tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Äärettömyys

Ääretön on kaikkea laskettavissa tai mitattavissa olevaa suurempi. Käsitteellä on matematiikassa, filosofiassa ja teologiassa hiukan eri merkityksiä, joille yhteistä on ajatus jonkinlaisesta "rajattomuudesta" tai "päättymättömyydestä".
Suomen kielen sana "ääretön" on johdettu sanasta "ääri" ('raja') ja tarkoittaa siten sananmukaisesti rajatonta. Matematiikassa sanojen "ääretön" ja "rajaton" merkitykset ovat kuitenkin eriytyneet.
Analyysin ääretön.
Analyysissä äärettömällä voidaan tarkoittaa lukua, joka on kaikkia reaalilukuja suurempi. Sitä merkitään symbolilla ∞. Tämä luku ei siis kuulu reaalilukujen joukkoon. Voidaan määritellä laajennettu reaalilukujoukko, johon kuuluvat reaaliluvut, positiivinen ääretön ∞ ja negatiivinen ääretön −∞. Tässä laajennetussa joukossa eivät kuitenkaan päde kaikki reaalilukujen tavalliset laskusäännöt.
Tavallisessa reaalilukujen joukossa voidaan sanoa, että jollakin funktiolla on ääretön raja-arvo pisteessä "x", jos funktion arvo "kasvaa rajatta" pistettä "x" lähestyttäessä.
Kompleksianalyysissä käytetään laajennettua kompleksitasoa, jossa kompleksilukujen joukkoon on lisätty yksi ääretön ∞.
Joukko-opillinen ääretön.
Joukkoa kutsutaan äärettömäksi, jos se sisältää rajattoman määrän eri alkioita. Vastakohtana on äärellinen joukko, jonka alkioiden määrä on jokin kokonaisluku. Esimerkkejä äärettömistä joukoista ovat luonnollisten lukujen muodostama joukko N ja reaalilukujen joukko R.
Äärettömät ja äärelliset joukot voidaan erottaa käyttäen mahtavuuden käsitettä. Kaksi joukkoa ovat "yhtä mahtavat", jos niiden alkiot voidaan järjestää pareittain toisiaan vastaaviksi bijektiolla. Esimerkiksi joukot {1,2,3} ja {2,5,3} ovat yhtä mahtavat, koska niiden alkioiden välille voidaan määritellä vastaavuus: 1→2, 2→5 ja 3→3. Joukko on ääretön, jos se on yhtä mahtava jonkin aidon osajoukkonsa kanssa. Muuten se on äärellinen.
Esimerkiksi luonnollisten lukujen joukko {0,1,2,3...} on tämän määritelmän mukaan ääretön, koska se on yhtä mahtava aidon osajoukkonsa parilliset luonnolliset luvut {0,2,4,6...} kanssa. Niiden alkiot voidaan asettaa toisiaan pareittain vastaaviksi: 0→0, 1→2, 2→4, 3→6 jne.
Kaikki äärettömät joukotkaan eivät ole yhtä mahtavia, vaan niiden mahtavuuksia voidaan vertailla. Ehkä hiukan yllättäen rationaalilukujen joukko on yhtä mahtava kuin luonnollisten lukujen joukko. Sen sijaan reaalilukujen joukko on niitä mahtavampi; sen alkioita ei voi asettaa pareittain luonnollisten lukujen kanssa, vaan reaalilukuja jää väistämättä "yli". Tämä voidaan todistaa Cantorin diagonaaliargumentilla.
Joukot, jotka ovat yhtä mahtavia luonnollisten lukujen joukon kanssa, ovat numeroituvasti äärettömiä. Sitä mahtavammat ovat ylinumeroituvia. Niitäkin on erikokoisia: esimerkiksi minkä tahansa joukon "X" potenssijoukko on joukkoa "X" mahtavampi.
Muuta.
Ääretön määrä objekteja ei välttämättä vaadi ääretöntä tilaa. Janalla on esimerkiksi ääretön määrä pisteitä, mutta itse jana on äärellisen pituinen. Voidaan myös muodostaa käyrä, jonka ala on äärellinen, mutta pituus ääretön. Tällainen käyrä on esimerkiksi Kochin käyrä.
Lifebook

Lifebook on Fujitsun brändi, joka sisältää eri kokoisia kannettavia tietokoneita yrityskäyttöön ja kotikäyttöön. Fujitsun Lifebook-kannettavat valmistetaan Japanissa ja Saksassa. 
Useissa Lifebook-malleissa on Fujitsun modulaarinen laitepaikka, johon voi laittaa optisen aseman, toisen akun tai toisen kiintolevyn.
Video

Video tarkoittaa elektronista mediaa liikkuva kuvan ja äänen tallentamiseen, kopioimiseen, toistamiseen, lähettämiseen ja näyttämiseen. Videoteknologia on kehitetty pääasiassa televisiota varten. Videokuvaa käytetään myös teollisuudessa, tieteellisissä kohteissa, tehtaissa ja turvallisuuskäytössä (valvontakamerat). Muut videon käyttömuodot pohjautuvat yleensä television videoformaattiin.
Sana video tulee latinasta, jossa se tarkoittaa ’(minä) näen’.
Termiä "video" on käytetty myös synonyyminä videokasetille, videonauhurille tai esitykselle (esimerkiksi musiikkivideolle tai kotivideolle).
Centrino

Centrino (myös Centrino Mobile Technology) on Intelin brändi, jolla markkinoidaan vaihtuvaa kannettavien tietokoneiden suoritin-, piirisarja- ja WLAN-yhdistelmää. Tällä hetkellä yhdistelmään kuuluu Intel Core 2 Duo -suoritin, Intel 965 -piirisarja ja Intel PRO/Wireless 3945 -verkkoyhteys.
Kaksiytimisten kannettavien yhteydessä Intel käyttää Centrino Duo -tuotemerkkiä. Santa Rosa -alustaa käyttäviä kannettavia kutsutaan nimellä Centrino Pro. Montevina-alustaa käyttäviä kutsutaan nimellä Centrino 2.
Intel on kertonut sijoittaneensa 300 miljoonaa dollaria Centrinon markkinointiin.
Julkaisuhistoria.
Carmel.
Ensimmäisen sukupolven Centrino-alusta Carmel julkaistiin vuonna 2003.
Sonoma.
Intel julkaisi toisen sukupolven Centrino-alustan — koodinimeltään Sonoma — tammikuussa 2005. 
Sonoma tuki monia aikansa uusia tekniikoita kuten DDR2-keskusmuistia, PCI Express -väylää, Intel HDA -ääntä ja SATA-liitäntää. Heikkoutena oli nopeasta suorittimesta johtuva lämmöntuotto. Sonoma-tietokoneissa saavutettiin yleensä 3,5 - 4,5 tunnin akkukesto.
Napa.
Kolmannen sukupolven alusta Napa julkaistiin Consumer Electronics Show'ssa tammikuussa 2006. Alusta tuki aluksi Intel Core Duo -prosessoreita, mutta päivittyi myöhemmin, saman vuoden heinäkuussa tukemaan myös Intel Core 2 Duo -suorittimia.
Santa Rosa.
Santa Rosa -alusta julkaistiin vuonna 2007.
Santa Rosa tukee Intelin dynaamista ylikellotusta, joka kykenee sammuttamaan käyttämättömän ytimen ja toisaalta ylikellottamaan kuormitettavaa ydintä. HSDPA:ta ja WiMaXia oli suunniteltu kuuluviksi Santa Rosaan, mutta niiden julkaisu lykkääntyi seuraavan sukupolven alustalle.
Montevina.
Montevina-koodinimeä käytetään viidennen sukupolven Centrino-alustasta, joka julkaistiin vuonna 2008. Montevina tukee 45 nanometrin prosessilla valmistettavia suorittimia.
Menlow.
Maaliskuussa 2008 Intel julkaisi Menlow-koodinimisen Atom-suorittimen. Menlow on uuden sukupolven edistyksellinen virransäästösuoritin, joka on suunniteltu kevyisiin Internet-kannettaviin.
Calpella.
Koodinimi Calpella viittaa kuudennen sukupolven Centrino-alustaan, joka julkaistiin 2009. Calpellan on tarkoitus kilpailla AMD:n Fusion -alustan kanssa. Calpella tukee Nehalem-suorittimia.
Luettelo kirjaimista

Tämä on luettelo kirjaimista.
Latinalaiset kirjaimet.
A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z
Johdettuja kirjaimia: Å Ä Ã Á À Â Ǎ Ă Ą Ā Ⱥ Ą̊ Ǟ Æ Ɑ Ə Ɓ Ç Č Ć Ċ Ƈ Ȼ Ḑ Ď Ð Ɖ Đ Ḍ Ḓ Ɗ ǅ É È Ê Ě Ę Ë Ē Ė Ẹ Ẽ Ė̄ Ɛ Ƒ Ǧ Ğ Ĝ Ģ Ġ G̃ Ǥ Ɠ Ɣ Ħ Ḥ Ï Í Ì İ Î Ī Ĩ Į Ị Ɩ IJ Ķ Ǩ Ḱ Ƙ Κʻ Ł Ļ Ĺ Ľ Ḽ Ḷ Ḻ Ƚ Ñ Ń Ņ Ň Ṋ Ṅ Ṉ Ɲ Ŋ Ö Ō Ȯ Ó Ò Ô Ő Õ Ǫ Ơ Ọ Ɵ Ȱ Ȭ Œ Ø Ɔ Ʊ Ř Ŗ Ŕ Ɍ Ṟ Š Ś Ş Ș Ṣ ß Ť Ţ Ț Ṱ Ŧ Ⱦ Ṯ Ƭ Þ Ü Ú Ù Û Ů Ű Ū Ũ Ų Ư Ụ Ứ Ʋ Ʌ Ŵ Ẅ W̲ Ⱳ X̂ X̲ Ý Ỳ Ÿ Ỹ Ỵ Y̨ Ƴ Ž Ż Ź Ʒ Ǯ ʔ Ƿ
Kyrilliset kirjaimet.
Tavallisimmat kirjaimet:
А Б В Г Ґ Д Ђ Ѓ Е Ё Є Ж З З́ Ѕ И І Ї Й К Л Љ М Н Њ О П Р С Т Ћ Ќ У Ў Ф Х Ц Ч Џ Ш Щ С́ Ъ Ы Ь Э Ю Я
Muita kirjaimia:
Ӑ А̄ А̊ А̃ Ӓ Ӓ̄ Ә Ә́ Ә̃ Ӛ Ӕ Ғ Г̧ Г̑ Г̄ Ҕ Ӻ Ӷ Ԁ Ԃ Ꚃ Ꚁ Ꚉ Ԫ Ԭ Ӗ Е̄ Е̃ Ё̄ Є̈ Ӂ Җ Ꚅ Ӝ Ԅ Ҙ Ӟ Ԑ Ԑ̈ Ӡ Ԇ Ӣ И̃ Ҋ Ӥ Ј Қ Ӄ Ҡ Ҟ Ҝ Ԟ Ԛ Ӆ Ԯ Ԓ Ԡ Ԉ Ԕ Ӎ Ӊ Ң Ԩ Ӈ Ҥ Ԣ Ԋ О̆ О̃ О̄ Ӧ Ө Ө̄ Ӫ Ҩ Ԥ Ҧ Р̌ Ҏ Ԗ Ҫ Ԍ Ꚑ Ҭ Ꚋ Ꚍ Ԏ У̃ Ӯ Ӱ Ӱ́ Ӳ Ү Ү́ Ұ Х̑ Ҳ Ӽ Ӿ Һ Ԧ Ꚕ Ҵ Ꚏ Ҷ Ӵ Ӌ Ҹ Ꚓ Ꚗ Ꚇ Ҽ Ҿ Ы̆ Ы̄ Ӹ Ҍ Э̆ Э̄ Э̇ Ӭ Ӭ́ Ӭ̄ Ю̆ Ю̈ Ю̈́ Ю̄ Я̆ Я̄ Я̈ Ԙ Ԝ Ӏ
Muinaiset kirjaimet:
Ꙁ Ꙃ Ꙅ Ꙇ Ꙉ Ҁ Ѻ ОУ Ꙋ Ѡ Ѽ Ꙍ Ѿ Ꙏ Ѣ Ꙑ Ꙓ Ꙕ Ꙗ Ѥ Ѧ Ꙙ Ѫ Ꙛ Ѩ Ꙝ Ѭ Ѯ Ѱ Ѳ Ѵ Ѷ Ꙟ Ꙡ Ꙣ Ꙥ Ꙧ Ꙩ Ꙫ Ꙭ ꙮ Ꚙ Ꚛ
Kreikkalaiset kirjaimet.
Α Β Γ Δ Ε Ζ Η Θ Ι Κ Λ Μ Ν Ξ Ο Π Ρ Σ Τ Υ Φ Χ Ψ Ω
Pois käytöstä jääneitä kirjaimia:
Ϝ Ϛ Ͱ Ϻ Ϸ Ϙ Ϡ
Koptilaiset kirjaimet.
Ⲁ Ⲃ Ⲅ Ⲇ Ⲉ Ⲋ Ⲍ Ⲏ Ⲑ Ⲓ Ⲕ Ⲗ Ⲙ Ⲛ Ⲝ Ⲟ Ⲡ Ⲣ Ⲥ Ⲧ Ⲩ Ⲫ Ⲭ Ⲯ Ⲱ Ϣ Ϥ Ϧ (Ⳉ) Ϩ Ϫ Ϭ Ϯ Ⳁ
Georgialaiset kirjaimet.
ა ბ გ დ ე ვ ზ თ ი კ ლ მ ნ ო პ ჟ რ ს ტ უ ფ ქ ღ ყ შ ჩ ც ძ წ ჭ ხ ჯ ჰ
Muita kirjaimia:
ჱ ჲ ჳ ჴ ჵ ჶ ჷ ჸ ჹ ჺ
Arabialaiset kirjaimet.
ا ب ت ث ج ح خ د ذ ر ز س ش ص ض ط ظ ع غ ف ف ك ل م ن ه و ي 
Johdettuja kirjaimia:
پ ڀ ٹ ٺ ټ ٽ ٿ ځ ڃ څ چ ڇ ڄ چڈ ډ ڊ ڍ ڌ ڏ ڑ ړ ږ ڙ ژ ښ ڦ ک ڪ ګ گ ڳ ڻ ڼ ې ی ۍ ﺉ ڱ
Heprealaiset kirjaimet.
א ב ג ד ה ו ז ח ט י כ ל מ נ ס ע פ צ ק ר ש ת
Korealaiset kirjaimet (jamo).
Katso hangul.
Japanilaiset kirjaimet.
Katso hiragana, katakana ja kanji.
Fredrik I (Ruotsi)

Fredrik I (17. huhtikuuta 1676 – 25. maaliskuuta 1751) oli Ruotsin kuningas vuodesta 1720 vuoteen 1751.
Hän syntyi Hessen-Kasselin kreivin kolmantena poikana, mutta nousi veljiensä kuoltua isänsä seuraajaksi. Hän oli vahva, kielitaitoinen ja seurallinen. Hän osallistui Espanjan kruununperimyssotaan, ja jäi sen aikana leskeksi. 
Sodan jälkeen hän meni naimisiin Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n sisaren Ulrika Eleonoran kanssa. 
Fredrik nousi kuninkaaksi kaksi vuotta lankonsa kuoleman jälkeen, ja osa historioitsijoista katsookin, että Kaarlen kuoleman takana oli Fredrikin järjestämä salaliitto. Fredrikin elinaikana huhuttiin, että ainakin tämän uskottu mies André Sicre oli sekaantunut murhaan. 
Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 Ruotsi menetti Liivinmaan, Viron sekä Viipurin ja Käkisalmen läänit. Uudenkaupungin rauhan myötä Fredrik menetti suuren osan suosiostaan, josta hän nautti tullessaan kuninkaaksi, mikä johti lopulta kuninkaan vallan merkittävään rajoittamiseen.
Vuonna 1723 Vehkalahden kaupunki nimettiin Fredrik I:n mukaan Fredrikshamniksi eli suomalaisittain Haminaksi.
Fredrikin ja Ulrika Eleonooran avioliitto oli lapseton.
Vuonna 1743 Ruotsi ja Venäjä solmivat Turun rauhansopimuksen, jossa oli yhtenä ehtona, että kruununperijäksi tulee saksalainen prinssi Aadolf Fredrik, jonka arveltiin olevan Venäjälle myötämielinen. Ruotsissa tanskalainen prinssi, tuleva kuningas Fredrik V nautti suurempaa suosiota.
Punasiirtymä

Punasiirtymä on Doppler-ilmiö, jossa valon aallonpituus kasvaa, eli siirtyy kohti spektrin punaista päätä.
Punasiirtymä voi johtua siitä, että valoa säteilevä kohde, kuten taivaankappale, loittonee havainnoijasta. Toinen mahdollisuus on se, että avaruus on kaukaisen galaksin valon matkaan lähdön jälkeen laajentunut ja kasvattanut valon aallonpituutta. Kolmas mahdollisuus on, että hyvin tiheän kohteen, kuten mustan aukon, säteily on menettänyt energiaa matkatessaan ylös vetovoimakentässä, jolloin sen aallonpituus on pidentynyt.
Punasiirtymän rinnakkaisilmiö on "sinisiirtymä". Siinä aallonpituus siirtyy kohti spektrin sinistä päätä, koska kohde lähestyy havainnoijaa.
Taivaankappaleen punasiirtymää ei nähdä pelkästään sen väristä, koska kappale voi olla muutenkin tavallista punertavampi, eikä tiedetä, minkä värinen se olisi ilman loittonemista. Minkä tahansa valonlähteen punasiirtymä havaitaan sen sijaan valonlähteen spektriviivasta. Jos tiettyjen alkuaineiden spektriviivaan jättämät tunnusomaiset viivaryhmät ovat kaikki lähempänä punaista kuin pitäisi, tiedetään, että kyseessä on juuri punasiirtymä.
Tähden tai galaksin punasiirtymästä voidaan päätellä sen liike Maahan nähden. Punasiirtymästä voidaan myös laskea kaukaisen galaksin etäisyys Maasta: suuri punasiirtymä viittaa suureen etäisyyteen ja pieni punasiirtymä pieneen etäisyyteen. Tämä on mahdollista, koska maailmankaikkeuden laajetessa kaikki etäiset galaksit loittonevat omasta galaksistamme nopeudella, joka riippuu suoraan niiden nykyisestä etäisyydestä meihin. Tämän havaitsi vuonna 1929 tähtitieteilijä Edwin Hubble, ja säännönmukaisuus on vahvistanut maailmankaikkeuden laajenemisen. Galaksin etäisyys meistä lasketaan Hubblen–Lemaitren lain avulla.
Punasiirtymä paljastaa lisäksi sen, milloin valo lähti matkalleen galaksista kohti Maata. Näin punasiirtymällä voidaan viitata maailmankaikkeuden aikaisempiin vaiheisiin. Punasiirtymä 0 viittaa nykyiseen ja paikalliseen maailmankaikkeuteen, ja punasiirtymä 6 viittaa maailmankaikkeuteen vain yhden miljardin vuoden ikäisenä. Kaiken alussa punasiirtymä olisi ääretön. Äärimmäisen punasiirtynyt valo voi muuttua radiosignaaliksi.
Pakonopeus

Pakonopeus (ve) on nopeus, jonka kappale tarvitsee alkuvauhdikseen poistuakseen toisen kappaleen painovoimakentästä, jos kappaleeseen ei vaikuta painovoiman lisäksi muita voimia (esimerkiksi kitkaa tai työntövoimaa). Jos kappale lähtee liikkumaan poispäin toisesta kappaleesta avaruudessa, kappaleiden välinen gravitaatiovoima hidastaa sen liikettä ja mahdollisesti lopulta pysäyttää sen ja kääntää sen takaisin päin.
Kuitenkin gravitaatiovoima heikkenee nopeasti etäisyyden kasvaessa ja jos kappale lähtee liikkeelle tarpeeksi suurella nopeudella, gravitaatiovoima heikkenee niin nopeasti, ettei se koskaan pysty kokonaan pysäyttämään pakenevaa kappaletta. Pakonopeus tarkoittaa pienintä sellaista nopeutta, jolla lähtevän kappaleen nopeus on sen äärettömän kauas kuljettua yhä suurempi tai yhtä suuri kuin nolla, eli gravitaatio ei ikinä pysty täysin pysäyttämään sitä.
Pakonopeus ei riipu pakenevan kappaleen massasta. Pakonopeus Maan pinnalta on 11,2 km/s. 
Maan suurehko pakonopeus estää sen ilmakehää poistumasta sen pinnan lähistöltä. On helpompaa laukaista satelliitti Maata kiertämään kuin ampua luotain kokonaan pois Maan painovoimakentästä, sillä Maan kiertoradalle vaadittava nopeus on vain noin 8,2 km/s.
Pakonopeuden kaava.
Yksinkertaisessa kahden kappaleen tapauksessa pakonopeus formula_1 voidaan laskea seuraavasti:
formula_2
missä
Yleensä lasketaan pienen kappaleen pakonopeus jonkin planeetan tai muun suuren kappaleen pinnalta, jolloin "r" = suuren kappaleen säde (pakenevan kappaleen koko on merkityksettömän pieni siihen verrattuna).
Kosmiset nopeudet.
Pakonopeutta Maan pinnalta kutsutaan myös toiseksi kosmiseksi nopeudeksi. 
Muita pakonopeuksia.
Mustat aukot.
Musta aukko on kappale, jonka pinnalta pakonopeus on niin suuri, että se ylittää valonnopeuden. Siten edes valo ei pääse pois kappaleen pinnalta. Mustien aukkojen olemassaolosta esitettiin teoria jo 1700-luvulla, jolloin pakonopeus osattiin jo laskea ja tiedettiin, että valonnopeus on äärellinen. Suhteellisuusteorian myötä mustien aukkojen ymmärrettiin olevan vielä omituisempia kuin aiemmin oli aavisteltu. Mustan aukon "säde", niin sanottu Schwarzschildin säde, saadaan pakonopeuden kaavasta sijoittamalla nopeuden paikalle valon nopeus "c" ja ratkaisemalla kaavasta "r".
Marin Mersenne

Marin Mersenne, Marinus Mersennus tai le Père Mersenne (8. syyskuuta 1588 Oizé – 1. syyskuuta 1648 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, teologi, matemaatikko ja musiikkiteoreetikko. Mersennen alkuluvut ovat saaneet nimensä hänen mukaansa. Häntä on myös kutsuttu "akustiikan isäksi". Isä Mersenne toimi myös filosofi René Descartesin opettajana ja myöhemmin suojelijana.Mersennen mukaan on nimetty Mersennen lait, jotka liittyvät akustiikkaan ja jotka ovat hyödyllisiä esimerkiksi soittimia viritettäessä.
Lukusuora

Lukusuora on yksiulotteinen äärettömän pitkä suora. Lukusuora ulottuu negatiivisesta äärettömyydestä nollan kautta positiiviseen äärettömyyteen. Lukusuoran kukin piste vastaa yhtä reaalilukua. Kokonaisluvut on usein merkitty näkyviin.
Lukusuoraa käytetään apuvälineenä yhteen- ja vähennyslaskun opetuksessa, etenkin negatiivisten lukujen osalta. Epäyhtälöryhmien ja lukujen joukko-operaatioiden ratkaisut päätellään myös usein lukusuoran avulla.
XviD

Xvid (aiemmin XviD) on MPEG-4:n (tarkemmin MPEG-4 Part 2 ASP:n) mukainen videokoodekkikirjasto. Sen kehitys aloitettiin DivXNetworksin (nyk. Divx, inc.) vedettyä OpenDivX-koodekkinsa lähdekoodin jakelusta ja julkaistua siihen perustuvan kaupallisen DivX-koodekin beta-version. Xvid on DivX Pro-koodekin pääkilpailija.
Xvid on vapaa ohjelmisto ja sitä levitetään GNU GPL-lisenssin alaisuudessa, kun taas DivX on kaupallinen ohjelmisto. Tämä tarkoittaa myös, että toisin kuin DivX, joka on saatavilla vain joillekin laitteistoalustoille, Xvid toimii kaikilla alustoilla ja käyttöjärjestelmillä joissa sen lähdekoodi voidaan kääntää.
Patenttiongelmat.
Koska Xvid on MPEG-4 Part 2:n toteutus, se käyttää useita patentoituja tekniikoita. Tämän vuoksi Xvid 0.9.x -versioita ei lisensoitu maissa joissa ohjelmistopatentit ovat voimassa. Xvid 1.0.x -versioissa käytetään GNU GPL v2-lisenssiä ilman maantieteellisiä rajoituksia. Paikalliset lait saattavat kuitenkin rajoittaa ohjelmiston käyttöä.
Enkoodausohjelmia.
Enkoodausohjelmia jotka enkoodaavat videota Xvid-muotoon.
Isolaattikieli

Isolaattikielet ovat kieliä, joita ei ole pystytty sijoittamaan mihinkään kielikuntaan, toisin sanoen kieliä, jotka muodostavat yksin oman kielikuntansa. Niillä ei ole tunnettuja eläviä eikä kuolleita sukukieliä. Aiemmin monia isolaattikieliä on pidetty hypoteettisen kielikunnan typologisen tai areaalisen kieliryhmän osana. Näistä mainittakoon uralilais-altailaiset kielet, joihin katsotaan kuuluvan useita eri kielikuntia, joiden mahdollisesta yhteisestä alkuperästä tai isolaatiosta on eri aikoina esitetty monia erilaisia tulkintoja .
Alla on joitakin isolaattikieliä tai sellaisiksi epäiltyjä:
Näiden isolaattikielten lisäksi Uuden-Guinean tuhannen kielen joukossa on toistakymmentä isolaateiksi laskettua kieltä, mm. amberbaken, busa, dem, juri, molof, mor, morwap, mugil, nagatman, oksapmin, pauwi, porome, taurap, tofamna, usku, urim ja warenbori. Lisäksi isolaatteja ovat jotkin Australian alkuperäisasukkaiden kielet ja Amerikan intiaanikielet, kuten Kanadan haida ja pohjoisen Australian tiwi.
Seuraavat kielet lasketaan usein isolaateiksi, mutta ne muodostavat kielikunnan yhdessä toisen läheisen kielen kanssa, joka joskus lasketaan murteeksi.
Valkoinen kohina

Valkoisella kohinalla tarkoitetaan satunnaista signaalia, jossa esiintyvät arvot eivät ole riippuvaisia toisistaan. Ideaalisen valkoisen kohinan tehospektri on tasainen taajuusvälillä 0 ... ∞. Käytännön valkoisella kohinalla on tasainen spektraalinen jakauma määritellyllä taajuusalueella. Nimitys valkoinen kohina viittaa analogiaan spektroskoopisessa mielessä valkoisen valon kanssa.
Valkoinen kohina on englanniksi "white noise" ja sisältää kaikkia taajuuksia.
Lothar Meyer

Julius Lothar von Meyer (19. elokuuta 1830 – 11. huhtikuuta 1895) oli saksalainen kemisti, joka keksi jaksollisen järjestelmän (Dmitri Mendelejevistä riippumatta samaan aikaan). Hän toimi opettajana yliopistoissa Saksassa.
Elämä.
Meyer syntyi Varelissa, joka oli tuolloin Oldenburgin hallinnassa, nykyisessä Saksassa. Hän opetteli lääketiedettä Zürichissa ja opiskeli sekä opetti lukuisissa saksalaisissa yliopistoissa. Vuonna 1857 hän havaitsi, että happi yhtyy veressä hemoglobiiniin.
Vuonna 1876 Meyer astui kemian professorin virkaan Tübingenin yliopistossa, jossa hän opetti kuolemaansa asti.
Jaksollisen järjestelmän keksiminen.
Vuonna 1864, seitsemän vuotta ennen kuin Mendelejev julkaisi oman kirjansa, Meyer julkaisi kirjan "Die modernen Theorien der Chemie" (”Kemian modernit teoriat”), jossa hän järjesti 28 alkuainetta atomipainon perusteella kuuteen ryhmään, joihin kuuluvilla alkuaineilla oli samanlaiset kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet. Hän jätti myös tyhjän paikan vielä löytämättömälle alkuaineelle. Hänen etunsa aiemmin luokittelua tehneisiin kemisteihin oli, että hän huomasi valenssin yhdistävän ryhmien alkuaineita. Mendelejevin julkaistua kirjansa Meyer julkaisi vielä artikkelin ”Die Natur der chemischen Elemente als Funktion ihrer Atomgewichte” (”Kemiallisten alkuaineiden luonto atomipainon funktiona”) vuonna 1870. Artikkeli tunnetaan erityisesti kuvaajista, jotka esittävät atomitilavuuden atomipainon funktiona.
Turkkilaiset kielet

Turkkilaiset kielet ovat noin kolmekymmentä kieltä sisältävä kielikunta. Ne ovat läheistä sukua keskenään, sillä niiden uskotaan eriytyneen verrattain myöhään, ajanlaskun alun aikoina. Tämän vuoksi ymmärrettävyys kielten välillä voi olla niinkin merkittävä, että ne joissain tapauksissa voidaan lukea saman kielen eri murteiksi. Turkkilaisista kielistä tšuvassi ja jakuutti ovat ainoat, jotka eroavat selkeästi muista ryhmän kielistä. 
Turkkilaiset kielet ovat varmuudella sukua vain keskenään: ne on joskus yhdistetty mongoli- ja tunguusikielten kanssa altailaiseksi kielikunnaksi, mutta tämä on jäänyt todistamattomaksi hypoteesiksi, ja näin turkkilaiset kielet nykykäsityksen mukaan muodostavat kielikunnan. Niitä puhuu moninainen ihmisten kirjo, noin 350 miljoonaa, laajalla alueella Itä-Euroopasta Siperiaan ja aina läntiseen Länsi-Kiinaan saakka. Turkkilaiset kielet ovat lähtöisin suppealta alueelta Keski-Aasiasta, josta ne levisivät laajalle alueelle varhaiselta keskiajalta alkaen.
Turkkilaiset kielet ovat agglutinoivia, ja niille on ominaista vokaaliharmonia. Turkkilaisiin kieliin on omaksuttu piirteitä erityisesti kiinasta, iranilais- ja arabikielistä. Turkkilaisista kielistä puolestaan on piirteitä kulkeutunut Kaakkois-Kiinaan ja Venäjän pohjoisimpiin osiin.
Turkologia eli turkkilainen filologia on turkkilaisiin kieliin ja kulttuureihin keskittyvä akateeminen tutkimuksen alue.
Kirjaimistot.
Turkkilaisia kieliä kirjoitettiin alkuun riimukirjaimilla (𐱅𐰇𐰼𐰰, türk). Sen korvasi islamin omaksumisen jälkeen vuosisadoiksi arabialainen kirjaimisto. Tultaessa 1900-luvulle Turkin tasavalta omaksui latinalaisen kirjaimiston ja silloisen Neuvostoliiton turkkilaiset kansat puolestaan kyrillisen, joskaan ei omasta tahdostaan. Uiguuri käyttää edelleen arabialaista kirjaimistoa.
Turkkilaisten maiden neuvosto hyväksyi vuonna 2024 uuden yleisturkkilaisen latinalaisen aakkoston (Common Turkic Alphabet). Tämän tarkoitus on edesauttaa kirjoitettua kanssakäymistä kansojen välillä, jota arabialainen abjad aikaisemmin edusti.
Luokittelu.
Turkkilaiset heimot ja kansat ja niiden kielet ovat sekoittuneet keskenään vuosisatojen aikana, minkä vuoksi kielten luokittelu on hyvin vaikeaa. Seuraavaan luokitteluun on yhdistetty kolme eri ryhmittelyä, jotka tässä on erotettu kapiteeli-, lihavoiduin ja kursivoiduin kirjaimin:
Länsiturkkilaiset kielet (luoteisturkkilaiset kielet, kiptšak-kielet)
Pohjoisturkkilaiset kielet (koillisturkkilaiset kielet)
Eteläturkkilaiset kielet (lounaisturkkilaiset kielet, oguz-kielet)
Itäturkkilaiset kielet (kaakkoisturkkilaiset kielet, karluk-kielet)
Bolgaarikielet
Vertailua kielten välillä.
Turkkilaiset kielet jakavat paitsi samanlaisia kieliopillisia rakenteita, myös runsaasti yhteistä sanastoa. Se koostuu pääosin muinaisturkkilaisista sanoista sekä lukuisista arabian ja persian lainasanoista.
HTTPS

HTTPS () on HTTP-protokollan ja TLS/SSL-protokollan yhdistelmä, jota käytetään tiedon suojattuun siirtoon webissä. Protokollan ansiosta siirto on salattu sekä palvelimelle että palvelimelta. Selaimessa käytetty protokolla on HTTPS, kun osoite alkaa ”https://”. TLS-salausta käytettäessä tarvitaan varmenne. Varmenteen avulla käyttäjä voi paremmin selvittää, minkä palvelimen kanssa verkossa todellisuudessa asioi.
Web toimi alkujaan HTTP-protokollalla, mutta se oli ongelmallinen verkkokaupan suhteen, sillä se lähetti pankkikortin tiedot verkon yli salaamatta niitä. Netscape tarttui tilaisuuteen ja rakensi SSL-suojauksen. Yritys kutsui HTTP:n päälle tehtyä protokollaa nimellä HTTPS. Sitä pidettiin pitkään lähinnä verkkopankkien, osakekauppasivustojen ja verkkokauppojen käyttämänä tapana. Vuoden 2005 tienoilla se alkoi yleistyä kirjautumissivuilla, mutta varsin hitaasti. Google teki tammikuussa 2010 HTTPS:stä sähköpostipalvelu Gmailin oletus-protokollan ja myöhemmin lisäsi myös HTTPS-tuen hakukoneeseensa. Googlen inspiroimana Electronic Frontier Foundation ja The Tor Project julkaisivat kesäkuussa Firefox-laajennuksen HTTPS Everywhere, jonka tarkoituksena oli ohjata selain käyttämään aina HTTPS-sivustoa, jos se oli mahdollista.
HTTPS:n läpimurtoon vaikutti Firesheep-niminen Firefox-laajennus, jonka avulla kuka tahansa pystyi vakoilemaan toisten Wi-Fi-käyttäjien evästeitä. Monet yritykset alkoivat siirtyä nopealla aikataululla HTTPS:ään. Facebook ja Twitter lisäsivät mahdollisuuden alkuvuoden 2011 aikana. Edward Snowdenin paljastukset Yhdysvaltain harjoittamasta maailmanlaajuisesta vakoilusta aiheuttivat sen, että suhtautuminen salattujen yhteyksien tarpeellisuuteen muuttui. Vuonna 2014 perustettiin Let’s Encrypt, joka tarjoaa ilmaiseksi TLS-sertifikaatteja sivustoille. Tätä ennen sertifikaatin saaminen oli monille liian kallis ja monimutkainen prosessi. Selainvalmistajat alkoivat voimakkaasti tukea HTTPS:ää, ja monia uusia ominaisuuksia tehtiin vain kyseiselle protokollalle. Google Chrome ilmoitti syyskuussa 2016 alkavansa pian merkitä kaikki salasanoja ja luottokorttitietoja keräävät sivut turvattomaksi, jos ne eivät käyttäneet HTTPS-protokollaa. Heinäkuusta 2018 lähtien Chrome on merkinnyt kaikki HTTP-sivut turvattomiksi.
Let’s Encryptin Firefox-selaimesta keräämien tietojen mukaan vuoden 2014 alussa noin 26 prosenttia kaikista latauksista tehtiin HTTPS-protokollan kautta. Osuus oli noussut 50 prosenttiin tammikuussa 2017, ja vuoden 2021 alussa 83 prosenttia kaikista verkkosivuista ladataan HTTPS:n kautta.
HTTPS:n haittapuoli on, että liikennettä ei voi tallentaa välityspalvelimen välimuistiin. Välityspalvelin voi vain tunneloida yhteyden eikä pysty säästämään kaistaa..
Macaon lippu

Macaon lippu on Kiinan kansantasavaltaan kuuluvan Macaon erityishallintoalueen virallinen tunnus.
Macaon lipussa on vihreällä taustalla valkoinen lootuksen kukka ja viisi keltaista viisisakaraista tähteä sen yläpuolella. Lootus on erittäin yleinen kukka Macaossa, jota onkin nimitetty ”lootusten maaksi”. Viisi tähteä ovat samat kuin Kiinan lipussa. Lippu omaksuttiin Macaon lipuksi vuonna 1998, vuotta ennen Macaon palautusta Portugalilta Kiinalle. Sitä ennen Macao oli käyttänyt tunnuksenaan vain Portugalin lippua.
Alfa

Alfa (isona kirjaimena Α, pienenä α, ) on kreikkalaisen kirjaimiston ensimmäinen kirjain. Sillä merkitään laveaa väljää vokaalia, joka ääntyi alun perin muinaiskreikassa joko lyhyenä tai pitkänä , mutta nykykreikassa aina lyhyenä. Kreikkalaisissa numeroissa alfan lukuarvo on 1.
Latinalaisessa kirjaimistossa alfaa vastaa kirjain A/a ja kyrillisessä kirjaimistossa muodoltaan samannäköinen kirjain А/а. Suomen kieleen alfa translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta "a".
Muoto ja sen historia.
Alfa on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("alf" tai tarkemmin translitteroituna "ʾalf"), joka ei tosin äänteellisesti edustanut vokaalia vaan kreikkalaisille vierasta glottaaliklusiilia . Kirjaimen alkuperäinen muoto ilmeisesti kuvasti härän päätä, jonka kaksi sarvea osoittivat oikealle tai yläviistoon; kreikkalainen suuraakkonen Α on kuitenkin kääntynyt ylösalaisin, niin että ”sarvet” osoittavat alaspäin. Muodoltaan pyöreähkö kreikkalainen pienaakkonen α puolestaan muistuttaa silmukkaa, jonka päät risteävät kirjaimen oikealla sivulla.
Variantteja.
Arkaaisissa kirjaimistoissa alfa oli usein vielä ”kyljellään” foinikialaisen esikuvan tavoin. Myöhemmin se kääntyi nykyiseen asentoon. Alfa oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja sen muoto oli niissä kaikissa suhteellisen samanlainen ja muistutti jo paljon kirjaimen nykyistä muotoa.
Epigrafisissa lähteissä alfasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Latinalainen alfa.
Kansainväliseen foneettiseen kirjaimistoon (IPA) sisältyy erikseen niin sanottu latinalainen alfa ɑ, joka muistuttaa kreikkalaista pienaakkosta, mutta tapaa olla oikealta sivultaan suoralinjaisempi (joissain kirjasinlajeissa tai -leikkauksissa ja etenkin käsin kirjoitettaessa myös latinalainen pienaakkonen a saattaa näyttää samalta kuin latinalainen alfa, mutta usein pienaakkosessa a silmukkaosa on pienempi ja oikealta sivulta sen yläpuolelle kurottuu kaari). Foneettisessa kirjoituksessa latinalaisella alfalla merkitään laveaa väljää takavokaalia, jota suomen oikeinkirjoituksessa lähinnä vastaa a-kirjain. Latinalainen ylösalainen alfa ɒ puolestaan merkitsee vastaavanlaista mutta lavean sijasta pyöreänä ääntyvää vokaalia. 
Kummastakin foneettisesta kirjaimesta on lisäksi kehitetty suuraakkonen, joka on muodoltaan kuin isonnettu pienaakkonen. Suuraakkosia ei tarvita foneettisessa kirjoituksessa, mutta niitä voidaan käyttää pienaakkosten ohella eräiden kielten oikeinkirjoituksessa.
Tietokonejärjestelmissä.
Tietokoneissa alfa koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
Madonreikä

Madonreikä on hypoteettinen aika-avaruuden topologinen ominaisuus. Yksinkertaisesti ilmaistuna kyse on mustan aukon suomasta ”oikopolusta”; madonreikä mahdollistaisi valoa nopeamman siirtymisen kahden toisistaan kaukana olevan pisteen välillä. Madonreiällä on ainakin kaksi suuta, jotka yhtyvät yhteen tunneliin. Ainetta voi kulkea suuaukosta toiseen menemällä tunnelin läpi.
Madonreiän nimi tulee seuraavasta analogiasta, jota käytetään ilmiön selittämiseen: kuvittele, että maailmankaikkeus on omenan kuori ja mato kulkee sen pinnalla. Matka omenan toiselle puolelle on puolet omenan kehästä, jos mato pysyy omenan pinnalla, mutta jos se kaivautuu omenan läpi, matka on huomattavasti lyhyempi.
Teoreettiset perusteet.
Madonreiät ovat mahdollisia yleisen suhteellisuusteorian mukaan. Jokainen yleisen suhteellisuusteorian ratkaisu, jossa madonreiät ovat mahdollisia, vaatii myös eksoottisen aineen olemassaoloa. Tällä teoreettisella aineella olisi negatiivinen energiatiheys. Toisaalta ei ole voitu matemaattisesti osoittaa, että tämä olisi ehdoton vaatimus madonreikien olemassaololle. Eksoottisen aineen olemattomuutta ei myöskään ole voitu todistaa. Koska kvanttigravitaation teoria ei ole vielä valmis, asiaan ei voi toistaiseksi ottaa tieteellisesti kantaa.
Schwarzschildin madonreikä.
Lorentzin madonreikä, joka tunnetaan myös Schwarzschildin madonreikänä ja Einsteinin-Rosenin siltana, on tietynlainen tunneli valkoisen aukon ja mustan aukon välillä. Tunnelin löysivät Albert Einstein ja Nathan Rosen. Tulokset julkaistiin vuonna 1935. Robert Fuller ja John Wheeler osoittivat vuonna 1962 tämäntyyppisten madonreikien olevan epävakaita, eivätkä ne kestäisi kauan syntymisensä jälkeen.
Kolmas puunilaissota

Kolmas puunilaissota käytiin Rooman tasavallan ja Karthagon välillä vuosina 149–146 eaa. Vaikka Rooma oli kukistanut Karthagon toisessa puunilaissodassa, Karthago elpyi seuraavan viidenkymmenen vuoden aikana. Karthagon kauppaa oli rajoitettu, mutta asukkaat olivat turvautuneet sen sijaan maanviljelyyn.
Karthago kävi tuottoisaa maatalouskauppaa Rooman kanssa, mutta jotkut poliitikot ajoivat sen lopullista tuhoamista. Näihin kuului Marcus Porcius Cato, joka päätti jokaisen puheensa senaatissa sanoihin: "Ceterum censeo Carthaginem esse delendam" eli ”Muuten olen sitä mieltä, että Karthago on tuhottava." Vaikka Karthago vakuutteli rauhantahtoaan, Rooma aloitti sitä vastaan sodan vuonna 149. Sotajoukkoja johti konsuli Scipio Aemilianus. Karthagon piiritys kesti kolme vuotta, ja kukistuttuaan kaupunki hajotettiin maan tasalle vuonna 146. Jäljelle jääneet 50 000 asukasta myytiin orjiksi. Sotapäällikkö Scipio sai kunnianimen Africanus.
Liero

Liero on Joosa Riekkisen ohjelmoima ammuntapeli, joka julkaistiin MS-DOS-käyttöjärjestelmälle vuonna 1998. Peli perustuu vuotta aiemmin julkaistuun "MoleZ"-peliin.
"Liero"n kehitys päättyi, koska pelin kehittäjän kiintolevy rikkoutui, eikä pelin lähdekoodeista ollut varmuuskopioita.
Peliä kuvataan usein reaaliaikaiseksi "Wormsiksi" tai kaksiulotteiseksi versioksi "Quakesta." Pelin nimi lienee sanaleikki viitaten "Worms"-peliin, joka tarkoittaa suomeksi ”madot”. 
Pelistä on tehty lukuisia klooneja, kuten esimerkiksi "Liero Xtreme", "OpenLieroX" ja "Liero AI".
"Liero" on yksi 1990-luvun suosituista suomalaisista jaetun ruudun moninpeleistä.
Kloonit.
Liero Xtreme.
Peliä on mahdollista pelata verkossa, lanissa tai yhdellä koneella tietokonepelaajia tai kaveria vastaan. LieroX:ään on mahdollista lisätä uusia käyttäjien luomia muokkauksia, karttoja ja skinejä eli "nahkoja", joilla muutetaan ohjelman ulkoasua.
OpenLieroX.
"OpenLieroX" on avoimen lähdekoodin peli (GNU LGPL), joka on hyvin pitkälti samanlainen ja näköinen kuin ainoastaan Windows-käyttöjärjestelmille tehty suljetun lähdekoodin "Liero Xtreme". Toisin kuin "Liero Xtreme", "OpenLierox" on saatavilla myös Linuxille ja Mac OS X:lle. "OpenLierox" sisältää valmiiksi paljon erilaisia "skinejä", modeja ja tyylejä, mistä johtuu, että "OpenLieroxin" ladattavan paketin koko on noin 50 megatavua (Liero Xtremen koko on 17 megatavua).
Pelissä liikutaan käyttäen matoa, joka osaa liikkua, hyppiä, kaivaa tunneleita, käyttää aseita ja ampua itsestääntarttuvan köyden (ninja rope). Pelityypistä riippuen ohjattavan madon pitää tuhota kaikki muut, tai yksinkertaisesti pyrkiä olemaan kuolematta rajattua määrää enempää ja antaa muiden tuhota toisensa. Pelin loppumiselle Deathmatch- ja Team Deathmatch -pelityypeissä on kaksi eri vaihtoehtoa. Ensimmäinen edellytys on, että joku pelaaja on saanut tapettua muita niin monta kertaa kuin ennen pelin alkua asetuksista säädettiin. Tämä määrä voi olla vaikkapa 100, jolloin ensimmäinen 100 kertaa muita tappanut voittaa, mutta pitää myös huomioida että itsemurhasta tulee yksi miinuspiste(-1). Toinen edellytys on että kaikki muut on kuolleet niin monta kertaa, että ennen pelin alkua asetuksista säädetty raja menee rikki, jolloin pelaaja poistuu pelistä. Näin ollen viimeinen kentällä voittaa, kun muut ovat kuolleet yli rajatun määrän. Pelityyppejä on yhteensä kuusi kappaletta.
Internet Movie Database

The Internet Movie Database (lyh. IMDb) on Internetin laajin elokuvatietokanta, joka sisältää tietoa elokuvista, televisiosarjoista, animaatioista, lyhytelokuvista ja videopeleistä.
IMDb sisältää teoksista vaihtelevia määriä tietoa. Useimmista on saatavana perustiedot, kuten ohjaaja, näyttelijät, juonikuvaus ja arvosteluja. Suosituimmista elokuvista on myös erikoisempaa tietoa, kuten triviaa, juoniaukkoja ja muita virheitä, kuvasuhde- ja muuta teknistä tietoa sekä elokuvien vaihtoehtoisia versioita. Näyttelijöillä, ohjaajilla ja muilla henkilöillä on omat listauksensa, joista on nähtävissä missä elokuvissa he ovat työskennelleet ja työskentelevät mahdollisesti tulevaisuudessa. Jokaisesta kohteesta on lisäksi mahdollista keskustella keskustelupalstalla. Useista näyttelijöistä, ohjaajista ja muista henkilöistä on luettavissa lyhyitä elämäkertoja.
IMDb on vuosien mittaan laajentunut pelkästä tietokannasta laajaksi elokuva-aiheiseksi sivustoksi, jossa on päivittäisiä elokuva- ja televisioaiheisia uutisia. Helmikuussa 2006 sivustolla oli 35 miljoonaa käyttäjää kuukaudessa. Lisäksi sivustolla on erikoissisältöä muun muassa Oscar-juhlien kaltaisten elokuvatapahtumien yhteydessä. Tietokannasta on myös elokuva-alan ammattilaisille suunnattu versio IMDbPro, jossa on muun muassa ammattilaisten yhteystietoja ja tapahtumakalentereita. IMDbPron käyttö on maksullista.
Historiaa.
Tietokanta sai alkunsa Col Needhamin kerääminä komentojonotiedostoina, joilla saattoi tehdä hakuja rec.arts.movies-uutisryhmän sisältöön. Keskitetty tietokanta luotiin vuonna 1993, jolloin hakuja voitiin tehdä sähköpostin avulla. Seuraavana vuonna tietojen lisääminen sähköpostitse tehtiin mahdolliseksi. Seuraavaksi tietokannalle luotiin web-käyttöliittymä. Vuonna 1996 perustettiin "Internet Movie Database Ltd.", ja sivustoon liitettiin mainosbannerit.
Amazon.com osti yhtiön huhtikuussa 1998 ja on edelleen sen omistaja. Monet tietokannan alkuperäisistä luojista jäivät töihin tietokannan ylläpitäjiksi, Needham mukaan lukien.
Kesäkuussa 2021 IMDb sisälsi tiedot 8 048 324 nimikkeestä ja 11 044 057 henkilöstä.
250 suosituinta elokuvaa.
Yksi tietokannan käytetyimmistä ominaisuuksista on 250 suosituimman elokuvan lista ("Top 250"). Käyttäjät voivat äänestää elokuvia asteikolla 1–10. Tämän jälkeen säännöllisesti arvosanoja antavien käyttäjien antamat arvosanat syötetään matemaattisen kaavan läpi, mistä saadaan lopullinen painotettu arvosana. Tietokannassa on datasuodattimia ja erilaisia raja-arvoja: listalle pääsee vain, jos elokuva on saanut vähintään 25 000 ääntä. Ennen 19. heinäkuuta 2012 listalle saattoi yltää 3 000 äänellä.
IMDb julkaisee myös sadan huonoimman elokuvan listaa ("Bottom 100"), jonne joutuvat sata huonoimman arvosanan kerännyttä elokuvaa.
Sentrifugi

Linko eli sentrifugi on erottelulaite, jolla nestepitoisesta seoksesta voidaan erottaa eritiheyksiset olomuotoalueet keskipakoisvoiman avulla. Laitteessa eri aineosia sisältävä seos saatetaan voimakkaaseen pyörimisliikkeeseen, jolloin painavimmat aineosat pyrkivät kertymään mahdollisimman etäälle pyörimisakselista. Menetelmää kutsutaan sentrifugoinniksi (linkoaminen) latinankielisen keskipakovoimaa tarkoittavan termin mukaan.
Tieteellinen ja teollinen käyttö.
Laboratorioissa linkoja käytetään laajasti eri alueilla, muun muassa lääketieteessä veren osien erotteluun, biologiassa ja biokemiassa erottelemaan eri aineita niiden molekyylimassan mukaan sekä malminäytteiden erotteluun.
Linkoja, joiden pyörimisnopeus on yli 20 000 r/min, nimitetään "ultrasentrifugeiksi". Laitteen keksi vuonna 1925 Theodor Svedberg, joka sai keksinnöstä Nobelin kemian palkinnon 1926. Ultrasentrifugi pystyy tuottamaan miljoonakertaisen painovoiman kiihtyvyyden, joka mahdollistaa makromolekyylien kerrostumisen tarkastelun. Ultrasentrifugi toimii joko nestevälitteisen tai paineilmakäyttöisen turbiinin periaatteella.
Gernot Zippe keksi toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitossa , jota voidaan käyttää uraanin U-238 ja U-235 isotooppien erottamiseen. Magneettikentän avulla painavampi U-238 vajoaa ulkoreunalle, ja rikastettu U-235 voidaan kerätä pinnalta.
Käyttö ilmailussa.
Suurissa lingoissa pyöritetään myös ihmisiä esimerkiksi sotilaslentäjien tai avaruuslentäjien valinnassa ja heidän G-voimiensa kestokyvyn lisäämiseksi.
Yhdysvaltain ilmavoimilla on tällainen linko Holloman Air Force Base -tukikohdassa, jossa tehdään ilmailulääketieteen tutkimusta.
Miehitettyihin avaruusasemiin on kaavailtu sentrifugimaisia rakenteita, joilla asemalle saataisiin aikaan keinotekoinen painovoima. Toteutus on kuitenkin vielä kaukana.
Käyttö kotitalouksissa.
Kotitalouksissa käytössä olevat pyykki- ja mehulingot toimivat samalla periaatteella.
FC Bayern München

FC Bayern München on Saksan Bundesliigassa pelaava, 27. helmikuuta 1900 perustettu jalkapalloseura, joka lukeutuu maailman menestyksekkäimpiin. Myös seuran naisten joukkue on saavuttanut menestystä voittaen kolme Saksan mestaruutta. Miesten joukkue pelaa kotiottelunsa 2006 jalkapallon MM-kisoja varten rakennetulla 75 000-paikkaisella Allianz Arenalla. Sitä ennen FC Bayernin kotikenttänä toimi 1972 kesäolympialaisia varten rakennettu Münchenin olympiastadion. Vuonna 2018 seuralla oli 291 000 rekisteröitynyttä jäsentä, ja se oli siten maailman suurin urheiluseura ennen portugalilaista SL Benficaa (231 200 jäsentä).
Bayern München oli vuonna 2023 "Forbesin" listauksessa maailman 24. arvokkain urheiluseura 4,86 miljardin dollarin arvolla. Bayern München sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 3.
"Päivitetty 8. elokuuta 2025."
Merkittäviä entisiä pelaajia.
Luettelossa on vähintään sata sarjaottelua Bayern Münchenissä pelanneet pelaajat.
1940-luku:
1950-luku:
1960-luku:
1970-luku:
1980-luku:
1990-luku:
2000-luku:
2010-luku:
Muut lajit.
Kuten useilla muillakin saksalaisilla jalkapalloseuroilla, myös Bayernilla on jalkapallon ohessa muitakin jaostoja. Ikämiesjalkapallon ja tuomaritoiminnan lisäksi nämä ovat:
Aiemmin toimineita jaoksia ovat muun muassa:
Verkosto

Verkosto on yhteen liittyneiden tai keskenään tiiviissä yhteydessä olevien henkilöiden, yhteisöjen tai muiden sellaisten muodostama kokonaisuus tai järjestelmä.
Verkostosta puhutaan yksittäistä verkkoa suurempana kokonaisuutena, Esimerkiksi tietokoneverkko on yksittäinen verkko, mutta internetin kaltainen tietokoneverkosto on tietokoneverkkojen muodostama kokonaisuus. 
Ihmiset muodostavat keskenään verkostoja ja esimerkiksi yritykset verkostoituvat. Tällöin puhutaan sosiaalisista eli yhteisöllisistä verkostoista. 
Verkkoteorian tämän hetkisen käsityksen mukaan elinvoimaisimpia ovat mittakaavattomat verkostot, jotka ovat yleensä kompleksisia. Nämä verkostot kuvaavat muun muassa kieltä, solun proteiinin välisiä linkkejä, ihmisten välisten seksuaalisia suhteita, tietokoneiden kytkentäkaavioita, solun aineenvaihduntaa, Internetiä, tietokonesirun kytkentöjä, World Wide Webiä, Hollywoodin näyttelijöiden välisiä ammatillisia suhteita, verkostotalouden ilmiöitä ja tieteellisten julkaisujen viittausjärjestelmää.
Suvi (nimi)

Suvi on suomalainen naisen etunimi. Sen alkuperä on suomen kielen identtinen sana suvi, jolla on useita luontoon liittyviä merkityksiä, tosin nimeä Suvi taivutetaan eri tavoin kuin kesää tarkoittavaa sanaa suvi (esim. Suvin, ei Suven). Nimeksi sana on otettu merkityksessä kesä. Tämän johdosta nimeä Suvi on annettu erityisesti kesällä syntyneille tyttölapsille.
Sanaa suvi käytetään kesän synonyyminä etenkin länsimurteissa. Lisäksi suvi merkitsee länsimurteissa etelää ja itämurteissa suojasäätä. Suvi on yleisnimenä suomen kielen vanhinta sanastoa: sana on luultavasti esiintynyt jo uralilaisessa kantakielessä. Suvin rinnakkaismuotona etunimenä esiintyy Suvikki.
Suvi sai vuonna 1950 nimipäivän kalenteriin, 7. kesäkuuta. 1980-luvulla Suvi oli muotinimi. Toukokuun 2025 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut noin 14 440 Suvi-nimen saanutta naista.
Tapaoikeus

Tapaoikeus eli tavanomainen oikeus on kirjoitettujen säädösten rinnalla oleva oikeuslähde, joka on syntynyt vallitsevan oikeuskäytännön vakiinnuttua aikojen kuluessa velvoittavaksi säännökseksi. Tapaoikeutta pidetään yleensä oikeudellista ratkaisua tehtäessä yhtä sitovana ja arvokkaana kuin lainsäädäntövaltaa käyttävän hallinnon säätämiä lakeja. Pitkäaikaisen tavan noudattamatta jättämisen katsotaan myös horjuttavan oikeusvarmuutta. Tapaoikeus on toissijainen oikeuslähde, jota käytetään kirjoitetun säädöksen puuttuessa. Uusi laki kumoaa sen kanssa ristiriidassa olevan tapaoikeuden, mutta tapaoikeus voi myös olla syynä kirjoitetun lain muuttamiseen.
Entisaikoina tapaoikeuden muodostumiseen vaikutti vallitseva maan tapa. Nykyisin tapaoikeutta luo tuomioistuinten, erityisesti ylimpien tuomioistuinten, tekemät ratkaisut ja vallitsevan kauppatavan hioutuminen oikeudellisesti velvoittavaksi.
Esimerkiksi Suomen metsästystä koskeva normisto on syntynyt tapaoikeuden pohjalta. Tavat säätelivät metsästystä jo vallattaessa asumattomia seutuja erämaiksi. Valtaukset ja ansapolut merkittiin tavan määräämin keinoin. Säädännäistä oikeutta tarvittiin vasta turkiskaupan tullessa elinkeinoksi ja alettaessa verottaa erämaiden tuottoa. Ensimmäinen kirjoitettu metsästyslaki oli kuningas Kristoferin maanlaki vuodelta 1442. Sen mukaan metsästysoikeus kuului maanomistajalle, paitsi vahinkoeläinten metsästys, joka oli vapaata ja joinakin aikoina jopa pakollista. Joidenkin eläinten pyynti oli metsästysregaalin nojalla kuninkaan yksinoikeus.
Tapaoikeudelliset järjestelmät.
Germaaninen oikeus.
Tapaoikeudellisia juridisia järjestelmiä on muun muassa Yhdysvalloissa sekä Britanniassa () ja sen useissa vanhoissa siirtomaissa. Käytäntö periytyy muinaisten germaanien oikeuskäytännöstä, ja siksi tapaoikeutta joskus kutsutaankin germaaniseksi oikeudeksi. Suomessa ja muissa Euroopan maissa on puolestaan käytössä roomalaisperäinen säädösoikeudellinen järjestelmä.
Tuomioistuinten ennakkoratkaisuina syntynyt tapaoikeus on anglosaksisissa maissa koko oikeusjärjestyksen perusta kirjoitettujen lakien ollessa vain täydentävässä asemassa. Tapaoikeudellisen järjestelmän puolustajat, kuten oikeustaloustieteilijä Richard Posner, huomauttavat tapaoikeudellisten päätösten muodostavan lähes poikkeuksetta taloudellisesti tehokasta lainsäädäntöä.
Tapaoikeudellisen järjestelmän arvostelijat taas huomauttavat järjestelmän joskus käyvän vaarallisen lähellä laillisuusperiaatteen rikkomista. Tätä kuvastavat esimerkiksi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden muuttuvat tulkinnat perustuslaista.
Xeer-käräjät Somaliassa.
Xeer-käräjät on somalialainen tapaoikeus jossa paikallisyhteisön valitsemat kylän vanhimmat toimivat tuomareina. Riitatapauksia selvitetään käyttämällä sovinnon pohjana aikaisemmin tehtyjä ratkaisuja. Tämä on hyvä esimerkki siitä, kuinka tapaoikeus toimii valtiottomassa yhteiskunnassa. Tutkijat ovat huomanneet, että vaikka xeer on vuosisatoja vanha perinne, se toimii myös vapaassa ja anarkistisessa talousjärjestelmässä.
Säädösoikeus

Säädösoikeudellinen () juridinen järjestelmä on sellainen, jossa kaikki tuomiot annetaan lainsäädäntövaltaa käyttävän hallinnollisen elimen hyväksymän kirjoitetun lainsäädännön pohjalta. Tapaoikeudellisissa järjestelmissä puolestaan tuomioita jaetaan myös käytännössä muodostuneiden ennakkopäätösten ja kirjoittamattoman lain pohjalta.
Säädösoikeudelliset järjestelmät perustuvat useimmiten vahvaan vallan kolmijako-opin periaatteeseen, jonka mukaan tuomioistuinten tulee sokeasti soveltaa kirjoissa määrättyä lakia. Useiden Euroopan maiden juridiset järjestelmät ovat saaneet vaikutteita Ranskassa vuonna 1804 käyttöön otetusta Code Napoléon -säädösoikeudesta.
Säädösoikeudellisen järjestelmän ja tapaoikeudellisen järjestelmän eroja saatetaan joskus kärjistää, koska myös säädösoikeudellisessa järjestelmässä tuomioistuimet joutuvat käytännössä tulkitsemaan lakia tapauskohtaisesti. Tuomioistuimet eivät aina kykene ainoastaan sokeasti soveltamaan heille annettua lakia, eikä kaikkia rikkeitä ole välttämättä yksiselitteisesti käsitelty kirjoitetussa laissa. Ennakkopäätökset ja -tapaukset ovat oikeuslähteitä myös säädösoikeudellisten maiden oikeuskäytännössä.
Säädösoikeudelliset järjestelmät jaetaan usein nykyisin kolmeen kategoriaan:
Ranskalaisen tai napoleonisen järjestelmän historia kumpuaa valistusajan ihanteista ja Ranskan vallankumouksen periaatteista. Muiden maiden kuin Ranskan yksityisoikeudelliset järjestelmät on muodostettu usein Ranska esikuvana. Samalla tavalla Saksan yksityisoikeudellinen lainsäädäntö toimi esikuvana monille muille maille. Ranskassa yksityisoikeudellista lainsäädäntöä kodifioitiin Code civil -kirjaan ja Saksassa Burgerlisches gesetzbuch -kirjaan. Massiivisia kodifikaatioita onkin usein pidetty säädösoikeudelle ominaisena. 
Pohjoismaat ovat tehneet paljon yhteistyötä yksityisoikeudellisia lakeja uudistaessaan vuodesta 1872 alkaen ja niiden yksityisoikeudellinen lainsäädäntö on tämän takia lähes identtistä. Pohjoismaisessa järjestelmässa ei ole yksittäistä suurta kodifikaatiota, vaan yksityisoikeudelliset säädökset on kodifioitu moniin eri lakeihin. Koska Pohjoimaiden yksityisoikeudellinen lainsäädäntö muistuttaa paljon toisiaan, niiden tuomioistuimet saattavat hakea inspiraatiota toisten Pohjoismaiden tuomioistuinten tekemistä ratkaisuista ratkaistessaan pulmaa, jota ei ole ennen tullut eteen niille. Maallikoiden kesken historiallisesti syntyneellä tapaoikeudella on ollut suurempi vaikutus Pohjoimaiden lainsäädäntöön kuin muualla Euroopassa. Modernina aikana korkeimpien oikeuksien ennakkotapauksilla on puolestaan ollut merkittävämpi vaikutus kuin muulla Euroopassa.
Oikeustaloustiede

Oikeustaloustiede ("Law and economics") on tutkimushaara, joka soveltaa taloustieteellisiä menetelmiä oikeustieteen tutkimuskohteisiin kuten juridisiin instituutioihin. Oikeustaloustieteellisessä tarkastelussa oikeussääntöjen ja -normien sisältö otetaan annettuna ja huomio kohdistuu ennen kaikkea niiden taloudelliseen tehokkuuteen. Oikeustaloustieteen tutkimustulokset ovat käyttökelpoisia etenkin lainvalmistelussa. Tämän vuoksi oikeustaloustieteellinen tutkimus on yleensä de lege ferenda -tutkimusta. Yleisesti hyväksytyssä oikeuslähdehierarkiassa oikeustaloustieteelliset argumentit sijoittuvat sallittujen oikeuslähteiden luokkaan. Toisaalta on katsottu, että taloudelliset argumentit voisivat olla myös ensisijaisia ratkaisujen argumentteja.
Oikeustaloustieteellisessä analyysissa tutkitaan mm. rikosten sekä rangaistusten taloudellisia vaikutuksia. Analyysi lähtee usein uusklassisen taloustieteen optimointinäkökulmasta sekä hyvinvointitaloustieteen tehokkuusideoista. Sopimusoikeudessa oikeustaloustieteellisiä argumentteja käytetään ennen kaikkea sen tutkimiseen millä edellytyksillä lupausten tulisi olla sitovia ja millaisia sopimusrikkomusten seurausten pitäisi olla. Näitä kysymyksiä tutkitaan mikrotaloustieteellisten instrumenttien, etenkin peliteorian, keinoin.
Kuuluisia oikeustaloustieteilijöitä ovat muun muassa ulkoishaittojen teoriaa merkittävästi kehittänyt Ronald Coase, Yhdysvaltain liittovaltion 7. tuomiopiirin valitustuomioistuimen tuomari Richard Posner sekä Nobel-voittanut taloustieteilijä Gary Becker.
Suomessa oikeustaloustieteen tutkimusta on tehty erityisesti Joensuun yliopiston kauppa- ja oikeustieteiden tiedekunnassa.