seuraa Elliot Aldersonia. Hän on newyorkilainen nuori mies, joka työskentelee Allsafe-nimisessä tietoturvayrityksessä tietoturva-asiantuntijana ja vapaa-ajallaan toimii krakkerina. Elliot kärsii masennuksesta ja sosiaalisten tilanteiden pelosta. Hän myös näkee harhoja, mikä tekee hänestä epäluotettavan kertojan.
Vastaanotto.
"Mr. Robot" sai parhaan televisiodraaman ja Christian Slater parhaan miessivuosan Golden Globe -palkinnon vuonna 2016. Emmy-gaalassa 2016 Rami Malek palkittiin parhaan draamasarjan miespääosan palkinnolla.
Julia Svan

Julia Svan (s. 20. helmikuuta 1993) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vansbro AIK SK:ta.
Svan hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 10. maaliskuuta 2013 Lahdessa ollen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 47:s. Hänen paras saavutuksensa maailmancupissa on 41. sija Tour de Skillä 2013–2014.
Skandinavia Cupissa Svan oli ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran palkintopallilla 14. joulukuuta 2013 Vuokatissa sijoituttuaan toiseksi kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Svan kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Liberecissä 2013 voittaen kultaa viestissä ja sijoittuen henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi yhdistelmäkilpailussa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Svan oli mukana Val di Fiemmessä 2014 ollen parhaimmillaan 22:s vapaan hiihtotavan sprintissä.
Anton Lindblad

Anton Lindblad (s. 28. lokakuuta 1990) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Hudiksvalls IF:ää.
Lindblad hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 20. marraskuuta 2010 Jällivaarassa ollen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 86:s. Maailmancupin pisteille hän hiihti ensimmäisen kerran 3. joulukuuta 2011 ollen 28:s Düsseldorfissa vapaan hiihtotavan sprintissä. Lindbladin paras saavutus maailmancupissa on yhdeksäs sija vapaan hiihtotavan sprintissä Nove Mestossa 11. tammikuuta 2014.
Skandinavia Cupissa Lindblad oli ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran palkintopallilla 16. joulukuuta 2011 Vuokatissa sijoituttuaan kolmanneksi 3,75 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Lindblad kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Hinterzartenissa 2010, jossa hän oli mukana 11. sijalle tulleessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Lindblad oli parhaimmillaan 39:s kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lindblad hiihti Otepäässä 2011 ja Erzurumissa 2012 ollen parhaimmillaan kuudes vapaan hiihtotavan sprintissä 2012.
Lindblad saavutti rullahiihdossa nuorten MM-hopeaa viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan ylämäkikilpailussa Pigliossa 11. syyskuuta 2009.