tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Imatu järv

Imatu järv (myös "Immatu järv") on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa Imatun kylässä sijaitseva suojärvi.
Maantietoa.
Suojärven pinta-ala on 28 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvi sijaitsee Ristikivi soon pohjoislaidalla, jota kutsutaan myös nimellä Järve soo. Järven lounaispuolisko on suomaata ja muu osa metsämaata. Järvi on luodattu. Se on 2,0 metriä syvä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 1,7 metriä. Se on tämän tiedon valossa tasapohjainen järvi. Järven tilavuus on laskettu kertomalla sen keskisyvyys pinta-alalla, jolloin tilavuudeksi on saatu 0,00048 kuutiokilometriä eli 0,48 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä. Suuri osa rantaviivasta on metsää, mutta siitä osa on avosuota tai rämettä. Järvi on autio eikä sinne johda tietä. Lähin tie ohittaa sen lähes 700 metrin päästä idässä.
Järven luokittelu ja luontoarvoja.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Järven vedenväri on punertavan ruskea ja sen näkösyvyys on 1,1 metriä. Järven pohja on mutaa eikä vesikasvillisuutta ole paljon. Järven veden vaihtuvuudeksi on määritetty kolme kertaa vuodessa eli veden keskimääräinen viipymä on 4 kuukautta. Vesi sekoittuu hyvin pohjaa myöten ja sen vesi lämpenee kesäisin jopa yli 21 astetta. Silloin voi esiintyä leväkukintoja. Järvessä elää ainakin hauki ja ahven.
Vesistösuhteita.
Imatu järv kuuluu Alajõen valuma-alueeseen. Siihen laskee kolme kuivatusojaa suolta tai ympäröivästä metsästä. Järven valuma-alueen laajuus on vain 4,9 neliökilometriä. Sen laskuoja alkaa itärannasta ja se yhtyy 600 metrin päässä Imatu ojaan. Oja on varsin pitkä Alajõen sivuoja ja se yhtyy pääuomaan Pootsikun kylän lähellä kahdeksan kilometriä joensuusta ylöspäin. Järven vedenpinnan keskikorkeus on 44,5 metriä mpy.
Inni järv

Inni järv (myös "Kopsujärv") on Virossa Valgamaalla Otepään kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järven ympäristössä on kumuilevaa maastoa. Saaria on vain yksi, joka on Kivisar ja sen pinta-ala on 4 aaria. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 140,0 m mpy. Järven valuma-alueen laajuus on 1,0 neliökilometriä, koska siihen ei laske montakaan ojaa. Sen laskuoja lähtee pohjoisrannasta ja se yhtyy muutaman kilometrin jälkeen Väike Emajõgeen Sakssoon kohdalla.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys 9,2 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,906 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja sen rannoille on rakennettu kymmenen asuintaloa. Järven itäpuolelta kulkee Otepäästä alkava ja Tatraan ja Sangasteen kulkeva maantie 46.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Ratva järv

Ratva järv on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Metsäjärvi sijaitsee Ratvan raban koillispäässä. Sillä on yksi soistunut saari, jonka pinta-ala on 0,48 ha. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 55,0 m mpy. Järven valuma-alueen laajuus on 8,5 neliökilometriä, johon sisältyy sitä ympäröivää suota.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on metrin verran ja suurin syvyys 1,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00025 kuutiokilometriä eli 0,25 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järveen ei ole kartan mukaan johdettu suo-ojia eikä sillä ole laskuojaa. Se on autio eikä sinne johda tietä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Kaarnajärv

Kaarnajärv (myös "Kaarna järv") on Virossa Valgamaalla Otepään kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvi sijaitsee 1,5 kilometriä Otepäästä itään. Saaria on kaksi, joista toinen Kivisaar on pelkkä luoto ja toisen Kaarna saaren läpimitta on 120 metriä ja pinta-ala 0,9 hehtaaria. Kummatkin saaret ovat autiot. Järven vedenpinnan korkeus on keskimäärin 120,0 m mpy. Järven läpi laskee Kaarnaoja, joka lähtee järven pohjoisrannasta ja laskee heti viereiseen Lüüsjärveen ja jatkaa Otepään pohjoispuolella kohti Elva jõgea, johon se yhtyy viiden kilometrin päässä. Järven itärantaan Veskikäärin lahteen laskee Puurakese oja, joka virtaa Porisoon kautta, ja joka tuo monien lampien vedet. Samaan lahteen laskee Piikuse järven laskuoja, jonka kautta laskee monen pikkulammen vedet. Järven valuma-alueen laajuus on 10 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00072 kuutiokilometriä eli 0,72 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja se on peltomaiden ja niittyjen ympäröimä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti hypertrofiseksi järveksi, kun veden ravinnepitoisuudet ovat erittäin korkealla (, HY). Silloin on järven biomassa suuri sekä mikrobitason että vesikasvillisuuden osalta.
Russ Blinco

Russell Percy Blinco (12. maaliskuuta 1906 – 28. kesäkuuta 1982) oli kanadalainen NHL:n alkuaikojen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän aloitti pelaajauransa paikallisessa Grande-Mere Maroonsissa kaudella 1928–29. Sieltä hän siirtyi seuraavaksi talveksi USAHA:n Brooklyn Crescentsin joukkueeseen New Yorkiin. 1932–33 talven hän pelasi IHL:n Windsor Bulldogsin riveissä sekä jonkin aikaa Canadian-American Hockey Leaguen Springfield Indiansin riveissä. Seuraavalla kaudella hän ehti tehdä 11 pistettä 16 ottelussa Bulldogsille ennen kuin teki NHL-sopimuksen Montreal Maroonsin joukkueeseen. Ensimmäisellä kaudellaan NHL:ssa hän saalisti 23 pistettä pelaamassaan 31 ottelussa. Kaudella 1934–35 Blinco voitti Maroonsien riveissä Stanley Cupin. 1937 hän pelasi Montreal All Starsin riveissä NHL All Stars joukkuetta vastaan Howie Morenz Memorial Gamessa. Ottelu pelattiin juuri ennen kauden 1937–38 alkua. Kaikkiaan Blinco ehti pelata viisi kautta Montrealissa ennen siirtymistään Chicago Blackhawksin riveihin. Montreal Maroons luopui Blincon lisäksi Baldy Northcottista ja Earl Robinsonista ja sai vastineeksi Chicagolta 30.000 dollaria käteistä rahaa. Kausi Chicagossa jäi Blincon uran viimeiseksi. Blinco oli myös ensimmäinen pelaaja, joka käytti pelatessaan silmälaseja.
Blinco valittiin 1934 vuoden tulokkaaksi toisena pelaajana NHL:n historiassa.
Tabina järv

Tabina järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvialueen pinta-ala on 33,1 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee alavassa ja tasaisessa laaksossa, jossa järveä ympäröi laaja ruovikko. Järven vesiala, jonka suuruus on vain 22,4 hehtaaria, on pirstoutunut saarimaisten alueiden ympärille. Saarimaisia alueita on vähintään neljä ja niiden yhteinen pinta-ala on 10,7 hehtaaria. Järven vedenpinnan korkeus on keskimäärin 65,0 m mpy., mutta se vaihtelee vuodenaikojen mukaan.
Järven rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa ruovikkoa. Eteläranta kohoaa Tabina mäeksi Tabinan kylässä, joka sijaitsee järven eteläpuolelta ohittavan maantientien varrella. Kylän laajat pellot laskevat etelärinteitä alas järvelle. Järven pohjoispuolella jyrkimmät rinteet sijaitsevat 300 metrin päässä rannasta. Siellä aukeaa laaja metsäalue. Järven rannat ovat yhtä taloa lukuun ottamatta autiot eikä sinne johda tietä.
Luontoarvoja.
Tabina järv on eräs Vörumaan antoisimpia lintujärviä, jossa voi tarkkailla lintuja rantoja kiertelemällä tai soutaen. Järvellä pesii uikkuja, sotkia, kaulushaikara, jalohaikara, yölaulajia ja mustatiirojen yhdyskunta.
Vesistösuhteita.
Tabina järv kuuluu Korgõsilla ojan valuma-alueeseen, jossa Korgõsilla oja on Piusa jõen sivu-uoma. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärven eteläosaan, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Tabina järven läpi virtaa Korgõsilla eli Raagsilla oja, joka yhtyy 2,5 kilometrin päässä Piusa jõgeen noin 60 kilometriä Pihkovanjärven rannassa sijaitsevasta joensuusta. Tabina järv on Korgõsilla ojan läpivirtausjärvi, jolla ei ole kartan mukaan muita merkittäviä tulo-ojia.
Karula järv

Karula järv (myös "Uue-Võidu järv") on Virossa Viljandin kunnassa pari kilometriä Viljandista Viljandimaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvi sijaitsee pari kilometriä Viljandin taajama-alueesta pohjoiseen. Alue järven ympäriltä on peltomaata, mutta järven rantojen rinteet ovat metsämaata tai niittyä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 70,0 m mpy. Järven läpi virtaa Uueveski oja, joka alkaa Võistre järvestä ja joka yhtyy Tänassilma jõgeen Viljandin taajama-alueen itäpuolella. Järveen laskee vain muutama lyhyt pelto-oja, mutta Uueveski oja takia sen Järven valuma-alueen laajuus on 32,2 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 4,8 metriä ja suurin syvyys 15 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0011 kuutiokilometriä eli 1,1 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja sen rannalle on rakennettu neljä asuntoa ja rineteeseen pienei asuinalue. Järven itäpuolella sijaitsee Karulan kylä ja sen länsipuolella kulkee pohjoiseen maantie 50.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Maalaht

Maalaht on Virossa Harjumaalla Kuusalun kunnassa Viinistun kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvi on entinen merestä kuroutunut merenlahti, joka on eriytynyt viereisestä entisestä lahdesta Ulgulaht. Järveen on johdettu vain yksi oja ja sen laskuoja Maajooma laskee Ulgulahteen, jonka laskuoja Ulgjooma laskee Suomenlahteen. Järven vedenpinnan korkeus on keskimäärin 2,5 m mpy. Järven suurin syvyys on 0,5 metriä. Järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa ruovikkoa ja rantaniittyä. Viereinen kylä sijaitsee järven ja Suomenlahden välisellä kannaksella.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).
Skin

Skin on Flumen toinen studioalbumi, jonka julkaisi Future Classic 26. toukokuussa 2016. Albumi sai maailmanlaajuista huomiota "Never Be like You" -singlen myötä. Albumi voitti Grammy -palkinnon vuonna 2016.
Puhatu järv

Puhatu järv (myös "Puhato järv, Suur Pühatu järv") on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa Puhatun kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee laajan Puhatu soon eteläosassa. Järveen ei ole johdettu tulo-ojia, mutta sen suoraksi kaivettu laskuoja laskee Korponi järven läpi Martiska järveen, josta vedet jatkavat toista ojaa myöten etelään yhtyen sitten Puhatu ojaan. Oja yhtyvät ensin Poruni jõgeen, joka yhtyy Narvanjokeen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,8 neliökilometriä. Järvi kuuluu Narvanjoen lähialueessa Poruni jõen valuma-alueeseen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 3 metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 40,0 m mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00041 kuutiokilometriä eli 0,41 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannat ovat pelkkää suota. Järvi on autio eikä sinne johda tietä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Saka järv

Saka järv (myös "Sokajärv") on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee Killatu järven eteläpuolella noin 150 metrin etäisyydellä. Järvien väliin jää kannas, jota kutsutaan nimellä Portsik. Järven itäpuolelle jää pieniä lampia, joista suurimman nimi on Pardikael. Järvessä on yli neljä saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Saaret ovat matalia ruokosaaria. Järveen ei johda tulo-ojia eikä sillä ole myöskään laskuojaa. Järven valuma-alueen laajuus on 1,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on metrin ja sen suurin syvyys kaksi metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 3,0 metriä mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00020 kuutiokilometriä eli 0,20 miljoonaa kuutiokilometriä . Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä, joka on autio ja tietön
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen ().
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Kääriku järv

Kääriku järv (myös "Lendri järv" tai "Käärike järv") on Virossa Valgamaalla Otepään kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee Otepäästä kahdeksan kilometriä etelään. Järveen laskee vain pieniä ojia. Sen valuma-alueen laajuus on 4,8 neliökilometriä. Järven laskuoja on kartasta vaikea nimetä, sillä se vaikuttaa kulkevan osittain maan alla. Yksi luonteva reitti laskee viereiseen Tornijärveen. Järvi sisältyy Pienen Emajoen valuma-alueeseen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys 5,9 metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 127,5 metriä mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00052 kuutiokilometriä eli 0,52 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi suota ja metsää. Järven länsipuolella sijaitsee viljeltäviä peltoja sekä maatiloja. Etelärannalla on urheilukenttä sekä uimaranta laitureineen.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Päidre järv

Päidre järv (myös "Tagametsa järv") on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnan ja Viljandin kaupungin välisellä rajalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 22  hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on etelässä lahti, joka jää pitkä niemen eteläpuolelle. Sen laskee useita ympäristöön kaivettua kuivatusojaa. Järven valuma-alueen laajuus on 16,9 neliökilometriä. Järven läpi virtaa Päidre oja, joka saa alkunsa Päidren kylästä. Se yhtyy lounaassa Kõpu jõgeen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys 3,6 metriä. 
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 50,0 m mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00054 kuutiokilometriä eli 0,54 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä. Järvi on autio eikä sinne johda tietä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Harmaakynsimö

Harmaakynsimö ("Draba incana") on kaksi- tai monivuotinen ruohovartinen ristikukkaiskasvilaji.
Ulkonäkö.
Harmaakynsimö kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Varsi on tanakka, karvainen ja haarova. Kasvi voi olla myös monivartinen. Tyviosassa lehdet ovat hyvin tiheässä. Tyvellä voi olla myös kukattomia ruusukkeita. Tyvilehdet ovat suikeita ja ne lakastuvat varhain. Varsilehtiä on paljon. Ne ovat isohampaisia, pitkäkarvaisia, harmaita. Kukinto on tukilehdetön terttu. Kukat ovat kaksineuvoisia, verho- ja terälehtiä on neljä. Terälehdet (3–5 millimetriä) ovat valkoisia. Sikiäin on kaksilokeroinen, kehänpäällinen. Hedelmä on monisiemeninen litu, lidut (7–10 mm) ovat lähes pystyjä, suikeita ja usein kierteisiä. Lidut ovat yleensä kaljuja, mutta etenkin Lounais-Suomessa ne voivat olla tähtikarvaisia. Lidussa on lyhyt, mutta selvästi erottuva ota. Lituperä on 1–3 mm pitkä. Harmaakynsimö kukkii Suomessa kesäkuusta elokuuhun.
Elinympäristö.
Harmaakynsimö kasvaa Suomessa merenrantojen kedoilla ja kallionraoissa, kalliohyllyillä, jyrkänteillä, tienvarsilla, Lapissa se kasvaa jokivarsilla, pihoilla ja turvekatoilla. Harmaakynsimö esiintyy Suomessa rannikkoalueilla alkuperäisenä ja Pohjois-Lapissa muinaistulokkaana.
Rakkautta Karibialla

Rakkautta Karibialla ("Coupled") on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa Fox-kanavalla vuonna 2016. Sarjassa joukko nuoria miehiä ja naisia etsivät itselleen kumppania Karibian Anguillalla. Ohjelmaa juontaa näyttelijä Terrence J. Sarja jäi yhden tuotantokauden mittaiseksi.
Suomessa Sub alkoi esittää sarjaa 15. elokuuta 2017.
Juoni.
Karibian saarella on 12 naista, jotka etsivät sitä oikeaa. Sinkkumiehet saapuvat paikalle yksitellen tavatakseen kunkin naisen erikseen kasvokkain. Ensikohtaamisen jälkeen naiset päättävät, haluavatko he jatkaa tapailua. Jos nainen poistuu vasemmalle, hän ei halua enää tavata miestä, kun taas kiinnostuneet naiset kulkevat oikealle (perustuen deittisovellus Tinderiin).
Suhteissa valta vaihtuu nopeasti, ja sen jälkeen on miehen vuoro valita kaksi hänestä kiinnostunutta naista, joiden kanssa hän haluaa tehdä lähempää tuttavuutta. Vuorokauden jälkeen miehen on päätettävä kummalle hän antaa pakit, jolloin toisen naisen on palattava odottamaan seuraavaa miestä. Ohjelman aikana muodostuu useita pareja ja lopulta he itse päättävät suhteensa jatkosta.
Sören Isaksson

Sören Ragnar Isaksson (s. 26. elokuuta 1953 Houtskari) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti uransa aikana Hangö IK:ta, Houtskär IF:ää sekä Karis IK:ta ja hänen valmentajanaan toimi Erik Haglund.
Kalevan kisoista Isaksson saavutti pronssia kolmiloikasta vuonna 1982. Ennätyksikseen hän häppäsi ulkoradoilla 15,70 metriä (1982) ja hallissa 15,42 metriä (1980). Virallisiin kilpailuihin Isaksson ei ole osallistunut vuoden 1985 jälkeen.
Sören Isaksson on ammatiltaan upseeri ja on sotilasarvoltaan majuri evp.
Pohjantähkiö

Pohjantähkiö ("Phleum alpinum") on monivuotinen heinälaji tähkiöiden suvussa.
Ulkonäkö.
Pohjantähkiö kasvaa 15–35 senttimetriä korkeaksi. Korsi on pysty, sileä ja 2–4-solmuinen, tyvi ei ole paksuuntunut. Lehdet ovat vuorottain, ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtilapa on 3–5 millimetriä leveä, pitkäsuippuinen, litteä ja usein violetinsävyinen, ylin lehti on lyhyt ja väljätuppinen. Kieleke on 1–2 mm pitkä. Kukinto on 1–3 cm pitkä, pysty, lähes palleromainen, tiheä, karhea ja usein sinipunainen, tähkämäinen röyhy. Tähkylät ovat 3–3,8 mm pitkät, litteät ja yksikukkaiset, kukat kaksineuvoiset. Kaleet ovat teräväselkäiset, selkä pitkäkarvainen, tylpät, mutta pitkäotaiset. Ota on noin kaleen pituinen ja hieman uloskaartuva. Helpeet ovat kaleita lyhyempiä ja vihneettömiä. Hedelmä on yksisiemeninen pähkylä eli jyvä. Pohjantähkiö on tuulipölytteinen. Lähilajiin nurmitähkiöön verrattuna pohjantähkiön kukinto on enemmän pallero- kuin lieriömäinen, lyhyempi pituuteensa nähden.
Elinympäristö.
Pohjantähkiö kasvaa Suomessa tunturiniityillä, koivikoissa ja lumenviipymäpaikoilla, rannoilla, puronvarsilla, pihoilla ja tienvarsilla. Se on yleinen maan pohjoisosassa Kainuusta ja Oulun korkeudelta alkaen. Etelämpänä Suomessa pohjantähkiö on harvinainen tulokas.
Ottaaks’ päähän?

Ottaaks’ päähän? ("What’s Up, Doc?") on Peter Bogdanovichin ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomedia, jonka pääosissa näyttelevät Barbra Streisand, Ryan O’Neal, Madeline Kahn ja Kenneth Mars. Bogdanovich on myös käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Buck Henryn, David Newmanin ja Robert Bentonin kanssa ja toiminut sen tuottajana.
Elokuva pyrkii olemaan kunnianosoitus 1930-luvun screwballkomedioille kuten "Hätä ei lue lakia". Elokuvan nimi viittaa Väiski Vemmelsääri -animaatioihin.
Juoni.
Neljä samanlaista mutta aivan erisisältöistä laukkua päätyy samaan hotelliin San Franciscossa ja joutuu jokainen väärälle omistajalle, mistä seuraa monenlaisia sekaannuksia.
Vastaanotto.
Tuotantokustannuksiltaan vain neljä miljoonaa dollaria maksanut elokuva nousi Yhdysvalloissa vuoden 1972 kolmanneksi katsotuimmaksi ja sai 66 miljoonan dollarin lipputulot. Sen VHS-vuokravideojulkaisu vuonna 1982 tuotti 28,5 miljoonaa dollaria. 
Euroopassa "Ottaaks’ päähän?" sai muun muassa Espanjassa ja Saksassa kolme miljoonaa katsojaa. Suomessakin se oli vuoden 1972 yhdeksänneksi katsotuin elokuva 170 819 katsojallaan.
American Film Institute valitsi satavuotisjuhliensa yhteydessä elokuvan sekä että listalleen. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 myös BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Neon Bible

Neon Bible on indie rock -yhtye Arcade Firen toinen studioalbumi, jonka julkaisi Merge 5. maaliskuuta 2007. Albumi äänitettiin suurimmaksi osaksi kirkossa jonka bändi vuokrasi. 
Neon Bible on tällä hetkellä Arcade Firen suosituin albumi tilastollisesti, sillä se debytoi Billboard 200 -listalla sijalle 2 ja albumia myytiin 92 tuhatta kopiota ensimmäisellä viikolla.
Tunturilauha

Tunturilauha ("Deschampsia alpina") on monivuotinen mätästävä heinälaji lauhojen suvussa.
Ulkonäkö.
Tunturilauha kasvaa 15–40 senttimetriä korkeaksi. Vartena on pysty ja ohut korsi. Lehdet ovat vuorottain, ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtilapa on 2–3 millimetriä leveä, litteä–kouruinen, vihreä ja päältä karhea. Kieleke on selvä, 3–10 mm pitkä ja suippo. Kukinto on 5–15 cm pitkä, nuorena suppea, kukinnan aikana harittavahaarainen röyhy. Sen haarat ovat sileät. Tähkylät ovat 4–6 mm pitkät, tavallisesti itusilmuiset, tyveltä sinipunainen-ruskehtavat, kärjestä kellanruskeat. Kukat ovat kaksineuvoiset. Kaleet ovat melkein samanpituiset, eivät juuri ulkohelvettä pitemmät, suipot ja kalvolaitaiset. Ulkohelpeessä on keskiosasta lähtevä vihne. Tunturilauhan hedelmä on jyvä. Heinä kukkii Suomessa heinäkuussa.
Elinympäristö.
Tunturilauha esiintyy Suomessa vain Käsivarren Lapissa, Enontekiön pohjoisosassa. Se kasvaa tuntureitten lakiosissa paljaalla mineraalimaalla lumenviipymillä ja vesistöjen rannoilla, joskus myös metsävyöhykkeessä jokivarsisoraikolla.
Tunturimaarianheinä

Tunturimaarianheinä ("Anthoxanthum monticola", syn. "Hierochloë alpina") on monivuotinen mätästävä heinälaji simakkeiden (aiemmin maarianheinien) suvussa.
Ulkonäkö.
Tunturimaarianheinä kasvaa 20–35 senttimetriä korkeaksi. Korsi on pysty ja kalju, 2–4-lehtinen. Lehdet ovat vuorottain, ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Tyvitupet ovat ruskeat tai violetit. Kukkivien versojen lehtilavat ovat lyhyitä, kukattomien pitkiä. Ylin lehtilapa on 3–8 millimetriä pitkä. Lehtilapa on sisäänkiertynyt ja päältä tiheään lyhytkarvainen. Kieleke on pieni, 0,5–1,5 mm pitkä. Kukinto on 2–5 cm pitkä, tiheä ja ruskeanvioletti röyhy. Tähkylät ovat 3–5 mm pitkät, linssimäiset, kiiltävän ruskeat ja kolmikukkaiset (kaksi alinta hedekukkia ja ylin kukka kaksineuvoinen). Kaleet ovat tähkylän pituiset, ulkohelve on syvään lovipäinen ja karvainen. Vihneet lähtevät läheltä ulkohelpeen tyveä ja ovat eripituiset, pitempi on 5–9 mm pitkä. Tunturimaarianheinän hedelmä on jyvä. Heinä kukkii Suomessa heinä–elokuussa.
Elinympäristö.
Tunturimaarianheinä esiintyy Suomessa harvinaisena vain pohjoisimmassa Lapissa. Se kasvaa tuntureitten lakiosissa tuulenpieksämillä, harjanteilla, kallioilla ja kankailla, missä on talvisin niukasti lunta.
The Late Late Show with James Corden

The Late Late Show with James Corden on yhdysvaltalainen myöhäisillan talk show -ohjelma, jota juontaa brittikoomikko James Corden. Kyseessä on neljäs versio "The Late Late Show" -ohjelmaformaatista.
"The Late Late Show with James Corden" alkoi CBS-kanavalla 23. maaliskuuta 2015, korvaten "The Late Late Show with Craig Ferguson" -ohjelman. Ohjelmaa esitetään Yhdysvalloissa myöhäisillassa maanantaista perjantaihin joka ilta. Suomessa Yle TV2 aloitti ohjelman esittämisen 24. kesäkuuta 2017. Suomessa sarjaa näytetään keskiviikosta lauantaihin kello 22 kahden vuorokauden viiveellä Yhdysvaltojen ensiesityksestä.
Ohjelmassa on oma livebändi, jota johtaa Reggie Watts.
Show'n kaikissa jaksoissa on mukana tähtivieraita, musiikkiesityksiä ja sketsejä. Show'n kruununjalokiveksi on noussut Cordenin ideoima "Carpool Karaoke". Osiossa toinen toistaan isommat tähdet astuvat isännän auton kyytiin laulamaan karaokena omia biisejään ja heittämään huulta. Corden sai idean George Michaelin oltua hänen kyydissään Cordenin laitettua musiikkia soimaan ja laulettuaan kappaleen mukana. Michael ryhtyi laulamaan Cordenin mukana. Ensimmäiseen varsinaiseen Carpool Karaokeen suostui Mariah Carey huonosti nukutun yön jälkeen tietämättä etukäteen minkälaisesta asiasta oli kyse ja oliko hänen tarkoitus edes laulaa siinä.
Kalle Hyötynen

Kalle Hyötynen on Julkisten ja hyvinvointialojen liitto JHL:n järjestöasiantuntija ja entinen Vasemmistoliiton kunnallispoliitikko. Hän on koulutukseltaan mittakirvesmies.
Hyötynen oli Tampereen kaupunginvaltuuston varajäsen 2009–2012 ja kaupunginvaltuuston jäsen 2013 – kesäkuu 2018. Hän oli Vasemmistoliiton 3. varapuheenjohtaja 2013–2016. Hyötynen oli Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2021 kuntavaaleissa Akaan valtuustoon, mutta häntä ei valittu. 
Kalle ”Calle” Hyötynen oli Poikkeustila-yhtyeen ja Kaaos-yhtyeen jäsen 1980-luvulla ja vuonna 1985 perustetun Nuket-yhtyeen solisti. Calle Hyötynen lauloi Colme cowboyta ‎-yhtyeen albumilla "Kuuden tähden hotelli" (1998) ja Erkki Johannes Kauhasen omakustanteella "Stadin styget" (2004).
Trierin tuomiokirkko

Trierin tuomiokirkko () on kirkko Trierin kaupungissa ja Saksan vanhin katedraali. Rakennus on yksi tärkeimmistä jäljellä olevista varhaisromaanisen tyylin kirkoista ja se on suurimmaksi osin peräisin 800-luvulta, joskin vanhempia osia on säilynyt. Frankit ja normannit tuhosivat kaksi aiempaa kirkkoa, joten tuomiokirkosta rakennettiin linnoitusmaisen jykevä.
Konstantinus Suuren äiti Pyhä Helena lahjoitti katedraalille Jeesuksen saumattoman paidan, jonka hänen väitetään löytäneen Pyhältä maalta. Trieristä tuli ensimmäinen suuri kristillinen pyhiinvaelluskohde Pohjois-Euroopassa. Muita tärkeitä pyhäinjäännöksiä ovat Pyhän Helenan pääkallo ja Jeesuksen ristiinnaulitsemisessa oletettavasti käytetty naula.
Trierin tuomiokirkko on Unescon maailmanperintökohde.
Tunturivihvilä

Tunturivihvilä ("Juncus trifidus" tai "Oreojuncus trifidus") on monivuotinen, mätästävä ruohovartinen kasvilaji vihvilöiden suvussa.
Ulkonäkö.
Tunturivihvilä kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Juurakko on vaakasuora. Ilmaversot muodostavat tiheän mättään. Varsi on pysty, ohut, jäykkä ja hienouurteinen. Tyvitupet ovat avoimet, kellanruskeat ja ylin on usein lavallinen. Varsi on 2–4-lehtinen, lehdet ovat pehmeitä, ohuita ja tummanvihreitä. 2–4 kukinnon tukilehteä ovat aivan latvakukinnon alapuolella, 5–12 cm pitkiä, noin puolen varren pituisia. Kukinto on latvassa, ja siinä on yleensä 2–4 kukkaa, varsilehtien hangassa toisinaan 1–2 kukkaa. Kukat ovat kaksineuvoisia ja säteittäisiä; vaalean- tai tummanruskeita kehälehtiä on kuusi. Kehälehdet ovat 2–3 millimetriä pitkät. Heteitä on kuusi, emin luotti kolmiliuskainen. Hedelmä on monisiemeninen kota, joka on noin 3 mm pitkä, kehää pitempi. Se on tummanruskea, kiiltävä, tylppä ja pitkäotainen.
Levinneisyys.
Tunturivihvilä esiintyy Euroopassa vuoristoalueilla Välimeren maihin asti, laajimmin Fennoskandiassa Skandien vuoristosta Kuolan niemimaalle. Euroopan ulkopuolella lajia kasvaa Siperiassa, Grönlannissa ja Pohjois-Amerikan koillisosassa. Suomessa sitä esiintyy Lapissa ja Koillismaalla. Pohjois-Lapissa, varsinkin Enontekiöllä ja Utsjoella se on hyvin yleinen. Tunturivihvilällä on ollut Suomessa eteläisin yksittäisesiintymä Lohtajan Vattajanniemellä, mutta kasvi on ehtinyt hävitä Keski-Pohjanmaalta.
Elinympäristö.
Tunturivihvilä kasvaa tunturien paljakkavyöhykkeellä karuilla kankailla, kivikoissa, kalliohyllyillä, vyörysorarinteillä ja tuulenpieksämillä. Metsävyöhykkeellä se kasvaa muun muassa joenrannoilla ja ultraemäksisellä soralla.
Ilkka Väätti

Ilkka Väätti (s. 16. maaliskuuta 1955 Hyrynsalmi) on suomalainen kuvataiteilija, kuvataidepedagogi ja tutkija. Hän on opiskellut Lahden taidekoulussa 1976−1979, Unkarin kuvataidekorkeakoulussa 1981, Lahden ammattikorkeakoulun Taideinstituutissa 1994−1996 ja Kuvataideakatemiassa 2001−2003. Väätti väitteli taiteen tohtoriksi Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa elokuussa 2012.
Ura.
Ilkka Väätin kuvataiteilijan ura alkoi vuonna 1979. Hänen pääteoksiaan ovat MUNDUS-teossarja (aloitettu 1993) ja Pyhäjärven kappeli (1995) sekä Hommage-teossarja (aloitettu 2018). Väätti on pitänyt 70 yksityis- ja yli 170 yhteisnäyttelyä koti- ja ulkomailla. Laajimpia yksityisnäyttelyitä on ollut Galleria Himmelblau, Tampere (2023), Tampereen taidemuseossa (2020), Imatran taidemuseossa (2015) ja Rovaniemen taidemuseossa. Väätin teoksia on muun muassa Suomen valtion, Sara Hildénin, Oulun ja Kuopion taidemuseon kokoelmissa.
Väätti on toiminut kuvataiteen opettajana ja tuutorina muun muassa Oriveden Opistossa, Jyväskylän yliopiston taidehistorian ja taidekasvatuksen laitoksilla, Kankaanpään taidekoulussa ja Imatran taidekoulussa. Väätti oli vuosina 2015−2016 Taideinstituutin (LAMK) viimeinen koulutusvastaava ja taiteellinen johtaja.
Väätin väitöskirja "MUNDUS – Matka maailman keskipisteeseen" (2012) on yhdistelmä antiikin ja keskiajan kulttuurihistoriaa ja dokumentaatiota kuvataiteilijan työstä. Väätti on myös tutkinut Peräpohjolan asutushistoriaa vuodesta 1989 lähtien. Tuoreimmat monografiat ovat "Hoikka-suku" (2024) ja "Rovaniemen asutushistoria 1520–1660" (2021). Lukuisia artikkeleita ja talonhaltijaluetteloita on julkaistu useissa kylähistoriakirjoissa. Hänen uusimpia artikkelejaan ovat "Lehtojärven asutushistoria" 1780−1900 (2014), "Luusuan ja Juujärven asutushistoria 1620−1750" (2010), "Tapion kylän asutuksen synty" "1543−1850" (2008).
Palkinnot ja tunnustukset.
Väätille on myönnetty muun muassa Suomen taideyhdistyksen Dukaattipalkinto Nuorten näyttelyssä (1985), II palkinto Tampere-talon taidekilpailussa (1989), Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha (2004), Suomen Leijonan Ritarimerkki (2015) ja taiteilijaeläke (2017). Suomen Sukututkimusseura myönsi Väätille suomalaisen sukututkimuksen ansiomitalin (2018).
Heikki Ranta

Heikki Ranta (s. 23. marraskuuta 1986 Keminmaa) on suomalainen näyttelijä. Päärooli Kirkana Helsingin Kaupunginteatterin musikaalissa keväällä 2017 on hänen merkittävimpiään. Syksystä 2017 alkaen hän oli kiinnitettynä Helsingin Kaupunginteatterin näyttelijäksi toukokuuhun 2019 saakka. Ranta valittiin opiskelemaan Teatterikorkeakouluun neljännellä yrittämällä vuonna 2012, ja hän valmistui koulusta näyttelijäksi keväällä 2017. Ennen näyttelijäopintojaan Ranta on valmistunut datanomiksi.
Teatterin lisäksi Ranta on näytellyt muun muassa elokuvassa "Elokuu" (2011) sekä televisiosarjoissa "Sorjonen" ja "Rantabaari". Syksyllä 2017 hän oli mukana "Punk’d Suomi" -sarjassa, jossa vedätettiin suomalaisia julkisuuden henkilöitä. Keväällä 2020 Ranta oli mukana "Putouksen" 12. kaudella. Ranta oli mukana myös ohjelman tammikuussa 2021 alkaneella 13. kaudella.
Ranta sai Anna-nimisen naisen kanssa heinäkuussa 2020 tyttölapsen ja maaliskuussa 2022 toisen lapsen.
Gambian punta

Gambian punta oli Gambian valuuttana vuosina 1965–1971. Gambia oli käyttänyt Brittiläisen Länsi-Afrikan puntaa siihen asti, kunnes Gambia alkoi painamaan omaa valuuttaansa 5. lokakuuta 1964 lähtien. Vuonna 1971 Gambian dalasi korvasi Gambian punnan.
ILLIAC IV

ILLIAC IV oli Illinois’n yliopiston kehittämä yksi ensimmäisistä vektorisuorittimia käyttävistä tietokoneista.
Tietokone oli suuren mittakaavan rinnakkaissuoritusta hyödyntävä tietokone, joka oli aikanaan yksi nopeimmista. Tietokone oli ensimmäinen, joka perustui täysin puolijohdemuistille.
Tietokoneessa oli 64 suoritinta, joilla jokaisella oli oma muistinsa ja käsittelivät eri asioita toisista riippumatta. Tietokone oli ensimmäisiä, jotka eriytyivät John von Neumannin "yksi askel kerrallaan" suoritusmuodosta. 
Tietokoneen suunnittelija Daniel Slotnick suunnitteli tietokoneessa olevan maksimissaan 256 suoritinta.
Tietokone toimitettiin NASAn Amesin laitokseen vuonna 1971 ja se kytkettiin ARPAnetiin vuonna 1975. Tietokone oli yli vuoden maailman nopein voittaen Crayn Cray-1-tietokoneen.
Sopimus tietokoneen kehittämisestä tehtiin jo vuonna 1964 ja samaan aikaan tapahtuneet kehitysaskeleet mikropiiriteknologialle uhkasivat tehdä tietokoneesta vanhentuneen ennen sen valmistumista.
Albania Turkvision laulukilpailussa

Albania on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Historia.
2014.
Albania osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Xhoi Bejko kappaleella "Hava ve Ates". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Bejko sai 154 pistettä, jäi sijalle 19 eikä päässyt finaaliin.
2015.
Vuonna 2015 Albania osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin jälleen laulaja Xhoi Bejko tällä kertaa yhdessä Visar Rexhepin kanssa. Heidän kappaleensa oli nimeltään "Adı hasret". Finaalissa he saivat 154 pistettä ja sijoittuivat kahdeksanneksi.
Bulgaria Turkvision laulukilpailussa

Bulgaria on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Historia.
2014.
Bulgaria osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja İsmail Matev kappaleella "Yollara, taşlara". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Matev sai 168 pistettä, sijoittui yhdenneksitoista ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sai 172 pistettä ja sijoittui yhdenneksitoista.
2015.
Vuonna 2015 Bulgaria osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Big Star Life kappaleella "Istanbuldayiz". Finaalissa he saivat 162 pistettä ja sijoittuivat kuudenneksi.
Iran Turkvision laulukilpailussa

Iran on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Historia.
2014.
Iran osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Barısh Grubu kappaleella "Heydar Baba". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Grubu sai 178 pistettä, sijoittui yhdeksänneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sai 167 pistettä ja sijoittui kolmanneksitoista.
2015.
Vuonna 2015 Iran osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Reza Esbilani kappaleella "Manim arzum". Finaalissa Esbilani saivat 131 pistettä ja sijoittuivat yhdeksänneksitoista.
Moskovan alue Turkvision laulukilpailussa

Moskovan alue on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2014
Historia.
2014.
Moskovan alue osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin bändi nimeltä Kazan World kappaleella "Sine kotem". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa he saivat sai 190 pistettä, sijoittuivat viidenneksi ja pääsivät finaaliin. Finaalissa he saivat 170 pistettä ja sijoittuivat kahdenneksitoista.
Saksa Turkvision laulukilpailussa

Saksa on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Historia.
2014.
Saksa osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Fahrettin Güneş kappaleella "Sevdiğim". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Güneş sai 149 pistettä, jäi sijalle 21 eikä päässyt finaaliin.
2015.
Vuonna 2015 Saksa osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin laulaja Derija Kaptan kappaleella "Sessiz Çiğlik". Finaalissa Kaptan sai 153 pistettä ja sijoittuivat yhdenneksitoista.
2017.
Saksa osallistui uudelleen vuoden 2017 kilpailuun, joka olisi järjestetty Astanassa, Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu Seyran.
Turkmenistan Turkvision laulukilpailussa

Turkmenistan on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2014
Historia.
2014.
Turkmenistan osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin Züleyha Kakayeva kappaleella "Shikga-Shikga bilerzik". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Kakayeva sai 164 pistettä, sijoittui viidenneksitoista ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sai 192 pistettä ja sijoittui viidenneksi.
Dahongpao

Dahongpao (, Wǔ Yí Dà Hóng Páo, ’Suuri punainen viitta’) on tummaa, legendaarista kiinalaista Wulong-teetä, jota tuotetaan pieniä määriä Wuyi-vuorella Nanpingin prefektuuritason kaupungissa Fujianin maakunnassa.
Dahongpao luetaan Kiinan kymmenen arvostetuimman teen joukkoon. Jotkut Dahongpaon teepensaat ovat erityisasemassa. Kuutta jo Kiinan keisareille teetä tuottanutta teepensasta, suojellaan ja vartioidaan erityisesti. Vanhasta keisarillisesta teepensaasta valmistettu tee voi olla 30 kertaa kultaa kalliimpaa. Esimerkiksi vuonna 2002 ostettiin 20 gramman erä keisarillisen teepensaan Dahongpao-teetä 28 000 dollarilla. Kannullinen tätä harvinaista oolongia maksoi noin 10 000 dollaria.
Aiheesta muualla.
Firenzen tasavalta

 
Firenzen tasavalta () oli keskiaikainen valtio, joka keskittyi Firenzeen, italialaiseen kaupunkiin Toscanassa. Tasavalta kesti vuodesta 1115 vuoteen 1532. Sen seuraajaksi perustettiin Medicin suvun hallitsema Firenzen herttuakunta.
Sunnmørsposten

Sunnmørsposten on norjalainen sanomalehti, joka on perustettu 1882. Se ilmestyy Länsi-Norjassa Ålesundissa. Lehti siirtyi tabloidiin toukokuussa 2006. Lehti ilmestyi aiemmin aamupäivällä, mutta vuodesta 1978 se muuttui aamulehdeksi. Verkkolehti on perustettu 1997. Julkaisu voitti vuonna 2013 MBL:n Vuoden paikallinen verkkolehti -palkinnon.
Vastaavat päätoimittajat.
Hanna Relling Berg on ollut vastaava päätoimittaja syksystä 2007. Hän on lehden historian ensimmäinen naispäätoimittaja ja myös ensimmäinen naispäätoimittaja norjalaisissa paikallislehdissä. Aiemmat päätoimittajatt:
La ribalta

La ribalta (”Ramppi”) on vuonna 1912 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Mario Caserinin ohjaaman melodraaman pääosia esittävät Maria Gasparini ja Febo Mari.
Juoni.
Saint Vanorin kreivin puoliso Maddalena Grandier jättää miehensä ja lähtee kuuluisan näyttelijän ja ohjaajan Claudio Bourgueilin matkaan. Eräänä päivänä Maddalena päättää kokeilla näyttelemistä ja Claudio ryhtyy ohjaamaan häntä. Naisesta kehittyy lahjakas näyttelijä ja kateellinen Claudio hylkää hänet. Saadakseen miehen takaisin Maddalena pyytää häntä auttamaan erään kohtauksen harjoittelussa. Claudion ohjaamana Maddalena esittää itsemurhan tekevää epätoivoista naista. Lopuksi käy ilmi, että hän on todella myrkyttänyt itsensä.
Tuotanto, teema ja vastaanotto.
"La ribalta" perustuu ranskalaisen Henri de Rotschildin näytelmään "La Rampe" (1909). Ambrosio Filmin tuottama elokuva on kunnianhimoinen mutta pienellä budjetilla toteutettu melodraama, joka ei kuulu ohjaaja Mario Caserinin merkkiteoksiin. Siitä on säilynyt vain loppuhuipennuksen sisältävä katkelma, Arrigo Frustan käsikirjoitus ja joukko muuta arkistomateriaalia.
Elokuva haastaa aikansa naiskäsityksen ja kyseenalaistaa perinteisen taiteilijan ja muusan välisen suhteen. Se on myös kiinnostava esimerkki nykynäkökulmasta ehkä yliampuvana pidettävän Maria Gasparinin näyttelijäntyöskentelystä. Asetelman erikoisuutta korostaa se, että Claudiota esittävä Febo Mari on ohjaaja Caserinin alter ego ja Gasparini oli tosielämässä hänen suojattinsa ja vaimonsa. Elokuvahistorioitsija Stella Dagnan tulkinnan mukaan "La ribalta" esittää luovana taiteilijana naisen ja miehen hänen teknisenä avustajanaan.
Aikalaiskritiikki julisti pitkänä elokuvana markkinoidun "La ribaltan" mestariteokseksi ja ylisti varsinkin Maria Gasparinin näyttelijäsuoritusta ja eleganssia.
Restaurointi.
Bolognan elokuva-arkistossa säilynyt värjätty nitraattifilmin katkelma on restauroitu arkiston ja Torinon elokuvamuseon yhteistyönä vuonna 2010. Alkuperäisestä 754 metrin pituudesta on jäljellä vain 81 metriä. Katkelma on nähtävissä elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Yli-Iin Naseva

 Voimistelu- ja Urheiluseura Yli-Iin Naseva r.y. on vuonna 1931 perustettu yli-iiläinen urheiluseura. Seuran lajeja ovat hiihto, yleisurheilu, pesäpallo, lentopallo, kaukalopallo, salibandy, kuntoliikunta ja lasten liikunta.
Ilmasilta (tv-ohjelma)

Ilmasilta oli suomalainen MTV:n viihdeohjelma, jota esitettiin vuonna 1965. Viihdeohjelman avulla kerättiin varoja SPR:n helikopteria varten. Keräyksen taustalla oli pari vuotta sitten aiemmin tapahtunut pikkutytön katoaminen. Ohjelman juontajina toimivat Niilo Tarvajärvi ja Barbara Helsingius.
Aiheesta muualla.
Ilmasilta Elonet-tietokannassa
Challenge League

Challenge League on Sveitsin jalkapallojärjestelmän toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa pelaa 10 joukkuetta. Sarjan voittaja nousee pääsarjaan Raiffeisen Super Leagueen, ja häviäjä putoaa Swiss Promotion Leagueen.
Luettelo myrkyllisistä nisäkkäistä

Luettelo myrkyllisistä nisäkkäistä:
Mangaaninitraatti

Mangaaninitraatti (Mn(NO3)2) on mangaani- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa keramiikkapigmenttinä ja muiden mangaaniyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Kidevedettömänä mangaaninitraatti on huoneenlämpötilassa hygroskooppista väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteellä on myös useita kidevedellisiä muotoja. Niitä ovat esimerkiksi monohydraatti (Mn(NO3)2·H2O), dihydraatti (Mn(NO3)2·2H2O), tetrahydraatti (Mn(NO3)2·4H2O) ja heksahydraatti (Mn(NO3)2·6H2O). Mangaaninitraatin hydraatit ovat vaaleanpunaisia tai ruusunpunaisia kiteisiä yhdisteitä, joilla on usein suhteellisen alhainen sulamislämpötila (25–35 °C). Mangaaninitraatti ja erityisesti sen hydraatit liukenevat runsaasti veteen. Tämän lisäksi sitä liuottavat eräät orgaaniset liuottimet kuten etanoli, dioksaani ja tetrahydrofuraani. Kuumennettaessa yhdistettä voimakkaasti se hajoaa mangaanidioksidiksi ja typen oksideiksi. 
Mn(NO3)2 → MnO2 + 2 NO2
Valmistus ja käyttö.
Mangaaninitraattia valmistetaan liuottamalla mangaani(II)karbonaattia tai mangaanioksidia typpihappoon tai epäpuhtaasta mangaanidioksidista typpihapon ja typpihapokkeen seoksen avulla. Näin muodostuu kidevedellistä yhdistettä, josta kidevesi voidaan poistaa dityppipentoksidin avulla. Mangaaninitraattia käytetään muiden mangaaniyhdisteiden, erityisesti korkean puhtausasteen mangaanioksidien valmistamiseen. Tämän lisäksi sitä voidaan käyttää keramiikan värjäämiseen.
MnO + 2 HNO3 → Mn(NO3)2 + 2 H2O
The Lounge Lizards

The Lounge Lizards oli saksofonisti John Lurien ja hänen veljensä pianisti Evan Lurien vuonna 1978 perustama eklektinen etupäässä jazz-musiikkia esittävä yhtye. Yhtye tunnetaan John Lurien jazzia ja muita tyylejä yhdistelevistä sävellyksistä ja live-esityksistään, joiden kautta yhtyeelle kehittyi kulttimaine. "The Lounge Lizards" oli aktiivinen vuoteen 1998 saakka, Lurien veljesten ollessa kokoonpanon ainoat vakituiset jäsenet. Muina jäseninä toimi lukuisia tunnettuja New Yorkin musiikkiympyröistä tunnettuja muusikoita, esimerkiksi kitaristi Marc Ribot, paremmin Medeski Martin and Wood triosta tunnettu perkussionisti Billy Martin, vetopasunisti Curtis Fowlkes, vibrafonisti Bryan Carrott, trumpetisti Steve Bernstein, rumpali Calvin Weston ja saksofonisti Michael Blake. Myös kitaristi ja laulaja-lauluntekijä Arto Lindsay ja perkussionisti Anton Fier ovat vaikuttaneet yhtyeessä sen alkuaikoina. 
Yhyeen nimi juontaa juurensa slangi-ilmaisusta: "lounge lizard" tarkoittaa tyypillisesti hyvin pukeutunutta miestä, joka pyörii seurapiireissä pyrkimyksenään vietellä varakkaita naisia mielistelyllä ja pettävällä charmilla. 
Historia.
Yhtyeen ensimmäinen kokoonpano koostui Lurien veljeksistä, kitaristi Lindsaystä, basisti Steve Piccolosta ja perkussionist Anton Fieristä. He äänittivät Lounge Lizards-nimisen albumin vuonna 1981 EG-levy-yhtiön toimiessa julkaisijana. Albumilla on kaksi Thelonious Monk cover-versiota, mutta tyylillisesti levy oli lähempänä Ornette Colemanin free jazzia ja Sun Ran musiikkia.
80-luvulla yhtyeen kokoonpano uudistui. Kitaristiksi tuli Marc Ribot, basistiksi Erik Sanko, ja kokoonpanoon otettiin toiseksi saksofonistiksi Roy Nathason ja tämän lisäksi vetopasuuna, jota soitti Curtis Fowlkes. Perkussionisteina toimivat Dougie Browne ja E. J. Rodriguez. Kokoonpano levytti useampia albumeja, joilla yhtyeen tyyli kehittyi ja pääosaan tulivat Lurien sofistikoituneet monitasoiset sävellykset.
Vuonna 1998 yhtye julkaisi levyn "The Queen of All Ears" John Lurien omalla "Strange and Beautiful Music"-levy-yhtiöllä. Kokoonpanossa olivat nyt jo aikaisemmin yhtyeeseen liittyneet Steven Bernstein, Michael Blake, Oren Bloedow, David Tronzo, Calvin Weston, ja Billy Martin. "Lizardien musiikki ei ole jazzia", kirjoitti Fred Bouchard Jazz Times -lehdessä, "mutta se on älykästä ja rytmisesti ja harmonisesti kiinnostavaa (se ei ole myöskään rockia, toisin sanoen), ja [...] siinä on viatonta suoruutta, joka ylittää tyylillset ennakkoluulot."
Sittemmin "The Lounge Lizards" ei ole ollut kovin aktiivinen, monilahjakkaan John Lurien, joka on aikaisemmin toiminut muun muassa näyttelijänä Jim Jarmuschin filmeissä, keskittyessä maalaamiseen, ja Evanin vaikuttaessa muiden projektiensa parissa.