tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Veronique Marrier D'Unienville

Veronique Marrier D'Unienville (s. 18. heinäkuuta 1967) on mauritiuslainen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla on 94. tila, jonka hän saavutti helmikuussa 2008.
D'Unienville on voittanut Afrikan-mestaruuskilpailuissa kaksi mitalia, henkilökohtaisesta kilpailusta pronssia vuodelta 2008 ja hopeaa 2010. Hän osallistui Pekingin olympialaisiin 2008 41-vuotiaana ja on maansa historian vanhin olympiaurheilija. D'Unienville oli olympialaisten henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulla 59. sijalla hävittyään jo ensimmäisellä pudotuskierroksella.
Lähteet.
Nero (satiiri)

Nero eli "Korintin kannaksen puhkaisemisen suunnittelu" (; ) on Lukianoksen nimiin pantu mutta epäperäinen (eli niin sanotun Pseudo-Lukianoksen) satiiri Rooman keisari Nerosta.
Teksti on säilynyt yhdessä merkittävässä ja kahdessa vähemmän merkittävässä käsikirjoituksessa, ja se julkaistaan usein osana Lukianoksen teoksia. Teoksen on usein ajateltu olevan todellisuudessa Filostratoksen (joko ensimmäisellä vuosisadalla elänyt Filostratos tai 100/200-luvuilla elänyt Filostratos Ateenalainen) kirjoittama.
Teos on muodoltaan dialogi, jossa keskustelevat Menekrates sekä stoalainen filosofi Musonius Rufus. Keskustelussa Menekrates on kyselijän ja Musonius vastaajan roolissa. Menekrates ja Musonius keskustelevat Neron kesken jääneestä yrityksestä kaivauttaa kanava Korintin kannaksen halki ensimmäisellä vuosisadalla (Korintin kanava avattiin lopulta vuonna 1893). Musoniuksen kuvataan olleen mukana kaivutöissä orjana. Tästä keskustelu laajenee käsittelemään Neron luonnetta ja ennen kaikkea tämän lauluharrastusta. Musonius kuvaa Neron olleen suhteellisen taitava laulaja ja esiintyjä, mutta sortuneen tavoittelemaan ja esittämään liian suurta mestaruutta kykyihinsä nähden. Lisäksi keskustellaan Neron hirmutöistä; tämä oli esimerkiksi surmauttanut eräissä laulukilpailuissa hänen kanssaan kilpailleen miehen. Teoksen lopussa iloitaan sanomasta Neron kuolemasta.
Ernst Lampén on suomentanut teoksen lyhennellen (Otava 1924).
Aída Román

Aída Nabila Román Arroyo (s. 21. toukokuuta 1988 México) on meksikolainen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla on 11. tila, johon hän on yltänyt viimeksi heinäkuussa 2010.
Román voitti hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta Pan-Amerikan kisoissa 2007 ja oli mukana myös maansa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hän osallistui seuraavana vuonna Pekingin olympialaisiin, joissa hän sijoittui kolmanneksitoista hävittyään kolmannella kierroksella pohjoiskorealaiselle Kwon Un-Silille. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai hopeaa hävittyään finaalissa eteläkorealaiselle Ki Bo-baelle. Joukkuekisassa Meksiko sijoittui seitsemänneksi.
Vuoka

Vuoka on metallinen, keraaminen tai lasinen astia, jossa paistetaan tai haudutetaan ruokaa uunissa. Tällaisessa astiassa paistamalla valmistettu ruoka on paistos. Vuokamalleja ovat piirakkavuoka, kakkuvuoka, muffinivuoka ekä irtopohjallinen, pyöreä ja neliskulmallinen vuoka.
Vuokien materiaaleja.
Alumiini.
Alumiini on hyvän lämmönjohtavuutensa takia suosittu metallisten vuokien, kuten kakkuvuokien, materiaali. Sisäpinta voi olla pinnoitettu teflonilla, joka estää ruoan tarttumista vuokaan. Myös kertakäyttöiset, pakastamiseenkin soveltuvat uunivuoat valmistetaan ohuesta alumiinifoliosta.
Emali.
Emaloitu metallivuoka ei johda lämpöä kovin hyvin, ja ruoka tarttuu siksi sen pintaan melko helposti. Emalivuokia on saatavana hyvin monissa väreissä ja myös koristekuvioituina.
Keramiikka.
Uuninkestävät keramiikkavuoat valmistetaan fajanssista, kivitavarasta, posliinista tai jostakin erikoismassasta. Lasituksen kestävyys on tärkeää. Paksu keraaminen astia lämpenee metallisia hitaammin, joten ruoka voi vaatia pidemmän paistoajan.
Lasi.
Lasiset uunivuoat valmistetaan tulenkestävästä lasimassasta, kuten Pyrexistä tai Jena-lasista. Lasivuoka ei johda lämpöä järin hyvin, joten sisäpinta on voideltava, ettei ruoka tartu siihen. Lasivuoka ei kestä liian nopeita lämmönvaihteluita.
Silikoni.
Uusimpia vuokamateriaaleja on silikoni, josta valmistettuja vuokia ei tarvitse voidella lainkaan. Silikonivuokien haittapuolena on materiaalin löysyys: täytetty vuoka on varminta laittaa uuniin ritilällä nostaen.
Etymologia.
Sana "vuoka" on suomessa saamelainen laina (pohjoissaamessa "vuohki") ja esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1860 G. E. Eurénin suomalais-ruotsalaisessa sanakirjassa, jossa sen käännöksenä on ”sätt, form” eli abstraktinen ”tapa, muoto”. Sittemmin sanan on virheellisesti käsitetty tarkoittavan konkreettista muottia; tässä merkityksessä se esiintyy ensimmäisen kerran F. F. Brummerin ruotsista suomeksi kääntämässä teoksessa "Täydellinen käsikirja perheenemännille kaupungissa ja maalla" vuonna 1885. Vuoka pääsi mukaan myös vuonna 1896 ilmestyneeseen Ilmi Hallsténin ja Lilli Liliuksen "Kodin sanastoon", mikä vakiinnutti sen aseman yleiskielessä. Saamen sana on ilmauksessa ”vaka vanha Väinämöinen” esiintyvän sanan "vaka" etymologinen vastine.
ARA Veinticinco de Mayo (1890)

ARA Veinticinco de Mayo oli Argentiinan laivaston panssarikansiristeilijä. Alus ostettiin Armstrong Whitworthilta, joka laski sen vesille 5. toukokuuta 1890 nimettynä "Nicocheaksi".
Suunnittelu.
Elswickin telakka sai kesäkuussa 1886 luvan valmistaa uuden risteilijän varastoon (eli aluksesta ei ollut varsinaista tilausta, vaan se valmistettiin telakan työllistämiseksi). Toimeksiannon mukaan alus tuli aseistaa muuten kuten hieman aiemmin tilattu "Piemonte", mutta neljä kuusituumaista tuli korvata kahdeksalla 4,7 tuuman 36 naulan pikatykillä. Aluksen nopeuden tuli olla suurin mahdollinen 330 jalan alukselle. Aluksen köli laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1888 telakkanumerolla 541.
Alus perustui Philip Wattsin piirustuksiin. Siinä oli kaksoispohjalla varustettu teräsrunko lukuun ottamatta kattila- ja konehuoneita. Suojaava panssarikansi kattoi koko aluksen 3,5-4,5-tuumaisena. Aluksen aseistuksena oli kaksi Kruppin 8,2 tuuman tykkiä, jotka olivat nousevissa kasemateissa etu- ja takakannella. Apuaseina olivat kahdeksan 4,7 tuuman tykkiä asennettuna neljä kummallekin kyljelle. Aluksessa oli kiinteä keulaan asennettu torpedoputki ja yksi kummallakin kyljellä. Aluksessa oli kaksi mastoa tulenjohtopaikkoineen sekä kaksi suurta savuhormia.
Valmistus.
Köli laskettiin 18. kesäkuuta 1888 Elswickin telakalla telakkanumerolla 541. Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1890. Viimeiset valmistajan koeajot olivat tammikuussa 1891. Alusta tarjottiin heinäkuussa 1889 Chilelle, mutta se myytiin syyskuussa Argentiinalle.
Palvelus.
Argentiinan viimeinen maksuerän viipyessä alus makasi huhtikuusta heinäkuuhun 1891 ankkurissa Tyne-joella valmiina ja miehistöineen. Se lähti elokuussa matkaan saapuen Buenos Airesiin 17. syyskuuta koettuaan matkalla myrskyävän Atlantin. Aluksen palvelus oli normaalia rauhan ajan palvelusta, kunnes se poistettiin palveluksesta 1921.
Rottakuningas

Rottakuningas () on vanha keskieurooppalainen nimitys ilmiölle, jossa suuri joukko nuoria rottia takertuu hännistään ja joskus myös jaloistaan toisiinsa pääsemättä irtaantumaan. Syynä on häntien tahmaantuminen esimerkiksi verestä tai ulosteista ahtaassa pesässä. Sinänsä harvinaisella ilmiöllä on ollut suurehko merkitys eurooppalaisessa kansanperinteessä, erityisesti Saksassa, koska rottiin liitettiin monia taikauskoisia käsityksiä. Rottarykelmän löytymistä pidettiin huonona enteenä. Vanhoissa tarinoissa yhteen takertuneiden rottien määrää lienee usein liioiteltu.
Rottakuningas muodostuu yleensä mustarotista, ei isorotista.
Vanhin varma tieto rottakuninkaasta on vuodelta 1748, jolloin saksalainen mylläri Johann Heinrich Jäger löysi kahdeksantoista rotan muodostaman sykkyrän. Toisen tiedon mukaan ensimmäinen tunnettu rottakuningas olisi löydetty vuonna 1564. Suurin tunnettu rottarykelmä löydettiin toukokuussa 1828 Buchheimissa, Saksan Baden-Württembergissä erään talon savupiipusta. Siinä rottia oli peräti 32. Muumioitunut rottatukku on yhä näytteillä Mauritianum-museossa Altenburgissa.
Koko maailmasta tunnetaan 60 vahvistettua rottakuningasta. Niistä viimeisin löydettiin lokakuussa 2021 Viron Põlvamaalta eräästä kanalasta. Siinä oli 13 rottaa, niistä 7 naaraita ja 6 uroksia. Rotat olivat löydettäessä kahta lukuun ottamatta elossa, mutta yksi onnistui irtautumaan ja pakenemaan.
Maakuntaliitto

Maakuntaliitot Suomessa olivat aatteellisia, rekisteröityjä yhdistyksiä, joita alettiin perustaa Suomen maakuntiin maakuntahengen kasvaessa 1920-luvulta lähtien, ensin Varsinais-Suomessa vuonna 1927 ja viimeisimpänä Päijät-Hämeessä vuonna 1967.
Maakuntaliitot muotoutuivat alueensa kuntien edunvalvojiksi sekä kulttuuri- ja kotiseututyön yhteistyöfoorumeiksi. Mm. seutukaavoitusjärjestelmän lakisääteinen läpivienti toteutettiin maakuntaliittojen aloitteesta 1960-luvun alkupuolella. 
Vuoden 1994 alusta voimaan astuneen aluekehityslainsäädännön uudistuksen yhteydessä siihenastiset maakuntaliitot ja seutukaavaliitot yhdistettiin nykyisiksi maakunnan liitoiksi, jotka tehtäviltään tulivat poikkeamaan kumpaisistakin edeltäjäorganisaatioistaan. Nimitys "maakunnan liitto" (monikossa "maakunnan liitot") otettiin tuolloin käyttöön tämän eron esille tuomiseksi.
Nyttemmin eräät maakunnan liitot (vuonna 2010 Etelä-Savon ja Pohjois-Karjalan maakuntaliitot) ovat ottaneet sanan "maakuntaliitto" uudestaan käyttöön nimessään, ja nimitystä "maakuntaliitto" saatetaan toisinaan käyttää myös Suomen muista nykyisistä maakunnan liitoista.
Skive

Skive on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Skiven kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 20 562 asukasta.
Skive on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Ylöjärvi on Skiven ystävyyskaupunki.
Energia Islannissa

Islannin energiasta suuri osa tuotetaan uusiutuvista energianlähteistä, kuten geotermisestä energiasta ja vesivoimasta. Toisaalta maan primaarienergian kulutus asukkaita kohti vuonna 2008 oli lähes yhdeksänkertainen maailman keskiarvoon ja lähes 2 ½ -kertainen suomalaisiin verrattuna (Maailma 6 688 milj.as. 142 665 TWh ja Suomi 5,3 milj.as. 410 TWh).
Erään arvion mukaan 1000 kilometrin pituisen HVDC-sähkökaapelin vetäminen Islannista Britteinsaarille maksaisi 3,5 miljardia euroa.
Energian kulutus.
Energian kulutus Islannissa henkeä kohti on maailman suurimpia. Tärkein syy tähän on sähköä hyödyntävän teollisuuden suuri osuus. Muita syitä on kylmän ilmaston aiheuttama talojen lämmitystarve, liikenteen ja kalastuslaivaston osuus. 85% energiasta on kotimaista.
Energian tuotanto.
Islannin energiantuotannossa geotermisen energian osuus on yli kaksinkertaistunut 2000-luvulla. Vuonna 2017 sitä tuotettiin 152 200 terajoulea, kun vesivoimalla tuotettiin 50 600 terajoulea ja öljyllä 42 220 terajoulea.
Islannin energiantuotantokapasiteetista 71,7 % perustuu vesivoimaan, 24,1 % uusiutuviin energialähteisiin ja 4,3 % fossiilisiin polttoaineisiin. Maassa ei ole ydinvoimaa.
Energiantuotantomäärät, tuonti ja hiilidioksidipäästöt.
Tuonnin osuus primaarienergiasta vuonna 2008 oli 20 %. Islannin hiilidioksidipäästöt asukkaita kohti vuonna 2008 olivat 64 % suomalaisiin ja 138 % ruotsalaisiin verrattuna. (Ruotsi 46 Mt/9,3 milj as.Suomi 57 Mt/5,3 milj as. , Suomen CO2-päästöissä 20 % vuosivaihteluja 1990-2008, siten että 2004 ja 2007 edustavat ”huippuja” ja 2008 ”pohja-arvoa”). 
Sähkö.
Sähkönkulutus asukasta kohti oli Islannissa kolminkertainen suomalaisiin verrattuna vuonna 2008. Islanti tuottaa kaiken sähkönsä kotimaisella uusiutuvalla energialla. Pääosa sähköstä käytetään alumiini- ja rautaseostuotannossa,
Kouvolan suuralue

Kouvolan suuralue eli Kouvolan keskustan suuralue on Kouvolan suuralue. Se käsittää vuoden 2009 kuntaliitosta edeltäneen Kouvolan kaupungin, eli nykyisen Kouvolan keskustan alueen. Se on Kouvolan kaupungin hallinnollinen keskus ja väkiluvultaan Kouvolan suurin suuralue. Asukkaita suuralueella on 30 185, vaikka pinta-ala on vain 2 % nykyisen Kouvolan pinta-alasta. Suurin osa suuralueen väestöstä asuu Kouvolan keskustaajamassa, joka ulottuu myös Kuusankosken ja Valkealan suuralueiden alueelle. Suurimpia asuinalueita ovat Kangas, Tornionmäki, Kaunisnurmi, Lehtomäki, ja Eskolanmäki.
Kouvolan suuralue on Kouvolan kaupungin väkiluvultaan suurin ja pinta-alaltaan pienin suuralue. 
Kaupunginosat.
Kouvolan suuralueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: 
Väestö.
Väestönkehitys.
Vuosien 1980-2008 väkiluvut koskevat vanhaa Kouvolan kaupunkia ja vuoden 2015 väkiluku nykyistä Kouvolan Keskustan suuraluetta, joka kattaa kokonaan entisen Kouvolan kaupungin alueen eli nykyisen Kouvolan keskusta-alueen.
Viktor Fasth

Erik Sixten Viktor Fasth (s. 8. elokuuta 1982 Kalixin kunta, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Ura.
Seuraura.
Fasth pelasi 18-vuotiaasta asti Ruotsin alempia sarjoja, II- ja I-divisioonaa Brooklyn Tigersin, Vänersborgin, Tvåstad Cobrasin ja Tingsrydin joukkueissa. Hän oli nostamassa Tvåstadia II-divisioonasta I-divisioonaan keväällä 2003. Keväällä 2007 Fasth torjui Tingsrydin HockeyAllsvenskanin karsintoihin asti, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Hänen torjuntaprosenttina 92,2 % oli I-divisioonan paras.
Vuodet 2007–2010 Fasth torjui HockeyAllsvenskan-joukkue Växjö Lakersissa. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan 2007–2008 pelastamassa joukkuetta putoamiselta I-divisioonaan ja kolmannella kaudellaan 2009–2010 Lakers selviytyi Elitserienin karsintoihin asti, mutta sarjanousua ei tullut. Fasthin torjuntaprosentti 93 oli runkosarjan paras.
Kaudeksi 2010–2011 Fasth siirtyi Elitserieniin ja nousijajoukkue AIK:hon. Hänestä tuli joukkueen ykkösmaalivahti ja torjui AIK:n peräti välieriin asti. Fasth palkittiin kauden päätteeksi Elitserienin parhaana pelaaja Guldpuckenilla, parhaana maalivahtina Honken Trophylla ja valittiin Ruotsin tähdistökentälliseen.
Helmikuussa 2011 Fasth teki kaksivuotisen jatkosopimuksen AIK:n kanssa. Hänen toinen kautensa AIK:ssa oli tilastollisesti vieläkin parempi kuin ensimmäinen, ja hänet valittiin toistamiseen sarjan parhaaksi maalivahdiksi. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi NHL-liigan Anaheim Ducksiin. Sopimus on yksivuotinen.
Kaudella 2013-2014 Fasth loukkaantui jo kauden alussa pelaten vain 5 runkosarjaottelua. Anaheim Ducks kauppasi hänet päivää ennen siirtotakarajan umpeutumista 4. maaliskuuta 2014 Edmonton Oilersiin vaihdossa viidennen kierroksen varaukseen ja kolmannen kierroksen varaukseen.
Fasth pelasi Edmontonissa kauden 2014 loppuun ja koko seuraavan kauden. Yhteensä pelejä kertyi Edmontonin paidassa 33. 9. heinäkuuta 2015 Fasth hyvästeli NHL-kaukalot ja teki kaksivuotisen sopimuksen KHL:n TsSKA Moskovan kanssa. Moskovassa Fasth ei kyennyt valtaamaan ehdottoman ykkösmaalivahdin roolia Ilya Sorokinilta joten kahden KHL-kauden jälkeen Fasth teki toukokuussa 2017 kolmivuotisen sopimuksen SHL-seura Vaxjö Lakersin kanssa. 
Maajoukkueura.
Viktor Fasth pelasi Ruotsin joukkueessa Slovakian MM-turnauksessa 2011 ja voitti hopeaa. Hän aloitti joukkueen kakkosmaalivahtina, mutta nousi turnauksen aikana Erik Ersbergin ohi ykkösmaalivahdiksi. Fasth valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi, parhaaksi maalivahdiksi sekä tähdistökentälliseen torjuntaprosentin ollessa seitsemän ottelun jälkeen 94,57 %. Loppuottelussa Suomea vastaan hän päästi sisään kuitenkin kuusi maalia, joista viisi tehtiin hänen selkänsä taakse kolmannessa erässä. Fasth edusti Ruotsia myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Ma (vaunu)

MA on kaksiakselinen soran kuljetukseen tarkoitettu rautatievaunu.
Vaunutyyppiä on käytetty VR:n liikenteessä ratojen huollossa varsin runsaasti. Rakenteeltaan se on matalalaitainen puurakenteinen avovaunu, jonka laidat voitiin avata joko ylä- tai alareunasta tarpeen mukaan. 
Vaunutyyppiä käytettiin myös panssarijunan suojavaununa. Siinä käytössä vaunu lastattiin soralla ja radankorjaustarvikkeilla. Soravaunut olivat junan päissä, koska ne oli tarkoitettu radalle mahdollisesti asetettujen maamiinojen räjäyttämiseen. 
Vaunutyyppiä on olemassa myös kapearaiteisena. 
Liikenteestä vaunu syrjäytyi jo 50-luvulla uuden teräsrakenteisen Mas-vaunun tieltä. Sitä puolestaan ei ole ollut olemassa kapearaiteisena; yhtä kappaletta käytetään edelleen Jokioisten museorautatiellä radan sorastukseen lavettivaunuun lastattuna.
Kaksi Ma-vaunua on asennettu Panssarimuseossa olevan panssarijunan yhteyteen. Myös Haapamäen höyryveturipuistossa on joitakin kunnostusta kaipaavia Ma-vaunuja.
Kirakira (visual novel)

Kira☆Kira (キラ☆キラ) on japanilainen Overdriven kehittämä eroge-tyyppinen visual novel -peli. Se julkaistiin alun perin tietokoneelle 27.11.2007. Virallinen englanninkielinen käännös ilmestyin MangaGamerin kääntämä kesäkuussa 2009. Spin-off jatko-osa Kirakira Curtain Call julkaistiin elokuussa 2008. Pelin PlayStation 2-versio julkaistiin 26.2.2009. Eroottisista osuuksista karsittu iPhone ja iPod touch -versio julkaistiin App Storessa 20.11.2009.
Juoni.
Pelin päähenkilöt "Shikanosuke", "Kirari", "Sarina" ja "Chie" ovat koulunsa kirjallisuuskerhon jäseninä. Kerhoa ollaan lopettamassa, joten he päättävät perustaa punk-bändin tarkoituksenaan esiintyä tulevassa koulujuhlassa ja jättääkseen kerholle kunnon jäähyväiset. Internetiin lisätyn yhtyeen esiintymisvideon johdosta heidät pyydetään soittamaan Nagoyalaiselle klubille. Alun perin bändi oli suunniteltu lopetettavaksi koulujuhlan jälkeen, mutta se päättääkin lähteä kiertueelle ympäri Japania.
Metsola (vuoden 2001 kirja)

Metsola on vuonna 2001 ilmestynyt valokuvaaja Jorma Luhdan luontokirja, johon hän on kirjoittanut myös tekstin. Teoksen on kustantanut Maahenki.
Useita valokuvanäyttelyitä pitänyt Luhta on palkittu töistään monin palkinnoin, ja "Metsola"-kirjan Maailman luonnonsäätiö valitsi vuoden 2001 luontokirjaksi. Palkintoraadin puheenjohtaja Matti Perttilä esitti palkitsemisperusteina:
"Metsola" on yhdistelmä valokuvateosta, tietokirjaa ja kaunokirjallista teosta. Se kertoo metsosta, suomalaisesta metsästä ja vuosisadan mittaisesta metsäperinteestä. Isoisän kertomukset ja vankka tutkimustieto kulkevat rinnan Luhdan omien kokemuksien kautta syntynyttä tarinaa. Sivujen suuri koko tuo esiin kuvien metsä- ja suotunnelmaa. Teos on ollut menestys, ja siitä on otettu jo kolme painosta.
Kirja on myös ulkoisesti hieno, ja teksti ja kuvat sovittautuvat erinomaisesti yhteen. Sen taitto on Jyrki Heimosen käsialaa.
Juliano Mer-Khamis

Juliano Mer-Khamis (29. toukokuuta 1958 Nasaret – 4. huhtikuuta 2011 Jenin) oli israelilalinen näyttelijä, ohjaaja ja poliittinen aktivisti.
Mer-Khamisin äiti oli juutalainen ja isä palestiinalaiskristitty, joka kuului Israelin kommunistisen puolueen johtoon 1950-luvulla. Mer-Khamisilla oli suomalainen vaimo. 
Mer-Khamis palveli Israelin armeijassa laskuvarjojääkärinä ja esiintyi myöhemmin yli 30 elokuvassa, muun muassa John Le Carrén kirjan pohjalta filmatussa elokuvassa "Pieni rumpalityttö" (1984). Vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Miral" hän näytteli Sheik Shaabahin roolin. 
Mer-Khamis toimi myös Freedom Theatre -nimisen teatteri- ja kulttuurikeskuksen johtajana Jeninissä. 2006 perustetun Freedom Theatren perustajiin kuului hänen lisäkseen Al-Aksan marttyyrien prikaatien entinen sotilasjohtaja Zakaria Zubeidi, ruotsalainen Jonatan Stanczak ja Ruotsissa asuva aktivisti Dror Feiler.
Mer-Khamis ammuttiin autoonsa Jeninissä 4. huhtikuuta 2011. Teatteri on muutenkin vaikeuksissa kotimaassaan. Esimerkiksi joulukuussa 2011 Israelin armeija pidätti kolme sen jäsentä yön kestäneiden kuulustelujen vuoksi.
Ryhmä esiintyi Suomen Kansallisteatterissa toukokuussa 2012.
Causeway Bay

Causeway Bay () on alue Wan Chain piirissä Hongkongin saaren pohjoisosassa Hongkongissa. Se on yksi Hongkongin tärkeimpiä ostosalueita, minkä lisäksi siellä sijaitsevat muun muassa Hongkongin pääkirjasto ja Victoria Park -puisto. Mass Transit Railwayn Island-linjan asemat Tin Hau ja Causeway Bay sijaitsevat alueella.
Həsən Əliyev

Həsən Əliyev (s. 14. marraskuuta 1989) on azerbaidžanilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, maailman- ja Euroopan mestari.
60-, 66- ja 71-kiloisten sarjoissa paininut Əliyev voitti maailmanmestaruuden Moskovassa 2010 ja Euroopan mestaruuden Bakussa samana vuonna. Lisäksi hän on saavuttanut yhden EM-hopean, kolme EM-pronssia ja yhden pronssin Euroopan kisoista.
Gurgaon

Gurgaon, vuodesta 2016 alkaen virallisesti Gurugram, (, ) on kaupunki Haryanan osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 876 824 asukasta. Kaupunki sijaitsee noin 30 kilometriä lounaaseen maan pääkaupungista New Delhistä. Kaupungissa sijaitsee lukuisia kansainvälisten yrityksien tehtaita ja esimerkiksi puhelinkeskuksia.
Liikenne.
Delhin metron keltainen linja ulottuu Gurgaonin alueelle. Indira Gandhin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 15 kilometrin päässä kaupungista.
Keskustelu

Keskustelu on kahden tai useamman ihmisen välistä ajatustenvaihtoa. Keskustelussa osapuolet toimivat yhteistyössä ja keskittyvät yhteiseen aiheeseen vuoropuhelun kautta.
Keskustelu voidaan käydä esimerkiksi kasvotusten, puhelimitse, Internetin kautta tai kirjeitse. Tekniikan välityksellä käydyt keskustelut perustuvat toisiaan seuraaviin puheenvuoroihin. Kasvotusten käydyssä keskustelussa myös päällepuhuminen voi olla mahdollista. Kasvotusten käydyt keskustelut käydään yleensä pienissä ryhmissä, sillä jo neljän ihmisen ja sitä suurempien ryhmien keskustelut tapaavat hajota pienempiin ryhmiin.
Keskustelu voi vaihdella hyvin järjestyneestä täysin kaoottiselta vaikuttavaan. Järjestyneessä keskustelussa kukin osapuoli pitää vuorollaan puheenvuoronsa, jolloin muut kuuntelevat. Perheenjäsenten ja läheisten ystävysten väliset keskustelut voivat olla paljon tunnepitoisempia, ja niihin liittyy keskeyttelyä, päällepuhumista ja kiusoittelua.
Pystyäkseen käymään keskusteluja ihmisen täytyy hallita keskustelukielen sanasto, ääntäminen ja kielioppi sekä erilaiset keskustelunmuodot. Nämä opetellaan yleensä jo lapsena.
Keskustelun muotoja ovat esimerkiksi juoruilu, sosiaalinen keskustelu, kaupanhieronta, neuvottelu, kriittinen pohdiskelu, huulenheitto, väittely, haastattelu, kuulustelu, suostuttelu, molemminpuolinen yksityisten ajatusten paljastaminen sekä flirttailu. Jokainen keskustelun muoto on omanlaisensa vuorovaikutuksen kaavoiltaan ja osanottajien välisiltä suhteiltaan. Esimerkiksi sosiaalisessa keskustelussa osapuolet ovat tasa-arvoisia ja ilmaisevat näkökantansa vuorotellen. Kuulustelu sen sijaan on epäsymmetrinen ja epätasa-arvoinen keskustelu.
Keskustelut ovat hyvin tärkeässä osassa ihmisten päivittäisessä elämässä. Muodollisia keskusteluja käydään työpaikalla esimerkiksi esimiehen ja alaisen välillä tai lääkärin ja potilaan välillä. Sosiaalisia keskusteluja käydään ystävysten ja vasta tutustuneiden ihmisten välillä. Konflikteja sekä rikkinäisiä ihmissuhteita tai työsuhteita pyritään korjaamaan ensisijaisesti keskustelemalla.
Keskustelua tutkitaan muun muassa keskustelunanalyysissä, etnometodologiassa ja sosiolingvistiikassa. Eri tieteenalat tutkivat muun muassa keskustelujen rakennetta, keskustelujen avausta ja päättämistä, keskusteluvaikeuksia esimerkiksi miesten ja naisten välillä, ja keskustelujen korjaamista.
Hyperdimension Neptunia

Hyperdimension Neptunia () on Compile Heartin kehittämä roolipeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStation 3:lle. 
Tarina.
Pelisarja parodioi laajasti videopeliteollisuutta, ja pelin tarina sijoittuu fiktiiviseen sotaan seitsemännen sukupolven konsolien välillä.
Asetelmassa peliteollisuus on uhattuna, ja peliyrityksien henkilöitymät joutuvat taistelemaan sen pelastamiseksi.
Pelaaminen.
Pelaaja saa pelissä ohjattavakseen kolmen hengen ryhmän, joka seikkailee avoimessa maailmassa hirviöitä tappaen. Pelaajalla on mahdollisuus kustomoida muun muassa hahmonsa varustusta sekä liikesarjat, joita pelin edetessä avautuu lisää. Taistelut käydään vuoropohjaisesti pelaajan ohjatessa jokaista hahmoa vuorollaan.
Vastaanotto.
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10. Pelin konseptia ja asetelmaa sanottiin kiinnostavaksi, ja pelissä on joitakin hienoja taisteluita sekä hauskoja vitsejä, mutta tarina ja taistelujärjestelmä saivat moitteita.
Sarntalin Alpit

Sarntalin Alpit () on Itä-Alppeihin kuuluva vuoristoalue Etelä-Tirolissa, Italiassa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Hirzer (2 781 m).
Tuxin Alpit

Tuxin Alpit () on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue Itävallassa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Lizumer Reckner (2 886 m; koordinaatit ).
Karniset Alpit

Karniset Alpit on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue, joka on saanut nimensä muinaisen Rooman valtakunnan Karnian maakunnan mukaan.
Vuoristoalueen korkein huippu on Coglians (2 782 m; koordinaatit ).
Fire (The Crazy World of Arthur Brownin kappale)

Fire on Arthur Brownin johtaman The Crazy World of Arthur Brown -yhtyeen hittikappale ja single vuodelta 1968. Kappale nousi yhtyeen kotimaassa Britanniassa listaykköseksi ja Yhdysvalloissa kakkoseksi. Maailmanlaajuisesti ”Firea” myytiin yli miljoona kappaletta.
Kappaleessa ovat vahvasti esillä Hammond-urut.
Yleistä.
Kappaleessa on mukana orkesteri, jonka sovituksesta vastasi yhtyeen kosketinsoittaja Vincent Crane. Crane soitti myöhemmin Atomic Rooster -yhtyeessä.
Kappale sai osakseen plagiarismisyytöksiä, minkä vuoksi yhtyeen jäsenet Brown ja Crane haastettiin oikeuteen, ja oikeuden päätöksellä kappaleen tekijätietoihin jouduttiin lisäämään Brownin ja Cranen lisäksi Peter Kerin sekä Michael Finesilverin nimet.
Arthur Brownilla oli tapana käyttää kappaleen esityksessä liekehtivää kypärää. Hänen soolokonsertissaan 25. elokuuta 2007 Lewesissä Englannissa tuli levisi Browniin. Vaikka Brown ei loukkaantunut pahasti, jouduttiin konsertti keskeyttämään.
Julkaisu ja vastaanotto.
”Fire” julkaistiin vuonna 1968. Britanniassa se nousi listalle 29. kesäkuuta, ja kärkeen se pääsi viikon ajaksi 17. elokuuta. Yhteensä listaviikkoja top 50:ssä kertyi 14. Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla ”Fire” ylsi listakakkoseksi edellään vain The Beatlesin ”Hey Jude”. Top 10:een kappale pääsi myös Itävallassa, Ranskassa ja Sveitsissä. Suomessa sijoitus oli 18.
Muita versioita.
Cover-version kappaleesta ovat tehneet muun muassa Ozzy Osbourne, Pete Townshend, The Ventures, Leningrad Cowboys, Emerson, Lake &amp; Palmer, Cathedral ja The Prodigy.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Shamita Shetty

Shamita Shetty (s. 2. helmikuuta 1979 Mangalore) on intialainen näyttelijä. Hän on näyttelijä Shilpa Shettyn nuorempi sisar.
Shetty teki näyttelijändebyyttinsä menestyneessä Bollywood-elokuvassa "Mohabbatein" vuonna 2000. Tämän jälkeen hän saavutti suosiota lähinnä esiintymällä elokuvien tanssinumeroissa. Hän ilmoitti vuonna 2011 jättävänsä näyttelemisen ja siirtyvänsä sisustussuunnitelijaksi.
Vuonna 2009 Shetty osallistui "Bigg Boss" -ohjelmaan, joka on intialainen versio "Big Brotherista".
Sanjay Leela Bhansali

Sanjay Leela Bhansali (s. 24. helmikuuta 1963 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja -säveltäjä. Hän otti Leela-nimen käyttöön kunnianosoituksena äidilleen Leela Bhansalille. Hän on voittanut useita palkintoja, mukaan lukien viisi National Film Awards -palkintoa ja yksitoista Filmfare Awards -palkintoa. Intian hallitus myönsi Bhansalille Padma Shri -palkinnon vuonna 2015.
Syntynyt terve tyttö

Syntynyt terve tyttö on Ilmari Unhon ohjaama suomalainen elokuva, joka valmistui vuonna 1943. Elokuva perustuu Valentinin näytelmään "Syntynyt terve tyttö" (1941).
Sota-aikaista elokuvaa on aikoinaan mainostettu ”haikarapoliittiseksi hupailuksi”. Päähenkilö Ireene Helasuo on lapsettomien yhdistyksen puheenjohtaja, joka ei halua lapsia. Helasuon pariskunta joutuu kriisiin, kun miehen sisar kuolee synnytykseen ja lapsi päätyy pariskunnan hoiviin.
Arviot.
Aikalaisarvioissa Rislakin näytelmän nähneet huomauttivat huonosta toteutuksesta. Puhetta seuraa puheen perään, ja toiminnan sijasta juostaan ovissa, totesi Greta Brotherus "Svenska Pressenissä".
Televisioesityksen yhteydessä 2000-luvun puolella on todettu, että lapsettomuutta vastaan suunnattu propagandaelokuva on yhden ajatuksen moraalisaarna. Pertti Avolan ("Helsingin Sanomat") mielestä filmattua teatteria olevalla elokuvalla on nykypäivänä enää kuriositeettiarvoa.
Josef Newgarden

Josef Newgarden (s. 22. joulukuuta 1990 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Newgarden syntyi Nashvillessä ja kasvoi sen metropolialueella Hendersonvillessä.
Ura.
Newgarden aloitti uransa 13-vuotiaana kartingissa. Vuonna 2006 hän voitti Kart Racers of America-, Junior Yamaha- ja TAG World -sarjojen mestaruudet. Samana vuonna hän kilpaili Skip Barber Racing Schoolissa ja sijoittui sarjan toiseksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Skip Barber National -sarjassa. Newgarden jatkoi sarjassa seuraavana vuonna ja sijoittui toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Ford -sarjassa, jossa voitti Kent Class -kilpailun Formula Ford Festivalilla. 
Vuonna 2009 Newgarden sijoittui Britannian Formula Ford -sarjan toiseksi. Hän ajoi myös Formula Palmer Audi -sarjassa, jossa voitti kaksi kilpailua. Vuonna 2010 Newgarden kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallissa. Hän saavutti kauden aikana yhden paalupaikan ja kahdeksan pistettä. Vuonna 2011 Newgarden palasi Pohjois-Amerikkaan, ja kilpaili Indy Lights -sarjassa. Hän ajoi heti voittoon kauden avauskilpailussa. Lopulta hän voitti sarjan mestaruuden voittamalla yhteensä viisi kertaa. 
Vuodesta 2012 lähtien Newgarden on ajanut IndyCar-sarjassa, jossa sai ensimmäisen voittonsa Alabaman osakilpailussa huhtikuussa 2015.
Klooriasetamidi

Klooriasetamidi eli kloorietaaniamidi (C2H4ClNO) on asetamidin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään säilöntäaineena muun muassa kosmetiikassa ja valmistettaessa muita yhdisteitä orgaanisella synteesillä.
Valmistus.
Klooriasetamidia valmistetaan matalassa lämpötilassa ammoniakin ja metyyliklooriasetaatin välisellä reaktiolla. Sitä on mahdollista valmistaa myös syanamidista ja kloorietikkahaposta 150–200 °C:n lämpötilassa.
Käyttö.
Klooriasetamidilla on antimikrobisia ominaisuuksia. Tämän vuoksi sitä käytetään säilöntäaineena kosmetiikassa, farmaseuttisissa valmisteissa, puunsuoja-aineissa, vesiliukoisissa maaleissa ja porausnesteissä. Lisäksi sitä käytetään välituotteena orgaanisissa synteeseissä ja polymerointireaktioita kontrolloivana yhdisteenä ja melamiinihartsien stabilisoijana.
Selim A. Nylund

Selim Alarik Nylund (16. lokakuuta 1875 Urjala – 20. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja Latvian varakonsuli. Nylund harjoitti kauppaa Tampereella ja sen ympäristössä. Hän oli myös Tampereen kauppaseuran jäsen. 
Nylund kävi kansakoulun, Tampereen liikeapulaiskoulun sekä Tampereen kauppaopiston. Hän aloitti kouluopinnot päätettyään liikemiesuransa Jokioisissa. Hän oli yli 20 vuotta Tampereella Fr. Björkqvistin tukkuliikkeen palveluksessa 1897–1918. Hän perusti sitten Tampereelle Nylund &amp; Wasenius-nimisen tukkuliikkeen ja omisti sen yksin vuoteen 1928 saakka. Nylund toimi sittemmin Klingendahlin villatehtaan myyntipäällikkönä. Hän oli Latvian varakonsulina Hämeen läänissä vuodesta 1926 lähtien. Nylund oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen ja hoiti eräitä kunnallisten hallintokuntien jäsenyyksiä. Hän oli muun muassa Tampereen kauppaoppilaitoksen johtokunnan puheenjohtaja sekä valtuuston tarkastusvaliokunnan jäsen.
Nylund oli mukana Tampereen suojeluskunnan Kauppaseuran suojeluskuntakomppanian toiminnassa vuodesta 1918 alkaen. Hänet ylennettiin suojeluskuntaupseeriksi vuonna 1943.
Kansanedustaja Aune Innala oli Nylundin tytär. Vuonna 1964 kuollut Selim Nylund on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
Jatkettu jaksollinen järjestelmä

Jatkettu jaksollinen järjestelmä on malli, jota on ehdotettu superraskaiden alkuaineiden luokitteluun. Nykyisessä jaksollisessa järjestelmässä on seitsemän jaksoa, ja se päättyy alkuaineeseen 118 eli oganessoniin. Kuitenkin, mikäli raskaampia alkuaineita on olemassa, ne pitää järjestellä erilaisen mallin mukaan. Tähän malliin lisättäisiin nykyisten s-, p-, d- ja f-lohkojen ohella uusi g-lohko, sillä 6. ja 7. jaksoon kuuluu kumpaankin 32, mutta 8. jaksoon teoreettisesti 50 alkuainetta. Ensimmäisen kerran g-lohkon sisältävää mallia jaksolliselle järjestelmälle ehdotti Glenn Seaborg vuonna 1969.
Toistaiseksi ainuttakaan g-lohkon alkuainetta ei ole valmistettu laboratoriossa eikä löydetty luonnosta. Ensimmäisen g-lohkon alkuaineen järjestysluku on luultavasti 121, ja sen systemaattinen nimi on unbiunium. Tämän lohkon alkuaineet tulevat luultavasti olemaan hyvin epävakaita. Ei tiedetä, onko 8. jakson alkuaineiden valmistaminen mahdollista, ja jos on, kuinka pitkälle. Mikäli on olemassa jakso 9, se tulee luultavasti olemaan viimeinen.
Malli.
Ei tunneta, kuinka pitkälle 118. alkuaineen jälkeen jaksollinen järjestelmä jatkuu. Joidenkin arvioiden mukaan suurimman alkuaineen luku voisi käytännössä olla 130, joidenkin mukaan jopa 173. Alkuaineen 173 jälkeiset alkuaineet ovat hyvin epätodennäköisiä, mutta silti ainakin teoriassa mahdollisia. Alla oleva malli käsittää 180 alkuainetta.
Pähkinänsärkijä (esine)

Pähkinänsärkijä on käsikäyttöinen työkalu, jonka avulla murretaan pähkinän kuori. Pähkinänsärkijä voi olla muodoltaan ihmismäinen nukke, jonka suu toimii varsinaisena särkijänä.
Kaikkien pähkinöiden avaamiseen ei välttämättä tarvita pähkinänsärkijää. Esimerkiksi saksanpähkinöiden kuoret on mahdollista murtaa myös paljain käsin ja pistaasipähkinöiden kuoret saa avattua käsin sekä toisia kuoria apuna käyttämällä.
Pähkinänsärkijänuket.
Sotilashahmoiset pähkinänsärkijänuket ovat lähtöisin Erzgebirgen vuoristoalueelta itäisestä Saksasta, jossa paikalliset käsityöläiset alkoivat valmistaa niitä 1600-luvun lopussa. Niiden teollinen valmistus alkoi 1870-luvulla, ja niitä alettiin viedä Saksasta muihinkin Euroopan maihin. Wilhelm Füchtner valmisti ensimmäisen nykyisen kaltaisen puisen koristeellisen ”pähkinänpurijan” vuoden 1870 tienoilla Seiffenin kaupungissa. Pähkinänsärkijä symboloi esivaltaa, jonka edustajat ovat kautta aikojen saaneet monta kovaa pähkinää purtavakseen. Sen vuoksi pähkinänsärkijöiden hahmot ovat esittäneet yleensä kuninkaallisia ja sotilaita.
Nykyään valmistetaan paljon myös pelkästään koristeiksi tai leluiksi tarkoitettuja pähkinänsärkijänukkeja, joilla ei voi särkeä pähkinöitä.
Pähkinänsärkijä kirjallisuudessa.
Pähkinänsärkijöistä on mainintoja eurooppalaisessa kirjallisuudessa 1300-luvulta alkaen. Pähkinänsärkijä mainitaan esimerkiksi "Canterburyn tarinoissa". Kirjailija E. T. A. Hoffmann kirjoitti vuonna 1816 sadun "Pähkinänsärkijä ja hiirikuningas" ("Nussknacker und Mausekönig"), joka teki pähkinänsärkijänukesta tunnetun hahmon. Sadun pohjalta Pjotr Tšaikovski sävelsi baletin "Pähkinänsärkijä". Hoffmannin sadun ja Tšaikovskin baletin ansiosta pähkinänsärkijänuket yhdistetään nykyään usein jouluun, ja ne ovat esimerkiksi Yhdysvalloissa suosittuja joulukoristeita.
Tohtori Heinrich Hoffmannin 1800-luvun puolivälissä kirjoittamassa kuvakirjassa "Kuningas Pähkinänrouhija ja köyhä Reino" ("König Nussknacker und der arme Reinhold") kirjan tapahtumat sijoittuvat joulun aikaan. Kirjassa kerrotaan köyhästä ja sairaasta pojasta, jonka pähkinänsärkijä johdattaa unessa halki leikkikalumaailman. Kun poika herää aamulla, niin hän löytää unessa näkemänsä lelut joulukuusen alta ja paranee. Tämä tarina yhdisti ensimmäisen kerran pähkinänsärkijän nimenomaan joulun aikaan.
Museot.
Euroopan ensimmäinen pähkinänsärkijämuseo sijaitsee Neuhausenissa Saksissa. Siellä on näytteillä 2 300 erilaista pähkinänsärkijää.
Yhdysvalloissa on pähkinänsärkijämuseo Leavenworthissa Washingtonin osavaltiossa.
Jyrki Sariola

Jyrki Sakari Sariola (4. kesäkuuta 1951 – 2. huhtikuuta 2011 Tuusula) oli suomalainen Suomen Tivolin pitkäaikainen johtaja. Sariola aloitti tivoliuransa 18-vuotiaana isänsä Unto Sariolan kuoltua. Suomen Tivolin johtajaksi hän nousi vuonna 1994. Vuonna 2002 Sariolalle myönnettiin Italiassa Kultainen poni -palkinto, jota pidetään tivolialan ”Oscarina”. 
Jyrki Sariola kuoli sukellusonnettomuudessa Ojamon kaivoslammella Lohjalla saamiinsa vammoihin Tuusulan terveyskeskuksen sairaalassa. Sariola oli kokenut sukeltaja, joka toimi aktiivisesti Suomen Sukeltajaliitossa.
Cocktail-lehti

Cocktail oli suomalainen miestenlehti, joka ilmestyi vaihtelevasti vuosina 1945–1974. Lehden sisältö oli lähinnä Pin-up kuvia, novelleja ja vitsejä. Lehti ilmestyi 4–26 kertaa vuodessa. 
Lehteä kustansi Södermans Tryckeri AB, mutta 1960-luvulta lähtien Oy Aikakauslehti Cocktail. 
Cocktail nimellä julkaistiin 1970-luvulla myös pehmopornoa sisältäviä pokkareita 52 kappaletta.
Robert Guéï

Robert Guéï (16. maaliskuuta 1941 Kabakouma, Ranskan Länsi-Afrikka – 19. syyskuuta 2002 Abidjan) oli norsunluurannikkolainen sotilas ja maan johtaja vuosina 1999–2000 sotilasvallankaappauksen jälkeen kymmenen kuukauden ajan.
Guéï sai koulutuksen Ranskassa ja presidentti Félix Houphouët-Boigny nimitti hänet vuonna 1990 maan asevoimien johtoon.
Houphouët-Boignya seurasi Henri Konan Bédié. Guéï arvosteli häntä armeijan käyttämisestä hänen valitsemisensa jälkeisten levottomuuksien tukahduttamiseen ja myöhemmin korruptiosta ja talouden huonosta hoidosta.
Guéï erotettiin asemastaan todistamattomien 1995 vallankaappaushuhujen jälkeen. Myöhemmin Guéï nousi vielä urheiluministeriksi, mutta sai potkut pian Atlantan vuoden 1996 olympialaisten jälkeen. Vuonna 1997 presidentti määräsi hänet erotettavaksi armeijasta aiempien vallankaappausepäiltyjen vuoksi.
24. joulukuuta 1999 armeija nousi kapinaan maksamattomien palkkojen vuoksi ja poisti Bédién vallasta verettömällä vallankaappauksella. Guéï nousi valtaan nousseen sotilasjuntan johtoon. Hän muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen ja lupasi vapaat vaalit. Uusi perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksellä kesällä 2000.
Syksyllä 2000 järjestettiin vaalit, joihin korkein oikeus kielsi molempien suurien puolueiden ("Parti Démocratique de la Côte d'Ivoire", PDCI ja "Rassemblement des Republicaines", RDR) ehdokkaita osallistumasta. Länsimaat vetivät tukensa vaaleilta ja vaalitarkkailijansa pois. RDR kehotti vaaliboikottiin, joten vaalit käytiin Guéïn ja "Front Populaire Ivoirien" -puolueen (FPI) ehdokkaan Laurent Gbagbon välillä. Aikaiset tulokset näyttivät Gbagbon voittaneen, joten Guéï määräsi ääntenlaskun keskeytettäväksi ja julisti itsensä voittajaksi. Tämän jälkeen Gbagbon kannattajat virtasivat Abidjanin kaduilla, joissa käytiin verinen yhteenotto väkijoukon yrittäessä vallata presidentinpalatsin. Osa santarmeista ja sotilaista liittyi mielenosoittajiin, jolloin Guéï joutui pakenemaan. Gbagbo julistettiin presidentiksi. Tämän jälkeen taisteltiin vielä uuden hallinnon ja RDR:n ja PDCI:n kannattajien välillä, jotka vaativat uusia vaaleja. Lopulta RDR:n johtaja Alassane Ouattara tunnusti Gbagbon presidentiksi.
Guéï oli tappiostaan katkera ja vetäytyi kotikyläänsä.
Vuonna 2001 hän perusti "Union pour la démocratie et le progrès en Côte d'Ivoire" -puolueen (UDPCI), joka liittoutui Gbagbon FPI:n kanssa parlamentissa.
19. syyskuuta 2002 maapakolaiset ja kapinalliset yrittivät vallankaappausta Abidjanissa, Bouakéssa ja Korhogossa. Hallituksen joukot kukistivat sen tunneissa, mutta Guéï oli saanut surmansa hämärissä olosuhteissa.
Ağcabədi

Ağcabədi () on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee maan keskiosan tasankoalueella 263 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Ağcabədin piirin keskus. Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2010).
Ağcabədin taajamasta tuli kaupunki vuonna 1962. Se on maatalousalueen keskus. Nähtävyyksiin kuuluu paikallinen moskeija. Paikkakunnalla on syntynyt säveltäjä Üzeyir Hacıbəyov.
Ağdaş

Ağdaş () on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Širvanin tasangolla 249 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Ağdaşin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie. Asukkaita on 25 300 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta tunnetaan 1500-luvulta lähtien. 1700-luvulle saakka seudulla oli puoli-itsenäinen Ərəşin sulttaanikunta. Vuonna 1873 perustettiin Jelizavetpolin lääniin kuulunut Ərəşin kihlakunta. Sen keskuksesta tuli Ağdaşin kaupunki vuonna 1900.
Ağdaş on maatalousalueen keskus, jossa toimii elintarvike- ja jalostusteollisuutta. Kaupungissa on keskiasteen oppilaitoksia, museo ja teatteri. Nähtävyyksiin kuuluvat 1800-luvulla rakennettu karavaaniseraiji ja moskeija.
Xırdalan

Xırdalan () on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Apšeronin niemimaalla noin 10 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Apšeronin piirin keskus. Asukkaita on 37 900 henkeä (vuonna 2010).
Xırdalanin taajamasta tuli kaupunki vuonna 2006. Siellä toimii suurkanala, huonekalu- ja pakkaustarviketeollisuutta sekä olutpanimo.
Carles Busquets

Carles Busquets Barroso (s. 19. heinäkuuta 1967 Barcelona, Barcelona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Busquets edusti pääosan urastaan Barcelonaa. Hän toimi pääasiassa seuran kakkosmaalivahtina.
Ura.
Busquets oli Barcelonan kasvatti. Ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi seuran B-joukkueessa. Barcelonan edustusjoukkueessa Primera Divisiónissa Busquets pelasi vuosina 1990–1999. Hän oli osa seuran "Dream Teamia" 1990-luvulla. Busquets saavutti Barcelonan riveissä muun muassa kuusi Espanjan-mestaruutta sekä Euroopan cupin ja Cup-voittajien cupin voitot. Hän edusti lisäksi alemmilla sarjatasoilla Lleidaa vuosina 1999–2003.
Muuta.
Peliuransa jälkeen Busquets on työskennellyt valmentajana. Nykyisin hän toimii Barcelonan maalivahtivalmentajana.
Busquetsin poika Sergio on myös jalkapalloilija. Hän pelaa Barcelonassa.
Jeanne d’Arc (vuoden 1962 elokuva)

Jeanne d'Arc ("Procès de Jeanne d'Arc") on Robert Bressonin ohjaama ranskalainen elokuva, joka perustuu Jeanne d'Arcin oikeudenkäynneistä säilyneisiin pöytäkirjoihin. Pääosassa Jeanne d'Arcina esiintyy Florence Delay.
Tuotanto.
Bresson halusi tehdä Jeanne d'Arcista uuden version, vaikka tarina oli kuvattu jo useita kertoja aikaisemmin. Bresson perusti oman versionsa tiukasti historiallisiin dokumentteihin Jeanne d'Arcin oikeudenkäynnistä ja 25 vuotta myöhemmin pidetystä puhdistusoikeudenkäynnistä. Vaikka jokainen vuorosana oli todellinen, Bresson ei kuitenkaan ollut tapojensa mukaan kiinnostunut historiallisesta totuudesta. Hän välttikin elokuvan liittämistä mihinkään tiettyyn historialliseen aikaan, sillä esimerkiksi puvustus oli joltain epämääräiseltä ajalta ja pappien vaatteet nykyaikaisia. Bressonin elokuva ei piirrä Jeanne d'Arcista perinteistä pyhimys- tai marttyyrikuvaa, vaan se kuvaa Jeannen tavallisena maalaistyttönä, jota hänen uskonsa ajaa eteenpäin.
Ranskan tunnetuimman pyhimyksen ja kansallissankarin kuvaaminen askeettisesti herätti myös keskustelua. Bresson ajautui esimerkiksi kuvaajansa Léonce-Henri Burelin kanssa erimielisyyksiin Jeannen kuvaamisesta. Riitojen vuoksi "Jeanne d'Arc" jäi viimeiseksi elokuvaksi, jonka Burel kuvasi Bressonille.
Scott Columbus

Walter Scott Columbus (10. marraskuuta 1956 – 4. huhtikuuta 2011) oli Manowar-yhtyeen pitkäaikainen rumpali.
Columbus toimi Manowarin rumpalina vuosina 1983–1990 ja 1995–2008. Manowarin lisäksi hän soitti Ross The Boss -yhtyeessä.
Torcello

Torcello on Venetsian laguunin pohjoisessa osassa sijaitseva saari. Torcello oli varhaiskeskiaikaan saakka laguunin tärkein asutuskeskus, mutta kanavien soistumisen aiheuttaman malariavaaran ja Venetsian kukoistuksen myötä kaupungin väkiluku kääntyi laskuun ja nykyään saarella elääkin ainoastaan satakunta ihmistä.
Saaren päänähtävyys on vuonna 639 perustettu Santa Maria Assuntan kirkko. Legendan mukaan apostoli Markuksen pyhäinjäännös nostettiin siellä ensimmäisen kerran Venetsian maaperälle. Torcellossa on myös säilynyt yksi kaiteeton pirunsilta, jotka ajan mittaan katosivat Venetsian katukuvasta.
Middle Men

Middle Men on vuonna 2009 ensi-iltansa Cannesissa saanut komedia- ja draamaelokuva, jonka on ohjannut George Gallo ja käsikirjoittaneet Gallo ja Andy Weiss. Elokuvan pääosassa ovat Luke Wilson, Giovanni Ribisi, Gabriel Macht ja James Caan. Elokuva perustuu tuottaja Christopher Mallickin kokemuksiin.
Juoni.
Vuonna 1995 liikemies Jack Harris (Luke Wilson) perustaa ensimmäisen online-yrityksen, joka keskittyy lähinnä aikuisviihteeseen. Pian hän löytää itsensä tähtösten, gangstereiden, liittovaltion agenttien ja kansainvälisten terroristien keskeltä. Hän sotkeutuu samalla FBI:n ja nuoren pornotähden asioihin ja oppii, ettei raha ehkä tällä kertaa riitä pitämään häntä poissa pulasta.
Julkaisu.
"Middle Men" julkaistiin 6. elokuuta 2010. Ensimmäinen virallinen traileri elokuvasta julkaistiin 16. kesäkuuta 2010.
Elokuvasta leikattiin eräs seksikohtaus, koska se olisi nostanut elokuvan ikärajaluokitusta. Kohtaus kuitenkin vuoti internetin Pornhub-sivustolle, ja se lisättiinkin myöhemmin elokuvan kotivideo-julkaisulle, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2011.
Vastaanotto.
Elokuva sai vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoesin kokoamista 51 arvostelusta 40 prosenttia on hyväksyviä. Metacritic-verkkosivustolla vastaava tulos on 60 % perustuen 20 arvosteluun.
Elokuva tuotti vain 733 000 Yhdysvaltain dollarin lipputulot kolmen viikon aikana. Budjetti oli 20 miljoonaa.
Koripallon naisten Euroliiga

Koripallon naisten Euroliiga on FIBA Europen vuosittain järjestämä naisten koripallon ammattilaisliiga. Se on korkein naisten kansainvälinen koripallosarja Euroopassa.
Historia.
Miehissä Euroliigaa pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1958, jolloin sarja osoittautui menestykseksi. Tämän johdosta naisille päätettiin järjestää seuraavana vuonna oma sarja. Ensimmäiseen turnaukseen ilmottautui mukaan kymmenen joukkuetta. Sarja tunnettiin vuoteen 1996 asti nimellä Mestariseurojen cup.
Loppuottelut.
"Lähde:"
Friedrich Ernst Dorn

Friedrich Ernst Dorn ( oli saksalainen fyysikko, joka ensimmäisenä havaitsi, että radiumista lähtee radioaktiivista kaasua, joka myöhemmin sai nimen radon.
Elämäkerta.
Dorn kävi lukion Königsbergissä 1857–1865 ja opiskeli matematiikkaa, luonnontieteitä, filosofiaa ja ranskaa Königsbergin Albertus-yliopistossa 1865–1869. Dorn läpäisi opettajantutkinnon vuonna 1869 ja hänestä tuli vanhassa lukiossaan ja Berliinissä suoritetun koevuoden jälkeen apuopettaja Berliinissä samalla kun hän väitteli Königsbergissä matematiikasta 1871.
Dorn sai 1973 vakinaisen viran Greifswaldin yliopistossa matematiikan ja fysiikan opettajana, samana vuonna hänestä tuli apulaisprofessori Breslaun yliopistoon ja vuonna 1881 vakituinen professori Darmstadtin teknilliseen korkeakouluun. Vuonna 1885 Dorn sai teoreettisen fysiikan henkilökohtaisen apulaisprofessorin viran Anton Oberbeckin seuraajana Hallen yliopistossa, mutta koska Dorn oli jo aikaisemmin hoitanut varsinaisen professorin virkaa, hänestä käytettiin nimitystä professori. Vuonna 1895 Dornista tuli kokeellisen fysiikan professori ja Hallen yliopiston fysiikan laitoksen johtaja Hermann Kloblauchin seuraajana. Samana vuonna hänestä tuli myös Saksan tiedeakatemian jäsen.
Dornin tutkimusalana oli nestekiteiden lisäksi niihin aikoihin ajankohtaiset röntgensäteet ja radioaktiivisuus.
Vuonna 1900 Dorn julkaisi tekemiensä kokeiden perusteella artikkelin, jossa hän vahvisti Ernest Rutherfordin aikaisemmat tutkimustulokset ja laajensi niiden soveltuvuutta. Rutherford oli osoittanut, että toriumista lähtee ympäristöön radioaktiivista ainetta, ja nyt Dorn totesi, että saman­laista ainetta lähti myös radiumista. Myöhemmin Rutherford ja Soddy ositti, että toriumista ja radiumista lähti samaa ainetta, joka oli kaasu, ja että se oli uusi alkuaine. 
Dorn kutsui radiumista lähtevää radioaktiivista ainetta yksinkertaisesti emanaatioksi, mutta vuonna 1904 Rutherford otti käyttöön tarkemman nimen "radiumemanaatio". Myöhemmin William Ramsay ehdotti sille nimeä "niton", joka johtuu "loistavaa" tarkoittavasta latinan sanasta "nitens". Vuonna 1923 sai nykyisen nimensä radon.
Marshall ja Marshall ovat tutkineet radonin löytöön liittyviä alkuperäisiä tutkimus­raportteja. Heidän mukaansa radonin keksijänä tulisi pitää Rutherfordia, sillä hän oli ensimmäinen, joka havaitsi kaasua lähtevän mistään radio­aktiivisesta aineesta (ensin toriumista), ja lisäksi hän ensimmäisenä osoitti radonin olevan kaasu. Rutherford oli myös ensimmäinen, joka pystyi yhdistämään omat tutkimus­tuloksensa radonista muiden tekemiin tutkimuksiin, joissa mitattiin radonin atomimassa ja havaittiin sen spektri, ja hän selvitti sen paikan jaksollisessa järjestelmässä.