Elä ja anna toisten kuolla (romaani)

Elä ja anna toisten kuolla (julkaistu myös nimellä Anna toisten kukkien kuolla; ) on toinen James Bond -romaani, jonka on kirjoittanut Ian Fleming. Kirja ilmestyi vuonna 1954, suomennettuna vuonna 1966. Elokuvaversio ilmestyi vuonna 1973. 
Juoni.
Brittiläisen salaisen palvelun agentti James Bond saa tehtäväkseen tutkia "Herra Isona" tunnetun rikollisen toimia epäiltynä osallisuudesta 1700-luvun karibialaisten kultakolikoiden salakuljetusvyyhtiin, joka liittyy merirosvo Veri-Morganin aarteeseen. Bond joutuu vaarallisen tapauksen äärellä Herra Ison omatessa amerikkalaisen rikollisverkoston lisäksi yhteyksiä myös Neuvostoliiton salaiseen palveluun SMERSHiin ja Voodoo-kulttiin.
Bond tapaa New York Cityssa CIA:ssa työskentelevän Felix Leiterin, jonka kanssa Bond lähtee kohti Harlemissa sijaitseviin Herran Ison omistamiin yökerhoihin, missä he tulevat kaapatuiksi. Herra Iso käyttää Bondin kuulusteluun ennustamisen lahjoilla siunattua, haitilaissyntyistä Solitairea, joka valehtelee Herra Isolle tukemalla Bondin peitetarinaa. Herra Iso päästää heidät menemään, mutta antaa ensin apulaisensa Tee-Heen katkaista Bondilta sormen.
Myöhemmin kun Bond suunnittelee matkaamistaan junalla St. Petersburgiin, Floridaan, Herra Ison luota lähtenyt Solitaire lyöttäytyy Bondin mukaan. Vaihdettuaan junaa saatuaan selville Herra Ison kätyrien ollessa jäljillä, he lopulta pääsevät määränpäähänsä, jossa tapaavat Bondia odottavan Felixin. Asiat mutkistuvat entisestään Bondin ja Felixin yrittäessä tutkia yhtä Herra Ison eksoottisiin kaloihin erikoistunutta varastorakennusta, sillä Solitaire kidnapataan kätyreiden toimesta, ja kun Felix myöhemmin palaa yksin tutkimaan uudelleen samaista varastoa, hän joutuu siellä "haiansaan"; Felix selviää hengissä, mutta menettää toisen käden ja jalan haille.
Bond tunkeutuu varastoon ja saa selville, kuinka Herra Iso salakuljettaa kultakolikoita tulliviranomaisten tietämättä: ne kätketään myrkyllisten skorpionikalojen akvaarioiden pohjahiekan alle. Samalla hän kukistaa varastoa hallinnoivan "Ryöväriksi" kutsutun asemiehen tiputtamalla tämän samaiseen haiansaan, johon Felix oli aiemmin joutunut.
Tästä Bond jatkaa matkaa Jamaikalle, josta Herra Iso kuljettaa lastiaan laivalla Meksikonlahden yli Floridaan. Bond tapaa Quarellin ja John Strangwaysin, jotka auttavat Bondia tehtävässään. Bondin on suoritettava laitesukellus eräälle Shark Bayn saarelle, jossa Herra Ison laiva on seuraavan kerran matkalla, mutta tehtävästä tekee vaarallisen vedessä kuhisevat hait ja ärhäkkäät barrakudat. Hän onnistuu kytkemään ajastetun miinan aluksen runkoon, mutta päättyy varotoimistaan huolimatta Herra Ison vangiksi.
Bond tapaa myös vangiksi joutuneen Solitairen, joille kummallekin Herra Iso on suunnitellut kauhean kuolintavan: heidät olisi tarkoitus laivaan kiinni köytettyinä vetää mukanaan terävälle koralliriutalle vaurioittaakseen heidät ja antaa vuodatetun veren houkuttamina petokalojen hoitaa loput jäännöksistä. Sillä hetkellä kun suunnitelma on tarkoitus toteuttaa, Bondin ja Solitairen onneksi miina räjähtää tuhoten laivan ennen heidän päätymistä koralliriutalle asti samalla kun riutta suojelee heitä räjähdyksen voimalta. Kaiken tämänkin jälkeen Bond todistaa kuinka ainoana elonjääneenä Herra Iso yrittää vielä sitkeästi päästä uimalla takaisin rannalle ennen kuin petokalat surmaavat hänet.