Saudi-Arabian politiikka ja yhteiskunta

Saudi-Arabian politiikka ja yhteiskunta perustuvat siihen, että Saudi-Arabia on kuningaskunta, ja Saudien hallitsijasuku tunnustaa islamin wahhabiittilaista suuntausta. Kuningas Salman ja hänen hallituksensa johtavat ilman kansan valitseman parlamentin rajoitteita. Saudien sukuun kuuluu tuhansia jäseniä, joista jotkut ylläpitävät loisteliasta elämäntyyliä. Maan tämänhetkinen kruununprinssi on Mohammed bin Salman.
Vuonna 1992 kuningas Fahd otti käyttöön "peruslain", joka toimii jonkinlaisena perustuslakina. 30. marraskuuta 2003 150-jäseninen neuvoa-antava kokous, Majlis al-Šura, sai oikeuden tehdä lakiehdotuksia ja muuttaa hallituksen esityksiä. Jäsenet nimittää kuningas. Kunnallisvaalit järjestettiin ensi kertaa vuonna 2005. Naisilla ei niissä ollut äänioikeutta.
Maassa ei toimi laillisia poliittisia puolueita. Helmikuussa 2001 aktivistit suunnittelivat puoluetta ja perustivat sille nettisivun, mutta heidät pidätettiin.
Hyvin tiukka, myös ulkomaalaisiin sovellettava islamilainen lainsäädäntö on käytössä. Islamin lain wahhabilaisesta tulkinnasta johtuen maan ihmisoikeustilannetta on pidetty yhtenä maailman huonoimmista. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin raportti vuodelta 2010 kiitti kuningasta viiden vuoden aikana luvatuista parannuksista, mutta toivoi niiden kirjaamista lainsäädäntöön. Systemaattinen naisten syrjintä jatkuu, vaikka he saivat sentään vuonna 2005 oikeuden työskennellä "soveliaissa ammateissa".
Saudi-Arabiassa lain noudattamista valvoo uskonnollinen poliisi, mutaween. Mutaweenia on kritisoitu muun muassa tapauksesta, jossa se esti tyttöjä poistumasta palavasta koulurakennuksesta, koska he eivät olleet pukeutuneet islamin edellyttämällä tavalla. Länsimaisen ihmisen näkökulmasta yhteiskunnan asettamat rajoitteet saattavat tuntua ankarilta; tyystin kiellettyjä ovat esimerkiksi alkoholi ja muiden uskontojen kuin islamin näkyminen julkisuudessa. Myöskään tanssia tai muille kuin naisille ja lapsille tarkoitettuja elokuvateattereita ei sallita. Hiljattain poliisi on kieltänyt kissojen ja koirien myymisen lemmikeiksi ja näiden ulkoiluttamisen Riadissa. Saudi-Arabia kielsi orjuuden virallisesti vuonna 1962.
Saudi-Arabiassa ei ole asevelvollisuutta.
Tärkeä uskonnollinen johtaja on Saudi-Arabian suurmufti. Nykyisenä suurmuftina toimii Abd-al-Aziz Aal ash-Shaikh.
Muut uskonnot kuin islam eivät ole sallittuja, ja monia Saudi-Arabiaan ulkomailta saapuneita on vangittu ja karkotettu jopa yksityisestä kristinuskon harjoittamisesta.
Uskonnonvapaus.
Saudikansalaisen on kiellettyä olla muun uskonnon edustaja kuin islamin. Maan katukuvassa ei saa näkyä muun uskonnon kuin islamin tunnuksia. Jopa maahan tulevien siirtotyöläisten, jotka yleensä tulevat Aasiasta ja Afrikasta, ei sallita kokoontua harjoittamaan omaa uskontoaan edes kodeissa. Viranomaiset tai sukulaiset yleensä surmaavat islamin hylkäävän saudin. Open Doors -niminen järjestö listaa joka vuosi maat sen mukaan, miten huonosti kristittyjen uskonnonvapaus niissä toteutuu ja miten paljon niissä esiintyy kristittyjen vainoa. Vuoden 2008 luettelossa Saudi-Arabia oli toiseksi pahiten kristittyjä vainoava maa.
Saudit noudattavat tiukasti šaria-lakia.
Naisen asema.
Naisten asema on maassa erittäin heikko, eivätkä he esimerkiksi saaneet vuoteen 2018 saakka ajaa autoa. Heidän asioistaan päättää pitkälti miespuolinen "huoltaja", joka tyypillisesti on isä tai aviomies.
Vasta vuonna 2011 naisille myönnettiin äänioikeus paikallisvaaleissa, ja he voivat myös asettua ehdokkaiksi tai heidät voidaan valita neuvoa-antavan shuria-neuvoston jäseniksi.
Naiset ja miehet eivät Saudi-Arabiassa kulje julkisesti yhdessä eivätkä saa muutenkaan ole tekemissä keskenään, elleivät he ole aviopuolisoja tai läheisiä sukulaisia. Laki on varsin tiukka; saudin kanssa naimisissa ollut 75-vuotias syyrialainen leski Khamisa Sawadi tuomittiin vankeuteen, raipaniskuihin ja karkotukseen, kun kaksi miestä vei hänelle leipää. Naiset ja miehet eivät saa olla keskenään edes työn merkeissä.
Tyttölapsen naittaminen aikuiselle miehelle on Saudi-Arabiassa sallittua, jos lapsen isä tai huoltaja avioliittoa haluaa.
Kuningas Abdullah nimitti helmikuussa 2009 Saudi-Arabian historian ensimmäisen naisministerin. Naisten oikeudet eivät kuitenkaan ole parantuneet, koska nainen ei saa esimerkiksi lähteä ulkomaille ilman miehensä lupaa.
Aiemmin naiset saattoivat käydä kuntosalilla, mutta naisten kuntosalit on nyt suljettu. Suurmufti vastustaa naisten liikuntaharrastusta. Heidän paikkansa on hänen mukaansa koti ja tehtävänsä lasten kasvattaminen.
Kuningas Abdullahin yliopisto avattiin vuonna 2009. Se on maan ensimmäinen yliopisto, jossa nais- ja miesopiskelijat voivat osallistua samoille luennoille ja käydä samoissa kahviloissa. Länsimaiset diplomaatit ovat toivoneet yliopiston edistävän islamilaisvaltion muutosta.
Kuolemanrangaistuksen käyttö.
Vuonna 2007 Saudi-Arabiassa toteutettiin 156 teloitusta, selvästi enemmän kuin edellisinä vuosina. Kuolemanrangaistukset pannaan täytäntöön tavallisimmin julkisesti mestaamalla. Mestattavat rauhoitetaan, ja heidän silmänsä peitetään. Mestattavaksi saatetaan nykyisin tuomita rikollinen sukupuolesta riippumatta. Myös ristiinnaulitseminen on Saudi-Arabiassa hyväksytty rangaistusmuoto, joskin tällaisia teloituksia toteutetaan varsin harvoin. Tuomittu saatetaan ristiinnaulita myös mestauksen jälkeen.
Käytössä on myös lievempiä ruumiillisia rangaistuksia, esimerkiksi raipaniskut tai amputaatio. Myös silmä tai hampaita saatetaan poistaa.
Kuolemantuomioon päättyvät oikeudenkäynnit ovat usein salaisia.
Kuolemanrangaistus saattaa seurata useista eri rikoksista, jopa rienaus voi olla kuolemanrangeistukseen johtava rikos. Henkirikoksista voi saada kuolemantuomion, mutta viime kädessä asian ratkaisevat uhrin omaiset, jotka saattavat määrätä teloituksen sijasta haluamansa suuruisen "verirahan" tai armahduksenkin. 
Myös homoseksuaalinen kanssakäyminen on kuolemanrangaistuksen uhalla kielletty. Tuomioon tarvitaan kuitenkin neljä todistajaa.
Amnesty International on todennut, että suhteettoman suuri osuus Saudi-Arabiassa teloitetuista on ulkomaalaisia.
Reformiliikkeitä.
Yhteiskunnallisia reformeja maassa on ajanut muun muassa tunnettu filantrooppi ja prinssi Talal ibn Abd-al-Aziz, joka on esimerkiksi puhunut naisten oikeuksien puolesta ja esittänyt toivomuksen poliittisen puolueen perustamisesta. Vuonna 2004 maahan perustettiin laillisesti hallituksesta riippumaton ihmisoikeusjärjestö.