tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jos mä oon oikee

”Jos mä oon oikee” on Sannin kappale, joka julkaistiin hänen toisena singlenä 18. kesäkuuta 2013. Sanoituksiltaan kappale kertoo siitä, kun jokaisella on tarvetta tulla kohdatuksi. 
Kappaleelle tehty musiikkivideo julkaistiin 4. heinäkuuta 2013. Videolla Sannin näyttelemä roolihahmo viettää rakkaudentäyteisiä hetkiä vaalean miehen seurassa. Video kuvattiin Helsingissä.
”Jos mä oon oikee” ei ole saavuttanut debyyttisinglen kaltaista suosiota, Latauslistalla se saavutti 19. sijan. Radiolistalla kappale saavutti korkeimman sijoituksensa, 19, vasta kesäkuussa 2014.
FK Kukësi

Futboll Klub Kukësi on jalkapalloseura Kukësin kaupungista. Kukësi pelaa Albanian korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa.
Kukësi sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 406.
FC Astra Giurgiu

Fotbal Club Astra Giurgiu on jalkapalloseura Giurgiun kaupungista Romaniasta. Seura on perustettu vuonna 1934. Giurgiu pelasi kaudella 2021–2022 Romanian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Liga II:ssä. Seura tunnettiin aikaisemmin nimellä Astra Ploiești, kunnes se vaihdettiin nykyiseen nimeen 2012. Seura voitti Liga I:n mestaruuden vuonna 2016.
Kakkosen kausi 1996

Kakkosen kausi 1996 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljässä 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan Ykköseen. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kolmoseen.
Ykköseen nousivat Pallokerho-35, Varkauden Työväen Palloilijat, Närpes Kraft ja Kemin Pallotoverit.
It’s a Beautiful Day (Michael Bublén kappale)

It's a Beautiful Day on kanadalaisartisti Michael Bublén kappale, joka julkaistiin hänen kahdeksannen, To Be Loved-studioalbumin ensimmäisenä singlenä. Kappale julkaistiin iTunesissä 25. helmikuuta 2013. Kappale sijoittui Britannian singlelistalla kymmenennelle sijalle ja Federation of the Italian Music Industry myönsi sille kultalevyn. Kappale pääsi viiden parhaan joukkoon Belgiassa, Suomessa, ja Japanissa.
Kappalelista.
German CD single
7" vinyl
It's A Beautiful Day EP
Digital download
Windows Media Video

Windows Media Video (WMV) on videonpakkausmuoto, joka tukee muutamia Microsoftin kehittämiä kaupallisia koodekkeja. Alkuperäinen videoformaatti WMV suunniteltiin alun perin Internetin streaming-sovelluksiin kilpailijaksi RealVideolle. Muut formaatit, kuten WMV Screen ja WMV Image, palvelevat erikoistunutta sisiältöä. Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE) -säätiön antaman standardisoinnin ansiosta WMV 9 on omaksuttu myös fyysisiin formaatteihin, kuten HD DVD ja Blu-ray.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1970

Jalkapallon II divisioonan kausi 1970 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Sarjasta nousi neljä joukkuetta Mestaruussarjaan, koska Mestaruussarjan joukkuemäärää kasvatettiin kahdestatoista neljääntoista kaudeksi 1971. Lohkovoittajat nousivat suoraan ja lohkojen toiselle sijalle sijoittuneet pelasivat keskenään yksinkertaisen noususarjan, jonka voittaja nousi Mestaruussarjaan. Sijalle 11 ja sitä huonommin sijoittuneet putosivat suoraan III divisioonaan.
Suoraan Mestaruussarjaan nousivat Mikkelin Pallo-Kissat, Tampereen Pallo-Veikot ja Vaasan Palloseura sekä karsintojen kautta Oulun Työväen Palloilijat.
Itälohko.
 
 
 
 
 
 
 
PaPe ja LaPS pelasivat uusinnan säilymisestä II divisioonassa, jonka Pape voitti 5–1.
Länsilohko.
 
 
 
 
 
 
 
TuTo ja PPT pelasivat uusinnan toisesta sijasta, jonka TuTo voitti jatkoajan jälkeen 1–0.
Pohjoislohko.
 
 
 
 
 
 
 
KPS ja JIlves pelasivat uusinnan säilymisestä II divisioonassa, jonka KPS voitti jatkoajan jälkeen 1–0.
Karsinta SM-sarjaan.
Aberdarenherttu

Aberdarenherttu ("Cisticola aberdare") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Aberdareherttua tavataan Kenian keskiosissa. Sen levinneisyysalue on hyvin pieni, ja sen kanta on nopeasti pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Aberdarenherttu on luokiteltu vaarantuneeksi. Se on kuitenkin yhä paikallisesti yleinen suotuisissa elinympäristöissä.
Elinympäristö.
Aberdarenherttu elää ylänköjen kosteilla ruohikkoalueilla. Sen elinympäristöt sijaitsevat 2 300 metrin yläpuolella.
Syysloma

Syysloma (ent. "perunannostoloma") on koulujen ja päiväkotien loma syyslukukauden aikana. Syysloma ajoittuu yleensä lokakuun loppupuolelle (viikkoihin 42–43). Syysloman kesto vaihtelee paikkakunnasta ja koulusta riippuen kahdesta päivästä kokonaiseen viikkoon.
Syysloma on jäänne maatalous­yhteiskunnasta, jossa oppilaat matkasivat syksyisin kotitiloilleen sadonkorjuutöihin. Nykyään syysloman tarkoitus on antaa oppilaille ja opettajille hengähdystauko syyslukukauden puolivälissä.
Perunannostoloma otettiin käyttöön suomalaisissa maaseutukunnissa 1940-luvulla ja yleensä se pidettiin syyskuun lopussa tai lokakuussa. Kansa- ja oppikoulujen perunannostoloma poistui 1970-luvulla siirryttäessä peruskoulujärjestelmään ja viisipäiväiseen kouluviikkoon. Syyslomaa alettiin ottaa uudelleen käyttöön 1980-luvun loppupuoliskolla. Nykyisenkaltaiseksi se vakiintui 1990-luvun alkupuolella, jolloin lainsäädäntöä vapautettiin ja loma-ajat jätettiin koulutuksen järjestäjän päätettäviksi.
Raakkujaherttu

Raakkujaherttu ("Cisticola natalensis") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Raakkujaherttua tavataan isossa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Savanniherttu

Savanniherttu ("Cisticola ruficeps") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Savanniherttua tavataan Itä- ja Keski-Afrikassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valittajaherttu

Valittajaherttu ("Cisticola guinea") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä tavataan Länsi-Afrikan savanneilla ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Joululoma

Joululoma on peruskoululaisten ja opiskelijoiden loma, jota vietetään joulun aikoihin. Joululoma erottaa toisistaan saman lukuvuoden syys- ja kevätlukukauden.
Lukukaudella 2017–2018 joululoman alkamispäivä oli useimmissa kouluissa 23. joulukuuta. Kevätlukukausi alkoi heti uudenvuoden jälkeen 2. tammikuuta tai loppiaisen jälkeen 8. tammikuuta. Eri paikkakunnilla loma-ajat voivat vaihdella. 
Joissakin kouluissa oppilaille saatetaan ennen joululomaa jakaa niin sanottu joulupussi, jonka perinne on lähtöisin jo kansakouluajoilta.
Pikkuherttu

Pikkuherttu ("Cisticola nana") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkuherttua tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa ja Tansaniassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Latvusherttu

Latvusherttu ("Cisticola brachypterus") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Latvusherttua tavataan laajalla alueella Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hermann Stieve

Hermann Stieve () oli Berliinin yliopiston johtava anatomian tutkija 1930-luvulta 1950-luvulle. Hänen erikoisalansa oli lisääntymisanatomia. Hän teki tutkimuksia esimerkiksi stressin ja psykologisen trauman vaikutuksesta naisen kuukautiskiertoon.
Stieven maine on asetettu huonoon valoon sen vuoksi, että hän sai tutkimusmateriaalia natsi-Saksassa teloitettujen natsien vastustajien ruumiista. Erityisesti häntä kiinnostivat lisääntymisikäisten ja raskaana olevien naisten ruumiit. Hänen on myös epäilty vaikuttaneen kuolemantuomioiden täytäntöönpanoon. Vuonna 2009 julkaistu Andreas Winkelmannin ja Udo Schagenin tutkimus totesi, ettei Stieve kuitenkaan itse ollut murhaaja tai intomielinen natsi, vaan hänen pyrkimyksenään oli ainoastaan hyödyntää tutkimuksessaan ajan vallitsevia olosuhteita ja niiden mahdollistamaa nykyisen tutkimusetiikan vastaista keinovalikoimaa. Sodan jälkeen Stieveä ei asetettu toiminnastaan syytteeseen, ja hän sai jatkaa työtään itäberliiniläisen Humboldtin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina. Stievelle myönnettiin ennen kuolemaansa myös DDR:n valtionpalkinto.
Erskine (automerkki)

Erskine oli yhdysvaltalainen automerkki, jota valmisti Studebaker Corporation vuosina 1927–1930. Studebakerin toimitusjohtaja Albert Erskine (1871–1933) halusi kehittää keskiluokkaisen eurooppalaistyylisen automerkin. Tehdas ei halunnut valmistaa pienehköä autoa loistoauto Studebakerin nimisenä, joten automerkin nimeksi valittiin toimitusjohtajan sukunimi. Erskine oli kuusisylinterisen Studebakerin halvempi ja pienempi automerkki, 1920-luvun kanttiauto, kapea ja korkea.
Erskine-auto esiteltiin ensi kerran Pariisissa 1927. Erskineä myytiin Euroopassa melko hyvin, mutta Yhdysvalloissa heikommin. Syy oli hinta, 1928 esitelty Ford A maksoi 525 dollaria, mutta Erskine 995 dollaria. Seuraavana vuonna 1929 esitelty Chevroletin 6-sylinterinen malli oli vielä pahempi kilpailija. Erskine esitteli 1930 suuremman automallin, mutta se ei myynyt hyvin, joten merkki lopetettiin.
Erskinen seuraajaa Rocknea Studebakerin halpana automerkkinä valmistettiin vuosina 1932–1933.
Erskineä toi Suomeen Korpivaara &amp; Halla -yhtiö yhteensä 687 kappaletta, eli Suomen 1920-luvun automarkkinoilla Erskineä myytiin melko paljon.
Lähteet.
Mobilisti 3/2010, sivut 12-18
Valokuvakeskus Nykyaika

Valokuvakeskus Nykyaika ry on Tampereella toimiva alueellinen valokuvakeskus, jonka tavoitteena on edistää valokuvakulttuuria alueellaan. Se on toiminut marraskuusta 2015 lähtien osoitteessa Kauppakatu 14. Galleriatila jakautuu kahteen kerrokseen, ja tiloissa toimii myös kaikille avoin käsikirjasto. Tiloihin on maksuton sisäänpääsy. 
Nykyaika on järjestänyt valokuvanäyttelyjä Tampereella vuodesta 1982. Näyttelyt vaihtuvat kuukausittain ja kirjaston sadat valokuvateokset laajentavat näyttelykokemusta. Kansainvälistä Backlight-valokuvatriennaalia on järjestetty vuodesta 1987. Näyttelytoiminnan ohella Nykyaika järjestää muita tapahtumia, seminaareja ja työpajoja sekä yleisöluentoja.
Keskus tuo esiin valokuvausta taiteellisen ilmaisun ja kuvallisen viestinnän muotona, edistää valokuvan vuorovaikutusta muiden taiteenalojen kanssa sekä yhdistää valokuvaajia ja yleisöjä. Mediakasvatuksessa Nykyaika on verkostoitunut alueensa taidemuseoiden ja gallerioiden kanssa.
Keskuksen päärahoittajia ovat Taiteen edistämiskeskus ja Tampereen kaupunki. Backlight-triennaali on 2000-luvulla saanut rahoitusta myös Euroopan unionilta.
Historiaa.
Joulukuussa 1982 Tampereelle perustettu Galleria Nykyaika kokosi yhteen nuoria kuvataiteilijoita, jotka halusivat uudistaa Tampereen taide-elämää. Aluksi toimintaa järjesti Työryhmä Arkitaide, johon kuuluivat muiden muassa Untamo Eerola, Tuula Lehtinen ja Stan Shingler. Taloudellista tukea Nykyajan perustamiseen antoivat tamperelaiset valokuva-alan yrittäjät, kuten Matti J. Kaleva.
Nykyaika toimi ensin Ratinan Suvantokadulla, sitten Kirjakahvila Innon yhteydessä Kauppakatu 10:ssä. Poikkitaiteellisuudesta Galleria Nykyaika siirtyi erikoistumaan valokuvaan, ja taustayhteisöksi perustettiin 1986 Arkitaideyhdistys ry, jonka nimi muutettiin vuonna 1997 Valokuvakeskus Nykyajaksi. Vuonna 1989 Nykyaika sai isommat toimintatilat vanhaan somistamoon Tampereen keskustan Pellavatehtaassa, josta 1992 siirryttiin purku-uhan alta Kehräsaareen yhdessä Pirkanmaan Elokuvakeskuksen kanssa. Vuonna 2005 Valokuvakeskus Nykyaika muutti Finlaysonin tehdasalueella sijainneeseen Taidehalli TR1:een.
Nykyajan näyttelytoiminta on alusta alkaen ollut kansainvälistä vuonna 1987 aloitetun triennaalin myötä. Tamperelaisille on vuosikymmenten mittaan esitelty muiden muassa Brassaï, Robert Capa, Larry Clark, André Kertész, Tuija Lindström, Sally Mann, László Moholy-Nagy, Martin Munkácsi, Martin Parr, Thomas Ruff, Christer Strömholm ja Wim Wenders. Suomalaisia valokuvaajia Nykyajan näyttelyissä ovat olleet Stig Baumgartner, Martti Brandt, Stefan Bremer, Pekka Elomaa, Ari Hietala, Ismo Hölttö, Tiina Itkonen, Rita Jokiranta, Jan Kaila, Tanja Koponen, Ville Lenkkeri, Tuomo Manninen, Esko Männikkö, Erkka Nissinen, Pink Twins, Marja Pirilä, Seppo Renvall, Elina Saloranta, Pentti Sammallahti, Magnus Scharmanoff ja Juha Suonpää.
Paul Ramadier

Paul Ramadier (17. maaliskuuta 1888 La Rochelle – 14. lokakuuta 1961 Rodez) oli ranskalainen sosialistinen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuonna 1947.
Ramadier valmistui lainopin tohtoriksi Pariisin yliopistosta ja työskenteli Pariisin vetoomustuomioistuimessa. Hänet valittiin 1919 Decazevillen pormestariksi ja vuosina 1928–1940 hän edusti Villefranche-de-Rouerguea Ranskan edustajainkamarissa. Hän oli 1936–1937 yleisten töiden ministeriön alivaltiosihteerinä Léon Blumin hallituksessa ja 1938–1940 työministerinä Camille Chautempsin ja Édouard Daladierin hallituksissa. Toisen maailmansodan aikana Ramadier tuki Ranskan vastarintaliikettä.
Ranskan neljännen tasavallan perustuslaki astui voimaan vuonna 1946 ja Ramadierista tuli ensimmäinen sen aikana nimitetty pääministeri tammikuussa 1947. Hänen hallituksensa oli kokoonpanoltaan keskustavasemmistolainen. Hallitusta vaivasivat sodanjälkeinen elintarvikepula, työväestön levottomuudet, kysymys siirtomaavallan palauttamisesta Indokiinassa sekä varsinkin yhteistyövaikeudet kommunistien ja muiden hallituspuolueiden välillä. Viimeisin ongelma ratkaistiin toukokuussa 1947 siten, että PCF:n ministerit erotettiin hallituksesta. Ramadier erosi lopulta itse saman vuoden marraskuussa.
Ramadier oli vielä valtiovarainministerinä Guy Mollet’n hallituksessa vuonna 1956.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Ranskan puolustusministerit][
[[Luokka:Vuonna 1888 syntyneet]]
[[Luokka:Vuonna 1961 kuolleet]]
Rockne

Rockne oli vuosina 1932–1933 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki. Rockne-autoja valmisti Studebaker Corporation. Rockne oli Studebakerin halvempi ja pienempi automerkki, jonka edeltäjä oli 1927–1930 valmistettu Erskine. Rocknessa oli 6-sylinterinen moottori.
Rockne maksoi yli 600 dollaria, eli se oli edeltäjäänsä Erskineä selvästi halvempi. Yhdysvaltain 1930-luvun alun lama oli kuitenkin vaikeaa aikaa autotehtaille ja 1932 esitelty Ford V8 oli runsaasti myyty kilpailija, halpa ja nopea, sekä Rocknea selvästi parempi auto. Rocknea valmistettiin helmikuusta 1932 pääsiäiseen 1933, jolloin emoyhtiö Studebaker joutui selvitystilaan. Yhtiö selvisi, mutta Rocknen valmistus loppui. Myymättä jääneet Rocknet vietiin osina Norjaan, jossa ne koottiin ja myytiin.
Arsen Mekokišvili

Arsen Mek'ok'išvili (, , 12. huhtikuuta 1912 Georgitsminda, Tbilisin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. maaliskuuta 1972 Moskova, Venäjän SFNT) oli Neuvostoliittoa edustanut vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Raskaimmissa painoluokissa kilpaillut Mek'ok'išvili voitti vapaapainissa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja maailmanmestaruuden Tokiossa 1954.
Mek'ok'išvili kuoli Moskovassa 9. maaliskuuta 1972, 59-vuotiaana, auto-onnettomuudesta aiheutuneisiin vammoihin.
René Pleven

René Pleven (13. tai 15. huhtikuuta 1901 Rennes – 13. tammikuuta 1993 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä kahdesti vuosina 1950–1951 ja 1951–1952. Hänet muistetaan parhaiten niin sanotusta Plevenin suunnitelmasta, jonka tarkoituksena oli luoda Euroopan puolustusyhteisö -niminen ylikansallinen puolustusjärjestelmä Länsi-Euroopalle.
Pleven suoritti lakitieteellisen tutkinnon Pariisin yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen teollisuuden parissa. Toisen maailmansodan aikana hän tuki Ranskan vastarintaliikettä ja toimi Charles de Gaullen johtamassa Vapaan Ranskan hallituksessa valtiovarain-, siirtomaa- ja ulkoasiainkomissaarina. Plevenistä tuli 1944 siirtomaaministeri ja Ranskan vapautumisen jälkeen seuraavana vuonna de Gaullen hallituksen valtiovarainministeri. Pleven toimi 1946–1953 "Union Démocratique et Socialiste de la Résistance" (UDSR, ”vastarinnan demokraattinen ja sosialistinen liitto”) -nimisen puolueen puheenjohtajana. Hän oli myös puolustusministerinä 1949–1950 sekä 1952–1954.
Pleven toimi kahdesti Ranskan pääministerinä, heinäkuusta 1950 helmikuuhun 1951 sekä uudelleen elokuusta 1951 tammikuuhun 1952. Ensimmäisen pääministerikautensa alussa heinäkuussa 1950 hän kutsui koolle Pariisiin kansainvälisen konferenssin laatimaan suunnitelmaa yhteiseurooppalaisesta armeijasta, joka yhdistäisi Länsi-Euroopan maiden ja Naton puolustusjärjestelmät. Kokouksen tuloksena syntyi niin sanottu Plevenin suunnitelma, jossa ehdotettiin Euroopan puolustusyhteisön perustamista. Suunnitelma ei toteutunut, koska Ranskan sosialistit, kommunistit ja gaullistit asettuivat vastustamaan sitä, eikä Ranska lopulta ratifioinut puolustusyhteisön perustamissopimusta. Pleven vaikutti myös Naton toiminnan käynnistämiseen ja ajoi Ranskan siirtomaasotaa Indokiinassa Yhdysvaltain tuella.
Pleven jätti USDR-puolueen vuonna 1958 ja asettui uudelleen tukemaan de Gaullea sekä viidennen tasavallan perustamista. Hän perusti seuraavana vuonna uuden puolueen. Pleven vastusti de Gaullen päätöstä vetää Ranska pois Naton yhteisestä päätöksenteosta vuonna 1966, mutta tuki myöhempiä gaullistihallituksia. Hän toimi vielä Ranskan oikeusministerinä 1969–1973.
Juovavaraani

Juovavaraani ("Varanus salvator") on suuri varaanilaji, joka elää eteläisessä Aasiassa. Juovavaraani on Aasian yleisin varaani. Juovavaraanit elävät vesistöjen lähellä.
Kuvaus.
Useimmat aikuiset yksilöt eivät yleensä ylitä 1,5–2 metrin pituutta, mutta jotkin yksilöt voivat saavuttaa maksimissaan jopa kolmen metrin pituuden. Juovavaraanin pituusennätys mitattiin olevan 321 senttimetriä. Yleensä aikuinen juovavaraani painaa noin 19,5 kiloa. Joidenkin lajin yksilöiden on raportoitu saavuttavan 75–90 kilon painon, vaikka useimmat tällaiset kertomukset ovat vahvistamattomia ja voivat olla epäluotettavia. Juovavaraani on maailman toiseksi painavin lisko. Painavin lisko maailmassa on komodonvaraani.
Ravinto.
Juovavaraanit ovat lihansyöjiä. Niiden tiedetään syövän kalaa, sammakoita, jyrsijöitä, lintuja, rapuja ja käärmeitä. Niiden tiedetään syöneen myös kilpikonnia, nuoria krokotiileja ja krokotiilien munia. Komodonvaraanin tavoin juovavaraanit syövät usein myös raatoja.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2014

Vuoden 2014 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Vantaalla, Suomessa 1.–6. huhtikuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini. Kisapaikkana toimi Tikkurilan jäähalli eli Trio Areena.
Vantaa valittiin kisaisännäksi toukokuussa 2013. Sen kanssa isännyydestä kilpaili bulgarialainen Sofia. Vantaalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa EM-tasolla kansainvälisen painiliiton mittavien sääntöuudistusten jälkeen. Vantaa toimi ensimmäisen kerran EM-järjestäjänä, Suomessa EM-kilpailut järjestettiin kahdeksannen kerran.
Suomen joukkue.
Neljä ensimmäistä Suomen joukkueen painijaa julkaistiin helmikuussa 2014.
Räpsy &amp; Dolly eli Pariisi odottaa

Räpsy &amp; Dolly eli Pariisi odottaa on Matti Ijäksen ohjaama elokuva vuodelta 1990. Se oli Ijäksen toinen teatterielokuvaohjaus "Koomikon" (1983) jälkeen. Välillä hän oli tehnyt neljä kiitettyä televisioelokuvaa. Elokuvan toisena käsikirjoittajana Ijäksen ohella oli Arto Melleri, jolta myös idea on peräisin.
Juoni.
Elokuvan tarina alkaa kun Räpsy (Matti Pellonpää) vapautuu vankilasta. Hänen peräänsä ilmaantuu takaa-ajajia. Lohduttajiksi hän saa naisia, muun muassa entisen tanssijan Dollyn (Raija Paalanen). 
Tuotanto.
Arto Melleri on kuvannut käsikirjoituksen tekoa siten, että hän ja Ijäs työstivät tekstiä vuorotellen: ”Minä teen seuraavan, otan siitä hänen juttunsa pois ja panen omani tilalle. Tätä sanotaan yhteistyöksi, versio version päälle.” Tekijöiden mukaan elokuva on tragikoominen blues.
Raija Paalanen näytteli aikanaan elokuvissa lapsirooleja mutta työskenteli sen jälkeen Hämeenlinnan kaupunginteatterissa. "Räpsy &amp; Dolly" -elokuvan Dollyn rooli oli siten hänen ensimmäinen roolinsa pitkässä elokuvassa.
Arviot.
Aikalaisarvioissa nostettiin Ijäs esille hienojen tv-elokuvien tekijänä, ja jo silloin kiinnitettiin huomiota Ijäksen ja Aki Kaurismäen yhtäläisyyksiin, mutta esimerkiksi Helena Ylänen sanoi, että ”Kaurismäki on – – ihanteellinen yhteiskuntakriitikko ja runoilija. – – Ijäs on marginaali-ihmisistä kiinnostunut humoristi [– – jonka] omin ääni onkin komiikan reunan takaa irvistelevä irvokkuus, tahallinen tyylittömyys ja sen kautta tavoitettu sisäinen kauneus”.
Erään kriitikon arviossa elokuvaa luonnehditaan syrjäytyneitä ihmisiä kuvaavaksi näkemykselliseksi tragikomediaksi. "Helsingin Sanomien" kriitikko Leena Virtanenkin huomauttaa, että vuonna 2013 katsottuna elokuva muistuttaa hyvin paljon Kaurismäen tuotantoa, jonka "Tulitikkutehtaan tyttö" valmistui samana vuonna. ”Ehkä jotakin oli silloin ilmassa, tai ainakin juuri näiden herrojen välillä”, Virtanen pohtii. Pellonpää on kuitenkin hänen mukaansa Ijäksen elokuvassa eloisampi ja reagoivampi kuin Kaurismäen hahmot. Virtanen kiittää elokuvan huolellisia visioita ja hahmoja, vaikka tarina ei aina pidäkään katsojaa otteessaan.
Treasure (Bruno Marsin kappale)

"Treasure" on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruno Marsin kappale. Kappaleen sanoittivat Mars, Philip Lawrence, Ari Levine, ja Phredley Brown. Kappaleen tuottamisesta vastasivat kolme edellistä ihmistä The Smeezingtonsin jäseninä. Kappale julkaistiin 12. kesäkuuta 2013 hänen toisen studioalbumin, Unorthodox Jukeboxin kolmantena singlenä.
Kappalelista.
German CD single
Remix EP
Humanistinen juutalaisuus

Humanistinen juutalaisuus on maallistunut juutalaisuuden suuntaus, joka on korvannut uskonnollisuuden humanismilla. Humanistisessa juutalaisuudessa korostetaan ihmisen tarpeita, empiriaa ja järkiperäisyyttä, ja siinä torjutaan yliluonnollinen. Juutalaista identiteettiä ja juutalaisen kansan säilymistä pidetään kuitenkin arvokkaana. Juutalaisia pidetään kansana, eikä ensisijaisesti uskonnollisena yhteisönä, johon kuulumisen edellytyksenä tulisi olla uskonnollisuus. Humanistijuutalaiset toivottavat juutalaisen kansan pariin tervetulleeksi jokaisen, joka haluaa jakaa juutalaisuuden kokemuksen. He pyrkivät omistautumaan koko ihmiskunnan kehittämiselle sopusoinnussa tieteellisen ja moniarvoisen ajan kanssa.
Humanististen juutalaisten mukaan juutalainen historia on ihmisten kertomus, jonka tarkoitus on ollut vahvistaa juutalaisen kansan uskoa. Liikkeen perustajan Sherwin Winen mukaan perinteinen käsitys juutalaisesta historiasta on väärä. Hänen mukaansa Abrahamia, Iisakia tai Jaakobia ei ole koskaan ollut olemassa, laajamittaista pakoa Egyptistä ei koskaan tapahtunut, eikä Mooses ollut Tooran kokoaja tai heprealaisten johtaja. Humanistijuutalaisten jumalanpalveluksissa ei käytetä sanaa ”Jumala”, ja kuoleman katsotaan olevan lopullinen. Myös perinteisille elämänkaareen liittyville juhlille ja juutalaisille juhlapyhille on annettu uusi humanistinen tulkinta.
Humanistisen juutalaisuuden perusti vuonna 1965 yhdysvaltalainen rabbi Sherwin Wine. Vuonna 1966 Detroitin Birmingham-temppeliin perustettiin humanistisen juutalaisuuden komitea, joka alkoi jaella jumalanpalvelus- ja opetusmateriaalia. Humanistisen juutalaisuuden seura perustettiin Detroitissa vuonna 1969. Enemmistö humanistijuutalaisista kuuluu Kanvainväliseen humanistisen ja maallisen juutalaisuuden liittoon ("International Federation for Secular &amp; Humanistic Judaism").
Atlantis – Milon paluu

Atlantis: Milon paluu () on Disneyn piirroselokuva vuodelta 2003. Se on jatkoa vuonna 2001 ilmestyneelle piirroselokuvalle "Atlantis – Kadonnut kaupunki" ja tuotettiin suoraan videolevitystä varten. Elokuvassa käytettiin eri näyttelijöitä kuin esiosassa.
Juoni.
Atlantiksessa elävät Milo ja Kida ovat saaneet Atlantiksen jälleen kukoistamaan. Mutta kaikki muuttuu eräänä päivänä, kun Milon vanhat ystävät, mm. Preston Withmore, tri. Sweet, Audrey, Myyrä, Vincent, Packard ja Cookie saapuvat Atlantikseen kertomaan pinnalla tapahtuneista uusista uhkista: valtavasta merihirviö Krakenista, intiaani Chakashista ja Odinista ja Ragnarökista.
Wye

Wye () on Ison-Britannian viidenneksi pisin joki. Se virtaa Englannissa ja Walesissa. Monin paikoin maiden välinen rajalinja kulkee jokea pitkin. Wyen kokonaispituus on 210 kilometriä.
Wye-joki alkaa Walesin vuorilta Plynlimon-nimisestä paikasta. Se virtaa muun muassa seuraavien paikkakuntien halki: Rhayader, Builth Wells, Hay-on-Wye, Hereford (ainoa iso kaupunki Wyen varrella), Ross-on-Wye, Symonds Yat, Monmouth ja Tintern. Joki laskee Severnjoen estuaariin Chepstow’n alapuolella.
Wyen sivujokia ovat muun muassa Lugg, Bachawy, Afon Edw, Trothy, Monnow ja Dulas Brook.
Wye-joen alajuoksulla oleva laakso () on tunnettu luonnonkauneudestaan: alueella on useita luonnonsuojelualueita ja virkistysalueita.
Panda, Panda!

Panda, panda! () on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut Isao Takahatan ohjaama ja Hayao Miyazakin käsikirjoittama elokuva.
Jakson 5 alkuaine

Jakson 5 alkuaine on alkuaine, joka sijaitsee "jaksollisen järjestelmän" viidennessä jaksossa. Viides jakso sisältää 18 alkuainetta, alkaen rubidiumista ja päättyen ksenoniin. 
Ominaisuudet.
Viidennen ryhmän alkuaineista ovat metalleja muut paitsi antimoni ja telluuri, jotka ovat puolimetalleja, sekä epämetallit jodi ja ksenon.
Kaikilla muilla viidennen jakson alkuaineilla paitsi teknetiumilla on ainakin yksi vakaa isotooppi, tinalla peräti kymmenen. Luonnossa useimmat viidennen jakson alkuaineet ovat melko harvinaisia. Epävakaata teknetiumia maapallolta ei ole löydetty luonnosta lainkaan, mutta keinotekoisesti sitä on pystytty valmistamaan.
Vain harvoilla tämän jakson alkuaineilla tiedetään olevan biologista merkitystä. Jodi on tärkeä kilpirauhashormonin ainesosana.
Myös molybdeeni on tärkeä hivenaine. Muista tämän jakson alkuaineista varsinkin kadmium ja antimoni ovat hyvin myrkyllisiä.
Viidennen jakson alkuaineista hopea, tina ja antimoni ovat olleet tunnettuja jo esihistoriallisena aikana. Yttrium, zirkonium, molybdeeni ja telluuri löydettiin 1700-luvun lopulla, muut tämän jakson alkuaineet 1800-luvulla paitsi teknetium, jota valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1934.
Luettelo ominaisuuksista.
(*) Poikkeus Madelungin säännöstä
Guy Mollet

Guy Alcide Mollet (31. joulukuuta 1905 Flers, Orne – 3. lokakuuta 1975 Pariisi) oli ranskalainen sosialistinen poliitikko, joka toimi sosialistisen puolueen (SFIO) puoluesihteerinä vuosina 1946–1969 ja Ranskan pääministerinä 1956–1957.
Mollet toimi alun perin lyseon englanninopettajana Arrasissa. Hän liittyi sosialistiseen puolueeseen vuonna 1921, ja hänet valittiin 1939 sosialistien johtaman opettajien ammattiliiton puheenjohtajaksi. Toisessa maailmansodassa hän jäi 1940 saksalaisten sotavangiksi. Vapauduttuaan hän liittyi vuonna 1942 vastarintaliikkeeseen. Sodan jälkeen Mollet valittiin 1945 Arrasin pormestariksi sekä 1946 Ranskan edustajainkamarin jäseneksi Pas-de-Calais'sta. Samana vuonna hänestä tuli puolueen pääsihteeri. Pitkän puoluesihteerikautensa aikana hän vastusti sosialistien liittoutumista kommunistisen puolueen kanssa. Heinäkuusta 1950 heinäkuuhun 1951 hän toimi Euroopan neuvostoon liittyneistä asioista vastanneena ministerinä.
Pierre Mendès-Francen johtaman keskustavasemmiston voitettua vuoden 1956 parlamenttivaalit Mollet kohosi kokoomushallituksen pääministeriksi tammikuussa 1956. Hänen hallituksensa kompastuskiveksi muodostui Ranskan siirtomaassa Algeriassa puhjennut kapina. Hallitus yritti aluksi neuvotella kapinallisten kanssa, mutta neuvottelujen epäonnistuttua hallitus ryhtyi lähettämään ranskalaisia joukkoja kukistamaan kapinaa, joka sitten laajeni sodaksi. Saharan eteläpuolisille Ranskan siirtomaille sen sijaan annettiin osittainen itsehallinto. Ranska osallistui myös Britannian kanssa turhaksi osoittautuneeseen Suezin kanavan miehitykseen marraskuussa 1956, koska Mollet’n hallitus uskoi Egyptin tukevan Algerian kapinallisia. Suezin kriisin aikana Mollet ehdotti salaisissa neuvotteluissa Ranskan ja Britannian välille valtioliittoa sekä myöhemmin Ranskan liittymistä Brittiläiseen kansainyhteisöön, mutta Britannian hallitus torjui molemmat ehdotukset. Tiedot näistä salaisista keskusteluista tulivat julkisuuteen vasta vuonna 2007.
Mollet’n hallituksen aikana tehtiin periaatepäätös Ranskan ydinaseen kehittämisestä sekä allekirjoitettiin Euroopan talousyhteisön ja Euratomin perustamissopimukset. Hallitus pyrki myös toteuttamaan merkittäviä sosiaalisia uudistuksia, joiden kalleutta oikeisto-oppositio arvosteli Suezin kriisin verotettua pahasti Ranskan valtion tuloja. Seurauksena oli hallituksen kaatuminen toukokuussa 1957.
Charles de Gaullen palatessa Ranskan johtoon keväällä 1958 Mollet vaimensi sosialistien vastarinnan tätä kohtaan ja toimi ministerinä de Gaullen hallituksessa kesäkuusta 1958 tammikuuhun 1959, jolloin hän erosi katsottuaan hallituksen talouspolitiikan olleen liian oikeistolaista. Hän toimi sitten Arrasin kaupungin pormestarina. Myöhemmin hän pyrki tekemään puolueestaan maltillisen oppositiovoiman de Gaullen sisäpolitiikalle. Mollet toimi puoluesihteerinä vuoteen 1969. Kansalliskokouksen jäsenenä hän jatkoi kuolemaansa asti.
Arno Carlstedt

Arno Samuli Carlstedt (14. heinäkuuta 1927 Oulu – 19. elokuuta 2013 Hämeenlinna) oli suomalainen musiikkikauppias, elokuvatuottaja ja festivaalijärjestäjä.
Carlstedtilla oli "Levy ja Kasetti" -niminen musiikkikauppa Hämeenlinnassa. Hän toimi tuottajana useissa Mikko Niskasen ja Jörn Donnerin ohjaamissa elokuvissa ja oli myös monissa elokuvissa tuotantopäällikkönä, tuotantosihteerinä tai studiopäällikkönä.
Carlstedt järjesti 1987 Ahvenistolla Suomen ensimmäisen suuren heavy rock -festivaalin Giants of Rock. Festivaali järjestettiin kaikkiaan kuusi kertaa. 1990-luvulla Carlstedt toimi Remu Aaltosen managerina.
Toimittaja Kimmo Miettinen julkaisi 2009 Carlstedtista elämäkertateoksen "Arno Carlstedt: AC - takapirujen kuningas" (Like 2009).
Elokuvia joissa Carlstedt oli tuottajana.
Lähde
Ulla Hamberg

Ulla Margaretha Hamberg (20. lokakuuta 1918 – 22. maaliskuuta 1985) oli suomalainen biokemisti. Hän oli Helsingin yliopiston henkilökohtainen ylimääräinen professori vuodesta 1976. Useat hänen tutkimuksistaan käsittelivät peptidihormoneja ja veren plasmaproteiineja. Hambergin tärkein saavutus liittyi verenpainetta alentavaan eli vasoaktiiviseen bradykiniinipeptidiin. 
Turkulaisen apteekkariperheen tytär Ulla Hamberg opiskeli aluksi farmaseutiksi vuonna 1940 ja toimi tutkimusassistenttina Tukholman Karoliinisessa instituutissa vuosina 1948–1953. Filosofian kandidaatiksi Hamberg valmistui 1952 ja väitteli tohtoriksi 1962. Hän työskenteli sen jälkeen eri tutkimuslaitoksissa São Paulossa Brasiliassa sekä Wisconsinin ja Clevelandin yliopistoissa Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen hän toimi Suomen Akatemian nuorempana tutkijana 1963–1965 sekä vanhempana tutkijana 1966–1967 ja 1968–1976. Hän oli myös biokemian dosenttina Helsingin yliopistossa 1962–1976, vt. professorina Oulun yliopistossa 1965, biokemian apulaisprofessorina Turun yliopistossa 1967–1968 ja lääketieteellisen kemian vt. professorina Helsingin yliopistossa 1967–1968. Hamberg oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1976.
Ghajini

Ghajini voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jackie Marrero

Joseph ”Jackie” Marrero García (s. 4. syyskuuta 1993 San Juan) on puertoricolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Suomen Kakkosen Kultsu FC:tä ja on pelannut myös Puerto Ricon maajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Marreron kasvattajaseura on Academia Quintana. Kaudella 2012 hän pelasi North American Soccer Leaguen Puerto Rico Islandersissa, jonka kanssa hän osallistui myös CONCACAF Champions Leagueen. Hänellä oli Islandersin kanssa sopimus myös kaudesta 2013, mutta seura päätti pitää välivuoden sarjasta.
Alkukauden 2013 Marrero edusti Academia Quintanaa Puerto Ricon Liga Nacionalissa. Elokuusta 2013 alkaen hän on pelannut Suomessa Kultsu FC:ssä. Hän saapui Suomeen joutsenolaislähtöisen maajoukkuetoverinsa Alex Oikkosen mukana. Kultsu FC sijoittui Kolmosen lohkonsa toiseksi ja nousi lopulta täydennysmenettelyn kautta Kakkoseen kaudeksi 2014.
Maajoukkueura.
Marrero oli mukana vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden Pohjois-Amerikan-, Keski-Amerikan- ja Karibian-mestaruuskilpailuihin yltäneessä Puerto Ricon nuorten maajoukkueessa.
Puerto Ricon miesten maajoukkuessa Marrero debytoi vuonna 2011, ja hän on pelannut joukkueessa vuoden 2012 Karibian-mestaruuskilpailuiden ja vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuiden karsinnoissa.
Pierre-Étienne Flandin

Pierre-Étienne Flandin (12. huhtikuuta 1889 Pariisi – 13. kesäkuuta 1958 Saint-Jean-Cap-Ferrat) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1934–1935.
Flandin oli koulutukseltaan lakimies. Hän toimi Ranskan edustajainkamarin jäsenenä 1914–1940 ja oli ministerinä useissa hallituksissa. Marraskuusta 1934 toukokuuhun 1935 hän toimi pääministerinä. Flandin oli ulkoministerinä Saksan toteuttaessa Reininmaan uudelleenmiehityksen maaliskuussa 1936 ja ehdotti tuolloin saksalaisten joukkojen häätämistä alueelta Ranskan väliintulolla. Ranskan hallituksen enemmistö kuitenkin vastusti ehdotusta eivätkä Ranska ja Britannia saaneet luotua yhteistä linjaa Saksan pysäyttämiseksi. Flandin vakuuttui tämän jälkeen siitä, että Ranskan olisi luultavasti pakko hyväksyä Saksan voimistuminen Euroopassa.
Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana Flandin kannatti yhteistoimintaa saksalaisten kanssa, mutta hän edusti kollaboraattoreiden maltillisempaa siipeä. Hän tuli Vichyn hallituksen ulkoministeriksi Pierre Lavalin tilalle, mutta väistyi itse jo helmikuussa 1941 François Darlanin tieltä. Sodan jälkeen Flandin tuomittiin 1946 ylioikeudessa menettämään kansalaisluottamuksensa viideksi vuodeksi, mutta tuomio peruttiin, koska hänen katsottiin auttaneen myös Ranskan vastarintaliikettä.
Drift (Transformers)

Drift on kuvitteellinen hahmo "Transformers"-universumissa. Hän esiintyy lähes kaikissa jatkumoissa Decepticonien puoltelta Autobottien puolelle vaihtaneena robottina.
The Transformers: Drift.
Drift oli päähenkilö vuonna 2010 ilmestyneessä sarjakuvassa '. Hän oli koditon transformeri, jonka Megatron värväsi hänet Decepticoneihin ja antoi hänelle nimen Deadlock. Mutta jonkin ajan kuluttua hän tapasi transformerin nimeltä Wing, joka kuului Valon Kehään (). Deadlock esittäytyi nimellä "Drift" ja meni tämän mukana New Crystal Cityyn tavaten muut Valon Kehän jäsenet. Drift kertoi työskennelleensä Decepticoneille, koska kuvitteli heidät "parhaimmiksi ja voimakkaimmiksi". Drift kääntyy lopullisesti Decepticoneja vastaan, näiden surmattua Wingin. Hän päättää kunnioittaa tämän muistoa liittymällä Autobotteihin ja vapauttamalla kaikki Decepticonien orjat.
Elokuvasarja.
Transformers – Tuhon aikakausi.
Drift on yksi Michael Bayn ohjaamassa "Transformers – Tuhon aikakausi" -elokuvassa esiintyvistä Autoboteista. Oheistuotteiden mukaan Drift on entinen Decepticonien taktikko, mutta itse elokuvassa tästä ei mainita mitään. Hän muistuttaa robottimuodossaan samuraita ja käyttää aseinaan vain kahta suurta miekkaa. Hän pitää haikuista ja kunnioittaa suuresti Optimusta kutsuen tätä senseiksi. Mutta hän ei kuitenkaan pidä Bumblebeestä, koska pitää tätä lapsellisena. Hän ratsastaa Hongkongin taistelun aikana Dinobotti Slugin selässä.
Drift muuntautuu kahdeksi eri ajoneuvoksi: tuntematonta mallia olevaksi helikopteriksi sekä sinimustaksi Bugatti Veyron Grand Sport Vitesse -autoksi.
Hänen äänenään elokuvassa on Ken Watanabe.
Transformers: Viimeinen ritari.
Drift teki paluun elokuvassa "" uutena muuntautumismuotonaan punamusta Mercedes-AMG GT R.
Kasarmitorin sähköasema

Kasarmitorin sähköasema on kaupunginarkkitehti Selim A. Lindqvistin suunnittelema rakennus Helsingin Kaartinkaupungissa Kasarmikadun ja Pienen Roobertinkadun kulmassa Kasarmikatu 30:ssa. Rakennus valmistui vuonna 1909. Kun Helsingin sähkölaitoksella ei enää ollut rakennukselle tarvetta, siinä toimi Helsingin poliisilaitoksen Keskustan poliisipiiri vuosina 1974–2012. Nykyään siinä toimii Hotel Lilla Roberts. Rakennuksessa on yksi Helsingin vanhimmista hisseistä.
Alun perin asemalla muutettiin Suvilahden voimalaitoksen tuottama 5 000 voltin kolmivaiheinen virta tasavirraksi. Helsingin keskustassa viimeiset alueet siirtyivät käyttämään vaihtovirtaa 1940–1950-luvulla.
Hotellina.
Helsingin kaupunki myi talvella 2012–2013 rakennuksen ja vieressä Pienen Roobertinkadun puolella olevan Gunnar Taucherin 1931 suunnitteleman toimistorakennuksen Royal Ravintolat Oy:lle, joka muutti rakennuksen hotelliksi. Hotel Lilla Roberts avattiin 12. elokuuta 2015. Hotellin pääovi ja vastaanotto tulivat Pienen Roobertinkadun puoleiseen rakennukseen.
Punaherttu

Punaherttu ("Cisticola rufus") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punaherttua tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa. Sitä on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruosteherttu

Ruosteherttu ("Cisticola troglodytes") on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruosteherttua tavataan Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Etiopiassa, Keniassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa ja Ugandassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Umbanda

Umbanda on brasilialainen uskonto. Umbanda kehitettiin 1920-luvulla Rio de Janeirossa, ja nykyisin miljoonat köyhät brasilialaiset harjoittavat sitä maan kaupunkien umbandakeskuksissa. Virallisesti umbandan harjoittajia on noin 400 000, mutta moni harjoittaa uskontoaan syrjinnän ja vainojen pelossa salassa.
Umbandan perusti kardecilaisuutta kannattanut Zélio de Moraes 1920-luvun alussa sairautensa aikana saamiensa ilmestyksien pohjalta. Alkuperäisessä umbandassa oli piirteitä Brasilian kardecilaisuudesta, roomalaiskatolisuudesta ja afrobrasilialaisista perinteistä kuten candomblésta ja Xangosta. Uskonnon tuli keskittyä kahdenlaisten henkien palvontaan ja lepyttämiseen: Brasilian alkuperäisheimojen vainajien henkiin ("caboclos") ja kuolleiden afrobrasilialaisten orjien henkiin ("pretos velhos"). Nykyisin seuraajat omaksuvat uskontoon piirteitä myös muun muassa Intian uskonnoista ja itämaisesta mystiikasta.
Umbandassa uskotaan ylimpään luojaan, jonka hallitsemalla ylimmällä henkisellä tasolla asuu vähäisempiä jumalia, joista useimmat ovat afrikkalaisia jumalia ja katolisia pyhimyksiä; näitä jumalia ovat muun muassa "caboclos" ja "pretos velhos". Ylin taso jakaantuu seitsemään läpäisevään linjaan ja jokainen niistä seitsemään alaosastoon. Toiseksi ylin taso on Maan ja sen ihmisten taso. Alimman maailman asukkaat käyvät ihmisten maailmassa aiheuttamassa harmeja ja onnettomuuksia. Hyvät henget ottavat henkihyökkäyksistä ja muista aiheutuvista ongelmista kärsiviin ihmisiin yhteyttä meedion kautta ja pyrkivät ihmisiä neuvomalla nousemaan omassa henkihierarkiassaan. Neuvot vaihtelevat rituaalien suorittamisesta tietyn lääkärin tapaamiseen.
Ritinäherttu

Ritinäherttu ("Cisticola fulvicapilla") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ritinäherttua tavataan laajalla alueella Afrikan eteläosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Romulus ja Remus (elokuva)

Romulus ja Remus (, ) on vuonna 1961 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Historia-aiheista peplumia edustavan filmin on ohjannut Sergio Corbucci. Sen pääosia esittävät yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves ja Tarzan-elokuvistaan tunnettu Gordon Scott.
Juoni.
Elokuva pohjautuu Rooman perustajista Romuluksesta ja Remuksesta kertovaan legendaan. Amuliuksen surmaaman Alba Longan kuninkaan tytär Rea Silvia synnyttää kaksoset, jotka hän jättää virran vietäviksi. Susiemo ruokkii pojat ja paimen Faustulus kasvattaa heidät aikuisiksi. Romulus kaappaa ryöstöretkellään sabiinikuningas Titus Tatiuksen tyttären Julian. Tatiuksen jahtaamat Romulus ja Remus lähtevät johtamaan kansaa seitsemän kukkulan ympäröimään laaksoon, mutta riitaantuvat ja eroavat matkalla. Romuluksen joukko löytää perille, kun taas Remuksen väki menehtyy tulivuorenpurkauksessa. Sabiinit hyökkäävät Romuluksen leiriin, mutta kärsivät tappion ja solmivat Julian aloitteesta rauhan. Paikalle saapuva Remus haastaa Romuluksen kaksintaisteluun ja saa surmansa.
Tuotanto ja vastaanotto.
Westerniä muistuttava "Romulus ja Remus" on tavanomaista huolellisemmin toteutettu peplum-elokuva ja se oli Italiassa myös suuri kaupallinen menestys. Sen ansioita ovat Enzo Barbonin näyttävä laajakangaskuvaus, Piero Piccionin voimakas musiikki, Saverio D’Eugenion autenttisilta vaikuttavat lavasteet, Corbuccin ohjaamat jännittävät toimintakohtaukset sekä Reevesin, Scottin ja Lisin ulkoisesti vakuuttava pääosakolmikko. Aiheeseensa vakavasti suhtautuvassa elokuvassa on myös kiinnostavia sisällöllisiä aineksia: Romulus on sankarinakin haavoittuvainen, Julia esiintyy hänen rinnallaan itsenäisenä ja tasa-arvoisena, kun taas vallasta juopuva Remus edustaa autoritarismia, joka saa ansaitsemansa kohtalon.
DVD-julkaisut.
"Romulus ja Remus" on saatavilla saksalaisen Koch Median hyvälaatuisena DVD-julkaisuna, joka sisältää myös englanninkielisen ääniraidan.
Riukupyrstöherttu

Riukupyrstöherttu ("Cisticola angusticauda") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Riukupyrstöherttua tavataan Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Ruandassa, Tansaniassa, Ugandassa ja Tansaniassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ilmuksenvuoren kalliomaalaus

Ilmuksenvuoren kalliomaalaus sijaitsee Kivijärvellä Suursaaressa Lemillä Etelä-Karjalassa. Tämä pieni kalliomaalaus lienee kivikautinen ja sen löysivät ilmeisesti Jussi-Pekka Taavitsainen ja Veikko Suonio 1980-luvulla.
Kallio ja sen sijainti.
Kivijärvessä Ramaselällä olevan Suursaaren länsipäässä on lähes poikki kuroutuva pyöreä niemi, jonka muodostaa Ilmuksenvuori. Korkeamman veden aikana niemi on todennäköisesti ollut oma saari. Vuoren länsireunalla kohoaa vedestä suuri ja vaikuttava kallio. Se on jääkauden kuluttama ja rikkoma. Syvät halkeamat kulkevat kallion läpi ja siitä on irronnut suuria paasia. Kallio on rapakiveä.
Antropomorfinen muoto.
Kalliossa on useita kohtia, jotka muistuttavat ihmiskasvoja. Tällaisia kallioita kutsutaan antropomorfisiksi ja niitä on antropologien mukaan saatettu käyttää henkimaailman palviontaan seitakivien tapaan. Itse asiassa kohteen pohjoispuolella on kivi, jota epäillään seidaksi.
Maalaus.
Maalaus sijaitsee kallion oikeassa reunassa sen juurella olevassa suuressa kivipaadessa ja maalaus aukeaa länsilounaaseen. Maalaus on kulunut ja jäkälien peittämiä. Maalauksen kuviot ovat vaikeita hahmottaa. Vasemmalla on mahdollisesti hirvieläin, joka katsoo oikealle. Sen alla olevasta ihmishahmosta erottuu vain yläosa. Ihmisen kädet kohoavat ylöspäin. Epäväarma havainto on kämmenen painalluksesta.
Kaitapyrstöherttu

Kaitapyrstöherttu ("Cisticola melanurus") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kaitapyrstöherttua tavataan Angolassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Laji on suhteellisen yleinen. Se tunnetaan huonosti ja on uhanalaisuusluokituksessa luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fjodor Aleksejev

Fjodor Jakovlevitš Aleksejev (; noin 1753–1755 Pietari – 23. marraskuuta 1824 Pietari) oli varhainen venäläinen maisemamaalari. Aleksejev osaltaan vaikutti siihen, että maisemamaalauksesta tuli itsenäinen oppiaine Pietarin taideakatemiassa.
Aleksejev opiskeli Pietarin taideakatemiassa 1766–1773 ja siirtyi sitten vuosiksi 1773–1777 Venetsiaan suorittamaan jatko-opintoja teatterilavastuksessa ja koristemaalauksessa. Hän oppi käyttämään työskentelyssään 1700-luvun tavanomaisia tekniikoita, kuten camera obscuraa, ja hänen töissään on vaikutteita venetsialaisten Antonio Canaletton ja Bernardo Bellotton ideoista muun muassa valon, tunnelman ja ilman kuvaamisesta. 
Opintojensa jälkeen Aleksejev asui vuosina 1810–1811 Moskovassa ja kuvasi kaupunkia teoksissaan. Hän tallensi näkymiä Moskovasta maisematöissään ennen Napoleonin hyökkäystä kaupunkiin, ja siksi hänen töitään on käytetty myös historiallisina dokumentteina.
Suunnattu jana

Suunnattu jana on geometriassa janan laajennus, jossa sen pituuteen liitetty mitta voi olla myös negatiivinen. Jos merkitsemme janaa sen päätepisteiden avulla formula_1, tarkoittaa se samaa janaa kuin merkintä formula_2. Suunnatut janat formula_3 ja formula_4 ovat toistensa vastajanoja siinä mielessä, että näiden pituudet ovat toistensa vastalukuja. Silloin voidaan merkitä formula_5, tai yksinkertaisemmin ilman itseisarvoja, formula_6.
Myös vektoreilla on ominaisuudet pituus ja suunta. Vektorin käsitettä sovelletaan on kuitenkin laajemmin esimerkiksi fysiikassa lukuisten suuntaa ja määrää ilmaisevien suureiden käittelyssä kuten nopeus, kiihtyvyys ja voima. Nimitystä "suunnattu jana" käytetään geometriassa, jolloin ero suuntaamattomaan janaan on pienempi. Käytännössä käsitteet ovat matemaattisesti identtiset.
Seuraukset.
Koska suunnatuilla janat saavat myös negatiivisia arvoja, saattaa janojen yhteenlaskussa tulla tulokseksi nolla tai jopa negatiivinen tulos. Esimerkiksi jos kolme peräkkäistä pistettä formula_7 ja formula_8 ovat kollineaarisia, saadaan
formula_9
Jana formula_10 on yhtäpitkä kuin kaksi muuta yhteensä, mutta sen suunta on vastakkainen.
Philip DeSimone

Philip DeSimone (s. 19. maaliskuuta 1987 East Amherst, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Graz 99ersissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
USHL-joukkue Sioux City Musketeers varasi DeSimonen 21. pelaajana vuonna 2004. Hänen USHL:n tulokaskautensa 2004–2005 toi runkosarjassa vain yhdeksän tehopistettä, mutta toisella kaudellaan 2005–2006 DeSimone voitti Musketeersin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 15+38=53. Hän ylsi samaan myös kaudella 2006–2007 tehoilla 26+47=73 ja myös voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin kevään 2007 pudotuspeleissä tehoilla 6+6=12 sekä sisäisen tehopörssin lukemalla +4. DeSimone voitti koko USHL:n runkosarjan syöttöpörssin, sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Des Moines Buccaneersin Richard Purslow sekä jakoi maalipörssin kymmenennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Hänet palkittiin koko sarjan vuoden pelaajana, vuoden hyökkääjänä ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. 
NHL-joukkue Washington Capitals varasi DeSimonen kolmannella kierroksella 84. pelaajana kesällä . Hän kävi vuodet 2007–2011 New Hampshiren yliopistoa. DeSimone voitti kaudella 2009–2010 joukkueensa mukana Hockey Eastin runkosarjan ja hänet valittiin sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2010–2011 DeSimone oli UNH:n kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+31=41, joilla hän sijoittui Hockey Eastin pistepörssissä kahdeksanneksi.
Kaudeksi 2011–2012 DeSimone siirtyi vuoden mittaisella AHL-sopimuksella Hamilton Bulldogsiin, jossa tulokaskausi toi 76 runkosarjaottelussa tehot 14+19=33, joilla hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies. Kaudella 2012–2013 DeSimone jatkoi AHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Albany Devilsin riveissä. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua sarjatasoa alempana ECHL:n Trenton Titansissa. DeSimone teki niissä tehot 3+2=5 ja hänet valittiin ECHL:n viikon pelaajaksi 17.–23. joulukuuta väliseltä ajalta.
Elokuussa 2013 DeSimone siirtyi kuukauden mittaiselle try-outille SM-liigajoukkue Jokereihin. Hänen koeaikansa ei lopulta tuottanut jatkosopimusta ja DeSimone sai lähteä joukkueesta lokakuussa. Samassa kuussa hän löysi uuden seuran, kun DeSimone teki loppukauden 2013–2014 kattavan sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavan Södertälje SK:n kanssa. Helmikuussa 2014 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan IF Björklöveniin, jossa DeSimone ehti pelata ainoastaan Kvalserien-otteluita. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanon riveihin. DeSimone oli neljällä syöttöpisteellään joukkueen paras syöttäjä Mestarien liigassa.
DeSimone siirtyi kaudeksi 2015–2016 jatkamaan EBEL-uraansa EC Graz 99ersin paitaan.
Muuta.
DeSimonen pikkuveli Nick pelaa Union Collegen yliopistojoukkueessa.
Sokotranherttu

Sokotranherttu ("Cisticola haesitatus") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sokotranherttua tavataan kotoperäisenä Sokotran saarella. Sen kannaksi arvioidaan 9 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Lajin levinneisyysalue on pieni, ja vaikka se ei olekaan vähenemässä, sitä voi tulevaisuudessa uhata elinympäristöjen tuhoutuminen. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Madagaskarinherttu

Madagaskarinherttu ("Cisticola cherina") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Madagaskarinherttua tavataan Madagaskarilla ja Seychelleillä. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.