tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaunissaaren tekojärvi

Kaunissaaren tekojärvi () on Virossa Anijan maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa.
Tekojärvi on muodostettu patoamalla Jägala jõen uoma 50 metriä pitkällä padolla. Järven pohjoisrantaa kiertää maapato, jolla on kasvatettu varastoitavaa vesimäärää ja nostamalla järven vedenpintaa. Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen itäpäässä on kaksi saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,52 hehtaaria. Saaret ovat 100 metriä ja 85 metriä pitkät. Jägala jõgi on järven läpi virtaava joki, mutta siihen laskee myös Kõrgimäe kraavi. Järven valuma-alueen laajuus on 830,7 km².
Järven keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys 5 metriä. Järvialtaan maksimitilavuudeksi on arvioitu 0,00160 kuutiokilometriä eli 1,60 miljoonaa kuutiometriä, mutta annetulla keskisyvyydellä järven tilavuudeksi tulee vain 0,69 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä. Sen pohjoisrannat ovat metsämaata ja etelärannat peltoa, niittyjä ja asuinaluetta. Järven kaakkoisrannassa sijaitsee Kaunissaaren kylä ja luoteispuolella Jägala jõen länsirannoilla Lehtmetsän kylä.
Vesistöjärjestelyitä.
Tekojärvi on muodostettu Tallinnan vesihuoltoa varten. Sen koillispäähän on johdettu luoteen suunnalta Aavoja-Kaunissaare kanal, joka johtaa 2,8 kilometrin päästä Aavojan tekojärvestä vettä Kaunissaaren tekojärveen. Järven lounaispäästä lähteen länteen Jägala-Pirita kanal, joka laskee vedet 25 kilometrin päähän Pirita jõgeen.
Kaunissaaren vesivoimalaitos.
Patoaukon vasemmalla puolella sijaitsee Kaunissaaren vesivoimalaitos (), joka voi tuottaa kahdella vesiturbiinilla 0,246 megawattia sähköenergiaa. Samalla puolella patoa on myös kalaportaat.
Järven luokittelu.
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Linnamäen patojärvi

Linnamäen patojärvi (myös "Linnamäe veehoidla" tai "Linnamäe paisjärv") on Virossa Jõelähtmen maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas. Linnamäellä viitataan tunnettuun Jägalan linnamäkeen, joka sijaitsee padon itäpuolella järven rannassa.
Maantietoa.
Tekojärvi on syntynyt, kun Jägala jõen yli on rakennettu 130 metriä pitkä pato. Pato liittyy Linnamäen voimalaitokseen. Tekojärven pinta-ala on 31 hehtaaria (ha) ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järven muoto seuraa Jägala jõen jokilaakson muotoa, minkä takia siinä on viisi mutkaa. Saaria on kuusi ja niiden yhteinen pinta-ala on 1,86 ha. Jägala jõen valuma-alueen suuruus on 1 572,3 km². Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa ja sen itäpuolelta kulkee Ihasaluun johtava maantie.
Vedenlaatu.
Järvi on kirkasvetinen, jossa humuspitoisuudet ovat alhaiset.
Vaskjalan tekojärvi

Vaskjalan tekojärvi (myös "Vaskjala paisjärv") on Virossa Raen kunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa.
Patojärvi on muodostettu patoamalla Pirita jõen uoma. Tekojärven pinta-ala on 31 hehtaaria (ha) ja se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järviallas on kaksiosainen. Pohjoisosan vedenpinta on alempana kuin eteläosan vedenpinta. Yläaltaasta otetaan vettä Vaskjala–Ülemiste kanaliin ja vastaava määrä vettä tuodaan Kaunissaaren tekojärvestä muutama kilometri yläjuoksulle Pirita jõgeen Jägala-Pirita kanalia myöten. Järven valuma-alueen laajuus on 637,7 km².
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000730 kuutiokilometriä eli 0,73 miljoonaa kuutiometriä. Saaria on kahdeksan, joiden yhteinen pinta-ala on 1,4 ha. Järven rantaviivan pituus on 10,0 kilometriä, josta pohjoisrannat ovat asuinaluetta ja etelärannat metsä- tai niittymaata. Asuinalue on Vaskjala, joka kuuluu Jürin pienoiskauppalaan.
Võhmetu järv

Võhmetu järv (Võhmetu Suurjärv ) on Virossa Länsi-Virumaalla Tapan kunnassa sijaitseva järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueeseen ja järvi kuuluu alueen karstijärviin.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee Pandiveren ylängöllä. Sen pinta-ala on 9 hehtaaria (ha) ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Vaikka järvi kuuluu niin sanottuihin karstijärviin, on se suuruutensa vuoksi melko pysyvä. Sen ympärillä olevat pienet lammet kuten Laks järv ja Toomra järv kuivuvat kesäisin kokonaan. Võhmatu järvelle voi käydä myös näin, mutta ilmeisesti sen suuruus ja länsirantaa seuraava harju estää sen. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven pohja on kova ja se muodostuu sekä hiekka- ja kalkkikivestä että sorasta. Järvi on autio eikä sillä ole laskuojaa. Järveen ei myöskään tule ojia, mutta se saakin vetensä sadannasta ja pohjassa olevien lähteiden kautta. Järvessä ei elä kaloja.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi ().
Järvi luokitellaan limnologisesti alkalitrofiseksi järveksi (, AL). Tällaisiin järviin on veteen liuennut runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Koska vesi on emäksistä ja sen sisältämät mineraalit ja ravinteet poikkeavat muista järvistä, on näihin järviin kehittynyt omanlainen levien muodostama ekosysteemi.
Lemküla järv

Lemküla järv (myös "Lemmküla järv") on Virossa Länsi-Virumaalla Tapan kunnassa sijaitseva järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueella ja kuuluu alueen karstijärviin.
Maantietoa.
Järvi kuuluu karstijärviin, jotka sijaitsevat karstimaan alueella ja saavat vetensä sadannasta, pohjavedestä ja kalkkikivikallion maanalaisista lähteistä. Siinä on tämän vuoksi eniten vettä keväisin, kun lumet sulavat. Silloin sen pinta-ala on noin 6 hehtaaria, pituus 500 metriä ja leveys 250 metriä. Kun kesällä karstialueen kalliossa vesi vähenee, laskee myös karstijärven pinta ja järvi kutistuu voimakkaasti. Vaikka järvi on suuri, voi se kuivua kokonaan. Järven järvialtaan rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja se on autio. Lemküla järven ympäristössä on viisi pientä lampea. Ne sijaitsevat järven länsirantaa seuraavan harjun samalla puolella lukuun ottamatta Süsijärveä, joka kuivuu myös silloin tällöin. Pohjoisimman lammen Suur Roogjärven rannalla on rakennus.
Vedenlaatu.
Järven vesi on samanlaista kuin alueen muidenkin järvien vesi. Se on kirkasvetinen, kovavetinen ja alkalitrofinen järvi.
Piisupi järv

Piisupi järv on Virossa Länsi-Virumaalla Tapan kunnassa sijaitseva järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueeseen, ja järvi kuuluu alueen karstijärviin.
Maantietoa.
Järven itärantaa seuraa harju, joka osaltaan vastaa järven vedentulosta, mutta karstialueen järvenä se saa osan vedestään myös pohjassa olevien lähteiden kautta. Keväisin lumien sulattua nousee järven vedenpinta korkeimmilleen. Silloin järven pinta-ala on noin 5 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Silloin järvessä on yli 60 metriä pitkä saari, jonka pinta-ala on 0,24 hehtaaria. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä, ja sen rannat ovat metsämaata. Kesällä karstimaan alla olevan veden määrä vähenee, jolloin myös järven vedenpinta alenee. Järven lähellä sijaitsee kaksi lampea, Sahkjärv ja Ratasjärv.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi ().
Piisupo järv luokitellaan limnologisesti alkalitrofiseksi järveksi (, AL). Tällaisten järvien veteen on liuennut runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Koska vesi on emäksistä ja sen sisältämät mineraalit ja ravinteet poikkeavat muista järvistä, on näihin järviin kehittynyt omanlainen levien muodostama ekosysteemi.
Kohila paisjärv

Kohila paisjärv on Virossa Kohilan kunnassa Raplamaalla sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa.
Patojärven pinta-ala on 4,8 hehtaaria (ha) ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on muodostunut, kun Keila jõen vedenpintaa on patoamalla nostettu normaalia korkeammalle. Padon ylittää katu "Töötuse". Patojärven keskisyvyys on ilmoitettu olevan 2,5 metriä. Silloin voidaan laskea patoaltaan vesitilavuus kertomalla pinta-ala syvyydellä ja tästä saadaan tulokseksi 120 000 m³ eli 0,00012 km³. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Patoallas sijaitsee Kohilan taajama-alueen laidalla.
Savalduman karstijärvi

Savalduman karstijärvi on Virossa Länsi-Virumaalla Tapan kunnassan sijaitseva järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueeseen ja järvi kuuluu karstijärviin, joiden vedenpinta muuttuu vuodenaikonen kuluessa suuresti.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee karstialueella, jota sadevesi rapauttaa voimakkaasti. Se on syövyttänyt kalkkikivikallioon uurteita, syviä koloja ja maanalaisia onkaloita. Sadevedet imeytyvät tavallisesti näihin maanalaisiin onkaloihin ja vedet kulkeutuvat maanalaisissa puroissa alemmaksi purkautuen esille karstilähteistä. Keväällä, kun lumet sulavat, ei maan alle mahdu niin paljon vettä kuin sinne olisi tarjolla. Maanalaiset onkalot täyttyvät ja loput sulamisvesistä jäävät maan pinnalle.
Savaluduman kylän vieressä sijaitsee Savalduma soo, joka sijaitsee turpeen peittämän karstialueen päällä. Suon reunassa kalkkikivipinta on rapautunut rikki niin, että maastossa voidaan erottaa jopa 4,5 metriä korkea penger. Sen muodostaa sarja karstikuoppia (), joita on yli 60. Ne ovat läpimitoiltaan 2–75 metriä ja noin 2,5 metriä syviä.
Muutaman viikon vuodessa keväällä, kun suon ja ympäristön sulamisvedet valuvat suon laidassa sijaitsevan penkerettä vasten, syntyy suon reunaa seuraava pitkä karstijärvi. Sen kokonaispinta-ala voi kasvaa jopa 100 hehtaarin suuruiseksi. Sen suurimmaksi syvyydeksi on mitattu 6 metriä, mutta keskisyvyydeksi vain 1,7 metriä. Kun kesä lähestyy ja vesi imeytyy maan alle, laskee vedenpinta alemmaksi ja suurjärvestä kuroutuu erilleen pienempiä järviä ja lampia. Ensin se katoaa pohjoispuolelta (Eesjärv), missä on matalinta. Vesi jää lopuksi karstikuoppiin ja muutamaan suon reunassa olevaan pysyvään järveen. Alueen eteläpuolella sijaitsee Tagajärv, jossa pysyy vesi koko kesän ajan. Sinne lasketaan jätevettä, joka rehevöittää sen voimakkaasti. Järven pinta-ala on 3 hehtaaria (ha) ja sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Koska järvi sijaitsee suon reunalla, valuu siihen ruskeaa humuspitoista vettä. Tällainen järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi. Karstialueen järviin liukenee runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Tällainen järvi luokitellaan alkalitrofiseksi järveksi (, AL). Kun siihen lasketaan vielä runsaasti ravintoaineita sisältävää jätevettä, rehevöityy järvi voimakkaasti. Järven rehevöityminen on niin voimakasta, että se on muuttunut hypertrofiseksi järveksi. Järven vesi vaihteleekin eri vuodenaikojen mukaan punaisesta ruskeaan ja keltaisesta oliivin vihreään.
Kose veskijärv

Kose veskijärv (myös "Kose paisjärv") on Virossa Kosen maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa.
Patojärven pinta-ala on 1,9 hehtaaria (ha). Se on muodostunut, kun Pirita jõgi on padottu pengerpadolla, jonka ylittää katu "Pikk" ja josta jatkuu "Kehra maantee". Joki on patoaltaassa 30–40 metriä leveä ja patoaltaan katsotaan loppuvan juoluan kohdalla. Silloin se on 650 metriä pitkä. Järvi sijaitsee kokonaan Kosen pienoiskauppalan taajama-alueella. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys 1,2 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen valuma-alueen laajuus on 167 km².
Oskar von Hindenburg

Oskar Wilhelm Robert Paul Ludwig Hellmuth von Beneckendorff und von Hindenburg (31. tammikuuta 1883 Königsberg – 12. helmikuuta 1960 Bad Harzburg) oli saksalainen kenraaliluutnantti. Hänen isänsä oli sotasankari ja Saksan valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburg ja hänen äitinsä oli filantrooppi Gertrud von Sperling.
Vuonna 1903 Oskar von Hindenburg seurasi isäänsä Preussin armeijaan, missä hän ei aluksi menestynyt, sillä häntä pidettiin ”vähä-älyisenä”. Kuitenkin kun hänen isästään tuli maineikas sotasankari Tannenbergin taistelun 1914 jälkeen, nuoremman Hindenburgin ura alkoi kehittyä, lähinnä hänen sukunimensä ansiosta. Hän yleni kapteeniksi ja sodan jälkeen "Reichswehrissä" majuriksi. Hänestä tuli isänsä adjutantti sen jälkeen, kun tämä valittiin valtakunnanpresidentiksi vuoden 1925 presidentinvaaleissa.
Von Hindenburg vastusti aluksi Adolf Hitleriä kuten isänsäkin, mutta tapasi tämän tammikuun lopulla 1933 ja ryhtyi kannattamaan hänen kansleriksi nimittämistään. Hän oli yhdessä mm. Franz von Papenin ja Otto Meissnerin kanssa mukana taivuttelemassa iäkästä isäänsä nimittämään Hitlerin kansleriksi Kurt von Schleicherin tilalle.
Von Hindenburgista tuli vuonna 1942 kenraaliluutnantti Wehrmachtin komentajareservissä. Sodan loppupuolella puna-armeijan edetessä hän pakeni Medingeniin, Ala-Saksiin. Sodan jälkeen hän asui pitkään Medingenissä ja toimi todistajana Franz von Papenia vastaan Nürnbergin oikeudenkäyntien aikana. Papen kuitenkin todettiin syyttömäksi. Von Hindenburg kuoli kylpylässä Bad Harzburgissa, Ala-Saksissa 12. helmikuuta 1960 kärsittyään jo aiemmin samana vuonna sydänvaivoista.
Von Hindenburg avioitui Margarete von Marenholtzin (1897–1988) kanssa vuonna 1921. He saivat neljä lasta.
Luis Fonsi

Luis Fonsi (oikealta nimeltään Luis Alfonso Rodríguez López-Cepero, s. 15. huhtikuuta 1978 San Juan, Puerto Rico) on puertoricolainen laulaja ja lauluntekijä.
Fonsi aloitti laulamisen lapsikuorossa Puerto Ricossa. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltojen Floridan Orlandoon hänen ollessa kymmenvuotias. High school -vuosina Fonsi jatkoi lauluharrastustaan yhtyeessä, jonka jäseniin kuului myös Joey Fatone, joka tuli myöhemmin tunnetuksi poikabändi NSYNC:stä. Myöhemmin hän opiskeli musiikkia yliopistotasolla Floridan osavaltionyliopistossa.
Fonsin vuonna 2017 levyttämä kappale ”Despacito” menestyi espanjankielisen maailman lisäksi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Despacito saavutti kolme miljardia näyttökertaa YouTubessa elokuun alussa ja on ensimmäinen video YouTubessa, jolla on viisi miljardia näyttökertaa.
Medulin

Medulin () on pieni kaupunki ja kunta Istrian niemimaan eteläosassa Kroatiassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluku oli 6 481 ja varsinaisen kaupungin 2 777. Medulin sijaitsee kahdeksan kilometriä Pulasta kaakkoon. 
Medulinissa on seuraavat kylät: Premantura, Banjole, Pješčana uvala, Vinkuran, Pomer ja Vintijan.
Talous.
Medulinin talous perustuu matkailuun. Heinä- ja elokuussa kaupungin asukasmäärä kasvaa turismin myötä yli 10 000:een. Medulinissa on leirintäalueita ja uimarantoja.
Urheilu.
Medulinista ovat kotoisin jalkapallojoukkue NK Medulin 1921 ja kickboxing-klubi "Lav" Medulin
Gennadi Kolbin

Gennadi Vasiljevitš Kolbin (, ; 7. toukokuuta 1927 Nižni Tagil, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Venäjä – 15. tammikuuta 1998 Moskova, Venäjä) toimi Kazakstanin kommunistisen puolueen keskuskomitean ensimmäisenä sihteerinä (Kazakstanin sosialistisen neuvostotasavallan puoluejohtaja) 16. joulukuuta 1986 — 22. kesäkuuta 1989.
Sopila

Sopila (monikossa sopile, tai istr. roženica, monikossa roženice) on muinainen perinteinen kroatialainen puupuhallin. Sopila muistuttaa oboeta ja skalmeijaa. 
Sopilaa käytetään pääasiassa Kvarnerinlahden alueella, Kastavissa, Vinodolissa, Krkin saarella ja Istriassa. Sopileja soitetaan aina pareittain, jolloin samaan aikaan soittavat suuri ja pieni tai ohut ja paksu sopila. Siksi soittimeen viitataankin useimmiten monikkomuodossa "sopile". Sopila on soittimena monipuolinen, ja se on tunnettu erityislaatuisesta läpitunkevasta äänestään. Sitä jäljitellään nykyisin modernissa Kvarnerin alueen musiikissa käyttämällä oboeta tai sopraanodulzainaa. Sopila on nykyään mihjn ja šurlen ohella suosituimpia soittimia Istrian, Kvarnerin ja Krkin kansanperinteessä.
Adresseavisen

Adresseavisen, puhekielessä Adressa, on Norjassa Trondheimissa ilmestyvä sanomalehti. 
Adresseavisen on Norjan vanhin sanomalehti. Lehti alkoi ilmestyä 1767 nimellä "Trondhiems Adresse Contoirs Efterretninger" ja sai nykyisen nimen 1927. Sen omistaa Polaris Media, joka on pörssinoteerattu yritys, joka muodostui, kun Adressavisen yhdistyi lokakuussa 2008 Harstad Tidenenen kanssa. Pääkonttori on Heimdalissa Trondheimissa. Lehden levikki on 60 653 (2016). 
Lehti on ilmestynyt syyskuusta 2006 alkaen tabloidina.
Lehti julkaisi kesäkuussa 2008 piirroksen itämaisesta miehestä, ja sen ohessa oli teksti "Jeg er Muhammed og ingen tør trykke meg!" (Minä olen Muhammed, eikä kukaan saa koskea minua) vastauksensa edellisenä päivänä tehtyyn hyökkäykseen Tanskan Pakistanin-suurlähetystöä vastaan.
Keijo Savolainen

Keijo Artturi Savolainen (22. helmikuuta 1929 Tampere – 14. helmikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, SKDL:n poliitikko ja Ylen johtaja.
Savolaisen vanhemmat olivat Kiteeltä kotoisin ollut puuseppä August Savolainen ja tamperelainen varastonhoitaja Fanny Maria Stenman. Hän kävi keskikoulun ja opiskeli kansankorkeakoulussa 1960–1961. Savolainen teki opintomatkat Neuvostoliittoon 1964 ja Saksan demokraattiseen tasavaltaan 1970.
Savolainen oli tamperelaisessa SKDL:n Hämeen Yhteistyö-lehdessä toimittajana 1953–1963 ja päätoimittajana 1963–1968. Hän oli ohjelmatoiminnan tarkkaajana Yleisradion PTS-elimessä 1968–1971 ja toimi Yleisradion Hämeen alueradion päällikkönä 1971–1974 ja Radio 2:n johtajana 1975–1984. Viimeksi Savolainen oli radion ohjelmajohtajana vuoteen 1989 saakka. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1990. 
Savolainen oli jäsenenä SKDL:n liittohalltuksessa 1967–1970, TUL:n liittoneuvostossa 1959–1967, Pirkanmaan maakuntaliiton hallituksessa 1957–1968, Tampereen yliopiston valtuuskunnassa 1966–1968, television ohjelmaneuvostossa 1964–1968 sekä vuodesta 1976 ETYK-toimikunnassa ja Suomi-Tsekkoslovakia-seuran johtokunnassa. Savolainen oli 1960-luvulla Kerho 66 ja Aikamme kasvot -keskusteluryhmien vetäjänä. Keskusteluryhmiin kuuluivat muun muassa Urpo Harva, Raino Vehmas ja Yrjö Littunen.
Keijo Savolainen oli naimisissa vuodesta 1949 Liisa Johanna Hollin kanssa. Keijo Savolaisen vanhempi veli oli näyttelijä Heikki Savolainen.
HTTP Live Streaming

HTTP Live Streaming (HLS) on HTTP-pohjainen multimedialle tarkoitettu tietoliikenneprotokolla, joka on Apple-yhtiön kehittämä.
Tekijät ovat julkaisseet protokollasta dokumentin informatiivisena normaalin menettelyn ulkopuolisena. Protokolla ei ole virallinen IETF-standardi.
Georg Wigström

Georg August Wigström (8. toukokuuta 1891 Hanko – 31. tammikuuta 1957) oli suomalainen arkkitehti ja rakennusneuvos.
Wigströmin vanhemmat olivat tullivartija August Emil Wigström ja Ida Josefina Dahlberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui diplomiarkkitehdiksi 1918. 
Wigström oli rakennushallituksessa arkkitehtinä 1920–1937, toimistoarkkitehtinä 1937–1940, vt. yli-insinöörinä 
1940–1943 sekä vuodesta 1945 alkaen rakennushallituksen rakennusneuvoksena ja rakennusosaston päällikkönä. Hän toimi myös yksityisenä arkkitehtinä.
Johann Heinrich Rosenplänter

Johann Heinrich Rosenplänter (23. heinäkuuta, J. 12. heinäkuuta 1782 Wolmar – 27. huhtikuuta, J. 15. huhtikuuta 1846 Pärnu) oli baltiansaksalainen kielitieteilijä ja estofiili. Hän oli ensimmäisiin vironkielisiin tieteellisiin lehtiin kuuluvan lehden "Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache" (usein lyhyesti: "Beiträge...") päätoimittaja.
Rosenplänter oli itämerenmaakuntalainen pappi ja kirjailija. Hän syntyi Wolmarin kaupungissa, Liivinmaan latvialaisessa osassa, ja aloitti monien vastoinkäymisten jälkeen 1803 opiskelun Tarton yliopistossa, jossa hän 1806 suoritti pappistutkinnon. Hän oli vuodesta 1809 kuolemaansa asti Pärnun kaupungissa virolaisen seurakunnan pappina.
Rosenplänter on kirjoittanut viroksi ja latviaksi muutamia kirjasia. Hänen huomattavin kirjallinen ansionsa on kuitenkin aikakausijulkaisu "Beiträge zur genauern Kenntniss der ehstnischen Sprache" (yhteensä 20 vihkoa vuosina 1813–1822), jonka tarkoituksena oli viron kielen tuntemuksen edistäminen. Lehti pyrki ensi sijassa kehittämään viroa kirjakielenä turvaamalla puhtaaseen kansankieleen ja lainaamalla sopivia sanoja esimerkiksi suomesta. Rosenplänter harrasti viron samoin kuin latvian kielen viljelyä etupäässä kansansivistyksen kohottamista silmällä pitäen.
Rosenplänter piti tärkeänä, että papit ja muut virkamiehet osaavat virolaisalueella kunnollisesti viroa ja latvialaisalueella latviaa. Siksi näitä kieliä oli hänen mielestään opiskeltava jo kymnaaseissa. Rosenplänterin aloitteesta esitettiin ensimmäiset vironkieliset näytelmät Pärnussa 1816, 1824, 1829. Kansansivistystä hän edisti muun muassa perustamalla kyläkouluja. Suomalaisuuden harrastukset Turussa 1820-luvulla saivat ainakin osittain virikettä Rosenplänterin Beiträgessä esittämistä mielipiteistä.
Alain Berset

Alain Berset (s. 9. huhtikuuta 1972 Fribourg) on sveitsiläinen poliitikko. Hän on ollut vuodesta 2012 lähtien Sveitsin liittoneuvoston jäsen ja johtanut sisäministeriötä. Hän oli liittopresidentti vuonna 2018. Berset oli Sveitsin liittokokouksen ylähuoneen jäsen vuosina 2003–2011.
Berset on opiskellut politiikkaa ja taloustieteitä sekä väitellyt tohtoriksi vuonna 2005 Neuchâtelin yliopistossa.
Nigerian punta

Punta oli Nigerian valuuttana vuodesta 1907 vuoteen 1973. Nigeria oli käyttänyt vuoteen 1958 asti Brittiläisen Länsi-Afrikan puntaa, jonka jälkeen valtio alkoi painamaan omaa valuuttaansa. Nigerian punta jaettiin 20 šillinkiin. Kun naira esiteltiin vuonna 1973, vaihtui Nigerian punta kyseiseen valuuttaan.
Nigerian rahan historia.
Ennen siirtomaa-aikaa eri kulttuurit käyttivät vaihtovälineinä monenlaisia esineitä, kuten kaurinkuoria, manilloita, helmiä ja suolaa. Ensimmäinen merkittävä rahapolitiikka Nigeriaan tuli vuonna 1880, jolloin siirtomaa-asetus toi Britannian Länsi-Afrikkaan šillingin ja penniin virallisiksi rahayksiköiksi. Kolikot tulivat Englannin pankilta, ja niitä jakoi yksityinen pankki Bank for British West Africa vuoteen 1912 asti.
Vuodesta 1912 vuoteen 1959 West African Currency Board (WACB) laski liikkeelle ensimmäiset setelit ja kolikot Nigeriassa, Ghanassa, Sierra Leonessa ja Gambiassa. Suurin seteliarvo oli yksi punta ja suurin kolikko oli yhden šillingin kolikko. Nigeria otti käyttöön oman keskuspankkinsa (CBN), joka alkoi laskea liikkeelle omia seteleitään vuonna 1959, jolloin WACB:n setelit ja kolikot poistettiin käytöstä. Vuonna 1962 valuutan nimi muutettiin vastaamaan maan tasavallan asemaa. Vuonna 1973 Nigeria siirtyi metriseen desimaalijärjestelmään, jolloin valuutan perusyksikkö muuttui puntasta nairaan, ja naira jakautui 100 koboon.
Myöhemmin valuuttaa uudistettiin useaan otteeseen, muun muassa 1977 esiteltiin ensimmäistä kertaa 20 nairan seteli, jossa oli kenraali Murtala Mohammedin kuva. Vuonna 1979 otettiin käyttöön uudet setelit eri arvoissa ja ne koristeltiin kuuluisien nigerialaisten kuvilla ja kulttuuriteemoilla. 1980-luvulla setelien värejä vaihdettiin väärinkäytösten estämiseksi, ja 1990-luvulla pienet setelit korvattiin kolikoilla. Vuonna 1999–2005 otettiin käyttöön suurempiarvoiset setelit (₦100, ₦200, ₦500, ₦1000).
2000-luvulla alettiin siirtyä polymeerisiin seteleihin, ja vuoden 2007 jälkeen useimmat pienemmät setelit sekä jotkut kolikot uudistettiin polymeeripohjaisiksi. Erityisiä juhlarahasarjoja julkaistiin itsenäisyyden 50-vuotisjuhlan (2010) ja maan olemassaolon 100-vuotisjuhlan (2014) kunniaksi. Vuonna 2022 suurten setelien värit vaihdettiin torjumaan setelien hamstrausta, puhtaan rahan puutetta ja väärennöksiä.
Hämeenlinnan keskustaajama

Hämeenlinnan keskustaajama on pääosin Hämeenlinnan kaupungin alueella sijaitseva kaupunkiseudun suurin taajama, jossa asui vuoden 2023 lopussa noin 52 000 asukasta. Tämä tekee siitä Suomen neljänneksitoista suurimman taajaman. Väestötiheys taajamassa oli noin 1 043 asukasta neliökilometrillä, ja taajaman pinta-ala oli noin 50 neliökilometriä.
Taajama sijoittuu lähes kokonaan vuonna 2009 tapahtunutta kuntaliitosta edeltäneelle Hämeenlinnan kaupungin alueelle; vuonna 2023 taajaman asukkaista 51 601 asui Hämeenlinnassa ja vain 462 Janakkalassa. Hämeenlinnan keskustaajaman väkiluku on ollut kasvussa viime vuosina, vaikka useita entisiä kuntia käsittävän hallinnollisen kaupungin väkiluku onkin pysynyt paikallaan. Tämä johtuu ennen kaikkea liitoskuntien vähenevästä väestöstä.
On oletettavaa, että Turengin taajama Janakkalassa kasvaa tulevaisuudessa yhteen Hämeenlinnan keskustaajaman kanssa, sillä taajamat sijaitsevat tällä hetkellä hyvin lähekkäin, ja niiden pinta-ala on kasvussa. Parolan taajama sulautui yhteen Hämeenlinnan keskustaajaman kanssa vuoden 2020 aikana. Vuonna 2023 taajamat olivat kuitenkin jälleen eriytyneet omikseen.
Egosoft

Egosoft on saksalainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna nimellä Ego Software.
Yrityksen tunnetuimpiin tuotteisiin lukeutuu "X"-avaruussimulaatiopelien sarja. Lisäksi yritys on tehnyt joukon promootiopelejä eri yrityksille.
Aulis Kalma

Aulis Kalma (4. heinäkuuta 1899 Pori – 21. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Kalma pääsi ylioppilaaksi 1917 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1925.
Kalma toimi arkkitehtinä puolustus- ja sosiaaliministeriössä sekä oli rautatiehallituksen talonrakennusosaston päällikkönä. Viimeksi hän toimi yksityisenä arkkitehtinä. Kalma oli myös opettajana teknillisissä kouluissa ja opistoissa.
Aulis Kalma on haudattu Honkanummen hautausmaalle Helsinkiin.
Kejonen

Kejonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Puhtila

Puhtila on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Veikko Kerkkonen

Kaarlo Veikko Kerkkonen (22. tammikuuta 1901 Liminka – 5. lokakuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen yliopettaja, historiantutkija ja filosofian tohtori.
Kerkkosen vanhemmat olivat kouluneuvos Kaarlo Kerkkonen ja Anni Kulta Sofia Krank. Hän pääsi ylioppilaaksi 1920 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922, maisteriksi 1927 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1940.
Kerkkonen oli Rauman kansalaisopiston johtajana 1926–1929, Helsingin II suomalaisen lyseon historian vanhempana lehtorina 1931–1948 sekä Tyttönormaalilyseon historian ja siihen liittyvien aineiden yliopettajana vuodesta 1948 alkaen. Hän oli Valtion iltaoppikoulukurssien rehtorina 1945–1947 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun vt. historian professorina 1949–1951. Kerkkonen oli Itsenäisyyden Liiton ensimmäisenä puheenjohtajana 1920-luvulla ja myös järjestön viimeisenä puheenjohtajana vuosina 1944–1946, kunnes se lakkautettiin välirauhansopimuksen vastaisena järjestönä. Hän oli samalla myös "Itsenäinen Suomi" -lehden päätoimittajana 1944–1946. Myöhemmin hän oli Historianopettajain liiton puheenjohtajana 1951–1953.
Veikko Kerkkonen oli naimisissa vuodesta 1929 lehtori Elna Durchmanin kanssa. Veikko Kerkkosen nuorempi veli oli arkistoneuvos Martti Kerkkonen.
TSR, Inc.

TSR, Inc. oli yhdysvaltalainen roolipelien julkaisija, joka on julkaissut muun muassa "Dungeons &amp; Dragons" -pelin. TSR:n perusti Gary Gygax yhdessä Don Kayen kanssa vuonna 1973 ja pelin ensimmäinen painos myytiin loppuun alle vuosi perustamisen jälkeen.
Gygax myi oman osuutensa vuonna 1985. Yritys sai tiukan tekijänoikeuspolitiikkansa vuoksi lempinimen "T$R: They sue regularly". Wizards of the Coast osti velkaongelmaisen TSR:n vuonna 1997.
Kerkkonen

Kerkkonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Pelli

Pelli on suomalainen sukunimi. "Pelli" on suomalaistunut versio Pelle-nimestä, joka on Pekka (Per) -nimen kansanomainen kutsumamuoto (lempinimi).
Pelli on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aapo Mäenpää

Aapo Mäenpää (s. 14. tammikuuta 1998 Hämeenlinna) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa IFK Mariehamnia.
Barrage

Barrage on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Laura Schroederin ohjaama luxemburgilais-belgialais-ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Lolita Chammah, Thémis Pauwels ja Isabelle Huppert. Laura Schroeder laati elokuvan käsikirjoituksen Marie Nimierin kanssa. Elokuvan tuottajina olivat Pol Cruchten, Sébastien Delloye, Jeanne Geiben, Sebastian Schelenz ja Martine de Clermont-Tonnerre.
Juoni.
Catherine (Lolita Chammah) palaa Luxemburgiin tyttärensä Alban (Thémis Pauwels) luokse oltuaan kymmenen vuotta Sveitsissä. Catherinen äiti Elisabeth (Isabelle Huppert) on pitänyt Albasta huolta Catherinen ollessa ulkomailla. Alba on kuitenkin kylmä ja etäinen äitiään kohtaan, sillä ulkomailla vuosia ollut äiti on muuttunut hänelle täysin vieraaksi. Elisabeth on myös kylmäkiskoinen Catherinea kohtaan, koska hän haluaa pitää tyttärentyttärensä itsellään jatkossakin. Eräänä päivänä Catherine saa tarpeekseen tyttärensä ja äitinsä kylmyydestä. Hän sieppaa Alban ja lähtee tämän kanssa järvelle pohjoiseen. Niin alkaa horjuva matka kohti äidinrakkauden arvoituksellista ja monimutkaista maailmaa.
Tuotanto.
"Barragen" tuotantoyhtiöinä olivat luxemburgilainen Red Lion Sarl, belgialainen Entre Chien et Loup ja ranskalainen MACT Productions. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 13. kesäkuuta 2017.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Barrage" sai maailmanensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlien "Forum"-esityssarjassa Saksassa 10. helmikuuta 2017. Elokuvan Luxemburgin ensi-ilta oli Luxemburgin elokuvajuhlilla 5. maaliskuuta 2017. Elokuva saa teatteriensi-iltansa Luxemburgissa ja Ranskassa 19. heinäkuuta 2017. Ranskassa elokuvan teatterilevittäjänä on Alfama Films.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 43% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,1/10 keskiarvolla. Keräys perustuu seitsemään arviointiin. Metacritic-sivuston mukaan seitsemän arvostelun perusteella elokuva on saanut 54 pistettä sadasta mahdollisesta.
Mats Traat

Mats Traat (s. 23. marraskuuta 1936 Arula, Otepään kunta, Viro – 27. kesäkuuta 2022) oli virolainen runoilija ja prosaisti.
Elämänvaiheet.
Traat kävi maatalouskoulun ja opiskeli sen jälkeen vuosina 1959–1964 Moskovan Gorki-instituutissa (). Valmistuttuaan hän toimi 1960-luvulla elokuva-alalla ja vuodesta 1970 hän on ollut vapaana kirjailijana Tallinnassa. Hänet luetaan 1960-luvun alussa aloittaneeseen Viron kirjailijapolveen, kuten Jaan Kaplinski, Paul-Eerik Rummo, Mati Unt, Arvo Valton ja Enn Vetemaa. Hänen tuotantonsa jakautuu kolmeen kauteen: vuosina 1962–1970 hän tuotti erityisesti lyriikkaa, vuosina 1971–1975 proosaa ja vuodesta 1976 samanaikaisesti kumpaakin.
Kirjailija.
Traatia on usein verrattu Jaan Krossiin. Toisin kuin Kross, joka kirjoittaa ihmisistä, joiden vaikutteet ovat peräisin virolaisen kulttuurin ulkopuolelta, Traat kirjoittaa syntyperäisistä virolaisista. Hänen keskeisiä aiheitaan ovat virolaisen maaseutuelämän muutokset ja kehittyminen vuosisatojen kuluessa, ja paino on kansan eettisissä valinnoissa. Teoksessa "Puud olid, puud olid hellad velled" (1979) nuori päähenkilö joutuu vastentahtoisesti kamppailemaan pitääkseen maatilan elossa.
"Karukell, kurvameelsuse rohi" (1982, sensuroimaton versio 1990) kertoo toisaalta muinaisten liiviläisten kohtalosta, kun kristilliset hyökkääjät alistivat heidät valtaansa, joskin he säilyttivät pakanalliset uskonsa, toisaalta maalaiselämän ongelmista pysähtyneisyyden aikana Viron neuvostotasavallassa, aihe joka liittyy mainittuja muinaisia liiviläisisiä koskevista aiheista kirjoja kirjoittavan kirjailijan omien ongelmien teemoihin.
"Tants aurukatla ümber" (1971; alkujaan elokuvakäsikirjoitus, joka toteutettiin vasta 1988) kuvaa viiden höyrykattilan kanssa tanssitun "tanssin" kautta puolen vuosisadan kuluessa tapahtuvia maaseutuelämän muutoksia. Perestroikan aikana kuvattuun elokuvaan on lisätty kuudes "tanssi", joka kertoo päähenkilöiden vanhuudesta taustana 1980-luvun maaseutu: teollisista ja teknologisista kehityksestä yhdistettynä holtittomaan ympäristön tuhoamiseen.
Traat julkaisi ensiteoksenaan 1962 runokokoelman. Runoissaan hän esittää usein yhteiskuntaa ja tieteen ihailua koskevia kommentteja. Hän ylistää runoissa luontoa ja kotimaataan Viroa. Hän on kääntänyt runoja slaavilaisista kielistä (puola, makedonia, tšekki).
Traat on kirjoittanut myös novelleja, joista hän sai neljästi Friedebert Tuglasin novellipalkinnon.
Simo Konsala

Simo Seppo Samuli Konsala (11. syyskuuta 1932 Tampere – 7. heinäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja teatterineuvos.
Konsalan vanhemmat olivat maalari Kaarlo Aadolf Konsala ja Alma Sofia Koskinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1951 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1957.
Konsala oli Suomalaisen kirjallisuuden seuran palveluksessa 1959–1968 toimien muun muassa "Suomen kirjallisuus" -teoksen toimitussihteerinä. Hän oli seuran johtokunnan jäsenenä 1968–1971 ja valtuuskunnan jäsenenä vuodesta 1971. Konsala oli myös Aamulehden kirjallisuusarvostelijana 1956–1959 ja Aleksis Kiven seuran sihteerinä 1960–1966. Konsala oli Suomen Teatteriliiton (nykyisin Suomen Teatterit ry) johtajana 1965–1992 ja valtion näyttämötaidetoimikunnan varapuheenjohtajana 1989–1992. Hän sai teatterineuvoksen arvon 1993.
Simo Konsala oli naimisissa vuodesta 1957 keramiikkataiteilija Pirkko Jutin kanssa.
Taksera

Taksera on malilaisen Tamikrest-yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2015. LP:stä on tehty 1 500 levyn rajoitettu painos 180 gramman audiofiili vinyyli, avattavilla kansilla ja latauskoodilla. CD-levyä myytiin vuoden 2017 Euroopan kiertueen aikana.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Ousmane Ag Mossa.
Red Scare

Red Scare (suomeksi punapelko tai punakammo) on yhdysvaltalainen englanninkielinen termi, joka tarkoittaa kommunismin tai radikaalin vasemmistolaisuuden leviämiseen kohdistuvaa pelkoa yhteiskunnassa. Red Scare tunnetaan varsinkin kylmän sodan aikaisena antikommunismina, johon on viitattu senaattori Joseph McCarthyn mukaan myös mccarthyismina.
Historia.
Yleisimmin termiä "red scare" käytetään kahdesta ajanjaksosta Yhdysvaltain historiassa. Ensimmäinen "red scare" vuosina 1917–1920 liittyi uhkaan, jonka koettiin tulevan amerikkalaisesta työväenliikkeestä, anarkistien vallankumouksesta ja poliittisesta radikalismista. Ensimmäinen red scare laantui vuonna 1920, kun valtionsyyttäjä A. Mitchell Palmerin ennustus vallankaappauksesta ei toteutunut.
Toinen "red scare" koettiin Yhdysvalloissa vuosina 1947–1957, jolloin kotimaisten tai ulkomaisten kommunistien pelättiin soluttautuvan yhteiskuntaan ja liittovaltion hallintoon. Kausi tunnetaan senaattori Joseph McCarthyn mukaan mccarthyismina.
Lavender Scare.
Toiseen "Red Scareen" liittyi myös vähemmän tunnettu "Lavender Scare", jossa vainottiin homoseksuaaleja, joita pidettiin epäluotettavina ja alttiina kommunistiselle vaikutustoiminnalle. Se johti "seksipervertikkojen" (homot ja lesbot) irtisanomiseen julkisista viroista kansallisen turvallisuuden nimissä. Aihetta on selvittänyt David K. Johnson kirjassaan "The Lavender Scare (2004)". Kärsineitä henkilöitä olivat esimerkiksi Frank Kameny, Barbara Gittings, Allen Ginsberg ja Harry Hay.
Kansalaisaktivisti Olli Stålströmin mukaan kansainvälinen korkeakirkollinen hengellinen järjestö Moraalinen varustautuminen nimesi kaksi toisiinsa kytkeytynyttä pahaa: kommunismin ja homoseksualismin, joita vastaan piti taistella.
Vuonna 1952 homoseksuaalisuus listattiin ensimmäisessä "Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders"issa (DSM) persoonallisuuden häiriönä sosiopatiana nimikkeellä "sociopathic personality disturbance".
Lavender Scarella oli kauaskantoisia seurauksia, sillä julkisten virkojen työsyrjintä korjattiin lainsäädännöllä vasta vuonna 1975 ja vasta vuonna 1995 luovuttiin homohakijoiden turvallisuustarkastuksista julkisissa viroissa.
Marja Wuorenheimo

Marja Kirstein, sukunimi aik. Wuorenheimo (24. kesäkuuta 1926 Heinävesi – 2. maaliskuuta 2017 Espanja) oli suomalainen filosofian maisteri ja englannin ja saksan kielen opettaja.
Kirstein kävi koulunsa Lappeenrannassa ja ylioppilaaksi päästyään valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi englannin ja saksan kielen opettajana muun muassa Töölön yhteiskoulussa 1954–1966 ja Sotakorkeakoulussa 1962–1977. Hän opetti käytännön englantia myös radiossa, oli opetusharjoittelun ohjaajana Helsingin va. opettajakorkeakoulussa ja kuului jäsenenä ylioppilastutkintolautakuntaan. Vuodesta 1966 alkaen Kirstein alkoi organisoida Helsingin kaupungin suomenkielisissä kansakouluissa aloitettua englannin kielen opetusta. Kirstein toimi viimeksi Helsingin kouluviraston ohjantajaoksen päällikkönä jääden eläkkeelle 1989.
Kirstein oli Suomen englannin kielen opettajien yhdistyksen puheenjohtaja 1969–1971, Suomen kieltenopettajien liitto Sukolin puheenjohtaja 1974–1980, Suomen akateemisten naisten liiton varapuheenjohtaja 1984–1986 ja Euroopan akateemisten naisten (UWE) varapuheenjohtaja 1986–1989.
Marja Kirstein oli naimisissa vuodesta 1989 Saksan liittotasavallan sotilasattasean eversti Martin Kirsteinin kanssa. Aikaisemmin hän oli naimisissa eversti Ossian Wuorenheimon kanssa.
Teoksia.
Nimellä "Marja Wuorenheimo":
Anžejs Pasečņiks

Anžejs Pasečņiks (s. 20. joulukuuta 1995 Riika) on latvialainen koripalloilija.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Pasečņiks siirtyi 2010-luvun puolivälissä kotimaastaan Espanjaan. Hän voitti Latvian mestaruuden vuosina 2013 ja 2015 sekä Espanjan supercupin vuonna 2014. Orlando Magic varasi Pasečņiksin 25. vuorolla mutta oikeudet häneen siirrettiin saman tien Philadelphia 76ersille. Philadelphia luopui myöhemmin oikeudestaan, ja Pasečņiks siirtyi vuonna 2019 Washington Wizardsiin, jossa hän teki NBA-debyyttinsä joulukuussa 2019 Chicago Bullsia vastaan pelattuaan alkukauden Washingtonin farmijoukkueessa Capital City Go-Gossa.
Pasečņiks on edustanut myös Latvian miesten maajoukkuetta.
Alpha Kaba

Alpha Kaba (s. 29. tammikuuta 1996 Blois) on ranskalainen koripalloilija.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Kaba on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Serbiassa. Hän voitti Serbian cup-mestaruuden vuonna 2016 ja oli Adrianmeren liigan levypallokuningas kaudella 2016–2017. Atlanta Hawks varasi Kaban 60. vuorolla .
Mihai Nedef

Mihai Nedef (8. marraskuuta 1931 Bukarest – 10. kesäkuuta 2017) oli romanialainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Nedef pelasi Romanian miesten maajoukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja seitsemässä peräkkäisessä EM-turnauksessa vuosina 1953–1965. Parhaimmillaan Romania sijoittui näissä turnauksissa viidenneksi vuonna 1957. Nedef myös valmensi Romanian miesten maajoukkuetta vuoden 1975 EM-kilpailut mukaan lukien. Seuraurallaan Nedef voitti Steaua Bukarestissa pelaajana kymmenen peräkkäistä Romanian mestaruutta ja valmentajana samassa seurassa kuusi mestaruutta lisää. Nedefin kuolemasta 85-vuotiaana uutisoitiin 10. kesäkuuta 2017.
Eye of the Beholder (pelisarja)

Eye of the Beholder on kolmiosainen tietokoneroolipelien sarja, jonka on kehittänyt Westwood Studios.
Pelit.
Spin-off.
Game Boy Advancelle vuonna julkaistu versio käyttää rajatumpaa säännöstä ja rajatummin mahdollisia pelaajahahmoja.
Bahama kesäolympialaisissa 2012

Bahama osallistui vuoden 2012 kesäolympialaisiin jotka järjestettiin Lontoossa. Bahama sai lähetettyä paikalle yhteensä 24 urheilijaa joista 14 oli miehiä ja 10 naisia. Bahama sai lähetettyä urheilijoita pelkästään yleisurheiluun ja uimakilpailuihin. Lontoon olympialaisissa Bahama osallistui kuudettatoista kertaa kesäolympialaisiin.
Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Chris Brown. Päättäjäisissä lipunkantajana toimi Chandra Sturrup.
Ainoan mitalinsa Bahama voitti miesten 4×400 metrin viestijuoksussa, jossa Chris Brown, Demetrius Pinder, Michael Mathieu ja Ramon Miller voittivat kultaa.
Omar Monza

Omar Ubaldo Monza Ricciardi (17. helmikuuta 1929 Buenos Aires – 17. kesäkuuta 2017) oli argentiinalainen koripalloilija ja maailmanmestari.
Monza pelasi 1950-luvun alussa Argentiinan miesten maajoukkueessa, joka voitti historian ensimmäisen maailmanmestaruuden Argentiinassa 1950 ja saavutti hopeaa historian ensimmäisissä Pan-Amerikan kisoissa Buenos Airesissa 1951. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Monzan edustama Argentiina sijoittui neljänneksi.
Monza kuoli 88-vuotiaana 17. kesäkuuta 2017.
Jerry Krause

Jerome ”Jerry” Krause (6. huhtikuuta 1939 Chicago, Illinois – 21. maaliskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen koripallojohtaja, joka tuli tunnetuksi etenkin NBA-joukkue Chicago Bullsin 1990-luvun menestysvuosien general managerina. Hänet nimettiin kahdesti ksi.
Ura.
Krause toimi Bullsin general managerina vuodet 1985–2003. Michael Jordanin tähdittämä joukkue voitti 1990-luvulla kuusi NBA:n mestaruutta ja Krause n palkinnon vuosina 1988 ja 1996. Krausen aikana Bulls hankki muun muassa pelaajistoonsa Scottie Pippenin, Horace Grantin, Charles Oakleyn, tuolloin harvinaisemman ulkomaalaispelaaja Toni Kukočin ja päävalmentajakseen siihen mennessä suhteellisen vaatimattoman valmentajataustan Phil Jacksonin. Krause kuoli terveysongelmista kärsittyään 77-vuotiaana 21. maaliskuuta 2017. Hänet nimettiin kuukausi kuolemansa jälkeen Basketball Hall of Fameen.
Juho Vainio

Juho Vainio (27. syyskuuta 1880 Kaarina – 20. tammikuuta 1964) oli suomalainen rakennusurakoitsija, talousneuvos ja kiinteistö- ja rakennusalan vaikuttaja. Hän on kansanterveyden tukemiseen keskittyvän Juho Vainion säätiön perustaja.
Vaatimattomista oloista kotoisin ollut Vainio joutui taloudellisista syistä keskeyttämään opintonsa oppikoulussa ja myöhemmin Helsingin teollisuuskoulussa. Vainio loi omaisuutensa 1920- ja 1930-luvuilla Helsingin kiinteistömarkkinoilla. Hän oli Suomen Kiinteistöliiton varapuheenjohtajana 1922–1938, Helsingin Kiinteistöyhdistyksen puheenjohtajana 1925–1938, Suomen Talokeskus Oy hallituksen puheenjohtajana 1923–1933 sekä Suomen Asuntohypoteekkipankin hallituksen jäsenenä 1927–1937. Vainio sai vuonna 1951 talousneuvoksen arvonimen.
Juho Vainio perusti nimeään kantavan Juho Vainion säätiön syksyllä 1960. Säätiö keskittyi aluksi levittämään tietoa kuntoliikunnasta, luonnonmukaisesta kasvisravinnosta ja terveydenhoidosta sekä tupakan, alkoholin ja huumausaineiden aiheuttamista haitoista. Tätä varten säätiö perusti 1968 TEE-lehden (myöhemmin "Terve elämä") jota se julkaisi 1990-luvun lopulle saakka. Juho Vainio oli itse parantunut vatsasairaudestaan Are Waerlandin kehittämän ravintoon, vesihoitoihin ja liikuntaan perustuneen ohjelman avulla. Juho Vainion säätiö alkoi jakaa vuodesta 1976 alkaen apurahoja kansanterveyden, ravitsemus- ja liikuntatutkimuksen sekä luonnonlääketieteen, kasvisravinnon, kuntoliikunnan ja terveiden elämäntapojen edistämiseen liittyville toiminnoille ja tutkimuksille.
A1 Grand Prix -kausi 2006–2007

A1 Grand Prix -kausi 2006–2007 oli A1GP -sarjan toinen kausi. Kausi alkoi 1. lokakuuta 2006 Hollannin Zandvoortin radalla ja päättyi 29. huhtikuuta 2007 Britannian Brands Hatchin radalle.
Sarjan mestaruuden voitti Saksa kuljettajina Nico Hülkenberg ja Christian Vietoris.
Laanilan jätteenpolttolaitos

Laanilan jätteenpolttolaitos on Oulun Laanilan kaupunginosassa, Kemiran teollisuusalueella toimiva jätteenpolttolaitos. Laitoksen omistaja on Oulun Energia ja sen käytöstä ja kunnossapidosta vastaa Laanilan Voima Oy. Vuosittain laitoksessa poltetaan noin 150 000 tonnia yhdyskunta- ja teollisuusjätettä, josta puolet tulee Oulun Jätehuollon alueelta ja puolet muualta Pohjois-Suomesta. 
Jätteenpolttolaitos otettiin kaupalliseen käyttöön vuonna 2012, ja sen polttoaineteho on 53 MW. Vuonna 2015 laitos tuotti höyryä 367 GWh ja kaukolämpöä 40 GWh. Laitoksen tuottamaa energiaa hyödynnetään Kemiran teollisuusprosesseissa ja Oulun Energian sähkön ja kaukolämmön tuotannossa.
Jukka Tikkanen

Jukka Tapani Tikkanen (30. elokuuta 1957 Jyväskylä) on suomalainen arkkitehti ja Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy:n toimitusjohtaja. Tikkanen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1990. Kansainvälisen arkkitehtuurikilpailun voiton myötä toteutettu Jyväskylän Ainolanrannan rantakortteli oli myös Tikkasen diplomityö. 
Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy teki yli kymmenen vuoden ajan 8-9% koko Suomen asuntotuotannon suunnittelusta, vastaten mm. Suomen korkeimman asuinkerrostalon Vuosaaren Cirruksen toteutussuunnittelusta. Vuosina 2006-08 toimisto suunnitteli hankkeita ainosataan Venäjälle, jossa yhtiöllä on edelleen toimipisteet Moskovassa ja Pietarissa.
2016 Jukka Tikkaselle myönnettiin Jyväskylä-seuran palkinto ”jyväskyläläisyyden tai Jyväskylän henkisen ja aineellisen perinteen hyväksi tehdystä työstä”. Myöntämisessä painoi erityisesti Tikkasen työ vuodesta 2009 omistamansa Schaumanin linnan entisoinnissä.
Bülach

Bülach on kaupunki Zürichin kantonissa Bülachin hallintoalueella Koillis-Sveitsissä. Kaupungin asukasluku on vajaat 20 000 ja pinta-ala on 19,33 neliökilometriä.
Maantiede.
Bülach sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa Glatt- ja Tössjokien välissä, Reinin eteläpuolella.
Liikenne.
Bülachista on moottoritieyhteys etelään, Klotenin kautta Zürichiin. SBB:n rautatie Zürich–Schaffhausen kulkee Bülachin kautta. Kaupungista on rautatieyhteys myös itään, Winterthuriin.
Stomatosuchus

Stomatosuchus on sukupuuttoon kuollut krokotiilimaisten arkosaurien suku, jonka fossiileja on löydetty Egyptistä myöhäisen liitukauden Cenomanum-vaiheelta. Se oli arviolta 10 metriä pitkä, ja sillä oli lähes kaksimetrinen, litteäkuonoinen kallo. Alaleuka oli hampaaton ja sen alla näyttää olleen pelikaanimainen pussi. Sen uskotaan olleen siivilöijä, joka ahmaisi leukapussiinsa suuria määriä vettä, jotka se sitten puristi ulos yläleuan hienojen hampaiden läpi. Jäljelle jäivät pienet äyriäiset joita "Stomatosuchus" käytti ravinnokseen.
Koska eläimen ainoa tunnettu yksilö tuhoutui Munich Museumin mukana liittoutuneiden pommituksessa vuonna 1944, ei fossiileja voida tutkia nykyaikaisin menetelmin varmistamaan jos uskomukset sen elintavoista pitävät paikkansa. Samassa hyökkäyksessä katosivat myös dinosaurusten "Spinosaurus" ja "Carcharodontosaurus" alkuperäiset jäänteet.
Wil (kaupunki)

 
Wil on kaupunki Sankt Gallenin kantonissa Koillis-Sveitsissä. Kaupungin asukasluku on noin 24 000 ja pinta-ala on 20,82 neliökilometriä.
Maantiede.
Wil sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa Thurjoen varrella.
Liikenne.
Wil sijaitsee moottoritien A1 varrella, Winterthurin ja Sankt Gallenin välillä. SBB:n rautatie Zürich–Sankt Gallen kulkee Wilin kautta. Kaupungista on kolme muutakin rautatieyhteyttä: pohjoiseen Weinfeldeniin, luoteeseen Frauenfeldiin sekä etelään Wattwiliin.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 loppuottelu oli jalkapallo-ottelu, jossa ratkaistiin jalkapallon MM-kilpailujen 2018 voittaja. Se oli neljän vuoden välein pelattavien jalkapallon MM-kilpailujen 21. loppuottelu. Se pelattiin Lužniki-stadionilla Moskovassa, Venäjällä 15. heinäkuuta 2018 Ranskan ja Kroatian välillä.
Ottelun voittanut Ranska karsiutui vuoden 2021 Maanosaliittojen cupiin.
Ottelu.
Tiedot.
&lt;section begin=loppuottelu /&gt;&lt;section end=loppuottelu /&gt;
&lt;section begin=kokoonpanot /&gt;
&lt;/includeonly&gt;&lt;section end=kokoonpanot /&gt;
Säännöt
Suomen Silkkikutomo

Suomen Silkkikutomo Oy oli Helsingissä vuodesta 1929 konkurssiinsa 1991 asti toiminut tekstiiliteollisuusyritys. Sillä oli tehdas myös Keski-Pohjanmaan Kannuksessa.
Parhaimmillaan 430 henkeä työllistänyt yritys valmisti muun muassa alusvaatteita, vuorikankaita ja 1960-luvulla suosittuja nailonpaitoja. Yrityksen tuotemerkkejä olivat muun muassa "Mary Ann" ja "Sir William".
Yhtiön perusti virolainen Voldemar Kits, joka aloitti tuotannon pienimuotoisesti kellarihuoneessa Sörnäisissä.
1940-luvun lopulla Suomen Silkkikutomolla oli tiloja Punavuoren Mestaritalossa (Merimiehenkatu 38–40) ja Ruoholahden Kaapelitehtaassa (Tallberginkatu 1). 1950-luvun alussa yritys rakennutti Herttoniemeen arkkitehti Matti Finellin suunnitteleman rappauspintaisen teollisuuskiinteistön. Suomen Silkkikutomon konkurssin jälkeen Laivalahdenkatu 2b:n lähes 7 000 kerrosneliömetrin rakennukset olivat pitkään tyhjillään, kunnes uusi omistaja Sponda remontoi kiinteistön 2000-luvun alkupuolella toimistotiloiksi. Kiinteistössä toimi 2010-luvun puolivälissä muun muassa Lääkäriasema Diacor, suoramarkkinointiyritys MicroMedia ja Helsingin työväenopisto.
Vuonna 1991 Suomen Silkkikutomo ajautui konkurssiin. Seuraavana vuonna Ilpo Larha murhasi Suomen Silkkikutomo Oy:n omistajan, 77-vuotiaan Wilhelm Högstenin tämän perintöä havitelleen pojan Fred Högstenin toimeksiannosta.