tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keila jõgi

Keila jõgi on joki Raplamaassa ja Harjumaassa Viron pohjoisosissa, joka laskee Suomenlahteen Keilassa.
Joen vaikutusalue.
Keila jõgi virtaa suhteellisen tiheästi asuttujen seutujen läpi. Se juoksee Kaiun läpi, käväisee lyhyesti Kehtnan, Juurun ja Raplan kunnissa, jatkaa Kohilan ja Sakun läpi, toimii Keilan ja Harkun rajajokena Keila-Joaan asti, missä joensuu jää Keilan puolelle. Joensuu sijaitsee Meremõisan asuinalueen laidalla ja se laskee Lohusalun lahteen Suomenlahdella ().
Joen kulku.
Joki saa alkunsa Viirikan suolta (), joka sisältyy Aela-Viirikan soidensuojelualueeseen () Kaiun maalaiskunnassa Raplamaan maakunnassa. Joen latvajokiin voidaan lukea monia sivuojia sekä suurin sivujoki Atla jõgi, joka alkaa saman suon pohjoispuolelta Kadjan järvestä. Niiden valuma-alue on yhteensä 180 km², joka on 27% koko joen valuma-alueesta 670 km². Joki on 112 kilometriä pitkä, mutta joenhaarautumat mukaan lukien se on jopa 127 kilometriä pitkä. Se on Viron viidenneksi pisin joki.
Kun joki on virrannut ensimmäiset 15 km, se alkaa meanderoida. Osa joen mutkista on oikastu kaivamalla joki suoremmaksi. Joen uoman vierestä löytyykin runsaasti tehtyjä ja luontaisesti syntyneitä makkarajärviä koko joen matkalta. Purilan kylässä on joessa pato, joka kerää taakseen pienen patojärven (). Selin kylässä jokeen yhtyy oikealta 34 kilometriä pitkä Atla jõgi (73 km joensuuhun). Sen valuma-alue on 130 km², joten se tuo paljon vettä pääjokeen. Selin alapuolella neljän kilometrin päässä Atla jõesta sijaitsee joessa toinen patojärvi (). Siinä on kolme saarta, joista yhdessä sijaitsee puisto.
Kohilan kauppala sijaitsee 60 kilometriä joensuusta ja myös täällä sijaitsee joessa pato. Kohila paisjärvi on kilometrin pituinen ja siinä on kolme saarta. Padon alla on joessa kaksi rinnakkaista uomaa, joiden väliin jää 550 metriä pitkä ja joen levyinen niemi. Niemen päässä sijaitsee vielä vesimyllyn pato.
Kurtassa ja Kiisassa (joensuuhun 53 km) on joesta patoamalla eriytetty useita lampia ja patojärviä. Joki meanderoi täällä voimakkaasti, jolloin joesta on kuroutunut erilleen monia makkarajärviä ja putaita. Üksnurme peakraav yhtyy jokeen täällä (35 km) keräten leveisiin kanaviinsa metsien ja peltojen kuivatusvesiä. Maidla jõgi, joka on 23 kilometriä pitkä ja jolla on 20 km² laajuinen valuma-alue, yhtyy pääjokeen vasemmalta Keilan kaupungin yläpuolella 23 kilometriä ennen joensuuta. Se on Keila jõen toiseksi suurin sivujoki. Keila joki ohittaa Keilan seuraten taajama-alueen itälaitaa. Siellä joki haarautuu kahdeksi haaraksi, jotka yhtyvät pian haarautumisen jälkeen. Keskelle jäävää saarta kutsutaan Jõesaareksi () ja se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä.
Keila-Joassa 1,7 kilometriä ennen joensuuta joki painuu syvään joenuomaan, jolla on jyrkät rannat. Joessa on siinä kohdassa kaksi vesiputousta (). Niiden yhteis korkeus on 6,1 metriä ja leveys 60–70 metriä.
Luontoarvoja.
Joen vesi on kirkasvetinen ja siinä on vain vähän humusta. Joen latvavesissä viihtyvät ahven ja hauki, keskijuoksu on särjen valta-aluetta. Jokeen nousee Itämerestä kutemaan lohi, taimen, vimpa ja purotaimen.
Vaskitsamaiset

Vaskitsamaiset (Anguimorpha) on liskojen osalahko kladissa Scleroglossa. Se on monimuotoinen sekä raajattomia että raajallisia liskoja sisältävä ryhmä, jonka fossiiliaineistoa on tavattu kaikilta mantereilta. 
Vaskitsamaisiin luetaan viisi nykyistä heimoa: Anguidae, Helodermatidae, Lanthanotidae, Varanidae ja Xenosauridae.
Faraba

Faraba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerin sivujoen Sankaranin itäpuolella 140 kilometriä Katista etelään. Kunnassa on 12 400 ja keskuskylässä 4 800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Faraban kunta rajoittuu luoteessa Katin piirin Kourouban, pohjoisessa Niagadinan ja Dialakoroban, idässä Ouélessébougoun ja etelässä Tiakadougou-Dialakoron sekä lounaassa Kangaban piirin Maramandougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin–Guinean ilmastovyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsä- ja pensassavannia. Vesistöistä tärkein on Sankarani.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, mandinkoja ja fulbeja. Yleisin kieli on bambara.
Farabasta on ympärivuotinen tieyhteys Bamakon ja Sikasson väliselle RN7-maantielle. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, maapähkinä ja puuvilla. Lisäksi kasvatetaan vihanneksia ja hedelmiä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Kalastusta harjoittavat etupäässä muualta tulleet somonot, mutta Sélinguén pato on heikentänyt saaliita. Farabassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, yläkoulu, neljä koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), koraanikoulu ja terveyskeskus.
Tškalovskin lento-onnettomuus 1966

Tškalovskin lento-onnettomuus 1966 tapahtui 14. tammikuuta 1966, kun ilmavoimien koelennolla ollut Tupolev Tu-134:n prototyyppi syöksyi maahan lentäjän virheen seurauksena Tškalovskissa, 32 kilometriä Moskovasta koilliseen.
Onnettomuus tapahtui, kun lentäjä käänsi matkalentonopeudessa peräsintä täydet 25 astetta vasemmalle. Koneella oli näin tehtäessä taipumus kääntyä vastakkaiseen suuntaan. Kun kone kallistui jyrkästi ja yllättäen, lentäjä, jolle konetyyppi oli vieras, korjasi ohjauksella väärään suuntaan pahentaen tilannetta. Hän menetti koneen hallinnan ja se syöksyi maahan. Kaikki kahdeksan miehistön jäsentä kuolivat.
Onnettomuuden jälkeen Tu-134:n peräsimen liikettä rajoitettiin matkalentonopeudessa viiteen asteeseen.
Silmäluomigekot

Silmäluomigekot (Eublepharidae) on gekkomaisiin liskoihin kuuluva suomumatelijaheimo. Muista gekkomaisista poiketen niillä on silmää peittävän läpinäkyvän suomun sijaan liikkuvat silmäluomet. Heimon lajeilta puuttuu gekkojen tyypillinen jalkojen tarttumarakenne, ja ne munivat nahkapintaisia munia. Silmäluomigekkoja tavataan osista Pohjois-Amerikkaa, Afrikkaa, Lähi-itää, Intiaa, Japania ja Kaakkois-Aasiaa. Heimolla on luultavasti ollut laaja levinneisyyalue, mutta nykyään se on hajanainen, ja heimoa tavataan pirstaleittain ympäri trooppista ja subtrooppista vyöhykettä, lähinnä pohjoisella pallonpuoliskolla.
Luokittelu.
Heimoon luetaan kuusi sukua:
Lucas Andersen (jääkiekkoilija)

Lucas Andersen (s. 30. tammikuuta 1999 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kauden 2023–2024 Tanskan pääsarjan Rungstedissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Andersen on IC Gentoften kasvatti. Hän siirtyi kuitenkin jo melko varhain juniorina Rødovre SIK:hon. Andersen oli kaudella 2013–2014 seuran U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 24+14=38. Pudotuspeleissä hän oli Rødovren paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+5=10. Kaudella 2014–2015 Andersen debytoi vain 15-vuotiaana seuran miesten kakkosjoukkueessa Tanskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa. Hän voitti kauden päätteeksi mestaruuden peräti kolmessa eri ikäluokassa; I-divisioonassa, A-nuorissa ja U17-junioreissa.
Kaudella 2015–2016 Andersen oli tehoilla 26+20=46 Rødovren kakkosjoukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Frederik Skovbyn jälkeen. Hän jakoi I-divisioonan maalipörssin neljännen sijan Vojens IK:n Thor Lei Stokholmin kanssa ja sijoittui pistepörssissä kuudenneksi. Andersen debytoi kauden aikana myös Rødovren pääsarjajoukkueessa, Metal Ligaenissa, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun. Kaudella 2016–2017 Andersen pelasi siellä 25 runkosarja- ja yhden Metal Cup -ottelun tehden yhden maalin. Seuran kakkosjoukkueessa hän ylsi sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voittoon tehoilla 15+21=36. Andersen voitti koko I-divisioonan pudotuspelien pistepörssin tehoilla 8+12=20. Hänen kautensa päättyi hopeaan.
Toukokuussa 2017 Andersen teki 1+1-vuotisen ja kaksisuuntaisen KHL-sopimuksen Jokereiden kanssa. Hän pelasi kauden 2017–2018 kokonaan seuran A-nuorissa, joita Andersen edusti myös Junior Club World Cupissa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Ruotsin A-nuorten J20 SuperElitin Karlskrona HK:hon.
Andersen pääsi Ruotsissa pelaamaan sekä Karlskronan nuorten joukkueessa että sen Allsvenskanissa pelanneessa miesten joukkueessa. Hän jatkoi seuraavaksi kaudeksi Tanskan pääsarjan Rungstediin ja sieltä kauden jälkeen Frederikshavn White Hawksiin.
Andersen kehittyi Frederikshavnissa joukkueen parhaimpiin maalintekijöihin ja teki kahden kauden aikana 37 maalia. Toisella kaudella hän teki joukkueestaan eniten ja toisella kaudella toiseksi eniten maaleja. Jensen palasi kaudeksi 2022–2023 Frederikshavnista Rungstediin.
Maajoukkueura.
Andersen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin Andersen toimi Tanskan varakapteenina ja voitti pronssia. Hän oli tehoilla 3+5=8 joukkueen paras syöttäjä Jonas Røndbjergin kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä.
Andersen valittiin ensimmäisen kerran aikuisten arvoturnaukseen MM-kilpailuihin 2024.
Fanatiko

Fanatiko on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin järjestyksessään yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Saturnal Records. 
Albumi on yhtyeen ensimmäinen sitten vuoden 2005 "Anno Aspera – 2003 Years After Bastard’s Birth" -albumin.
Brett Tucker

Brett Alan Tucker (s. 21. toukokuuta 1972 Melbourne, Victoria, Australia) on australialainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa sarjoissa "McLeodin tyttäret", "Neighbours" ja "Tallijengi.
Vuonna 2017 Tucker näytteli Benjamin Stobertia yhdysvaltalaisessa draamasarjassa "Americans".
Malévin lento 203

Malévin lento 203 oli Malévin reittilento Istanbulista Bukarestin kautta Budapestiin. Lennolla 21. syyskuuta 1977 käytetty Tupolev Tu-134 syöksyi maahan lähellä Urzicenia, 38 kilometrin päässä Bukarestin Otopenin lentoasemasta.
Tutkinnassa paljastui, että miehistö oli halunnut eri lähestymisreitin kuin minkä lennonjohto oli heille määrännyt. Heidän kiistellessään reitistä lähestymisen aloittaminen myöhästyi ja kone oli siksi liian korkealla. Kapteeni päätti tilanteen korjaamiseksi kasvattaa vajoamisnopeutta kymmeneen metriin sekunnissa. Keskustellessaan miehistö unohti tarkkailla koneen korkeutta. He havahtuivat vasta korkeusvaroituksen alkaessa hälyttää. Kone oli kuitenkin jo niin matalalla, että se osui maahan miehistön toimista huolimatta.
Maahansyöksyssä kuolivat kaikki kahdeksan miehistön jäsentä sekä 21 matkustajaa. 24 matkustajaa selvisi – heistä yksi jopa niin hyvässä kunnossa, että hän oli jo ennen pelastajien saapumista kerännyt tavaransa ja jatkanut matkaa linja-autolla kohti Bukarestia.
Tuomas Aslak Juuso

Tuomas Aslak Juuso ("Gáijjot Ánte Issahá Duommá", s. 7. helmikuuta 1985 Lahti) on saamelainen poliitikko ja Suomen saamelaiskäräjien entinen puheenjohtaja vuosina 2020-2023. Vuodesta 2024 hän on toiminut saamelaiskäräjien toisena varapuheenjohtajana. 
Juuso oli saamelaiskäräjien 2. varapuheenjohtaja 2016–2019. Hänet valittiin saamelaiskäräjille ensimmäisen kerran nelivuotiskaudelle 2008–2011 ja uudestaan kaudelle 2016–2019. Vuoden 2019 vaaleissa hän sai 127 ääntä tullen valituksi toimikaudelle 2020–2023. 
Juuso oli saamelaisnuorten nuorisojärjestön Suoma Sámi Nuorat rs:n hallituksen puheenjohtajana 2009–2012. Hän on toiminut Yhdistyneiden kansakuntien (YK) alkuperäiskansojen nuorten liiton ("Global Indigenous Youth Caucus") puheenjohtajana. 
Juuso on poromies Käsivarren Lapista. Hän on Käsivarren paliskunnan poroerotusten lukumies 1. kesäkuuta 2016 alkaen. Hän on RKP:n jäsenjärjestön RKP Saamen puheenjohtaja ja on ollut RKP:n eduskuntavaaliehdokkaana Lapin vaalipiirissä.
SubHuman

subHuman on brittiläisen Recoilin kuudes studioalbumi. Alan Wilder kertoi albumista ensimmäisen kerran syyskuussa 2007 YouTube-videossa, jossa hän kertoi julkaisevansa uuden albumin keväällä tai alkukesästä 2007. Wilder kertoi albumista lisää 23. huhtikuuta 2007 MySpacen ja Recoilin nettisivujen kautta. "subHuman" julkaistiin Euroopassa 9. heinäkuuta 2007 ja Yhdysvalloissa 14. elokuuta 2007.
New Orleansista kotoisin oleva bluesmuusikko Joe Richardson työsti albumia Wilderin kanssa. Hän lauloi ja soitti kitaraa ja huuliharppua. Kuten Recoilin aikaisemmissakin albumeissa, myös "subHumanissa" Wilderia auttoi hänen vaimonsa Hepzibah Sessa sekä Paul Kendall, joka työsti Recoilin vuoden 2000 albumia "Liquid" ja vuoden 1997 albumia "Unsound Methods". Englantilainen laulaja Carla Trevaskis oli myös tekemässä albumia. Hän oli aikaisemmin tehnyt työtä muun muassa Fred de Fayen (Eurythmics), Apollo 440:n Cliff Hewittin sekä Portisheadin Dave McDonaldin kanssa.
Veli (albumi)

Veli on hip hop -kollektiivi Gasellien neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2017 levymerkillä Johanna Kustannus. Albumin yleisilme on edeltäjiinsä verrattuna toiveikkaampi ja positiivisempi.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla.
Humppapörriäinen

Humpapörriäinen on Eläkeläisten EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2014. Sitä oli saatavilla ainoastaan Jokisen Valinnasta sekä Akun tehtaan myymälästä. Kappaleet ovat ylijäämiä yhtyeen "Humppakalmisto"-albumin studiosessioista. Yhtye on myös teettänyt Hunajakymin tuottamaa "Humppapörriäinen"-nimikkohunajaa.
Kirsikka (hedelmä)

Kirsikka on kirsikkapuun syötävä luumarja.
Tuotannossa kirsikkaa on pääasiassa vain kaksi lajia, hapankirsikka ja imeläkirsikka. Imeläkirsikat ovat maultaan aromaattisen makeita ja väriltään keltaisia, punakeltaisia tai hyvin tummanpunaisia. Hapankirsikoita on kirkkaanpunaisista tummanpunaisiin, ja niiden maku vaihtelee lajikkeittain makeahkosta happamiin.
Kivettömän kirsikan energiasta 82 prosenttia tulee imeytyvästä hiilihydraatista. Proteiinia on 6 prosenttia, rasvaa 3 prosenttia, kuitua 5 prosenttia ja orgaanisia happoja 3 prosenttia.
Kirsikat säilyvät parhaiten kylmässä, mutta kypsät kirsikat eivät kestä pitkää säilytystä.
Gerovital

Gerovital H3 on Romaniassa 1950-luvulla kehitetty ikääntymisen vaikutuksia lieventäväksi väitetty lääke, joka oli suosiossa etenkin 1960- ja 1970-luvuilla. Suomessa ja muissa Pohjoismaissa se ei saanut myyntilupaa. Pistoksina ja tabletteina nautitun valmisteen pääasiallinen vaikuttava aine on puudutusaineena käytetty prokaiini.
Historiaa.
Gerovitalin kehitti romanialainen geriatri Ana Aslan (1897–1988) ehkäisemään ja hidastamaan vanhenemisesta johtuvia oireita. Lääkettä ryhdyttiin valmistamaan Romaniassa ja se sai myyntiluvan joissakin muissakin maissa, muttei yhdessäkään Pohjoismaassa. Suomessa vuodesta 1964 alkaen kaikille lääkevalmisteille alettiin vaatia myyntilupia, ja Gerovital oli yksi myynnistä tuolloin poistettuja valmisteita, syynä puutteelliset tiedot sen koostumuksesta ja tehosta.
Gerovitalista tuli monissa maissa joksikin ajaksi eräänlainen seurapiirien muotilääke vanhenemisoireita vastaan sekä sosialistisissa että länsimaissa. Sen käyttäjiksi kerrottiin muiden muassa kenraali Charles de Gaulle, Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštšov, Jugoslavian Josip Broz Tito, Intian pääministeri Indira Gandhi, Saksan liittokansleri Konrad Adenauer sekä näyttelijät Lillian Gish ja Marlene Dietrich. 
Monesta maasta, joissa lääkettä ei ollut saatavissa – muun muassa Suomesta – järjestettiin seuramatkoja Romaniaan, jossa potilaat saattoivat aloittaa usean kuukauden Gerovital-kuurin ja jatkaa sitä sitten kotimaassaan mukanaan tuomilla valmisteilla.
Ilmari Kokkosen yritys Oy Setko Ab yritti 1970-luvun alkupuolella saada myyntilupaa valmisteelle Suomessa, mutta lupa evättiin koska valmisteen kaikkia ainesosia ei saatu selville reseptin salassapidon takia. Yritys tilasi lääkkeestä sokkotutkimuksen, joka toteutettiin 24 vapaaehtoisella käyttäjällä. Melko lupaavat tulokset julkaistiin "Suomen Lääkärilehdessä", mutta tutkimusta kritisoitiin otoksen pienuudesta.
Dumarillumarei

Dumarillumarei on Tuomari Nurmion 24. studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2017 levymerkillä Sony Music. Albumin vinyylipainos julkaistiin 12. toukokuuta 2017. Levy nousi Suomen virallisella listalla parhaimmillaan sijalle 6.
Rockmusiikkilehti Soundin toimittajat valitsivat albumin vuoden 2017 neljänneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi.
Sisältö ja tyylilajit.
Levyn nimikappale viittaa rillumareikulttuuriin, joka 1950-luvulla aiheutti kulttuurisotia. Levyn tyylilajeina ovat mm. blues, surumarssi, humppa ja rap, joista viimeksi mainittua edustaa levyn nimiraita. Levyllä esiintyvät nistit, sotilaat, raivotautiset ja elämän nurja puoli muutenkin:
Levy käsittelee Suomea “about kolmen sukupolven ajalta”. “Joutavia jorinoita” käsittelee netin nimettömiä vihapuheenvuoroja: “Toi on käsittämättömästi päässyt handusta toi paskanjauhanta.” Kappale “Tsaari“ käsittelee nyky-Venäjää.
Levylle on haluttu hieman leveämpää soundia, ja siksi mukana on iso bändi, mikä tarkoittaa Spuget-yhtyeen lisäksi puhallinsoittajia eli Stadin slangilla blosareita.
Vastaanotto.
Muutaman sisäsiistiksi ja romanttisiksi sanotun levyn jälkeen Tuomari Nurmion sanotaan tällä levyllä kuulostavan jälleen itseltään: levy on rujo, raavas ja raateleva. “"Dumarillumarei" ei pidättele, se on porttikongeissa suihkuavaa rappioromantiikkaa. Kohtalot ovat koruttomia, kuolema on kuski ja Manala määränpää”, kirjoittaa Suomen Kuvalehti. “Tuomari ei todellakaan ole jäähdyttelemässä. Hänellä on paljon annettavaa.
"Helsingin Sanomien" arvostelu oli niin ikään positiivinen:
Taraste

Taraste on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Nurmen tilastoalueella alueen kaakkoiskulmassa. Kaupunginosa rajoittuu idässä Kangasalaan ja etelässä Olkahisiin. Tarastenjärven jätteenpolttolaitos sijaitsee siellä.
Genovan metropolikaupunki

Genovan metropolikaupunki () oli yksi Italian maakuntatason hallintoalueista. Metropolikaupunki korvasi vuoden 2015 alussa Genovan maakunnan. 
Alue sijaitsee Italian luoteisosassa Ligurian alueella rajoittuen etelässä Ligurianmereen. Sen pääkaupunki on Genova.
Genovan metropolikaupungin pinta-ala on 1 838 km². Sen asukasluku on vajaat 900 000. Metropolikaupunki koostuu 67 kunnasta.
Perustuu tositapahtumiin (EP)

Perustuu tositapahtumiin on hardcore punk -yhtye Abduktion minialbumi, joka julkaistiin 24. maaliskuuta 2004. Musaston Kalle Karjalainen nosti julkaisun viikon levyksi toukokuussa 2013.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Ilkka Valpasvuo piti albumia tutustumisen arvoisena. Hän koki yhtyeen suunnanneen albumillaan kansainvälisille markkinoille, ja piti julkaisua tutustumisen arvoisena. Hän kehui erityisesti soitannollista puolta, vaikka myönsikin karsastavansa laulajan tulkintaa. Lammaszinen Markus Veijalainen koki yhtyeen ottaneen vaikutteita Raised Fistiltä ja Refusedilta, mutta pitävän silti selkeästi tekemisessään oman linjansa.
Felgen Orkester

Felgen Orkester on saamelainen folk rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2011 Kaarasjoella. Yhtyeen muodostavat viisi serkusta ja heidän ystävänsä. Yhtye laulaa pohjoissaamen kielellä. 
Yhtye kertoo saavansa vaikutteita muun muassa Kentiltä, Bruce Springsteeniltä, Mark Knopflerilta ja Pogues-yhtyeeltä.
Felgen Orkesterin ”Buolli dolla” valittiin Sami Music Awardsin vuoden 2015 saamelaiseksi radiokappaleeksi.
Törökit

Törökit ("Beckmannia") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu vain kaksi lajia: amerikantörökki ("Beckmannia syzigachne") ja idäntörökki ("Beckmannia eruciformis").
Kumpaakin suvun lajeista on tavattu Suomessa, mutta suuri osa havainnoista on yli 50 vuoden takaa. Uusimmat havainnot amerikantörökistä ovat 1990-luvulta ja idäntörökistä 1950-luvulta.
Len Faki

Len Faki (oikealta nimeltään Levent Faki) on saksalainen teknoa ja elektronista tanssimusiikkia tuottava artisti ja DJ. Faki tunnetaan myös hänen pseudonyymiltään La Monde. Hänellä on turkkilaiset sukujuuret. Len Faki on esiintynyt DJ:nä muun muassa Berliinin klubeilla Berghain ja Tresor, Frankfurtin klubilla U60311 ja festivaaleissa kuten saksalaisissa festivaaleissa Nature One ja SonneMondSterne sekä Belgian festivaalissa Alive. Hän teki läpimurtonsa vuonna 2007 julkaistessaan menestyksekkäät kappaleet ”Mekong Delta” sekä ”My Black Sheep”.
Ben Klock

Ben Klock (s. 1972 Schöneberg, Länsi-Berliini, Länsi-Saksa) on Berliinissä asuva saksalainen teknomusiikin tuottaja sekä DJ. Hän perusti Klockworks-levy-yhtiön vuonna 2006.
Ostgut Ton

Ostgut Ton oli berliiniläisen Berghain-yökerhon omistama levy-yhtiö. Levy-yhtiön ensimmäisiä julkaisuja olivat André Galluzzin, Cassyn sekä Ben Klockin julkaisut. 
Ostgut Tonilla julkaisi musiikkiaan muun muassa seuraavat artistit: Âme, André Galluzzi, Ben Klock, Cassy, Edit-Select, Len Faki, Luke Slater, Marcel Dettmann, Marcel Fengler, Murat Tepeli, My My, Nick Höppner, Paul Brtschitsch, Prosumer, Samuli Kemppi, Shed, Tama Sumo, Tobias Freund ja Tim Paris.
Ostgut Ton lopetti vuonna 2022.
Voices &amp; Images

Voices &amp; Images on saksalaisen synthpop- ja new wave -yhtyeen Camouflagen debyyttistudioalbumi, joka julkaistiin levy-yhtiöllä Atlantic Records ja Metronome Records 4. maaliskuuta 1988. Albumilta julkaistiin neljä singleä: ”The Great Commandment”, ”Strangers’ Thoughts”, ”Neighbours” ja ”That Smiling Face”.
Hydrology

Hydrology on brittiläisen Recoilin toinen EP-levy, joka julkaistiin 25. tammikuuta 1988. Albumi oli myös Alan Wilderin toinen julkaisemansa albumi Recoil-nimeä käyttäen. 
Wilder ei voinut promotoida uutta albumiaan hänen yhtyeensä Depeche Moden Music of the Masses Tour -kiertueen takia. Hän onkin kuvaillut sooloprojektiaan ”vastalääkkeenä Depeche Modeen joillain tavoin; keinona lievittää turhautumista, joka ilmestyi työstäessä aina popmusiikkia.”
Lielahden koulu

Lielahden koulu on Länsi-Tampereella, Lintulammessa sijaitseva yhtenäiskoulu, jossa toimivat luokat 1–9 ja esiopetus.​
Koulun toimitiloihin kuuluu seitsemän rakennusta. Päärakennus oli remontissa kesään 2017 asti ja tästä johtuen siellä normaalisti opiskelevat 7.–10.-luokkalaiset olivat siirtotiloissa entisen Kodin 1:n rakennuksessa Lielahdessa. Tiilitalossa opiskelevat esikoululaiset ja alkuopetus. Puutalo on myös peruskorjattu. Uudisrakennus sisältää kuvataideluokan, liikuntasalin ja musiikkiluokan, ja siinä ovat myös nuorisotilat. Entisen Lielahden terveysaseman remontoiduissa tiloissa opiskelee alakoululaisia. Koululla oli vuosina 2018-2020 Lentävänniemen koulu väistössä siirrettävissä parakeissa.​
Historia.
Vuonna 1900 Niemen alueelle perustettiin alakoulu nimeltä Harjuntaustan koulu, joka aloitti toimintansa Niemen talon tiloissa. Siellä opiskeli ensimmäisenä vuotena 36 oppilasta, ja luokkia oli neljä. Koulun ensimmäinen opettaja oli Edvard Silenius. Vuosien kuluessa oppilaiden määrä kasvoi ja tila alkoi loppua, joten koululle alettiin suunnitella uusia tiloja Lielahden alueelle. Tiilirakennus ja puurakennus valmistuivat vuonna 1924, jonka jälkeen koulu muuttui Lielahden alakouluksi. Rakennusten arkkitehtinä toimi Toivo Salervo. Lisäksi koululle rakennettiin päärakennus vuonna 1986, koska Lielahteen haluttiin myös yläkoulu. Näin syntyi Lielahden yhtenäiskoulu.​
Balan Bakama

Balan Bakama on maalaiskunta Koulikoron alueen Kangaban piirissä Malissa. Sen keskuskylä Balamassala sijaitsee Mandinguevuorten eteläpuolella 80 kilometriä Kangabasta luoteeseen. Kunnassa on 6 900 ja keskuskylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Balan Bakaman kunnan pinta-ala on noin 1 175 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Kangaban piirin Narénan ja Benkadin ja pohjoisessa Katin piirin Nioumamakanan ja Sobran kuntiin sekä etelässä ja lännessä Guineaan. Kunnan alueella virtaavat Kokoro- ja Balankojoet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, dogoneja ja soninkeja.
Balamassalasta on yhteys Bamakosta Guinean rajalle johtavalle RN5-maantielle. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä, riisi, puuvilla, hedelmät ja vihannekset. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan kullankaivuuta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Benkadi (Kangaban piiri)

Benkadi on maalaiskunta Koulikoron alueen Kangaban piirissä Malissa. Sen keskuskylä Habaladougou-Kéniéba sijaitsee Mandinguevuorten eteläpuolella 30 kilometriä Kangabasta länteen. Kunnassa on 9 400 ja keskuskylässä 4 300 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Benkadin kunnan pinta-ala on 617,31 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kangaban piirin Balan Bakaman ja Narénan, idässä Karanin ja Minidianin ja etelässä Kaniogon kuntiin sekä lännessä Guineaan. Seutu kuuluu Sudanin–Guinean vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on savannia ja metsää.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, dogoneja ja markoja.
Kunnan läpi kulkee Bamakosta Guinean rajalle johtava maantie RN5. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, riisi, hirssi, maapähkinä, puuvilla, hedelmät ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kullankaivuuta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii 11 alakoulua, kaksi yläkoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja kolme koraanikoulua. Terveyspalvelut käsittävät terveyskeskuksen, sairastuvan ja kaksi synnytyslaitosta. Rajan läheisyyden takia kunnassa on useita viranomaispalveluja.
Seppo Miettinen (jalkapallovaikuttaja)

Seppo Miettinen (s. 27. tammikuuta 1958 Ylihärmä) on suomalainen jalkapallovaikuttaja.
Miettinen on toiminut Turun Palloseuran päävalmentajana vuosina 1998–2000. TPS:n päävalmentajaksi hänet valittiin apuvalmentajan paikalta heinäkuussa 1998 seuran erotettua päävalmentajana toimineen Siegfried Melzigin. Viimeisenä vuonna seura ajautui vakaviin taloudellisiin vaikeuksiin ja putosi Veikkausliigasta Ykköseen. 
Miettinen toimi aikaisemmin Turun Palloseurassa juniorivalmentajana vuosina 1981–1996. Hän voitti Suomen mestaruuden A-junioreissa 1993, B-junioreissa 1996, C-junioreissa 1987 ja D-junioreissa 1986. TPS:n valmennuspäällikkönä hän toimi vuosina 1988–1989 sekä 1995–1998. Suomen Jalkapallovalmentajat valitsi Miettisen vuoden lupaavimmaksi valmentajaksi vuonna 1993. 
TPS:n juniorikausien välillä Miettinen toimi Turun Pallon päävalmentajana II-divisioonassa vuosina 1991–1992 ja vuosina 1990–1991 Suomen Palloliiton aluevalmentajana. 
Vuosina 2001–2002 Miettinen toimi Suomen Palloliiton Turun piirin kilpailupäällikkönä, jonka jälkeen hän toimi pelaaja-agenttina vuoteen 2007. 
Huhtikuussa 2008 Miettinen siirtyi Veikkausliiga-seura Myllykosken Pallo -47:n toiminnanjohtajaksi. Seuran päätukija Myllykoski Paper oli paperiteollisuuden heikentyneen tilanteen takia vähentämässä tukeaan, ja kaudella 2008 MyPa teki vielä vajaan 400 000 € tappion. Kaudella 2009 MyPa oli kuitenkin Vaasan Palloseuran ohella ainoa taloudellisesti positiivisen tuloksen tehnyt liigaseura. MyPa-kausien aikana Miettinen kuului European Club Associationin Institutional Relations -työryhmään, jonka tehtävänä oli edesauttaa eurooppalaisen seurajalkapallon yhteyksiä eri sidosryhmiinsä. 
Vuonna 2010 Miettinen siirtyi Suomen Palloliiton ensimmäiseksi päätoimiseksi seuralisenssipäälliköksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoden 2015 syksyyn asti, jolloin hän siirtyi Jalkapallon Pelaajayhdistyksen omistaman Playernet-yhtiön johtajaksi. 
Miettinen on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti.
Gewald-reaktio

Gewald-reaktio on kemiallinen reaktio. Reaktiossa aldehydi tai ketoni reagoi emäksisissä olosuhteissa rikin läsnä ollessa dinitriilin tai syanoesterin kanssa muodostaen substituoidun aminotiofeenijohdannaisen. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran saksalainen kemisti Karl Gewald vuonna 1966. Gewald-reaktio on hyvin hyödyllinen valmistettaessa esimerkiksi lääkeaineina ja maatalouskemikaaleina käytettäviä yhdisteitä
Reagenssit ja mekanismi.
Gewald-reaktio tapahtuu useille aldehydeille ja ketoneille. Reaktio vaatii toiseksi lähtöaineeksi nitriilin, jossa on myös elektroneja puoleensa vetävä ryhmä kuten karbonyyliryhmä kuten syanoetikkahapon estereissä tai toinen nitriiliryhmä kuten maloninitriilissä. Lisäksi reaktio vaatii emäksen, ja käytetyimpiä ovat typpiemäkset kuten pyridiini, trietyyliamiini ja morfoliini. Gewald-reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa emäs deprotonoi syanoesterin tai dinitriilin hiiliatomin, jolloin siitä muodostuu nukleofiilinen anioni. Tämä reagoi Knoevenagel-kondensaatiolla, jolloin muodostuu akryylinitriilijohdannainen. Muodostuvasta akryylinitriilijohdannaisesta eliminoituu protoni, ja rikki reagoi tämän johdannaisen kanssa. Seuraavassa vaiheessa molekyyliin liittynyt rikki reagoi nitriiliryhmän kanssa molekyylin sisäisellä reaktiolla, jolloin muodostuu tiofeenirengas. Gewald-reaktio ei välttämättä tarvitse lämmitystä, vaan tapahtuu jo huoneenlämpötilassa.
Maramandougou

Maramandougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Kangaban piirissä Malissa. Sen keskuskylä Figuira-Tomo sijaitsee Nigerjoen varrella Kangaban vastarannalla. Kunnassa on 14 500 ja keskuskylässä 4 000 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Maramandougoun kunta rajoittuu lännessä Kangaban piirin Minidianin ja Kaniogon, etelässä Séléfougoun, pohjoisessa Katin piirin Kourouban ja idässä Faraban ja Tiakadougou-Dialakoron kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin–Guinean vyöhykkeeseen. Nigerin lisäksi alueella virtaa sen sivujoki Sankarani.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää ja suuri joukko pikkukyliä. Asukkaista 95 % on mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, somonoja ja bambaroita. 
Niger- ja Sankaranijokien välissä sijaitsevan kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit, kalastus ja kullankaivuu. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, riisi, maapähkinä, puuvilla, maniokki, jamssi ja peruna. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Palveluihin kuuluu joukko kouluja ja kaksi terveyskeskusta.
Hr. Ms. K III

Hr. Ms. K III oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston K III -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 15. heinäkuuta 1915. Alus laskettiin vesille 12. elokuuta 1919 ja se otettiin palvelukseen 9. heinäkuuta 1920.
Palvelus.
Alus lähti 4. syyskuuta 1920 Vlissingenistä merelle ja se matkasi Ferrolin, Algerin, Maltan, Aleksandrian, Port Saidin, Suezin kanavan, Adenin, Colombon, Padangin ja Tanjong Priokin kautta Surabayaan, jonne se saapui 18. joulukuuta. Alus oli ensimmäinen Alankomaiden laivaston sukellusvene, joka suoritti matkan ilman saattajaa.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1934 ja se romutettiin Hollannin Itä-Intiassa.
Hr. Ms. K IV

Hr. Ms. K Iv oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston K III -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. lokakuuta 1915 Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 30. joulukuuta 1915. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1920 ja se otettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 1921.
Palvelus.
Alus lähti 3. syyskuuta 1921 Vlissingenistä merelle ja se matkasi Algerin, Suezin kanavan, Adenin ja Colombon kautta Tandjong Priokiin, jonne se saapui 23. joulukuuta. Aluksen etummaisessa akkuhuoneessa tapahtui räjähdus Colombossa 9. marraskuuta, jolloin kaksi miestä sai surmansa ja yksi loukkaantui.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1936.
Chaoyangsaurus

Chaoyangsaurus (nimen merkitys: ”Chaoyangin lisko”) on sukupuuttoon kuollut varhaisiin sarvinaamoihin kuuluva dinosaurussuku, joka eli myöhäisjurakauden Tithonos-vaiheella nykyisessä Kiinassa. Sen fossiilit löydettiin Liaoningin maakunnasta vuonna 1983, mutta niitä ei tutkittu tarpeeksi, ja "Chaoyangsaurus" kuvattiin tieteelle vasta vuonna 1999. Löydetyn yksilön jäänteet koostuvat kallon etuosasta ja alaleuasta sekä osasta selkärankaa. Alaleuka oli hyvin samanlainen kuin "Psittacosauruksella", jota ennen "Chaoyangsauruksen" kuvausta pidettiin basaalisimpana eli ”primitiivisimpinä” sarvinaamana. 2000-luvulla on kuvattu vieläkin vanhempia ja basaalisempia sarvinaamoja, jotka yhdessä "Chaoyangsauruksen" kanssa muodostavat heimon Chaoyangsauridae.
"Chaoyangsauruksen" pää oli hyvin leveä ja hampaiden sijainti osoittaa, että sillä oli posket. Eläin oli arviolta noin metrin pituinen ja painoi kuusi kiloa. "Chauyangsaurus" oli oletettavasti kevytrakenteinen, kaksijalkainen nopea juoksija. Se käytti ravinnokseen matalaa kasvillisuutta. "Chauyangsauruksen" elinympäristöä olivat vesistöiset metsät, joissa talvet olivat viileitä ja hieman lumisia.
Hr. Ms. K V

Hr. Ms. K V oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston K V -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Wilton-Fijenoordilta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 4. huhtikuuta 1916. Alus laskettiin vesille 20. marraskuuta 1919 ja se otettiin palvelukseen 15. syyskuuta 1920.
Palvelus.
Alus lähti 18. lokakuuta 1920 Nieuwediepistä merelle ja se matkasi ilman saattajaa Tunisin, Port Saidin, Adenin ja Colombon kautta Surabayaan, jonne se saapui 26. tammikuuta 1921.
Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1937.
Naréna

Naréna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Kangaban piirissä Malissa. Se sijaitsee Mandinguevuorten eteläpuolella 70 kilometriä Kangabasta pohjoiseen. Kunnassa on 12 600 ja keskuskylässä 6 000 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Narénan kunnan pinta-ala on arviolta 472 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Kangaban piirin Karanin ja Benkadin, lännessä Balan Bakaman, pohjoisessa Katin piirin Sobran ja Sibyn ja idässä Bancoumanan kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia. Kunnan alueella virtaavat Nigerin pienet sivujoet Fakassa, Kitakourou, Wouloussogo, Sékégué ja Taoutako.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää ja useita pikkukyliä. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, dogoneja ja bambaroita.
Narénan kautta kulkee Bamakon ja Guinean välinen maantie RN5. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi, hirssi, maapähkinä, puuvilla, hedelmät ja vihannekset. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan karjanhoitoa, käsityöammatteja, kullankaivuuta ja kaupankäyntiä.
Antidiureettisen hormonin epäasianmukaisen erityksen oireyhtymä

Antidiureettisen hormonin epäasianmukaisen erityksen oireyhtymä eli SIADH tarkoittaa oiretilaa, jossa antidiureettisen hormonin eritys aivolisäkkeen takalohkosta tai jostain muusta lähteestä on epätarkoituksenmukaisen runsasta. Tämä johtaa veden poistumisen vähentymisen kautta veritilavuuden kasvuun (hypervolemia) ja edelleen laimentumisen vuoksi hyponatremiaan eli veren natriumpitoisuuden laskuun. Syntymekanismina ei ole niinkään natriumin menetys vaan sen laimentuma veden ylimäärän vuoksi.
Tilan tunnusmerkkejä ovat matala seerumin osmolaliteetti, matala natrium-pitoisuus ja normaali kreatiniinitaso. Virtsan ureakonsentraatio on korkea ja virtsamäärät matalia.
Martin Gould

Martin Gould (s. 14. syyskuuta 1981) on englantilainen snookerpelaaja, joka on kotoisin Harrow’sta. Hän on esiintynyt neljässä snookerin ranking-finaalissa, ja hän voitti German Mastersin vuonna 2016. Vuoden 2018 Championship Leaguessa Gould teki uransa ensimmäisen maksimibreikin.
Merinisäkäs

Merinisäkkäät ovat nisäkkäitä, jotka ovat sopeutuneet hyvin merielämään ja saavat ravintonsa pääasiassa vedestä. Useimmat merinisäkäslajit elävät meressä joko koko ajan tai ajoittain. Jotkin lajit elävät järvissä tai joissa, mutta niidenkin edeltäjien arvellaan kehittyneen meressä.
Useimmat biologit sisällyttävät merinisäkkäisiin nämä viisi nisäkäsryhmää:
Esihistoriallisina aikoina elivät lisäksi lahko Desmostylia, karhusuku "Kolponomos" ja vesilaiskiaiset.
Jokainen merinisäkkäiden ryhmä sopeutui merielämään itsenäisesti, eivätkä ryhmät ole taksonomisesti sukua toisilleen. Valaat ja sireenieläimet ovat menettäneet mereen sopeutuessaan kokonaan takaraajansa, eväjalkaisten takaraajat ovat sopeutuneet liikkumiseen vedessä, ja kaikki ryhmät ovat muuttuneet virtaviivaisiksi vedessä liikkumista varten. Vähiten ovat muuttuneet merisaukko ja jääkarhu.
Kaikille merinisäkkäille on yhteistä se, että ne saavat ruoastaan kaiken tai suurimman osan merestä, tai joskus makeasta vedestä. Valaat ja sireenieläimet viettävät koko elämänsä vedessä. Muut merinisäkkäät viettävät aikaa myös rannalla esimerkiksi lisääntyäkseen, levätäkseen tai luodakseen nahkansa.
Waysted

Waysted oli brittiläinen hard rock -yhtye, jonka perustivat entinen UFOn basisti Pete Way ja skotlantilainen solisti Fin Muir vuonna 1982. Yhtye julkaisi neljä studioalbumia ennen kuin hajosi vuonna 1987. Yhtye teki paluun vuonna 2003, ja oli toiminnassa Pete Wayn kuolemaan vuoteen 2020 asti.
Yhtyeen albumit "Vices" ja "Waysted" ylsivät Britannian albumilistalle, "Vices" parhaimmillaan sijalle 78. ja "Waysted" parhaimmillaan sijalle 73.
Juan Sebastián Elcano

Juan Sebastián Elcano (sukunimi kirjoitetaan joskus del Cano, n. 1476 Getaria, Gipuzkoa, Kastilia – 4. elokuuta 1526 merellä) oli baskilaissyntyinen merenkulkija ja ensimmäinen maailmanympäripurjehdukselta koskaan palannut. Elcano lähti vuonna 1519 Fernão de Magalhãesin retkikunnan "Concepción"-laivalla purjehdukselle Indonesian Maustesaaria kohti Amerikan eteläpuolitse. Kun Magalhães kuoli Filippiineillä vuonna 1521, Elcano sai johtaakseen "Victorian", toisen jäljelle jääneistä laivoista. Hän johdatti 18-miehiseksi supistuneen retkikunnan takaisin Espanjaan syyskuussa 1522, kiertäen näin koko maapallon ensimmäisenä ihmisenä. Elcano nimitettiin vuonna 1525 García Jofre de Loaisan Maustesaarien-retkikunnan johtavaksi luotsiksi, mutta hän ja de Loaisa kuolivat epäonnistuneella matkalla seuraavana vuonna.
Aarne Oikarinen

Aarne Iisakki Oikarinen (s. 28. huhtikuuta 1949 Muhos) on Oulun yliopiston iho- ja sukupuolitautien professori emeritus.
Henkilöhistoria.
Oikarisen vanhemmat olivat Iikka Julius Oikarinen ja Martta Sofia Piippo. Hänen veljensä on hammaslääkäri, professori ja keskustalainen kunnallispoliitikko Kyösti Oikarinen. Oikarinen tuli ylioppilaaksi Muhoksen yhteiskoulusta 1968, suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Oulun yliopistossa 1974 ja väitteli siellä lääketieteen tohtoriksi 1977. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäriksi hän valmistui 1982. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on lääketieteen lisensiaatti Heljä-Terttu Puhakainen. Oikarisen ensimmäinen puoliso Miss Suomi Ritva Lehto menehtyi kesällä 1971 vain muutama päivä häiden jälkeen. Oikarinen julkaisi vuonna 2016 omakustanteena lähes 400-sivuisen muistelmateoksen "Isän ja äidin tarina" suvustaan ja kotikylästään Muhoksen Kylmälänkylästä ja vuonna 2018 omaelämäkerrallisen teoksen "Vilukylästä lääkäriksi".
Ammattiura.
Oikarinen toimi terveyskeskuslääkärinä Pulkkilassa 1974–1975, assistenttina Oulun yliopistossa 1975–1977, Oulun yliopistollisen sairaalan iho- ja sukupuolitautien apulaislääkärinä 1977–1981, ihotautien klinikan apulaisopettajana 1982–1990, hallinnollisena apulaisylilääkärinä 1991–1997 ja ylilääkärinä vuodesta 1998. Apulaisprofessorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa hän työskenteli 1982–1984 ja Suomen Akatemian tutkijana 1987–1989 sekä 1990–1991. Oulun yliopiston iho- ja sukupuolitautien va. apulaisprofessori ja va. professori Oikarinen oli 1991–1995 ja professori vuodesta 1998. Hänellä on yli 150 tieteellistä ja ammatillista julkaisua. Eläkkeelle Oikarinen jäi vuonna 2012.
Group Therapy (Above &amp; Beyondin albumi)

Group Therapy on brittiläisen trance-trion Above &amp; Beyondin toinen studioalbumi. Se julkaistiin levy-yhtiöllä Anjunabeats 6. kesäkuuta 2011. Albumi sisältää yhteistyönä työstettyjä kappaleita Zoë Johnstonin ja Richard Bedfordin kanssa.
Mari Saat

Mari Saat (s. 1947 Tallinna) on virolainen kirjailija ja taloustieteilijä. Hän on julkaissut vuodesta 1973 alkaen useita proosateoksia ja lastenkirjoja sekä oppikirjan ja esseekokoelman. Saat on opettanut yritysetiikkaa Tallinnan teknillisessä yliopistossa 1990-luvulta asti ja toiminut myös yritysetiikan apulaisprofessorina.
Saatin romaani "Lasnamäe lunastaja" (2008) sai ilmestymisvuonnaan Viron valtion kirjallisuuspalkinnon. Teos julkaistiin vuonna 2011 suomeksi nimellä "Lasnamäen lunastaja". Teos kertoo vironvenäläisestä yksinhuoltajaäidistä ja tyttärestä, jotka joutuvat taloudelliseen ahdinkoon äidin jäätyä työttömäksi. Äiti ryhtyy prostituoiduksi maksaakseen tyttärensä hammasraudat.
Kirjallisuustieteilijä Luule Epner on kuvannut, että Saatin teoksia leimaavat vastakohdat, kuten elämä ja kuolema, tämän- ja tuonpuoleinen sekä ruumis ja sielu. Henkilöt tuntuvat elävän kahden maailman välissä, ja realistiseen arjen kuvaukseen sekoittuu poeettisia sävyjä ja metafyysisiä ulottuvuuksia.
Saatin puoliso on kuvataiteilija Raul Meel.
Linhas de Wellington

Linhas de Wellington (; kansainvälisesti "Lines of Wellington") on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut portugalilais-ranskalainen historiallinen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut Valeria Sarmiento, käsikirjoittanut Carlos Saboga ja tuottanut Paulo Branco.
"Linhas de Wellington" sai ensi-iltansa vuoden 2012 Venetsian elokuvajuhlilla, missä Valeria Sarmiento oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen leijonan saajaksi. Elokuva valittiin Portugalin viralliseksi ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin saajaksi vuoden 2014 Oscar-gaalaan, mutta se ei päässyt lopullisten ehdokkaiden joukkoon.
Juoni.
"Linhas de Wellington" sijoittuu Pyreneiden niemimaan sotaan, Buçacon taistelun aikoihin vuoden 1810 syyskuuhun. Elokuva kertoo Ranskan hyökkäyksestä Portugaliin sekä sotilaiden että siviilien elämistä, joita sota koettelee.
Tuotanto.
"Linhas de Wellingtonin" alkuperäisenä ohjaajana oli Raúl Ruiz, joka alkoi valmistella elokuvaa käsikirjoittaja Carlos Sabogan ja tuottaja Paulo Brancon kanssa. Kun Ruiz kuoli ennen elokuvan kuvausten alkua elokuussa 2011, hänen vaimonsa Valeria Sarmiento kiinnitettiin elokuvan ohjaajaksi.
"Linhas de Wellingtonin" kuvaukset alkoivat 20. marraskuuta 2011 ja päättyivät 19. helmikuuta 2012. Elokuva kuvattiin Portugalissa 4,8 miljoonan euron budjetilla. Portugalissa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Lissabon, Torres Vedras, Sintra, Óbidos ja Gouveia. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat portugalilainen Clap Filmes ja ranskalainen Alfama Films, joiden kanssa yhteistyötä teki ranskalainen France 3 Cinéma. "Linhas de Wellingtonin" virallinen ranskalainen traileri julkaistiin 19. syyskuuta 2012.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Linhas de Wellington" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 4. syyskuuta 2012. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Portugalissa 4. lokakuuta 2012 ja Ranskassa 21. marraskuuta 2012. Clap Filmes oli elokuvan teatterilevittäjänä Portugalissa ja Alfama Films Ranskassa. Elokuva keräsi teatterikierroksensa aikana Portugalissa 46 543 ja Ranskassa 37 419 katsojaa. Elokuva on kiertänyt useita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten vuoden 2012 Toronton ja San Sebastiánin elokuvajuhlat. "Linhas de Wellington" on saanut ranskalaisilta elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton.
"Linhas de Wellington" julkaistiin Ranskassa niin DVD:lle kuin blu-rayllekin 14. maaliskuuta 2013.
Minisarja.
Elokuvasta on olemassa myös pidempi 170-minuuttinen versio, joka on esitetty televisiossa kolmiosaisena minisarjana. Minisarjan nimenä on elokuvasta poiketen "As Linhas de Torres", jonka ensimmäinen osa esitettiin ensi kerran Portugalissa RTP 1 -kanavalla 31. maaliskuuta 2013. Viimeinen osa esitettiin 14. huhtikuuta 2013.
Oktadekyyliamiini

Oktadekyyliamiini eli n-oktadekyyliamiini on orgaaninen yhdiste, joka luokitellaan primääriseksi amiiniksi. Aine on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan valkoisia hiutaleita, joilla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C18H39N ja rakennekaava CH3(CH2)17NH2. Dodekyyliamiinista käytetään myös nimiä "1-oktadekaaniamiini", "1-amino-oktadekaani ", "stearamiini " tai "stearyyliamiini".
Oktadekyyliamiinin moolimassa on 269,5 g/mol, sulamispiste 52,9 °C, kiehumispiste 346,8 °C, tiheys 0,86 g/cm3 ja CAS-numero 124-30-1. Aineen ympäristövaikutuksia ei ole tutkittu ja sen liukoisuus veteen on erittäin huono. Oktadekyyliamiinin vesiliuos on heikko emäs ja se reagoi happojen, happoanhydridien, happokloridien ja hapettimien kanssa. Palaessaan oktadekyyliamiini hajoaa ja muodostaa myrkyllisiä huuruja, jotka sisältävät typen oksideja.
Oktadekyyliamiini on pinta-aktiivinen amiini, joka muodostaa metallipinnoille haihtuvia kalvoja. Nämä kalvot ehkäisevät korroosiota ja epäpuhtauksien muodostumista passivoimalla teräspintoja.
Patrick Tiainen

Patrick Tiainen (s. 1993 Kokkola) on suomalainen pastori ja saarnaaja, joka on Word of Faith Church Finland -seurakunnan perustaja ja entinen johtaja.
Koulukiusaamisesta kärsinyt Tiainen tuli uskoon rippileirillä. Myöhemmin varusmiespalveluksen suoritettuaan hän matkusti Keniaan, jossa hän opiskeli pastoriksi paikallisessa raamattukoulussa. Suomeen palattuaan hän perusti toukokuussa 2014 Kokkolaan suomalaisen Word of Faith -seurakunnan. Liikkeen toiminta levisi parin vuoden aikana eri puolille Suomea, kunnes toukokuussa 2017 Tiainen ilmoitti eroavansa seurakunnan johdosta uupumuksen, auto-onnettomuuden ja mieshenkilöön olevan avioliiton ulkopuolisen suhteen takia.
Tiainen opiskeli Kuopion Pelastusopistolla hätäkeskuspäivystäjätutkinnon ja työskentelee ammatissaan Turussa.
Tiainen julkaisi kirjan "Taivaan ja helvetin väliltä" 19. marraskuuta 2021. Kirja on seitsemän seksuaalivähemmistön edustajan kuvaus elämästä uskon ja homoseksuaalisuuden kanssa. Kesällä 2023 Tiainen pahoinpideltiin hänen puhuessaan Tallinnan Pride-tapahtumassa.
Muunnos (biologia)

Muunnos ("varietas", var.) on eliöiden taksonomisen luokittelun taso, joka on alalajin ja muodon välissä. Eri muunnoksia edustavat yksilöt kuuluvat siis samaan lajiin, mutta eroavat jossain määrin toisistaan. Muunnoksiin jaettava taksoni voi olla alalaji tai myös laji. Esimerkiksi juolasara ("Carex nigra" var. "nigra"), tupassara ("Carex nigra" var. "juncea") ja kankeasara ("Carex nigra" var. "recta") ovat jokapaikansaralajin ("Carex nigra") muunnoksia ja merirantaluikka ("Eleocharis palustris" subsp. "palustris" var. "lindbergii") on pohjanrantaluikan ("Eleocharis palustris" subsp. "palustris"), rantaluikan alalajin, toinen muunnos.
Berghain

Berghain on teknomusiikin soittoon keskittynyt yökerho, joka sijaitsee Berliinissä Kreuzbergin ja Friedrichshainin kaupunginosien välissä; myös yökerhon nimi on yhdistelmä näistä kaupunginosista. Ennen Saksan jälleenyhdistymistä Kreuzberg sijaitsi Länsi-Berliinissä ja Friedrichshain Itä-Berliinissä. 
Berghain tuli toisen saksalaisen yökerhon Ostgutin tilalle sen lopettaessa tammikuussa 2003. Berghainin omistaman, vuosina 2005–2022 toimineen levy-yhtiön nimi oli Ostgut Ton. 
Yhdysvaltalainen toimittaja Philip Sherburne kuvaili Berghainia vuonna 2007 ”mahdollisesti teknon tämänhetkiseksi pääkaupungiksi, samalla tavalla kuin E-Werk tai Tresor olivat omina kukoistusaikoinaan.”
Yökerho.
Berghain sijaitsee entisen voimalaitoksen tiloissa. Yökerho alun perin vuokrasi tilat ruotsalaiselta Vattenfall-energiayhtiöltä, mutta vuonna 2011 Berghain osti rakennuksen ja tuli sen nykyiseksi omistajaksi.
Kulttuuri.
Berghainin kulttuuri yhdistetään usein hedonismiin, mutta myös niin sanottuun rappiokulttuuriin. Vuoden 2006 "The New Zealand Herald" -artikkelissa kuvaillaan Berghanin kävijöiden ”tyydyttäen seksuaaliset halunsa julkisesti” yökerhon sisällä, jossa on niin kutsuttuja dark roomeja, jotka on tehty varta vasten seksin harrastamisen mahdollistamiseen. "The Guardianin" Helen Pidd kirjoitti vuoden 2008 artikkelissa: ”Jos kävelet ensimmäisen kerroksen myyntikojujen ohi, tulet varmasti näkemään alastoman takamuksen tai kymmenen.” Valokuvaus on jyrkästi kiellettyä Berghainissa, eikä yökerhosta löydy minkäänlaisia peilejä tai heijastavia pintoja. 
Berghain on tunnettu myös pitkistä aukioloajoistaan. Kuten Pidd kirjoitti vuonna 2008: ”Kukaan ei saavu ennen kello neljää aamuyöllä ja suurin osa jää reilusti yli teeajan.” Jesse Rose, jonka ”Made To Play” -levy-yhtiö toimi yökerholla vuonna 2011, kertoi arvostuksestaansa yökerhoa kohti "DJ Magazinen" vuoden 2011 ”Top 100 Clubs” -listalla seuraavasti: ”Vieläkin koko maailman paras kerho minulle, sillä se ei ole kiinnostunut olemaan maailman paras kerho. Kaverit tekevät mitä haluavat, miten haluavat ja se toimii jatkuvasti. Ei VIP:tä, ei peilejä vessassa, ei kalliita cocktaileja, vain hyvä äänentoisto ja mahtava porukka.”