tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Järvenjärvi (Nokia)

Järvenjärvi on Pirkanmaalla Nokialla Pökkylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän lähialueeseen.
Maantietoa.
Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 31 hehtaaria. Sen pohjoispuolen rannat rajautuvat peltomaahan, mutta eteläpuolella on metsämaata. Ainoat rantasuot ovat eteläinen Taskula ja luoteispään pieni rantasuo. Järvestä laskee 1,5 kilometriä pitkä laskuoja Jokisjärveen. Siihen laskee muutama metsäoja ja pieniä pelto-ojia, joista yksi tuo vettä Pannukakosta. Suurin osa valuma-alueesta on metsää. Veden keskiviipymä on 369 vuorokautta. Järvelle pääsee valtaieltä 12, joka ohittaa pohjoisrannan puolen kilometrin päästä.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1978, 1979, 1983 ja 1992. Tutkimusten mukaan se on perustyypiltään kohtalaisen humuspitoinen ja rehevä järvi. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on ollut tyydyttävä ja sen happamuustaso onkin ollut normaali. Veden ravinnepitoisuudet ovat olleet 1970-luvun lopulta saakka reheville järville ominainen. Syy järven nykytilaan ovat ympäristön ravinnekuormitus ja järvi on ollut aiemmin karu ja kirkasvetinen. Talvisin veden happipitoisuuden tasot ovat olleet tyydyttävät lukuun ottamatta lähellä pohjaa, jossa on ajoittain todettu happikatoa. Vedet eivät kesäisin kerrostu lämpötilan mukaan, joten happi laskeutuu vedenpinnalta järvenpohjaan vaivattomasti. Järveä voi käyttää virkistystarkoituksiin tyydyttävästi. Kesäisin rehevöityminen aiheuttaa leväkukintoja.
Historiaa.
Vanhoissa Rekognosointikartoissa vuosilta 1776–1805 järven pohjoispuolella näkyy yksi tai kaksi taloa sekä niittyjä järven pohjoispuolella ja luoteispäässä. Järven laskuoja on piirretty lähtemään järven itäpäästä ja se laskee Jokisjärveen. Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Matt Järvi". Samassa kartassa on järvelle piirretty kaksi laskuojaa. Ylempi on sama kuin nykyinenkin ja toinen on alempana ja sama, kuin Rekognosointikartoissa.
Muuta.
Järvi on yksityinen vesialue.
Cavalla

Cavalla (myös "Cavally") on joki Länsi-Afrikassa. Se alkaa Nimbavuorilta Guineasta, ja virtaa etelään muodostaen suuren osan Liberian ja Norsunluurannikon rajasta. Cavalla laskee Guineanlahteen.
Tärkeimmät sivujoet ovat Duobe ja Hana. Cavallan valuma-alue on noin 30 225 km². Cavallan pituus on 515 km, josta liikennöintikelpoista 80 km Nyaakeen asti.
Sakari Jotuni

Sakari Jotuni (3. heinäkuuta 1907 Ilomantsi – 14. heinäkuuta 1941 Soanlahti) oli suomalainen filosofian maisteri ja suomentaja.
Jotunin vanhemmat olivat Sortavalan opettajaseminaarin maantieteen opettaja, myöhemmin kansakouluntarkastaja Juho Alfred Jotuni ja Alfhilda Malmgren. Hänen tätinsä oli kirjailija Maria Jotuni. Sakari Jotuni pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1926 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1937. Hän opiskeli kesällä 1934 Grenoblen yliopistossa Ranskassa ja teki kesällä 1939 opintomatkan Saksaan. 
Jotuni työskenteli kielenkorjaajana ja oikolukijana Kustannusosakeyhtiö Otavassa. Hän toimi jatkosodan aikana tykistön tulenjohtajana ja kaatui Soanlahdessa heinäkuussa 1941.
Sakari Jotuni oli naimisissa vuodesta 1940 toimistovirkailija ja sihteeri Mirjam Helena Husun (1911–1991) kanssa. Mirjam Jotunin testamenttilahjoituksella perustettiin Suomen kulttuurirahaston "Mirjam ja Sakari Jotunin rahasto" joka tukee romaanisen filologian tutkimusta
Odunayo Adekuoroye

Odunayo Folasade Adekuoroye (s. 12. lokakuuta 1993) on nigerialainen naispainija. Häntä on valmentanut vuodesta 2010 Akuh Purity.
Adekuoroye sai 53 kilon sarjassa kultaa Kansainyhteisön kisoissa ja hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2014. Hän saavutti samassa painoluokassa 2015 MM-pronssia Las Vegasissa ja kultaa Brazzavillen Afrikan kisoissa.
Adekuoroye voitti Afrikan-mestaruuden 55 kg:n painoluokassa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän putosi jatkosta 53 kg:n sarjassa ensimmäisen ottelun jälkeen. Hän voitti Afrikan-mestaruuden 55-kiloisissa jälleen 2017. Saman vuoden Pariisin MM-kilpailuissa hän saavutti 55 kg:n sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Haruna Okunolle.
Adekuoroye voitti 57 kg:n painoluokassa kultaa 2018 sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa että Kansainyhteisön kisoissa. Seuraavana vuonna hän saavutti samassa painoluokassa kultaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja Afrikan kisoissa sekä pronssia MM-kilpailuissa. Hän voitti Afrikan-mestaruuden 57-kiloisissa 2020 ja 59-kiloisissa 2022 sekä Kansainyhteisön kisoissa 57 kg:n sarjassa 2022. Hän saavutti MM-pronssia 57-kiloisissa 2023.
Human Assets Index

Human Assets Index (HAI, suom. "inhimillisen pääoman indeksi") on Yhdistyneiden kansakuntien käyttämä, valtioiden kansanterveyden ja koulutustason arvioinnissa käyttämä mittari. Indeksin arvoa käytetään yhtenä kolmesta ehdosta päätettäessä valtioiden kuulumisesta YK:n vähiten kehittyneiden maiden (LDC, "least developed countries") listalle. LDC-maalista on yleisesti tunnustettu kehitysavun kohdentamiskriteeri.
Inhimillisen pääoman tasoa (HAI) arvioidaan kuuden osatekijän avulla. HAI-indeksi voi periaatteessa vaihdella välillä 0–100, missä suuri luku kuvastaa korkeaa inhimillista pääomaa. Arvioinnissa kukin terveyden osatekijä huomioidaan painoarvolla 1/6. Kukin osatekijä voi siis kerryttää indeksiä 0-16,67 pisteellä. Arviointi tehdään valtioiden maksimi-minimiarvon perusteella, jotka suhteutetaan mittaristoon.
a) terveys/ruokahuolto: kroonisesti aliravittujen ihmisten osuus (kriteerinä alle 5-vuotiaiden hidaskasvuisuuden esiintyminen)
b) terveys: alle viisivuotiaiden lapsikuolleisuus
c) terveys: äitiyskuolleisuus
d) koulutus: toisen asteen koulutukseen osallistuneiden määrä
e) koulutus: aikuisten lukutaito
f) koulutus: sukupuolten tasa-arvoindeksi (GPI) alemman toisen asteen koulutuksen valmistumisessa
Erittäin matala HAI-arvo edustaa sekä huonoa kansanterveyden tilaa että matalaa koulutustasoa. Vuoden 2015 kolmivuotiskatsauksessa heikoin inhimillisen pääoman taso oli eli alhaisimmat HAI-indeksiarvot saivat YK:n jäsenvaltioista Somalia (mittarilukema 7,8), Keski-Afrikan tasavalta (22,9), Tšad (24,4), Etelä-Sudan (29,1), Kongon demokraattinen tasavalta (29,9) ja Niger (34,7). Vähiten kehittyneiden maiden maalistalle päästäkseen valtion HAI-indeksiarvon tuli olla alle 60. Arvon kohoaminen pysyvästi vähintään 66:een katsottiin kypsymisrajaksi LDC-listalta tältä osin (vuonna 2015). Nämä pisterajat ovat maalistan sisäänotto- ja kypsymiskriteereinä myös vuonna 2024. Koska mittaristoja on muutettu vuosien saatossa, eivät eri vuosien HAI-pistearvot ole keskenään vertailukelpoisia.
Human Assets Index on ollut LDC-kriteerinä vuodesta 2002. Mittarin rakennetta muutettiin hieman vuonna 2005. Syksyllä 2015 on päätettävänä seuraava inhimillisen pääoman tasoindeksin sisällöllinen muutos, jolloin äitiyskuolleisuus haluttaisiin nostaa kolmanneksi terveyttä kuvaavaksi mittariksi. Esimerkiksi vuoden 2018 kriteeristössä äitiyskuolleisuus on jo mukana. Sittemmin sukupuolten koulutuksellista tasa-arvoa mittaava toisen asteen opinnoista valmistuvien GPI-kriteeristö on liitetty mukaan.
RN Peloro (1842)

RN Peloro () oli Italian kuninkaalliseen laivastoon yhteysalua ().
Valmistus.
Bourbonien laivasto tilasi aluksen Britteinsaarilta. Sen köli laskettiin vuonna 1841 ja alus laskettiin vesille 1842. Alus modernisoitiin Napolin laivastontelakalla vuonna 1857 ja se liitettiin Regia Marinaan 1861.
Palvelus.
Alus luokiteltiin vuonna 1863 2. luokan avisoksi (). Se poistettiin palveluksesta 1875.
Barbara Brecht-Schall

Barbara Brecht-Schall, näyttelijänä "Barbara Berg", (28. lokakuuta 1930 Berliini, Saksa – 31. elokuuta 2015 Berliini, Saksa) oli saksalainen näyttelijä ja nuorin Bertolt Brechtin ja Helene Weigelin lapsista.
Brecht-Scall toimi äitinsä kuoleman jälkeen Brechtin tuotannon valvojana kuolemaansa vuoteen 2015 saakka.
Egyptin cup

Egyptin Cup on vuosittain järjesttävä jalkapallon cup-kilpailu. Turnausta on pelattu aina vuodesta 1922 asti. Cupin voittaja saa osallistua seuraavan kauden CAF Confederation Cupiin. Cupin menestynein seura on ylivoimaisesti Al-Ahli jolla on 36 mestaruutta.
Sirio-luokka (torpedovene)

Sirio-luokka (tai Saffo-luokka) oli Italian kuninkaallisen laivaston kuuden Saksassa vuosina 1904–1906 valmistetun torpedoveneen muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alusten uppouma oli 210 tonnia. Niiden pituus oli 51,07-50,0 metriä ja leveys 6,0 metriä. Alusten syväys oli 1,6 metriä. Propulsiojärjestelmänä oli kaksiakselinen kolmivaihehöyrykoneet, jotka tuottivat 3 000 - 3 123 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 25,3-25,7 solmun huippunopeuden. Alusten toimintamatkana oli huippunopeudella noin 500 merimailia. Alusten aseistuksena oli kaksi 47 millimetrin 50 pituuskaliiperin tykkiä, jotka vaihdettiin 1917-1919 kolmen tuuman 30 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykeiksi. Lisäksi aluksilla oli kolme 17,7 tuuman torpedoputkea. Miehistöä aluksilla oli kolme upseeria ja 35 merimiestä.
Äänetön voittaja

Äänetön voittaja ("Amazing Grace &amp; Chuck", Britanniassa "Silent Voice") on brittiläisen Mike Newellin ohjaama yhdysvaltalainen nuortenelokuva vuodelta 1987. Siinä 12-vuotias baseballjuniori lopettaa pelaamisen protestina ydinaseita vastaan ja saa aikaan maailmanlaajuisen urheilijoiden rauhanliikkeen. Elokuvan aikuispääosia esittävät Jamie Lee Curtis ja William Petersen sekä Yhdysvaltain presidenttiä näyttelevä Gregory Peck.
Video-opas vuodelta 1994 antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä.
Pegaso-luokka

Pegaso-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahdeksantoista Italiassa vuosina 1904-1909 valmistetun torpedoveneen muodostama alusluokka.
Äänetön huuto

Äänetön huuto ("Hollow Reed") on brittiläis-saksalainen, Angela Popen ohjaama draamaelokuva vuodelta 1996. Siinä mies huomaa, että hänen ex-vaimonsa uusi miesystävä hyväksikäyttää heidän 9-vuotiasta poikaansa. Mies itse elää nyttemmin homosuhteessa, joten häntä ei helposti uskota. Asiasta nousee huoltajuusjuttu oikeudessa.
Elokuva on esitetty Yle TV1 -kanavalla 2.3.2001.
Ääliö lastenvahtina

Ääliö lastenvahtina ("Mr. Nanny") on yhdysvaltalainen Michael Gottliebin ohjaama nuortenelokuva vuodelta 1993. Sen pääosaa, mikrosirutehtailijan hemmoteltujen lasten lastenvahdiksi pestautuvaa miestä, esittää showpainija Hulk Hogan. Muissa pääosissa näyttelevät Sherman Hemsley, Austin Pendleton, Robert Gorman ja Madeleine Zima.
Video-opas vuodelta 1994 antaa elokuvalle yhden tähden viidestä.
Älä mokaa Morgan

Älä mokaa Morgan (tv-esityksessä Kaikki kotiinpäin, alun perin "Morgan Stewart’s Coming Home" tai "Home Front") on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Siinä rikkaan poliitikkoperheen teinipoika erotetaan sisäoppilaitoksesta, ja kalseat vanhemmat joutuvat ottamaan huonotapaisen pojan vaalien alla luokseen asumaan.
Morgan-poikaa esittää sittemmin komediasarjasta "Miehen puolikkaat" tunnetuksi tullut Jon Cryer.
Näyttelijät.
Elokuva on julkaistu suomeksi VHS-videokasettina nimellä "Älä mokaa Morgan" sekä esitetty Kolmostelevisiossa marraskuussa 1992 ja Nelosella toukokuussa 2000 nimellä "Kaikki kotiinpäin".
Video-opas vuodelta 1994 antaa elokuvalle yhden tähden viidestä.
Ranskassa elokuva sai todella pitkän nimen, "Qu’il est dur d’être farceur, d’aimer la musique pop et les films d’horreur quand on a un père qui se présente aux élections" (”Miten vaikea on olla ilveilijä, rakastaa popmusiikkia ja kauhufilmejä kun isä on ehdokkaana vaaleissa”).
Hanko (Uusikaupunki)

Hanko on saari Uudessakaupungissa, satama-alueen eteläosassa. Saari on teollisuusaluetta ja siellä sijaitsevat Yaran Uudenkaupungin lannoite- ja typpihappotehtaat. Tehtaiden yhteydessä on oma syväsatama. Tehdasalueella on Hangonsaari-niminen rautatieliikennepaikka, jota käytetään Yaran kuljetuksiin. Tehdas aloitti toimintansa vuonna 1965 Rikkihappo Oy:n nimellä, myöhemmin siitä tuli Kemira.
Saarella on kolme tuulivoimalapaikkaa, ja kaksi tuulivoimalaa ehti olla siellä 14 vuotta vuodesta 1999 ennen kuin ne päätettiin purkaa, kun niiden vaihdelaatikkojen korjaaminen olisi kannattamatonta. Propel Voiman kaksi 1,3 MW tehoista tuulivoimalaa tuottivat vuodessa noin 4 miljoonaa KWh sähköä.
Hangosta käytetään joskus nimitystä Hangonsaari.
Orione-luokka

Orione-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän Cantieri navali Oderon vuosina 1905-1907 valmistetun torpedoveneen muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alukset olivat Oderon telakan suunnittelmia ja vastasivat uppoumaltaan ja aseistukseltaan edeltänyttä Pegaso-luokkaa, mutta niiden rungon ja pohjan muoto oli erilainen samoin kuin propulsiojärjestelmä. Ne eivät olleet ominaisuuksiltaan yhtä hyviä kuin Pegaso-luokka ja niiden nopeus laski muutamassa vuodessa viisi solmua.
Vuosina 1915-1918 aseistukseksi muutettiin kaksi kolmen tuuman 30 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä, yksi 13,2 millimetrin konekivääri ja kaksi 17,7 tuuman torpedoputkea.
La paura degli aeromobili nemici

La paura degli aeromobili nemici (”Vihollisen ilmalaivojen pelko”) on vuonna 1915 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Lyhyen komedian pääosaa Cretinettiä esittää André Deed, joka on myös elokuvan ohjaaja.
Juoni.
Cretinetti ja Dulcinea valmistautuvat juhlimaan häitään. Matkalla kotiin he näkevät julisteen, jossa varoitetaan vihollisen ilmapommituksista. Hätääntynyt Cretinetti ryhtyy varautumaan pommitukseen tilaamalla hiekkasäkkejä ja täyttämällä vesiastioita. Onnettomuudet ja väärinkäsitykset pilaavat juhlapäivällisen ja hääyön. Lopulta poliisi vie Cretinettin pois ja pakottaa tämän liittymään ilmatorjuntajoukkoihin.
Tuotanto.
"La paura degli aeromobili nemici" on toteutettu André Deedin toisella Torinon-kaudella jolloin ranskalaisvaikutteinen italialaiskomedia oli lajityyppinä jo katoamassa. Parodian kohteena on tavanomaiseen tapaan pikkuporvarillinen nousukas, jonka yritykset sopeutua nykyaikaiseen yhteiskuntaan päättyvät katastrofiin. Aikanaan vaille huomiota jääneen elokuvan myöhempi maine perustuu siihen, että se on yksi harvoista säilyneistä Cretinetti-komedioista.
Restaurointi.
Elokuva on restauroitu Torinon elokuvamuseon ja Bolognan elokuva-arkiston yhteistyönä vuonna 2005. Se on nähtävissä museon Vimeo-sivustolla.
RN Castore

RN Castore () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta Cantieri navali Riunitilta, missä köli laskettiin 25. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 27. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 16. tammikuuta 1937.
Palvelus.
Alus muodosti sisaralustensa "Centauron", "Circen" ja "Clion" kanssa La Speziaan sijoitetun 11. torpedoveneviirikön, jonka tehtävänä oli saattueiden suojaaminen. Alus suojasi 7. tammikuuta 1941 Tobrukin edustalla saattuetta, jolloin se vaurioitti "Clion" kanssa syvyyspommein saattuetta vaaninutta sukellusvene "HMS Roveria". Syksyllä 1942 alus suojasi saattueen Pireuksesta Tobrukiin "Pollucen" ja "Lupon" kanssa. Alus upposi 2. kesäkuuta 1943 taistellessaan "HMS Jervistä" ja Kreikan laivaston "Vasilissa Olgaa" vastaan Cape Spartiventon edustalla.
RN Centauro

RN Centauro () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta Cantieri navali Riunitilta, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1936 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 16. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 4. marraskuuta 1942.
RN Cigno

RN Cigno () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta Cantieri navali Riunitilta, missä köli laskettiin 11. maaliskuuta 1936. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 24. marraskuuta ja liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1937.
Palvelus.
Alus upposi 16. huhtikuuta 1943.
Joonas Lehtimäki

Joonas Lehtimäki (s. 1981 Raisio) on suomalainen sarjakuvataiteilija. Hän piirtää "Anonyymit eläimet" -sarjakuvaa viikoittain "Helsingin Sanomien" Nyt.fi-sivustolle. Raisiolaislähtöisen tekijän strippejä on julkaistu muun muassa "Ilta-Sanomissa", "Opettaja"-lehdessä ja "Lemmikissä".
Oman tuotantonsa ohella Lehtimäki työskentelee kuvittajana ja tekee piirrosvideoita tamperelaiselle Tussitaikurit Oy:lle. Lehtimäen kuvituksia on ollut myös oikeusministeriön, Helsingin kaupungin ja Sydänliiton julkaisuissa. Hän on toiminut Sarjakuvakeskuksessa vastuuopettajana ja ohjaa vierailevana kouluttajana erilaisia sarjakuva-työpajoja.
Koulutukseltaan Lehtimäki on taiteen maisteri Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen koulutusohjelmasta ja kasvatustieteiden maisteri Turun yliopiston TOKL:sta.
Loviisan Wanhat Talot

Loviisan Wanhat Talot on tapahtuma, jossa yleisöllä on sisäänpääsymaksua vastaan mahdollista vierailla Loviisan kaupungissa sijaitsevissa yli satavuotiaissa taloissa, kodeissa ja puutarhoissa sekä seurata rakennusten kunnostusprosesseja. Tapahtuman yhteydessä järjestetään oheistapahtumia mm. antiikkimarkkinoita, kirpputoreja ja lähiruokamyyntiä. Perinteisesti tapahtuma on järjestetty elokuun viimeisenä viikonloppuna.
Palkinnot.
Loviisan Wanhat Talot tapahtumalle on myönnetty Uudenmaan ympäristöpalkinto 2007, Loviisan kaupungin metalli 2008, Suomen Arkkitehtiliiton SAFA-palkinto 2009, Vartin Vuoden kaupunkiteko 2010 -kunniamaininta ja Matkakivi 2014 -palkinto.
Elmedin Kikanović

Elmedin Kikanović (s. 2. syyskuuta 1988 Tuzla) on bosniahertsegovinalainen koripalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa ALBA Berliniä ja Bosnia ja Hertsegovinan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 211-senttinen ja 106-kiloinen Kikanović on sentteri. 
Ura.
Seurajoukkueura.
Kikanović aloitti uransa kotikaupunkinsa Sloboda Tuzlassa, jota hän edusti vuodet 2004-2007. Vuonna 2007 hän siirtyi serbialaiseen KK Crvena zvezdaan, jossa hän pelasi vuoteen 2010 asti debytoiden myös ULEB Eurocupissa. Vuodet 2011-2015 Kikanović edusti venäläistä BK Jenisei Krasnojarskia. Toukokuussa 2015 Kikanović siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ranskan Ligue Nationale de Basketballin SLUC Nancyyn, jossa hän pelasi neljässä pelissä.
Heinäkuussa 2015 Kikanović siirtyi Saksan Bundesliigan ALBA Berliniin.
Maajoukkueura.
Kikanović debytoi Bosnia ja Hertsegovinan koripallomaajoukkueessa jo 18-vuotiaana. Hän on kuulunut joukkueeseen vuosien 2011, 2013 ja 2015 EM-kilpailuissa.
Muuta.
Kikanović kärähti steroidien käytöstä vuonna 2010. Hänen kilpailukieltonsa kesti kesään 2011 asti, jolloin hän siirtyi Jenisei Krasnojarskiin.
RN Climene

RN Climene () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta Cantieri navali Riunitilta, missä köli laskettiin 25. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1936 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 24. huhtikuuta.
Palvelus.
Alus upposi 28. huhtikuuta 1943.
Moniulotteinen köyhyysindeksi

Moniulotteinen köyhyysindeksi () on Oxfordin yliopiston yhteydessä toimivan Oxfordin köyhyyden ja inhimillisen kehityksen aloite -ryhmän (OPHI) vuonna 2010 julkaisema, ja Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) käyttöönsä ottama, köyhyyttä kuvaava mittari.
Moniulotteiseen köyhyysindeksiin vaikuttaa sekä köyhien ihmisten määrä että heidän kokemansa köyhyyden vakavuus. Ulottuvuuksina arvioidaan koulutusta, terveydentilaa ja elinoloja. Mittari pohjautuu Sabina Alkiren ja James Fosterin kehittämään lähestymiseen. Moniulotteisen mittaustapa voidaan nähdä täydentävän kuvaa köyhyydestä ja mittaavan sitä laajemmin kuin Maailmanpankin äärimmäisen köyhyyden köyhyysraja joksi on sovittu ostovoimakorjattu (PPP) käytettävissä oleva rahamäärä 1,25 dollarin/päivä (2005 tasolla). Moniulotteisen köyhyysindeksi korreloi voimakkaasti matalan tulotason ja köyhyyden kanssa. Tämä antaa viitteitä siitä, että julkisten peruspalvelujen saatavuuden parantaminen toisi yhteiskunnalle merkittävää edistystä.
Kesäkuun 2015 päivityksessä OPHI luetteloi globaalin MPI-indeksin 101 maailman maalle. Vertailumaissa asuu yhteensä 75 prosenttia maailman väestöstä eli 5,2 miljardia ihmistä. Tästä joukosta 1,6 miljardia ihmistä voidaan todeta moniulotteisen köyhyysindeksin perusteella köyhiksi. Heistä 54 prosenttia asuu Etelä-Aasiassa ja 31 prosenttia Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Enemmistö, eli 70 prosenttia MPI-köyhistä asuu keskitulotason maissa.
Maatasolla korkein moniulotteisen köyhyysindeksin arvo on Nigerissä. Suhteellisesti (prosentuaalisesti) eniten MPI-köyhiä on Etelä-Sudanissa (91 % väestöstä). Maatason ohella MPI-köyhyyttä on arvioitu maiden sisällä kaikkiaan 884 ylemmän tason hallinnollisella alueella (maakuntataso) ja MPI-köyhin alue on 2015 vertailun mukaan Tšadissa. Aineiston vertailtavuutta vähentää jonkin verran se, että vanhimmilla tutkimusalueella on tapahtunut jo kehitystä ja olosuhteiden muuttumista aineistonkeruun (2004–2014) jälkeen.
Haukiputaan koulu

Haukiputaan koulu on yhtenäiskoulu Oulussa Haukiputaan kaupunginosassa. Koulussa opiskelee noin 1 000 peruskouluikäistä lasta, jolloin se on oppilasmäärältään Oulun suurin peruskoulu. Opettajia koulussa työskentelee noin 80. Koulu on kuulunut Unescon ASP-kouluverkkoon vuodesta 2013 lähtien. Haukiputaan koulun alaisuuteen kuuluu hallinnollisesti myös Keiskan koulu.
Vuonna 2012 Kirkonkylän koulu ja Haukiputaan yläkoulu yhdistyivät nykyiseksi Haukiputaan kouluksi. Uusi koulurakennus vihittiin käyttöön joulukuussa 2014. Koulurakennus rahoitettiin puoleksi elinkaarimallilla ja puoleksi kaupungin rahoittamana.
RN Gabbiano (1907)

RN Gabbiano () oli Italian kuninkaallisen laivaston rannikkotorpedovene.
Valmistus.
La Spezian laivastontelakalla suunniteltu kokeellinen alus, jossa pyrittiin käyttämään Schichaun höyrykoneita, jotka oli asennettu käytöstä poistettuihin 1888 vesillelaskettuihin torpedoveneisiin "110S" ja "111S". Kokeilun tulokset eivät kuitenkaan olleet lupaavia ja valmistuneen aluksen aseistus oli heikompi kuin Pegaso-luokan aluksilla.
Köli laskettiin 2. huhtikuuta 1906. Alus laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1907 ja valmistui vielä samana vuonna 1. syyskuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 15. toukokuuta 1921.
Aleksandăr Vezenkov

Aleksandăr Vezenkov (, s. 6. elokuuta 1995 Nikosia, Kypros) on kreikkalais-bulgarialainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan Liga ACB:ssa pelaavaa FC Barcelonaa ja Bulgarian koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 206-senttinen ja 102-kiloinen Vezenkov on iso laitahyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Vezenkov aloitti ammattilaisuransa vuonna 2011 Aris Thessaloniki BC:n kokoonpanossa. Hänet valittiin kolmesti A1 Ethnikin parhaaksi nuoreksi pelaajaksi ja vuonna 2015 myös koko sarjan parhaaksi pelaajaksi. Samana vuonna hän oli myös sarjan paras pistemies 469 pisteellään.
Heinäkuussa 2015 Vezenkov siirtyi Espanjan pääsarja Liga ACB:n FC Barcelonaan.
Brooklyn Nets varasi Vezenkovin 57. vuorolla .
Maajoukkueura.
Vezenkov on edustanut Bulgarian nuorten maajoukkueita monissa ikäluokkien EM-kilpailuissa. Bulgarian koripallomaajoukkueessa hän debytoi vuonna 2013. 
Muuta.
Myös Vezenkovin isä oli urallaan koripalloilija. Aleksandăr syntyi, kun isä pelasi Kyproksella. Hän on asunut koko ikänsä Kyproksella ja Kreikassa mutta valitsi maajoukkueekseen Bulgarian.
Melissa Rivers

Melissa Rivers (s. 20. tammikuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja juontaja, joka on Joan Riversin tytär.Hän on haastatellut tähtiä punaisella matolla monissa palkintogaaloissa, usein äitinsä kanssa. Hän on osllistunut myös television tietokilpailushow-ohjelmiin. Melissalla on poika Cooper Rivers.
Länsituulen koulu

Länsituulen koulu on yhtenäiskoulu 1–9. luokan oppilaille Haukiputaan lukion vieressä, Haukiputaan kaupunginosassa Oulussa. Vuonna 2023 koulussa opiskeli noin 600 oppilasta. Opettajia on noin 60. 
Koulu otettiin käyttöön elokuussa vuonna 2009. Koulu kustansi kokonaisuudessaan 14 miljoonaa euroa, josta 2,8 miljoonan osuus rahoitettiin valtionavulla. Rakennuksen pääurakoitsijana toimi Oulun OKT Oy ja arkkitehtina Arja Riihola Arkkitehtuuritoimisto Ylipahkala Oy:stä.
Jaycee Carroll

Jaycee Don Carroll (s. 16. huhtikuuta 1983 Laramie, Wyoming, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen azerbaidžanilainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan Liga ACB:n Real Madridia ja Azerbaidžanin koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 188-senttinen ja 84-kiloinen Carroll on heittävä takamies.
Ura.
Seurajoukkueura.
Carroll pelasi yliopistotasolla Utahin osavaltionyliopiston Aggies-joukkueessa vuosina 2004-2008. Jäätyään ilman NBA-varausta Carroll siirtyi Italian Lega Basket Serie A:n Teramo Basketiin. Hän edusti seuraa vuodet 2008-2009 pelaten 30 ottelua, joissa syntyi 492 pistettä. Kaudet 2009-2011 Carroll pelasi Espanjan Liga ACB:n CB Gran Canariassa, jossa hänet valittiin sarjan tähdistöjoukkueeseen vuonna 2011. Hän pelasi seurassa yhteensä 68 liigaottelua.
Vuonna 2011 Carroll siirtyi saman sarjan Real Madridiin. Kaudella 2012-2013 hän voitti Espanjan mestaruuden ja sama toistui myös kahta kautta myöhemmin. Kaudella 2014-2015 Carroll voitti seuran kanssa myös Euroopan arvostetuimman seurajoukkueturnauksen Euroliigan.
Maajoukkueura.
Carroll haki Azerbaidžanin kansalaisuutta jo vuonna 2011, mutta sai sen vasta seuraavana vuonna. Huhujen mukaan hän oli suunnittelemassa myös Montenegron kansalaisuuden hankkimista. Carroll debytoi Azerbaidžanin koripallomaajoukkueessa vuonna 2012.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla.
Real Madrid
YKSK

YKSK (myöhemmin YKSK 1) oli YK:n Suezin rauhanturvaoperaatiossa vuosina 1956–1957 toiminut Suomen ensimmäinen rauhanturvatehtäviin lähetty yksikkö, "YK:n Suomen Komppania". Komppania kuului osana YK:n UNEF (engl. United Nations Emergency Force)-operaatiota.
Vahvennettuun komppaniaan kuului 258 miestä. Upseereita komppaniassa oli alle kymmenen. Komppanian ensimmäisenä päällikkönä eli ensimmäisen puolivuotisjakson YKSK1:n komentajana toimi majuri Uolevi Kettinen. Toisen puolivuotisen YKSK2:n komentaja toimi majuri Ensio Siilasvuo. ja yhteysupseerina majuri Björn Kontiopää. Molemmat olivat aiemmin palvelleet pääesikunnan ulkomaaosastolla.
Perustaminen ja varustaminen.
YKSK perustettiin pikaisesti Suomen hyväksyttyä YK:n pääsihteeri Dag Hammarskjöldin esittämän pyynnön joukkojen lähettämisestä. Ensimmäiset upseerit nimettiin 19. marraskuuta 1956 ja lähtövalmius piti saavuttaa 10. joulukuuta mennessä. Lyhyestä hakuajasta huolimatta komppaniaan haki peräti 1779 tarjokasta.
Komppaniaa ei varustettu Suomessa sen tarvitsemilla ajoneuvo- ja viestintäkalustolla ja majoitusvälineillä, vaan näiden oletettiin tulevan YK:n järjestelyin käyttöön Egyptissä. Järjestelyt eivät toimineet, vaan Suomen osasto joutui tukeutumaan samalla alueella toimivan ruotsalaisen pataljoonan apuun. Palvelusasuna oli suomalainen kenttäpuku olosuhteisiin paremmin sopivasta gabardiini-kudoksisesta kankaasta valmistettuna versiona ja jalkineet olivat "Mono"-merkkiset (Jussi Monosen perustaman ja mono-hiihtokengästään tunnetun Lahden saapas- ja lapikasteollisuus Oy:n valmistamat).
Toiminta-alueet.
Saapumisensa jälkeen 14. joulukuuta 1956 komppania siirrettiin Port Saidiin, missä toimi muita pohjoismaisia yksiköitä tanskalaisen everstiluutnantti Engholmin komennossa. Tehtävänä oli valvoa englantilaisten ja egyptiläisten joukkojen välistä puskurivyöhykettä länsijoukkojen poistumiseen saakka.
Port Saidin tehtävän jälkeen YKSK valvoi egyptiläisten ja israelilaisten välistä demarkaatiolinjaa El Torin kylässä.
Komppanian kolmas tehtävä oli valvoa Sharm el-Sheikhistä käsin Tiranin salmea, jota pitkin kulki Israelin liikenne idän suuntaan.
Sharm el-Sheikhistä komppania siirrettiin UNEF:in Gazassa sijaitsevalle leirialueelle odottamaan kotiinkuljetusta. YKSK kotiutettiin ja uusi komppania YKSK2 saapui sen tilalle 8. kesäkuuta 1957. Osa henkilöstöstä siirtyi nyt YKSK1:nä tunnetusta komppaniasta sen seuraajan riveihin. Viimeinenkin YKSK2:n suomalaissotilas palasi kotimaahansa 23. joulukuuta 1957. Kaikkiaan Suezilla palveli 438 suomalaista.
Frank Chamizo

 
Frank Chamizo Marquez (s. 10. heinäkuuta 1992) on kuubalais-italialainen vapaapainin maailmanmestari ja olympiamitalisti. Chamizo on 172 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa. Hän edustaa Pol Mandraccio Genovaa ja hänen valmentajanaan toimii Filiberto Delgado.
Chamizo voitti Kuuban väreissä MM-pronssia 55-kiloisista vuoden 2010 MM-kilpailuista. Hän voitti samana vuonna Pan-Amerikan-mestaruuden. Sittemmin hän muutti Italiaan ja alkoi edustaa maata. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 65 kg:n painoluokassa 2015. Saman vuoden Euroopan kisoista Bakusta Chamizo saavutti hopeaa. Las Vegasin MM-kilpailuista 2015 hän saavutti kultaa 65-kiloisista. Kultamitali oli Italian historian ensimmäinen vapaapainista MM-kilpailuissa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 65-kiloisissa Riiassa 2016 ja sai samassa painoluokassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. 
Chamizo voitti 70-kiloisissa 2017 Euroopan-mestaruuden Novi Sadissa ja maailmanmestaruuden Pariisissa. Hän sai Kaspijskin EM-kilpailuissa 2018 pronssia 74 kg:n painoluokassa. Hän voitti samassa sarjassa kultaa Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 ja Bukarestin EM-kilpailuissa 2019. Hän oli 74-kiloisten MM-kakkonen Nur-Sultanissa 2019, voitti saman painoluokan Euroopan-mestaruuden Roomassa 2020 ja sai EM-pronssia Varsovassa 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 74 kg:n sarjassa viidenneksi. Hän sai 2022 EM-hopeaa Budapestin EM-kilpailuissa ja pronssia Belgradin MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli 74-kiloisissa hopealla Zagrebin EM-kilpailuissa. Bukarestin EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti 79 kg:n sarjassa pronssia.
Yanick Moreira

Yanick Pires Moreira (s. 31. heinäkuuta 1991 Luanda) on angolalainen koripalloilija. Sentterinä pelaava Moreira on voittanut muun muassa Mestarien liigan mestaruuden vuonna 2019 ja NBA:n kehityssarjan mestaruuden vuonna 2017. Hän on pelannut myös Angolan miesten maajoukkueessa saavuttaen Afrikan-mestaruuskilpailujen hopeaa vuonna 2015.
Ura.
Seurajoukkueet.
Moreira pelasi vuosina 2008–2011 Angolan pääsarjan Primeiro de Agostossa. Hän voitti maan mestaruuden kahdesti ja Afrikan mestareiden cupin mestaruuden yhtä monta kertaa. Vuosina 2011–2015 Moreira pelasi yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa: vuodet 2011–2013 hän opiskeli South Plainsin yliopistossa ja vuodet 2013–2015 Southern Methodist Universityssä. SMU:n Mustangs-joukkueessa hän pelasi myös 57 ottelua noin yhdeksän pisteen ottelukeskiarvolla tehden yhteensä 515 pistettä.
Yliopiston jälkeen Moreira on pelannut muun muassa eurooppalaisissa pääsarjoissa. Hän voitti Raptors 905:ssä NBA:n kehityssarjan mestaruuden vuonna 2017 ja italialaisessa Virtus Bolognassa Mestarien liigan mestaruuden vuonna 2019.
Maajoukkueet.
Angolan alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kanssa ikäluokan Afrikan-mestaruushopeaa vuonna 2007 saavuttanut Moreira debytoi maan miesten maajoukkueessa vuonna 2010. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa, missä hän kirjautti Australiaa vastaan turnauksen yksittäisen ottelun suurimmat määrät pisteissä (38) sekä hyökkäyslevypalloissa (10).
Moreira on edustanut Angolaa myös vuoden 2019 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2015 ja 2017 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Vuoden 2015 AM-kilpailuissa Angola saavutti hopeaa.
Älä käännä heille selkääsi

Älä käännä heille selkääsi ("Blackboard Jungle") on Richard Brooksin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1955. Se perustuu Evan Hunterin vuotta aiemmin julkaistuun romaaniin "Blackboard Jungle".
Elokuva kertoo köyhän kaupunginosan high schooliin saapuvasta nuoresta opettajasta (Glenn Ford), joka yrittää saada otteen huonosti käyttäytyvistä nuoristaan.
"Älä käännä heille selkääsi" aloitti osaltaan rock and roll -musiikin suosion, sillä sen musiikkina kuullaan muun muassa Bill Haley &amp; His Cometsin esittämä ”Rock Around the Clock”. Elokuva nosti kuukausia aiemmin julkaistun kappaleen Billboardin listaykköseksi, ja elokuvanäytöksissä esiintyi nuorison ilakointia ja paikoin myös rettelöintiä.
Näyttelijät.
Elokuva on esitetty Suomen televisiossa ainakin vuosina 1992 Yle TV1 -kanavalla sekä 2013 ja 2014 Yle Teemalla.
Vilhelm Buhl

Vilhelm Buhl (16. lokakuuta 1881 Fredericia – 18. joulukuuta 1954 Kööpenhamina) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Tanskan pääministerinä kahdesti, ensimmäisen kerran miehitysaikana vuonna 1942 ja uudelleen toisen maailmansodan päätyttyä vuonna 1945.
Buhl oli koulutukseltaan lakimies. Ennen poliittista uraansa hän toimi Kööpenhaminassa verovirkailijana, vuodesta 1924 kaupungin verojohtajana. Hän liittyi jo opiskeluaikanaan Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Buhl valittiin maapäiville ensi kerran vuonna 1932 ja hän oli edustajana kansankäräjillä vuosina 1939–1953. Vuonna 1937 Thorvald Stauning muodosti Tanskan ensimmäisen sosiaalidemokraattisen hallituksen, johon Buhl nimitettiin valtiovarainministeriksi. Stauningin hallitus jatkoi virassaan myös sen jälkeen, kun natsi-Saksa miehitti Tanskan toisessa maailmansodassa.
Stauningin kuoltua toukokuussa 1942 Buhl tuli hänen tilalleen pääministeriksi. Buhl oli kuitenkin haluton yhteistyöhön miehittäjän kanssa. Saksalaiset painostivat hänet eroamaan marraskuussa 1942 niin sanotun sähkekriisin seurauksena. Kun saksalaiset hajottivat myös seuraavan, Erik Scaveniuksen johtaman hallituksen elokuussa 1943, Tanskalle ei jäänyt virallisesti lainkaan omaa hallitusta. Tanskalaiset kuitenkin kohtelivat Buhlia epävirallisena hallituksen johtajana sodan loppuun asti. Hän teki myös yhteistyötä vastarintaliikkeen keskusorganisaationa toimineen Tanskan vapausneuvoston kanssa.
Buhl palasi pääministeriksi ensimmäiseen sodan jälkeen muodostettuun hallitukseen toukokuussa 1945. Hän jätti paikkansa vaalien jälkeen saman vuoden lokakuun lopussa. Vuosina 1947–1950 hän oli Hans Hedtoftin sosiaalidemokraattisessa vähemmistöhallituksessa talousasioista vastanneena salkuttomana ministerinä ja viimeisen puolen vuoden ajan oikeusministerinä.
Buhl meni 20. marraskuuta 1908 naimisiin Thyra Schmidtin kanssa. Heillä oli neljä lasta.
Peter Stadius

Peter Stadius (s. 1970) on Pohjoismaiden tutkimuksen professori Helsingin yliopistossa. Stadius on tutkinut pääasiassa Pohjoismaista muodostunutta kuvaa. Hän on kiinnostunut etenkin ”pohjoisen” ja ”etelän” teemoista Euroopassa ja on tutkinut, kuinka tämä jaottelu on muuttunut ajan myötä.
Stadius väitteli tohtoriksi historiasta Helsingin yliopistossa vuonna 2005. Hänen väitöskirjansa "Resan till norr – Spanska Nordenbilder kring sekelskiftet 1900" käsittelee, kuinka Pohjoismaihin matkustavat espanjalaiset kuvasivat aluetta ja olivat mukana rakentamassa kuvaa Pohjoismaista. Stadius oli vuosina 2006–2013 Pohjoismaiden tutkimuksen yliopistonlehtori.
Älkää syökö päivänkakkaroita

Älkää syökö päivänkakkaroita ("Please Don’t Eat the Daisies") on Charles Waltersin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Jean Kerrin romaaniin "Please Don’t Eat the Daisies" pohjautuvan elokuvan on käsikirjoittanut Isobel Lennart. 
Elokuva on komedia New Yorkin ahtaasta asunnosta maaseudulle muuttavasta neljän lapsen perheestä, ja sen pääosia näyttelevät Doris Day ja David Niven.
Suomessa Yle TV1 on esittänyt elokuvan 1971 ja 1999.
Kiviniemen veneilysatama

Kiviniemen veneilysatama sijaitsee Oulussa Kellon kaupunginosassa. Satamaa ylläpitää Kiviniemen Laituriyhdistys ry. Satama-alue on vuokrattu Oulun kaupungilta, joka myös osallistuu sataman ylläpitoon.
Satamassa on 136 vuokrattua laituripaikkaa ja 20 maksullista vierasvenepaikkaa, joiden maksu suoritetaan satamavartijalle. Satamassa on myös polttoaineen myyntiasema ja halli veneiden talvisäilytystä varten. Sataman vieressä on Kiviniemen kalasatama.
Älkää jättäkö minua

Älkää jättäkö minua () on Georgi Danelijan ja Igor Talankinin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1960. Vera Panovan suomeksikin julkaistuun romaaniin "Serjoža" perustuvassa elokuvassa leskeksi ja pienen pojan yksinhuoltajaksi jäänyt nainen on menossa uusiin naimisiin.
Elokuva voitti pääpalkinnon Karlovy Varyn elokuvajuhlilla Tšekkoslovakiassa ja sai Yhdysvalloissa National Board of Review’n vuoden parhaan ulkomaisen elokuvan palkinnon.
Turks- ja Caicossaarten jalkapallomaajoukkue

Turks- ja Caicossaarten jalkapallomaajoukkue edustaa Turks- ja Caicossaaria miesten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Turks- ja Caicossaarten jalkapalloliitto. Se on sekä maanosaliitto CONCACAFin että kansainvälisen jalkapalloliitto FIFA:n jäsen. Se on osallistunut vuoden 2002 MM-kilpailujen karsintojen jälkeen kaikkiin MM-kilpailujen karsintoihin, mutta ei ole koskaan selviytynyt lopputurnaukseen. Se ei ole koskaan selviytynyt myöskään Gold Cupin tai Caribbean Cupin lopputurnaukseen.
Ottelut.
"Tilanne 11. syyskuuta 2015" 
Turks- ja Caicossaarten maajoukkue on pelannut yhteensä 19 maaottelua. Näistä suurin osa on pelattu arvokisojen karsinnoissa. Ensimmäisen ottelunsa se pelasi Bahamaa vastaan 24. helmikuuta 1999. Virallisista otteluista se on voittanut kolme ja tasapeliin on päättynyt yksi ottelu.
1 Turks- ja Caicossaarten maalit on aina merkitty ensin.
Niklas Jensen-Eriksen

Henri Niklas Jensen-Eriksen (s. 22. heinäkuuta 1974 Espoo) on yrityshistorian professori Helsingin yliopistossa. Hän on tutkinut etenkin liike-elämän ja muun yhteiskunnan välisiä suhteita sekä Suomen ja suomalaisten asemaa maailmantaloudessa. Jensen-Eriksenin muita tutkimuskohteita ovat olleet Euroopan taloudellinen yhdentyminen, kylmän sodan talous- ja yrityshistoria, liike-elämän poliittinen vaikuttaminen, media-alan yrityshistoria, metsäteollisuuden historia, sellu- ja paperiteollisuuden kartellit, talouspolitiikka, valtion sääntely, yritysjohtajien urat ja yritysten kansainvälinen yhteistyö. Hän on perehtynyt erityisesti energia-, metalli- ja metsäteollisuuteen.
Jensen-Eriksen valmistui ylioppilaaksi Leppävaaran lukiosta vuonna 1993. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen historia vuonna 1998. Vuonna 2004 hän valmistui filosofian tohtoriksi London School of Economicsin taloushistorian laitokselta. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen valtio-oppi vuonna 2008.
Jensen-Eriksen toimi Helsingin yliopistossa tutkijana ja tutkijatohtorina vuosina 1999–2002 ja 2003–2008. Hän oli Kansallisarkistossa erikoistutkijana 2008–2009 ja Helsingin yliopiston tutkijatohtorina 2009–2011. Jensen-Eriksen nimitettiin Helsingin yliopiston Euroopan historian dosentiksi vuonna 2009. Hän toimi vuonna 2012 Suomen Kulttuurirahaston tukemana post doc -tutkijana, kunnes hänet nimitettiin akatemiatutkijaksi Helsingin yliopistoon. Hän toimi virassa vuosina 2012–2013. Vuodesta 2013 lähtien Jensen-Eriksen on ollut Helsingin yliopiston yrityshistorian Casimir Ehrnrooth -professori.
Lófos Nymfón

Lófos Nymfón eli "Nymfien kukkula" () tai Lófos Asteroskopeíou (Λόφος Αστεροσκοπείου, ”Tähtitornin kukkula”) on kukkula Asteroskopeíon kaupunginosassa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Pnyks-kukkulan pohjoispuolella, Agoran alueen länsipuolella ja Areiopagi- ja Akropolis-kukkuloiden luoteispuolella.
Antiikin aikana kukkulalla oli sille nimen antanut nymfeille omistettu pyhäkkö. Näitä pidettiin synnytyksen suojelijoina. Kukkulalla palvottiin myös Zeusta. Nymfien kukkulan kautta kulki Ateenan kaupunginuuri eli Themistokleen muuri. Siitä on säilynyt paikalla joitakin jäänteitä.
Nykyisin kukkulalla sijaitsee Ateenan kansallisen observatorion vanha rakennus, josta kaupunginosa on saanut nimensä ja kukkula toisen nimistään. Kukkulalla on myös Pyhälle Margareetalle eli Pyhälle Marinalle ("Agía Marína") omistettu kirkko.
Zygorhiza

Zygorhiza on sukupuuttoon kuollut muinaisvalaiden suku myöhäiseltä eoseenilta. Fossiileja on löydetty Yhdysvaltojen itärannikolta, mutta todellisuudessa sen levinneisyysalue on saattanut olla huomattavasti laajempi.
Piirteet.
"Zygorhiza" oli läheistä sukua "Dorudonin" kaltaisille primitiivisille valaille ja hieman kaukaisempaa sukua kuuluisalle "Basilosaurukselle", joka oli jättimäinen peto ja saattoi saalistaa edellä mainittuja pienempiä lajeja. Vaikka "Zygorhiza" muistutti "Basilosaurusta" ruumiinmuodoltaan, sen ruumis oli pienempi ja mittasuhteiltaan lähempänä nykyisiä valaita. Sen ruumis oli noin kuusi metriä pitkä ja kallo noin metrin.
"Zygorhizalla" oli muodoltaan hyvin primitiiviset eturaajat, sillä kyynärnivel olivat vielä liikutettavissa. Myöhemmillä, moderneimmilla muodoilla eturaajojen nivelet olivat täysin sulautuneet ja muodostivat jäykän, helposti vedessä ohjattavan evän. Tämä piirre viittaa siihen että "Zygorhiza" on voinut palata maalle parittelemaan ja synnyttämään.‭ "Zygorhizan" takaraajat olivat surkastuneet, ja sen kallossa oli kauhistuttavat leuat tappavilla hampailla. Sen kaula koostui seitsemästä nikamasta.
Kuten kaikki sen ajan valaat,‭ ‬"Zygorhiza" saalisti muita meressä eläneitä eläimiä,‭ joko kaloja,‭ pienempiä merinisäkkäitä tai merilintuja.‭ Järeät hampaat ja verraten pitkät ja kapeat leuat muistuttivat varhaisempien merimatelijoiden kuten "Mosasauruksen" leukoja,‭ ja on hyvinkin mahdollista että "Zygorhizan" kaltaiset valaat kehittyivät samankaltaisen saalistajien ekologisen lokeron kuin ne.‭ Alkuvalaat kuitenkin elivät aikaisemmin ilmestyneiden vähintään yhtä suurten haiden varjossa, esimerkkinä "Carcharocles ‬angustidens".
Joonas Lyytinen (miekkailija)

Joonas Lyytinen (s. 19. huhtikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen miekkailija. Hän on urallaan voittanut Suomen-mestaruuden joukkueessa kalvalla (2013) ja pronssia floretilla (2010). Veteraaneissa hän on lisäksi voittanut Suomen-mestaruuden floretilla, hopeaa kalvalla ja joukkuekalvalla ja pronssia säilällä. Lyytinen on toiminut Helsingin Miekkailijoiden puheenjohtaja ja 6–8-vuotiaiden valmentaja. Lyytinen oli Suomen Miekkailu- ja 5-otteluliiton puheenjohtaja vuosina 2020–2024.
Lyytinen on ollut vihreiden varavaltuutettu Helsingin kaupunginvaltuustossa ja Mäkelänrinteen uintikeskuksen hallituksen jäsen. Aikaisemmin hän on toiminut Helsingin liikuntalautakunnassa kaudella 2013–2017 sekä ortodoksisen kirkon kirkolliskokousedustajana kaudella 2007–2010. 
Lyytinen on muokannut aktiivisesti Wikipediaa ja toiminut suomenkielisen Wikipedian tiedottajana vuosina 2006–2010. Lyytinen on kirjoittanut pari tuhatta Wikipedian artikkeleista (2013).
Männikön silta

Männikön silta on teräsbetonista valmistettu kolmiaukkoinen ulokepalkkisilta Sonkajärvellä Pohjois-Savossa. Sillan suunnitteli TVH:n toimeksiannosta insinööri Harald Backman ja se valmistui vuonna 1926. Sillan rakentamisesta vastasi Suomen Rakennusyhtiö. 
Savo-Karjalan tiepiiri kunnosti sillan 1999, jolloin se merkittiin myös tiemuseokohteeksi. Silta on sittemmin poistettu museosiltojen rekisteristä. Se on kuitenkin yhtenä 19 sillasta mukana Museosillat-teemakohteessa, joka sisältyy vuonna 2009 laadittuun luetteloon Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennettuista kulttuuriympäristöistä.
Vankka Vankkoja

Vankka Valdemar Vankkoja (19. huhtikuuta 1908 – 25. elokuuta 1980) oli suomalainen kääntäjä. Hän toimi jatkosodan aikana päällikkövirkailijana Vapaus – Isänmaa – Aseveljeys-järjestössä, joka jatkoi välirauhan aikana toimineen Suomen Aseveljien Työjärjestön toimintaa. 
Vankka Vankkojan isä oli kansanedustaja ja toimittaja Väinö Vankkoja.
Far Cry Primal

Far Cry Primal on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema ensimmäisen persoonan toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Pelaaminen.
Far Cry Primalin pelaaminen tapahtuu hyvin samalla tavalla kuin edellisessä osassa. Joitakin muutoksia ilmenee, suurimpana tuliaseiden puuttuminen.
Pelaajan tulee edetä tehtävissään, parannella kyläänsä sekä päivittää varustustaan. Aseinaan tällä on käytössään mm. keihäs, jousi, pitkäjousi, tuplajousi, nuija, verinuija ja kahdenkädennuija. Heittoesineitä ovat mm. syötti, heittoveitsi, hulluusveitsi, tulipommi, hulluuspommi ja mehiläispesä. Maahan voi asettaa ansoja.
Uutuutena pelaaja voi hyödyntää eläimiä kesyttämällä ne ja taistelemalla niiden avulla. Pelaajalla on käytössään myös pöllö, jolla voi tutkia lähistöä ja merkitä vihollisia. Pöllöllä on mahdollista myös tappaa vihollisia, usuttaa villipetoja niiden kimppuun sekä tiputtaa niiden päälle pommeja. Kesytettäviä petoja ovat mm. vuorisusi, harvinainen vuorisusi, susi, valkosusi, harvinainen raitasusi, jaguaari, harvinainen mustajaguaari, luolaleijona, harvinainen mustaleijona, mäyrä, ruskeakarhu, sapelihammastiikeri, luolakarhu, uljas arpikarhu, verihammastiikeri ja lumiverisusi. Uljas arpikarhu, verihammastiikeri ja lumiverisusi ovat suurpetoja. Tapettava suurpeto on Veripeitsi-mammutti. Kesytettävät suurpedot on ensin päihitettävä ennen kuin ne voi kesyttää.
Pelaaja voi kytkeä päälle selviytymisvaiston, jonka avulla tämä voi paikallistaa vihollisia sekä johtolankoja.
Tarina.
Juoni.
Peli sijoittuu kivikauden aikaiseen Oros-laaksoon, Keski-Euroopan Karpaattien vuoristoon noin 10  000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Wenja-heimon jäsen Takkar metsästää mammuttia kolmen muun heimolaisen kanssa, kunnes sapelihammastiikeri raatelee lähes kaikki heimolaiset kuoliaaksi. Vain Takkar onnistuu pakenemaan ja löytää nopeasti tiikerin tulevan uhrin, myös wenjoihin kuuluvan Saylan. Takkar pelastaa tämän, ja Sayla kertoo ihmissyöjäheimon udamien tuhonneen tämän kotikylän. Yhdessä he alkavat rakentamaan uutta kotiaan, samalla vannoen kostoa Udam- sekä myöhemmin Izila-heimolle.
Vastaanotto.
Peli on saanut Pelaaja-lehden arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Heinkel P.1079

Heinkel P.1079 oli saksalaisen Heinkel Flugzeugwerken kehittämä, suunnitteluasteelle jäänyt kaksimoottorinen yksipaikkainen suihkuhävittäjä.
Historia.
P.1079-projektin puitteissa oli alun perin tarkoitus kehittää kaikissa sääolosuhteissa ja yöllä toimimaan kykenevä hävittäjälentokone, jolla oli tarkoitus osallistua tammi- ja helmikuussa 1945 järjestettyihin tarjouskilpailuihin. Heinkelin tehtaan jäljelle jääneen kirjanpidon mukaan yhtiö ei tosin saanut kilpailuun liittyneitä tarjousdokumentteja edes helmikuuhun 1945 mennessä, mikä saattaa viitata siihen, ettei yhtiö osallistunut koko tarjouskilpailuun.
P.1079:n kehityshistoriassa on samanlaisia piirteitä tehtaan P.1078:n kanssa, sillä mallitunnus kattaa kuitenkin sarjan koneprojekteja, jotka on tosin mahdollisesti kehittänyt yhdysvaltalaismiehittäjien valvoma Siegfried Günterin johtama ryhmä Heinkelin lentokonesuunnitelijoita vasta toisen maailmansodan päätyttyä. Konetyypistä kehitettiin kaikkiaan viisi versiota mallitunnuksilla P.1079A – P.1079E. Näistä ensimmäinen oli V-peräsimellä ja nuolisiivellä varustettu kaksimoottorinen hävittäjälentokone, jonka voimalaitteena olisi ollut kaksi siiven tyviin asennettua HeS 011A -suihkumoottoria. Koneessa olisi ollut kolmipyörälaskuteline ja neljästä 30 millimetrin MK 108 -tykistä koostunut aseitus.
P.1079B-versio oli A-mallista poiketen peräsimetön, mutta kone oli A:n tapaan varustettu kahdella siiven tyviin asennetulla suihkumoottorilla. Koneessa käytettiin A-mallin tapaan nuolisiipeä, mutta B-mallin siipiprofiili oli selvästi paksumpi, minkä lisäksi molemmat siipipuoliskot olivat niksattu niin sanottuun lokinsiipi-konfiguraatioon, jossa siipi muistuttaa edestä nähtynä M-kirjainta. Koneessa oli lyhyt runko, jonka peräosaan oli asennettu sivuperäsin. Aseistus ja laskutelinekonfiguraatio pysyivät samoina P.1079A:han nähden.
Loput koneversiot mukailivat muuten B-malleia, eron ollessa lähinnä eri nuolikulmiin asetutissa siivissä ja koneen miehistön määrässä, sillä C- (myös B Entwurf II), D- ja E-mallit olivat kaksipaikkaisia, kun A- ja B-mallit oli suunniteltu vain yhden hengen miehistölle.
Tekniset tiedot.
"Lähde:"
Marco Schüpbach

Marco Schüpbach (s. 2. maaliskuuta 1977 Basel, Sveitsi) on sveitsiläinen Sauberin Formula 1 -tallin insinööri. Schüpbach aloitti uransa Sauberilla vuonna 2002. Vuosina 2011–2012 hän työskenteli Sergio Pérezin, 2013 Nico Hülkenbergin ja 2014 Adrian Sutilin kisainsinöörinä. Vuonna 2001 Schüpbach työskenteli Saksan Formula 3 -sarjassa Mücken-tallissa.
Schüpbach suoritti koneenrakennustutkinnon vuonna 2001.