tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Coraline Thomas Hugue

Coraline Thomas Hugue (s. 11. maaliskuuta 1984 Embrun) on ranskalainen maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Hugue kilpaili ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti vuotta myöhemmin Oberstdorfissa oltuaan takaa-ajossa 27:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kymmenenneksi Lahden 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2014. Tour de Skin prologilla Oberstdorfissa tammikuussa 2015 hän sijoittui yhdeksänneksi.
Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Hugue sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja parisprintissä kymmenenneksi sekä viestissä kuudenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemäs ja Ranskan viestijoukkueen jäsenenä neljäs.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 Hugue sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi, parisprintissä Célia Aymonierin kanssa kuudenneksi ja viestissä kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14:s, vapaan hiihtotavan parisprintissä kahdeksas ja viestissä kahdestoista.
Celebrity Century

Celebrity Century, aiemmin Century, on maltalaisen Blue Sapphire Marinen omistama Century-luokan risteilyalus, jota operoi Celebrity Cruises. Alus on Celebrity Cruisesin laivaston lippulaiva yhdessä Millennium-luokan aluksen "Celebrity Constellationin" sekä uuden Solstice-luokan "Celebrity Solsticen" kanssa. Century-luokan muut alukset ovat "Mein Schiff 1" (aiemmin "Celebrity Galaxy") ja "Mein Schiff 2" (aiemmin "Celebrity Mercury"). 
Liikennöinti.
Alus laskettiin vesille 1995 ja se oli viisi viikkoa kuivatelakalla huhtikuussa 2006, jolloin se huollettiin täysin.
Joulukuun lopulla 2013 ilmoitettiin aluksen siirrosta CDF Croisières de Francelle vuonna 2015.
Jääpallon Itä–Länsi-sarja 1937

Jääpallon Itä–Länsi-sarja oli kaudella 1937 Suomen toiseksi korkein sarjataso Suomen jääpallossa. Sarja vastasi käytännössä entistä B-sarjaa ja vuodesta 1945 alkanutta Suomensarjaa. Itä-Länsi sarjassa Joukkueet jaettiin maantieteellisesti alkulohkoihin joiden sisällä pelattiin aluksi karsintaottelut Länsi- ja Itäsarjaan pääsystä.
Itä-Länsi-sarja.
Alkuottelut.
Länsi.
Helsingin alue&lt;br&gt;
Helsingin alueelta karsinnoissa oli yhteensä kuusi joukkuetta. Helsingistä Kronohagens IF, Jukolan Pojat ja Helsingin Palloseura, Hyvinkäältä Yhdistyneitten Villatehtaitten Palloilijat, sekä Porvoon Urheilijat ja Kotkan Palloseura. Jatkoon selviytyi KIF.
Lohko A
Lohko B
Helsingin alueen loppuottelu: Kronohagens IF – Porvoon Urheilijat 4-2
Turku-Satakunta&lt;br&gt;
Satakunnan alueelta kilpailuun osallistuivat Porin Kärpät, Porin Palloilijat ja Rauman Pallo-Iirot. Turusta mukana oli Turun Palloseura ja Turun Urheiluliitto. Jatkoon selviytyi Kärpät.
Lohko A
Lohko B
Turku-Satakunta alueen loppuottelu: Porin Kärpät – Turun Palloseura 3-0
Häme-Vaasa&lt;br&gt;
Vaasan piiristä mukana olivat Vaasan Palloseura ja Kokkolan Palloveikot, Hämeen piiristä olivat Tammerfors Bollklubb, Hämeenlinnan Pallokerho ja Jämsänkosken Ilves. Jatkoon meni VPS.
Lohko A
Lohko B
Häme-Vaasa alueen loppuottelu: Hämeenlinnan Pallokerho – Vaasan Palloseura 1-2
Itä.
Karjala&lt;br&gt;
Karjalan piirissä neljä joukkuetta pelasi yksinkertaisen sarjan, järjestys oli Joensuun Palloseura, Sortavalan Palloseura, Sortavalan Palloilijat, Värtsilän Teräs. JoPS siis jatkoon.
1 VäTe luovutti.
Savo&lt;br&gt;
Mukana oli kaksi joukkuetta, Kuopion Pallotoverit ja Savonlinnan Pallokerho. Jatkoon meni SaPKo.
Viipurin alue&lt;br&gt;
Viipurista mukana olivat Viipurin Pallokerho, Reipas ja Ilves. Lappeenrannasta olivat Etelä-Saimaan Kisa ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet, lisäksi karsintoihin osallistuivat Käkisalmen Palloilijat ja Ylä-Vuoksen Palloseura Ensosta. Jatkoon selviytyi LUM.
Karsntakierros
Loppusarja
Uusintaottelu: Lappeenrannan Urheilu-Miehet – Viipurin Ilves 6-1
Loppuottelut.
Itäsarja.
Vaasan Palloseura voitti länsisarjan ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet itäsarjan. Erillistä loppuottelua joukkueiden välillä ei pelattu, vaan molemmat nousivat suoraan ensi talven Mestaruussarjaan.
Seuraavana vuonna Palloliitto päätti laajentaa mestaruussarjaa, jolloin VPS:n ja LUM:n lisäksi mestaruussarjaan nousivat seuraavana alkutalvena pelattujen karsintojen jälkeen Kronohagens IF, Viipurin Ilves ja Savonlinnan Pallokerho. Vaasan IFK säilytti paikkansa karsintojen kautta.
Lars Lefrén (professori)

Lars Lefrén (1722–1803) oli ruotsalaissyntyinen teologi ja Turun akatemian professori.
Lefrén tuli ylioppilaaksi Turussa, ja hänet vihittiin papiksi 1784. Hän jatkoi uraansa Turussa ja hänestä tuli Turun akatemian itämaisten kielten dosentti 1752, ylimääräinen filosofian apulainen 1756, 2. filosofian apulainen 1765, kirjastonhoitaja 1770, kreikan ja heprean kielten professori 1772, kolmas teologian professori 1784, toinen 1789, ja samalla hän oli palkkapitäjänsä Naantalin ja Raision kirkkoherra 1784–1803. Akatemian rehtorina hän toimi kolmeen otteeseen 1779–1780, 1784–1785 ja 1796–1797. Turun tuomiokapitulin jäsen hän oli 1784.
Lefrén oli Hatanpään kartanon omistaja. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1775 Johanna Sofia Leijonancker (k. 1804). Hänen poikiaan olivat tilanomistaja Messukylässä, tehtailija Lars Gustaf Lefrén (k. 1825) ja eversti Karl Adolf Lefrén, aateloitu 1818 af Lefrén (k. 1844) ja kenraali Johan Peter Lefrén.
Célia Aymonier

Célia Aymonier (s. 5. elokuuta 1991 Pontarlier) on ranskalainen ampumahiihtäjä ja entinen maastohiihtäjä.
Maastohiihto.
Maastohiihdon maailmancupissa Aymonier kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz’ssa joulukuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2012 Quebecissä oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 21:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa yhdeksänneksi Rybinskin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2015.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Aymonier sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä sekä yhdistelmäkilpailussa sijalle 36. Parisprintissä hän oli kymmenes ja viestissä toisen osuuden hiihtäjänä kuudes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli viestissä neljäs, parisprintissä 11:s, yhdistelmäkilpailussa 20:s, 10 kilometrin perinteisellä 25:s ja vapaan sprintissä 39:s. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 Aymonier saavutti hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parisprintissä Coraline Thomas Huguen kanssa kuudenneksi, viestissä kahdeksanneksi, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 18:nneksi, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 27:nneksi ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 28:nneksi.
Ampumahiihto.
Aymonier siirtyi kilpailemaan ampumahiihdon maailmancupiin kaudelle 2015–2016. Ampumahiihdossa hän on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan neljänneksi Oslon pikakilpailussa kaudella 2018–2019. Hän hiihti toisen osuuden Ranskan saadessa pronssia Hochfilzenin MM-viestissä 2017. Hän oli samoissa kilpailuissa yhdeksäs pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui yhteislähdössä 11:nneksi ja pikakilpailussa 15:nneksi.
Jääkiekon Suomensarja 1961–1962

Jääkiekon Suomensarja kaudella 1961–1962 pelattiin kolmessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat etenivät SM-sarjan nousukarsintaan, jonka kaksi parasta nousivat SM-sarjaan. Lohkojen viimeiset putosivat Maakuntasarjaan.
Suomensarja.
Nousukarsinta.
Töölön Vesa ja Tampereen Pallo-Veikot nousivat SM-sarjaan, josta putosivat Kalevan Pallo ja Turun Palloseura. Mäntän Urheilijat, Lauritsalan Kisa, Salon Palloilijat, sekä sarjasta otteluitta luopunut Epilän Esa putosivat maakuntasarjaan.
Sakari Annala

Erkki Sakari Annala (2. toukokuuta 1928 Kauhava – 5. joulukuuta 2011 Kouvola) oli suomalainen kenraaliluutnantti. 
Annala kirjoitti ylioppilaaksi Kauhavan lukiosta 1947. Hän valmistui 32. kadettikurssilta 1950. Vuonna 1951 hän suoritti krh-upseerikurssin ja 1956 maavoimien kapteenikurssin. Vuosina 1959–1961 hän opiskeli Sotakorkeakoulun maasotalinjalla.
Kadettikoulun jälkeen hän toimi alkuun nuorempana upseerina JP/JR 3:ssa vuosina 1950–1952, sitten opetusupseerina Kadettikoulussa vuosina 1952–1955, komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 5:ssä vuosina 1955–1957, opetusupseerina Taistelukoulussa 1957–1959. Vuodet 1961–1967 hän toimi Pääesikunnassa toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina ja 1967–1968 järjestelytoimiston päällikkönä. 1968 Annala komennettiin pataljoonanupseeriksi Uudenmaan Jääkäripataljoonaan, josta hän siirtyi 1970 koulutustoimiston päälliköksi KSSl:n esikuntaan. 1971–1973 hän toimi Pääesikunnan jalkaväkitoimiston päällikkönä ja Kadettikoulun apulaisjohtajana. 
1973 hänet määrättiin Hämeen Ratsujääkäripataljoonan komentajaksi jonka jälkeen hän toimi Savon prikaatin komentajana vuosina 1975–1977 sekä myöhemmin Savo-Karjalan sotilasläänin komentajana vuosina 1979–1981. Viimeksi hän komensi Kaakkois-Suomen sotilaslääniä 1981–1988.
Greta Laurent

Greta Laurent (s. 3. toukokuuta 1992) on italialainen maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Laurent kilpaili ensimmäisen kerran Düsseldorfissa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Canmoren vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2012 oltuaan 26:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Seefeldin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Laurent sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 31:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 26:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen sprintissä 37:s ja Lahdessa 2017 vapaan hiihtotavan sprintissä 29:s. Pyeongchangissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä 32:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Laurent sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 28:nneksi.
Radio Classic

Radio Classic on Tampereelta käsin toimiva valtakunnallinen radiokanava, joka aloitti lähetyksensä marraskuussa 2012. Radio Classic on Suomen ainoa kaupallinen, klassiseen musiikkiin erikoistunut kanava. Aseman ydinkohderyhmä ovat yli 35-vuotiaat. Kanavan toimilupa on voimassa vuoteen 2030 saakka. Joulukuussa 2020 kuuluvuusalue laajeni Hyvinkäälle, Jyväskylään, Raaseporiin, Seinäjoelle, Ulvilaan ja Valkeakoskelle.
Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottaa uutisia Radio Classicille, jotka päättyivät 4.4.2024 klo 22 uutisiin. Tekoälyn lukemat uutiset alkoivat 5.4.2024. Uutiset tuottaa STT.
Radio Classicin omistaja on Bauer Media Oy.
Historia.
Samalla taajuudella ovat toimineet Rondo FM, Rondo Classic ja Classic FM. Ennen Rondoa samalla taajuudella toimi vuoteen 2009 saakka Metroradio Finlandin omistama Classic Radio, joka menetti toimilupansa omistajanvaihdoksen myötä.
Classicus Oy perusti nimellä Rondo FM:n maaliskuussa 2010. Vuoden 2011 alussa kanava aloitti yhteistyön Radio Dein kanssa ja loppuvuodesta se vaihtoi nimensä Rondo Classiciksi.
 Rondo Classicin toiminta loppui 2012, kun sen taajuudet myytiin.
Vuonna 2012 perustettiin Kuunappi Oy joka oli kiinalaisen Global Broadcasting Media Consultation Co Ltd:n (GBMC) ja FutuVision Holding Oy:n muodostama yhteisyritys ja näin taajuudet siirtyivät GBTimes-mediayhtiölle. Uusi kanava perustettiin entisen tilalle nimellä Classic. GBTimes-yhtiöiden toimitusjohtaja oli Yinong Zhao. Yhtiöryhmän mukaan sen tavoitteena oli edistää kommunikaatiota Kiinan ja muun maailman välillä. Lokakuussa 2019 Helsingin Sanomat uutisoi toimitusjohtaja Zhaon olevan epäiltynä törkeistä veropetoksista liittyen GBTimes -yhtiön toimintaan. GBtimes asetettiin konkurssiin 2020 
Bauer Media osti alkuvuonna 2020 Radio Classicin.
Kannuksen linnavuoren kalliomaalaus

Kannuksen linnavuoren kalliomaalaus sijaitsee Taipalsaarella Etelä-Karjalassa Etelä-Saimaan Riutanselän luoteisosassa. Järveen rajoittuvassa kalliossa on tiheämpi kuviokohta ja joitakin punaväriläikkiä. Paikan nimitys johtuu myöhäisrautakautisen puolustusvarustuksen jäännöksistä, joita löytyy mäen päältä. Hajonneen vallin jäänteitä on ollut vielä vuonna 1975 nähtävissä noin 20 metrin matkalla.
Löytyminen ja tutkimus.
Kalliomaalauksen löysivät vuonna 1997 Kaarlo Katiskoski, Teemu Mökkönen ja Risto Kesseli, jotka on myös merkitty maalauksen tarkastajiksi.
Maalaukset.
Pieni maalaus sijaitsee pienessä vedenrajaan laskevassa ja lounaaseen aukeavassa kalliossa, jota voi lähestyä ainoastaan järveltä päin. Maalaus on pahoin sään haalistamia ja hieman suttaantunut. Digitalivalokuvan värinkäsittelyllä voidaan punavärejä korostaa niin paljon, että maalauksessa olevia kuvioita pystyy erottamaan (valokuvia ).
Maalauksen ilme muistuttaa Kolmiköytisienvuoren maalausta, jossa on myös tiiviisti maalattu erilaisia hahmoja. Kannusvuoren maalaukset sijaitsevat 80 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 4 metriä järvenpinnan yläpuolella. Kuvakentän, jonka koko on noin puolimetriä halkaisijaltaan, aihe jää epäselväksi. Vasemmalla reunalla erottuu ihmishahmo kädet kohollaan. Oikealla reunalla vaikuttaisi olevan sivulta päin kuvattu ihminen. Näiden väliin saattaa jäädä jopa neljä ihmishahmoa, joiden piirteet puuroutuvat punaväriin. Näiden alapuolella olisi vasemmalle katsova hirvi.
Kuvakentästä erottuu vielä geometrisia kuvioita. Vasemman reunan yläpuolella olisi kolme aaltoilevaa viivaa, jotka kohtaavat poikittain kuutta ylöspäin nousevaa rinnakkaista linjaa.
Katso myös.
Seuraavat kalliomaalaukset ovat lähellä tätä maalausta:
Sitten on vielä
Osebergin laiva

Osebergin laiva on viikinkiaikainen laiva, joka löydettiin vuonna 1903 suuresta norjalaisesta hautakummusta Osebergin tilalta Vestfoldin läänissä, suoraan Tønsbergista pohjoiseen Oslovuonon länsirannalla. Löytö kaivettiin esille vuosina 1904–1905 Gabriel Gustafsonin ja Haakon Sheteligin johdolla ja vietiin Osloon konservoitavaksi. 
Hautakumpu.
Hautakummun halkaisija on 40 metriä ja korkeus 6,5 metriä. Vuonna 2002 huomattiin, että vain perä ja hautakammio ovat olleet peitettyinä alusta alkaen ja että hauta on ollut jonkin aikaa puoliksi auki ennen kuin se peitettiin kokonaan. Syy laivan säilymiseen niin hyvässä kunnossa on savipitoinen maa, joka on luonut happiköyhät olosuhteet. Tämän lisäksi laivaa on peittänyt 100 kuutiometriä kiviä, jotka on peitetty ruohoturpeella. Vuosirengasajoituksella hautakummusta löydetty puumateriaali osoittaa laivan rakennetun vuonna 820 ja haudan suljetun vuonna 834.
On esitetty että haudassa olisi ollut miehen ruumis, mutta että se olisi ryöstetty jossain vaiheessa. Viikingeillä oli uskomus, että vallanpitäjän luilla voi saada itselleen voimaa. Vendelin venehaudoista on ryöstetty samalla tavalla juuri luut. Arkeologi Jan Billin mukaan laivaan oli haudattu kaksi naista. 
Laiva.
Laiva on 21,5 metriä pitkä ja 5,1 metriä leveä. Koostaan huolimatta laiva on keskikohdaltaan vain 1,6 metriä korkea, joten sitä ei ole voitu käyttää avomerellä. Runsas koristelu viittaa siihen, että laivalla on ollut jokin erikoiskäyttö.
All Ends in Silence

All Ends in Silence on suomalaisen gootti/doom metalin yhtyeen Dark the Sunsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Firebox Records.
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”The Dead End”, joka nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 16.
Paavo Halttu

Paavo Oskari Halttu (4. kesäkuuta 1914 Oulu – 19. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, arvoltaan kenraaliluutnantti. Halttu syntyi Oulussa 4. kesäkuuta vuonna 1914. Hänen vanhempansa olivat veturinkuljettaja Juho Antti Halttu ja Maria Katariina o.s. Mällinen. Haltun puoliso vuodesta 1938 oli pankkivirkailija Hilkka Annikki Charlotta o.s. Heinonen (1919–1999). Heillä oli kaksi tytärtä. 
Paavo Halttu kirjoitti ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta 1932 ja opiskeli tämän jälkeen Kadettikoulun kurssilla numero 17 vuosina 1933–1935. Ennen talvisodan syttymistä Halttu palveli nuorempana upseerina Kenttätykistörykmentti 2:ssa ja Jyväskylän sotilaspiirin esikunnassa. 
Toiminta sotien aikana.
Talvisodan sytyttyä Halttu palveli KTR 2:ssa patteriston upseerina Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän toimi patterin päällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana 3. Prikaatissa. Jatkosodan sytyttyä kesäkuussa 1941 Halttu toimi Patteriston komentajana KTR 7:ssa Karjalankannaksella, ja viimeisenä sotavuotena tykistöosaston päällikkönä Kannaksen ryhmän esikunnassa ja IV Armeijakunnan esikunnassa.
Sodan jälkeinen aika.
Vuonna 1945 Halttu toimi tykistökomentajana Armeijakunnan esikunnassa ja Tykistökoulun opettajana. Vuosina 1946–1948 Halttu opiskeli Sotakorkeakoulun sotatalousosastolla ja toimi tämän jälkeen Pääesikunnan tykistötoimistossa toimistoesiupseerina, eli toimistopäällikön lähimpänä alaisena. Vuosina 1951–1952 Halttu oli PE:n ampumateknillisen toimiston toimistopäällikkönä ja tämän jälkeen toimistoesiupseerina PE:n 
ballistisessa toimistossa. 1957 Halttu toimi Jääkäripatteriston komentajana ja vuosina 1958–1962 esikuntapäällikkönä I Divisioonan esikunnassa. Tämän jälkeen Halttu toimi lyhyen aikaa vuonna 1962 Karjalan Tykistörykmentin komentajana ja siirtyi sieltä Pääesikuntaan taisteluvälinepäälliköksi vuosiksi 1962–1966. Ennen reserviin siirtymistään hän toimi vielä Pääesikunnan koulutuspäällikkönä vuosina 1966–1973.
Nokia 105

Nokia 105 on Nokian toukokuussa 2013 esittelemä matkapuhelin.
Nokia 105 (2015).
Nokia 105 on Microsoft Mobilen kesäkuussa 2015 esittelemä matkapuhelin.
Puhelimesta on kaksi versiota, Nokia 105 yhdellä SIM-korttipaikalla ja Nokia 105 Dual SIM, jossa paikkoja on kaksi.
Puhelimessa on 1,4 tuuman LCD-näyttö ja Nokia Series 30+ -käyttöjärjestelmä. 
Nokia 105 (2017).
Nokia 105 on suomalaisen HMD Globalin heinäkuussa 2017 julkaisema matkapuhelin. Puhelimessa on 1,4 tuuman LCD-näyttö, VGA-kamera ja Nokia Series 30+ -käyttöjärjestelmä. Värivaihtoehtoina ovat musta, sininen ja valkoinen.
Nokia 105 (2019).
Nokia 105 on suomalaisen HMD Globalin heinäkuussa 2019 julkaisema matkapuhelin.
Nokia 105 (2023).
Nokia 105 on suomalaisen HMD Globalin huhtikuussa 2023 julkistama matkapuhelin. Puhelimessa on 1,8 tuuman näyttö ja tuki 4G-verkoille. Toukokuussa 2023 puhelimesta julkaistiin versio, jossa on pienempi akku ja tuki vain 2G-verkolle.
Munkinmäki

Munkinmäki (ruots. "Munkkulla") on kunnanosa Kirkkonummella. Sillä on pitkät perinteet kunnan historiassa. Munkinmäki sijaitsee Kirkkonummen keskustan välittömässä läheisyydessä eteläpuolella. Munkinmäessä on suuri osa keskustan palveluista.
Historiaa.
Munkinmäessä sijaitsi Munkkullan kartano, joka tuhoutui tulipalossa vuonna 1989. Syytä palon syttymiseen ei ole saatu selville. Munkinmäen nimi juontaa juurensa Padisten luostariin Virossa, joka 1300-luvulla omisti alueen maat. Munkkullan kartanonmäki on jätetty metsäsaarekkeeksi kuntakeskuksen ympärille.
Palvelut.
Munkinmäessä on laajalti tarjolla erilaisia palveluita. Munkinmäessä sijaitsee Prisma-, Lidl- ja Tokmanni-myymälät, Teboil-huoltoasema, kaksi rautakauppaa, urheiluliike, matkatoimisto, yökerho, ravintola, kultaliike, Omnia Ammattiopisto, kaksi pizzeriaa, Cramon vuokrauspiste, Kirkkonummen Sanomien toimitus, autokorjaamo, pienkoneliike, LänsiAuto- autoliike, kuntosali, elokuvateatteri, kaksi sisustusliikettä sekä jäteasema, johon voi viedä muun muassa huonekaluja ja kodinkoneita. Lisäksi Munkinmäessä palvelee pieni kauppakeskus Liikeportti.
Asutus.
Munkinmäessä on harvakseen asuinrakennuksia, koska alue on toiminut pitkään kunnan pienteollisuusalueena. Ainoat asuinrakennukset ovat muutama omakotitalo sekä kymmenkunta rivitaloa, jotka ovat Abrasinmäellä, Munkinmäen läntisellä puoliskolla.
Liikenne.
Munkinmäessä ei enää kulje linja-autot, mutta rautatieasemalle ja linja-autoasemalle pääsee alikulkukäytävää pitkin.
Raimo Issakainen

Raimo Aulis Issakainen (16. kesäkuuta 1933 Kouvola – 27. heinäkuuta 2004) oli suomalainen kenraaliluutnantti. 
Issakaisen vanhemmat olivat vääpeli Vilho Issakainen ja Olga Kutvonen, hän oli vuodesta 1962 naimisissa hammaslääkäri Kirsti Taava Sinikka Mikkolan (1934–2022) kanssa. Issakainen tuli ylioppilaaksi 1953, suoritti Kadettikoulun 1956, Sotakorkeakoulun teknillisen linjan 1964 ja maasotalinjan 1967. Diplomi-insinööriksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1972, kenttätykistöupseerikurssin hän suoritti Neuvostoliitossa 1976 ja maanpuolustuskurssin 1981. Issakainen toimi jääkäripatteriston jaosjohtajana ja patterinpäällikkönä 1956–1962, Keskussääaseman opetusupseerina 1964–1965, Pääesikunnan toimistopäällikkönä 1965–1966 ja 1972–1979, Kadettikoulun opetusupseerina 1967–1972, puolustusvoimien ATK-laitoksen johtajana 1970–1986, puolustusvoimien pääinsinöörinä 1987–1991, sotatalouspäällikkönä 1991–1992 ja puolustusvoimien teollisuuspoliittisena koordinaattorina 1993. Issakainen ylennettiin majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1973, everstiksi 1979, insinöörikenraalimajuriksi 1987 ja kenraaliluutnantiksi 1991.
Issakainen hoiti myös useita luottamustehtäviä, hän oli esimerkiksi puolustusvoimien aloitetoimikunnan puheenjohtaja ja Sotatieteellisen seuran puheenjohtaja 1992–1998. Jäätyään eläkkeelle puolustusvoimien palveluksesta vuonna 1993 Issakainen viljeli perintötilaansa Hattulassa.
Pertti Jaakkola (sotilas)

Pertti Johannes Jaakkola (13. kesäkuuta 1929 Kalajoki – 21. heinäkuuta 2004 Kuusjoki) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan kenraalimajuri. 
Jaakkola syntyi Kalajoella vuonna 1929 ja hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Taavi Rikhard Jaakkola ja Sylvi Aleksandra o.s. Ollila. Pertti Jaakkola oli avioliitossa Paula Liisi Vuorilahden kanssa vuodesta 1953 ja heille syntyi kaksi poikaa.
Pertti Jaakkola kirjoitti ylioppilaaksi Ilmajoen yhteiskoulusta 1949 ja suoritti tämän jälkeen varusmiespalveluksensa Kenttätykistörykmentti 2:ssa. Jaakkola opiskeli tämän jälkeen Maasotakoulussa vuosina 1950–1952. Uransa alussa hän toimi nuorempana upseerina Panssariprikaatin patteristossa ja tykistön kapteenikurssin suoritettuaan patterin päällikkönä Jääkäripatteristossa. Vuosina 1960–1963 hän palveli toimistoupseerina Pääesikunnan tykistöosastolla. Vuosina 1963–1965 Jaakkola opiskeli Sotakorkeakoulussa Maasotalinjalla jonka jälkeen hän sai komennuksen patteristoupseeriksi Satakunnan tykistörykmenttiin ja 1966 kenttätykistötaktiikan opettajaksi Sotakorkeakouluun. Pääesikunnan kenttätykistötoimiston toimistopäällikkö hänestä tuli 1971. Tykistökoulun johtajaksi hänet nimitettiin 1976, minkä jälkeen hän toimi tykistön tarkastajana 1981–1985. Uransa päätteeksi hän toimi Pohjanmaan sotilasläänin komentajana 1985–1989.
Martin AM-1 Mauler

Martin AM-1 Mauler on yhdysvaltalainen rynnäkkölentokone. Jonkin verran paremmasta suorituskyvystään huolimatta se ei pärjännyt Douglas AD-1 Skyraiderille tarjouskilpailussa, jonka Yhdysvaltain laivasto järjesti. Konetyypin kehittely aloitettiin vuonna 1943. Konetyypin ensilento toteutettiin elokuun lopulla 1944.
Tuotantotarve tämän uuden konetyypin kehittelylle oli alkujaan laivastokäyttö (US Navy eli USN) torpedo- ja syöksypommittajana, jolloin tämä uusi tyyppi saapuisi korvaamaan Douglas SBD Dauntless- ja Grumman TBF Avenger -konetyyppejä.
AM-1 Mauler päätyi kuitenkin aktiivipalvelukseen laivuekäyttöön. Nimilyhenteen alkuperä on seuraava: A=attack, M=Martin, valmistaja. Vuonna 1948 esitelty konetyyppi palveli vuosina 1948–1953, ja sitä valmistettiin vain 151 kappaletta, johon määrään sisältyi kaksi XBTM-1-prototyyppikonetta. Suunnitteluvaiheessa konetyyppi tunnettiin mallinimellä "Martin Model 210". Mauler muistutti ulkoisesti Douglasin kilpailevaa A-1 Skyraideria.
Mauler sai lempinimen "Able Mabel", sillä sen hyötykuorma oli huomattavan suuri, jopa yli 4 500 kg. Tyypillisen aselastin massa oli 2 041 kg. Ulkoisia ripustuspisteitä oli A-1 Skyraiderin tavoin 14 kappaletta, 7 kummankin siiven alla. Tykkiaseistus oli sekin vastaava: 4x 20 mm siipitykit.
Mauler kykeni saavuttamaan 591 km/h huippunopeuden ja 9 250 metrin lakikorkeuden, jotka olivat kilpailevaa A-1 Skyraideria paremmat suoritusarvot. Maulerin voimalaitteena oli 3 000 hevosvoiman (2200 kW) nelirivinen Wasp Major -tähtimoottori. Moottorissa oli 28 sylinteriä.
Raimo Jokinen

 
Raimo Olavi Jokinen (12. syyskuuta 1936 Turku – 15. tammikuuta 2004) oli suomalainen kenraalimajuri.
Raimo Jokinen kirjoitti ylioppilaaksi Elisenvaaran yhteiskoulusta 1955 ja suoritti varusmiespalveluksensa 3.prikaatissa vuosina 1955–1956. Varusmiespalveluksen jälkeen hän suoritti ilmatorjuntaupseerikoulun ja palveli vänrikkinä 3. prikaatissa. Jokinen suoritti 1957–1959 Kadettikoulun 43. kurssin ja toimi tämän jälkeen nuorempana upseerina Porin prikaatissa. Jokinen suoritti 1960 jalkaväen yliupseerikurssin ja toimi tämän jälkeen komppanian päällikkönä Porin prikaatissa. Hän suoritti 1963 jalkaväen kapteenikurssin ja toimi opetusupseerina Kadettikoulussa.
Jokinen opiskeli 1967–1969 Sotakorkeakoulun maasotalinjalla. Tämän jälkeen hän toimi toimistoupseerina Pääesikunnan tiedusteluosastolla vuosina 1969–1970. Puolustusvoimien komentajan adjutanttina hän palveli 1970-1975. Sotilasasiamiehenä Oslossa ja Kööpenhaminassa hän toimi 1975-1978. Uudenmaan prikaatin jääkäripataljoonan komentajana hän oli 1978–1979. Jokinen toimi 1979–1980 Puolustusministeriön kansliatoimiston päällikkönä ja Puolustusministerin adjutanttina. Pääesikunnan ulkomaanosaston päällikkönä hän oli 1981-1984. Porin prikaatin komentajana Jokinen oli 1984-1988. Saatuaan ylennyksen kenraalimajuriksi, Jokinen toimi Pohjanmaan sotilasläänin komentajana 1989-1993, josta hän vielä siirtyi Helsingin sotilasläänin komentajaksi 1993-1996.
ShamRain (EP)

ShamRain EP on suomalaisen saman nimisen yhtyeen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Utu Music.
EP:stä julkaistiin rajoitettu 200 kappaleen 7" vinyylipainos. Kappaleet nauhoitettiin yhtyeen ensimmäisen studioalbumin, "Empty World Excursionin" nauhoituksissa.
Deeper into the Night

Deeper into the Night on suomalaisen rockyhtyeen ShamRainin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Firebox Records. Levy nauhoitettiin Studio Genessa, Akun Tehtaalla, Blue Roomissa ja Studio Watercastlessa joulukuun 2004 ja tammikuun 2006 välisenä aikana. Albumin miksasivat Ari Laurila, Matti Reinola ja Kalle Pyyhtinen Studio Genessa, Akun Tehtaalla.
Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 7.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Matti Reinola, ellei toisin mainittu.
Willy Rizzo

Willy Rizzo (22. lokakuuta 1928 – 25. helmikuuta 2013) oli italialainen valokuvaaja. Rizzo kuvasi etenkin julkisuuden henkilöitä. Hänen kuvattavanaan oli muiden muassa Marilyn Monroe, Winston Churchill, Salvador Dali, Brigitte Bardot, Gene Kelly, Maria Callas, Marlene Dietrich, Jack Nicholson ja Jane Fonda. Rizzon kuvia ilmestyi aikakauslehtien, kuten Paris Matchin and Lifen, kansissa. Rizzo kuvasi myös Nürnbergin oikeudenkäyntiä, jossa tuomittiin toisen maailmansodan sotarikollisia.
Rizzo oli naimisissa italialaisen näyttelijän Elsa Martinellin kanssa. Hän suunnitteli myös huonekaluja, jotka saivat vaikutteita Ludwig Mies van der Rohen ja Le Corbusierin muotoilusta ja arkkitehtuurista.
Rizzo kuoli Pariisissa 84-vuotiaana 25. helmikuuta 2013.
Goodbye to All That

Goodbye to All That on suomalaisen rockyhtyeen ShamRainin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Spikefarm Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 39.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut ShamRain.
Ilmari Halinen

Jaakko Ilmari Halinen (10. helmikuuta 1957 Padasjoki – 19. maaliskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen agronomi, joka toimi Suomen Hippoksen puheenjohtajana 1994–2000 sekä Fintoton toimitusjohtajana 2001–2010. Vuosina 2010–2013 hän oli ruotsalaisen ATG:n kansainvälisten toimintojen johtaja, jonka jälkeen hän palasi Suomeen Turun raviradan toimitusjohtajaksi. Agronomiliiton puheenjohtajana Halinen oli vuosina 2009–2016. Hän toimi myös vakuutusalalla eri luottamustehtävissä. Sotilasarvoltaan Halinen oli reservin kapteeni. 
Halinen toimi 1980-luvun alkupuolella assistenttina Helsingin yliopiston maatalousekonomian laitoksella, sitten Finnagro Oy:n maatalousekonomistina ja kehityshankkeissa Burmassa, Sri Lankassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Hän suoritti Master of Science -tutkinnon Yhdysvalloissa, jossa hän opiskeli maatalousekonomiaa Rutgersin yliopistossa 1984–1985 ASLA-Fulbright-stipendiaattina. 1980-luvun loppupuolella hän oli Cultoriin kuuluneen Suomen Rehun markkinointipäällikkönä ja tiedottajana, sitten Saksassa Laihian Mallas -yhtiön vientijohtajana ja Saksan ensimmäistä ruukkusalaattilaitosta perustamassa. Vuodesta 1992 hän toimi Suomessa Oy Kalamiehet Ab:n toimitusjohtajana.
Riihimäen raviradalla Halinen toimi 15-vuotiaasta alkaen. Hän aloitti kilpailusihteerinä ja toimi haastattelijana riippumatta työpaikan sijainnista. Riihimäen Raviseuran puheenjohtajana hän toimi vuodesta 2018 kuolemaansa saakka edistäen muun muassa maa-alueiden ostoa Riihimäen kaupungilta. Riihimäen raviradalla ajettiin elokuussa 2022 Ilmari Halisen muistoajo.
Halinen kuoli nopeasti edenneeseen syöpään Helsingin Terhokodissa maaliskuussa 2022.
Markku Breider

Markku Breider (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli elokuusta 2010 lähtien toiminut Fintoto Oy:n toimitusjohtajana. Breider seurasi tehtävässä siitä saman vuoden maaliskuussa vapautettua Ilmari Halista. 
Aikaisemmin Breider on ollut pitkään Procter &amp; Gamble -yhtiössä myynti- ja johtotehtävissä sekä Tiimari Oyj:n myymälätoimintojen johtajana.
Adelina Engman

Adelina Engman (s. 11. lokakuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Comoa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 91 naisten maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
A-maajoukkueessa Engman esiintyi ensimmäisen kerran toukokuussa 2012. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa helmikuussa 2013 Venäjää vastaan, toisen syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan, kolmannen helmikuussa 2014 Skotlantia vastaan, neljännen huhtikuussa 2014 MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan, viidennen huhtikuussa 2015 Puolaa vastaan ja kuudennen maaliskuussa 2016 Walesia vastaan. Helmikuussa 2019 hän teki maalin Kypros Cupissa Etelä-Afrikkaa vastaan, helmikuussa 2021 EM-karsinnassa Kyprosta vastaan, syyskuussa 2021 MM-karsinnassa Slovakiaa vastaan, lokakuussa 2021 MM-karsinnassa Irlantia vastaan, huhtikuussa 2022 MM-karsinnassa Georgiaa vastaan ja kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Japania vastaan. Hän pelasi vuoden 2022 EM-kilpailuissa kaksi ottelua avauskokoonpanossa ja oli yhdestä ottelusta sivussa takareisivamman vuoksi. Engman valittiin Suomen joukkueeseen EM-kilpailuihin 2025, mutta hän sai ensimmäistä ottelua edeltäneen päivän harjoituksissa takareisivamman ja jäi pois kisoista.
Engman on myös pelannut Ahvenanmaan naisten joukkueessa, joka voitti kultaa vuoden 2011 Saarikisoissa. Vuonna 2013 hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Suomi selviytyi välieriin, ja teki turnauksessa yhden Suomen kolmesta maalista. Engman edusti Suomea Kanadassa pidetyissä vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Kotimaassa Engman edusti Åland Unitedia, josta hän siirtyi kaudeksi 2015 Ruotsin Damallsvenskanissa pelaavaan Kopparbergs/Göteborg FC:hen ja heinäkuussa 2018 ensimmäisenä suomalaisnaisena Englannin pääsarjapelaajana Chelseaan. Chelsea voitti kaudella 2019–2020 liigamestaruuden mutta Engman pelasi loukkaantumisten vuoksi vain kolme ottelua. Kesäkuussa 2020 Engman siirtyi ranskalaisseura Montpellieriin.
Heinäkuussa 2021 Engman siirtyi loppuvuoden ajan kestävällä sopimuksella ruotsalaiseen Växjö DFF-seuraan. Joulukuussa 2021 hän vaihtoi seuraa Ruotsissa tehtyään Hammarby IF:n kanssa kauden 2023 loppuun saakka ulottuvan sopimuksen. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden kaudella 2023 mutta oli kauden loppupuolen sivussa nilkkavamman vuoksi. Hänen nilkkansa leikattiin syyskuussa. Kaudeksi 2024 Engman siirtyi Brommapojkarnaan, jossa hän pelasi kaudella 2024 10 ottelua, onnistuen kerran maalinteossa.
Talvella 2025 Engman siirtyi vapaalla siirrolla Italian Serie A:han Comon joukkueeseen.
Trondheimin satama

Trondheimin satama (, LOCODE: NO TRD) on Norjassa Trondheimin kaupungissa sijaitseva satama. Siitä huolehtii Trondheim Havn IKS -niminen yritys, joka toimii useamman seudun kunnan alueella (Trondheim, Orkland, Malvik, Stjørdal, Frosta, Levanger, Verdal, Inderøy, Steinkjer ja Indre Fosen). Tilastoissa Trondheiminvuonossa yli 30 kilometriä Tronheimistä lounaaseen sijaitseva Orkangerin satama (Orkanger havn) liitetään Trondheimin sataman lukuihin. Sama koskee Verdalin satamaa noin 65 kilometriä Trondheimistä koilliseen.
Vuonna 2018 satamassa kävi 80 risteilyalusta, joissa oli yhteensä 180 000 matkustajaa. Myös Hurtigruten pysähtyy säännöllisesti satamassa. 
Vuonna 2021 Norjan tilastokeskus kirjasi Trondheimin sataman kokonaisrahtimääräksi 4,1 tonnia (kaikkien Norjan satamien kokonaisrahtimäärä oli tuolloin 225,8 tonnia).
Yoshino (1892)

Yoshino () oli keisarillisen Japanin laivaston joulukuussa 1892 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä. Alus upposi kolaroituaan toisen aluksen kanssa 15. toukokuuta 1904.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1891 hankinnoissa Armstrong Whitworthilta Elswickistä, missä köli laskettiin helmikuussa 1892 telakkanumerolla 596. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 20. joulukuuta ja valmistui 30. syyskuuta 1893.
Alus oli tyypillinen Elswickistä valmistunut risteilijä, jossa oli teräksinen vesitiiviisiin osastoihin jaettu runko, matala etukansi, yksi savuhormi ja kaksi mastoa. Aluksen keula oli vahvistettu kestämään törmäykset. Se oli Sir Philip Wattsin suunnittelema paranneltu versio Argentiinan laivastolle toimitetusta "ARA Veinticinco de Mayosta".
Palvelus.
Alus lähti 8. lokakuuta 1893 Britteinsaarilta Japaniin. Jo ennen ensimmäisen Kiinan ja Japanin sodan alkamista "Yoshino", "Naniwa" ja "Akitsushima" kohtasivat 25. heinäkuuta 1894 Korean rannikolla Kiinan laivaston osaston. Seuranneessa taistelussa upotettiin tykkivene "Kwang Yi" ja kuljetusalus "SS Kowshing" sekä vallattiin tykkivene "Tsao Kiang". Sodanjulistamisen jälkeen "Yoshino" osallistui amiraali Tsuboi Kozon lippulaivana Jalujoen taisteluun 17. syyskuuta 1894. Kozon "lentävän osaston" muut alukset olivat "Takachiho", "Naniwa" ja "Akitsushima". Taistelussa alus osallistui Kiinan laivaston risteilijöiden "Jingyuen" ja "Zhiyuan" upottamiseen sekä vaurioitti pahoin risteilijä "Laiyuania".
Alus oli Weihaiwein taistelussa saartolaivastossa, jolloin siihen osui yksi sirpalekranaatti. Aluksella haavoittui seitsemän miehistönjäsentä. Piirityksen aikana Kiinan laivaston torpedoveneet yrittivät paeta alueelta, jolloin saartolaivaston alukset ryhtyivät takaa-ajoon. Kaikki kiinalaisalukset tuhoutuivat. Alus oli sodan aikana vuorokauden karille Taiwanin alueella Robyn kanavassa kärsimättä vaurioita. Alus osallistui myöhemmin Taiwanin maihinnousun tukemiseen sekä Cihoun linnakkeen pommittamiseen.
Venäjän–Japanin sodan alkaessa "Yoshino" osallistui Port Arthurin taisteluun. Sakeassa sumussa panssariristeilijä "Kasuga" törmäsi aluksen vasempaan kylkeen puhkaisten konehuoneen. "Yoshino" kaatui upoten 15. toukokuuta 1904 vieden mukanaan 319 miestä. Ainoastaan yhdeksäntoista miehistönjäsentä pelastui. Onnettomuuden jälkeen Japanin laivasto poisti törmäyskeulat aluksistaan.
Verhneolonetski

Verhneolonetski (, myös Верхний Олонец, "Verhni Olonets"; suomeksi myös "Ylä-Aunus", ) on taajama Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Kotkatjärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Voruzjärven rannalla lähellä Pietarin ja Murmanskin välistä M18-valtatietä 21 kilometriä Kotkatjärveltä pohjoiseen. Asukkaita on 421 henkeä (vuonna 2012).
Taajama on perustettu metsätyöläisten asutukseksi toisen maailmansodan jälkeen. Siellä toimii metsätyömaan konttori ja Olonetslesin puutavaravarasto. Palveluihin kuuluu lastentarha ja koulu, kirjasto, lääkintäasema, posti ja kaksi kauppaa. Taajaman länsipuolella sijaitsevalla hautausmaalla on kirkko.
Jaska Autero

Jaska Autero oli suomalainen kirjailijanimimerkki, joka julkaisi vuonna 1944 Lahdessa ilmestyneessä "Seikkailujen maailma" -lukemistolehdessä kolme kauhu- ja science fiction -novellia. Juri Nummelin on arvellut, että nimimerkin takana saattaisi olla "Savon Sanomien" toimittajana ja myöhemmin "Aamulehden" urheilutoimittajana työskennellyt Jouko Autero (1915–1981). Jaska Autero on saattanut olla myös joku muu, mahdollisesti lahtelainen toimittaja.
Tuotantoa.
Novellit on julkaistu myös Juri Nummelinin toimittamina kirjassa "Salainen ase ja muita sotanovelleja" (Verikoirakirjat 2011).
Inherit the Eden

Inherit the Eden on suomalaisen metalliyhtyeen Hanging Gardenin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Spikefarm Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Matti Reinola, Mikko Kolari ja Saku Manninen sekä sanoittanut Matti Reinola, ellei toisin mainittu. Kaikki kappaleet sovittanut Hanging Garden.
Jet Time

Jet Time oli tanskalainen vuonna 2006 perustettu lentoyhtiö. Se lensi tilauslentoja kuljettaen erityisesti pakettimatkalaisia. Lisäksi se tarjosi koneitaan muiden lentoyhtiöiden käyttöön ACMI-vuokrasopimuksilla ("Aircraft, Crew, Maintenance, Insurance"). Se oli konkurssihetkellä suurin tanskalaisomisteinen lentoyhtiö ja yhtiön toimitusjohtajana toimi Jørgen Holme.
Jet Time perusti vuonna 2014 Suomeen tytäryhtiö Jet Time Finlandin , jotta voisi liikennöidä Suomesta Turkkiin. Yhtiöllä oli kaksi Boeing 737-700 konetta (OH-JTV ja OH-JTZ) Suomen rekisterissä.
Heinäkuussa 2020 yhtiö hakeutui konkurssiin. Yhtiöllä oli konkurssihetkellä 11 lentokonetta, jotka eivät olleet lentäneet enää maaliskuun 2020 jälkeen koronaviruspandemiasta johtuen. Yhtiöllä oli yli 400 työntekijää.
Yhtiö jatkoi kesäkuussa 2020 uudella yrityksellä Jettime toimintaansa.
TEOTWAWKI

TEOTWAWKI on suomalaisen doom metal -yhtyeen Hanging Gardenin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Spikefarm Records.
Albumin nimi on akronyymi lauseesta "The End of the World as We Know It".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sävelänyt Hanging Garden, sanoittanut Ari Nieminen ja Matti Reinola sekä sovittanut Hanging Garden.
Scandal Music Company

Scandal Music Company on suomalainen vuonna 2008 perustettu levy-yhtiö. Yhtiön perusti Mondayssa sekä Technicolourissa vaikuttanut Tuomas "Gary" Keskinen sekä Karl Huttunen. 
Yrityksen kumppaneita Pohjoismaissa ovat Cosmos Music Group sekä Japanissa Marquee Avalon.
Black Bile

Black Bile on lappeenrantalainen yhtye, jonka perusti Henri Kuittinen vuonna 2007. Black Bilen musiikki yhdistelee post-metallia, post-punkia ja industrialia vahvoin new wave -vaikuttein.
Yhtye solmi levytyssopimuksen Sakara Recordsin kanssa, jonka leivissä julkaistiin yhtyeen esikoisalbumi, "Great Ape Language", vuonna 2008. Levyn julkaisun jälkeen yhtye katosi julkisuudesta, ja purki levytyssopimuksen Sakaran kanssa huhtikuussa 2009.
Joulukuussa 2009 yhtye alkoi nauhoittaa uutta albumia. 7. toukokuuta 2011 Black Bile julkaisi kolmen kappaleen EP-levyn, "Ascent Vol. 1", joka nauhoitettiin Sound Supreme -studiolla Janne Saksan johdolla. EP on vapaasti ladattavissa yhtyeen kotisivuilla.
Great Ape Language

Great Ape Language on suomalaisen metalliyhtyeen Black Bilen ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Sakara Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Henri Kuittinen, ellei toisin mainittu.
Hanty-Mansijskin lentoasema

Hanty-Mansijskin lentoasema eli Hanty-Mansijskin kansainvälinen lentoasema (, ) on Länsi-Siperiassa sijaitsevan Venäjän federaation Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan pääkaupungin Hanty-Mansijskin kansainväliseen liikenteeseen hyväksytty lentoasema. Lentoasema sijaitsee maanteitse 5 kilometriä pääkaupungin ydinkeskustan koillispuolella.
Lentoasema on Hanti-Mansian tärkeimpiä, joskin piirikunnan kahden suurimman öljyteollisuuskaupungin lentoasemien matkustajamäärät ovat 2010-luvulla olleet piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskin lentoasemaa suurempia (Surgutin ja Nižnevartovskin lentoasema). Vuonna 2011 Hanty-Mansijskin lentoaseman kautta kulki kaikkiaan 240 298 lentomatkustajaa.
Lentokentän ja kantakaupungin välillä kulkee sekä linja-auto että reittitaksi.
Katoamispiste

Katoamispiste on suomalaisen metalliyhtyeen Murenan toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Ranka Recordings.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Murena.
The Last Alliance

The Last Alliance on suomalaisen power metal -yhtyeen Battleloren viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 Napalm Recordsin kustantamana.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Kappaleet.
Digipakin DVD.
Kappaleet nauhoitettu Female Voices Festivalissa, Belgiassa vuonna 2007.
Doombound

Doombound on suomalaisen power metal -yhtyeen Battleloren kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Napalm Records.
Albumin julkaisemisen jälkeen yhtye jäi määrittelemättömän pituiselle tauolle.
Deadlock (Manitoun albumi)

Deadlock on Manitoun toinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. huhtikuuta 2006.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Manitou.
Toimintaa &amp; sankareita

Toimintaa &amp; sankareita on Pojat-yhtyeen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2013 levymerkillä Rocket Records. Albumi sisältää 15 uutta kappaletta, sekä 20 live studio -versiota aikaisemmin julkaistuista kappaleista.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 31.
The Mad Moon Rising

The Mad Moon Rising on Manitoun esikoisalbumi, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 2004.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Manitou.
Vesteraalens Dampskibsselskab

Vesteraalens Dampskibsselskab (VDS) oli norjalainen varustamo, joka perustettiin 10. marraskuuta 1881 Stokmarknesissä Nordlandin läänissä. Samana vuonna varustamon ensimmäinen alus – "S/S Vesteraalen" (1865) (silloinen "S/S Arendal") ostettiin Arendals Dampskibsselskabilta. Yhtiö toimi paikallisen reittiliikenteen parissa, ja aloitti Hurtigruten-liikenteen ensimmäisellä aluksellaan "S/S Vesteraalen" (1891) vuonna 1893. Yhtiö yhdistyi vuonna 1987 Ofotens Dampskibsselskabin kanssa, ja uuden yhtiön nimeksi tuli Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS). OVDS yhdistyi Troms Fylkes Dampskibsselskapin (TFDS) kanssa vuonna 2006 ja muodosti Hurtigruten Groupin, joka myöhemmin nimettiin Hurtigruten ASA:ksi.
Varustamon alukset.
Joitain varustamon nykyisiä laivoja:
Joitain varustamon entisiä laivoja:
Emil Rautela

Emil Frithiof Rautela (sukunimi vuoteen 1919 "Rautell"; 14. lokakuuta 1870 Helsinki – 22. maaliskuuta 1951 Kerava) oli suomalainen asemapäällikkö ja vapaa-ajattelija.
Rautelan vanhemmat olivat ylijunailija David Rautell ja Maria Sofia Paananen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun yksityislyseosta 1890 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1894.
Rautela oli valtion rautateiden palveluksessa vuodesta 1895 alkaen. Hän oli ensin harjoittelijana Helsingin rautatieasemalla ja sitten 2. kirjurina Galitzinan (myöhempi Leipäsuo) asemalla vuodesta 1898, 1. kirjurina Alapitkän asemalla vuodesta 1903 ja viimeksi asemapäällikkönä Alapitkässä vuodesta 1906, Siuntiossa vuodesta 1914, Kokkolassa vuodesta 1916, Keravalla vuodesta 1920 ja Helsingissä vuodesta 1927. Hän oli junien kannattavuuslaskelma-komitean ja liikenneoppikurssi-komitean jäsenenä vuonna 1910. Rautela teki 1901 opintomatkan Saksaan, Tanskaan ja Ruotsiin. 
Rautela oli Vapaa Ajatus -lehden avustajana ja kirjoitti lehteen nimimerkeillä "Monisti", "E. F. R." ja "M-sti" vuosina 1910–1917. Suurin osa Rautelan artikkeleista oli suomennoksia ulkomaisten ateistien ja vapaa-ajattelijoiden kirjoituksista. Rautela oli myös vuonna 1936 Helsinkiin perustetun siviilirekisteriin kuuluvien yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja 1936–1938 ja yhdistyksen ensimmäinen toimisto- ja kokoontumispaikka sijaitsi Rautelan asemapäällikön toimistoasunnossa. Yhdistys toimii nykyisin nimellä Helsingin vapaa-ajattelijat. Rautela oli myös "Keksintöjen kirjan" toimituksessa avustajana.
Emil Rautela oli naimisissa vuodesta 1900 Maria Magdalena Mandelinin kanssa.
Mänty (puupiirros)

Mänty on Kalle Carlstedtin puupiirros vuodelta 1936. Kooltaan teos on 29,5×22,3 cm. Vedos kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin
"Mänty" on valoisa beigellä, valkoisella ja ruskealla värillä toteutettu puupiirros. Se on yksinkertainen tyylitelty työ, jossa talvisen luonnon keskellä on yksi mänty. Maassa näkyy lumen alta muutamia männyn pudonneita oksia ja kauempana näkyy metsäalueen reunaa. Carlstedt merkitsi piirroksensa vasempaan alalaitaan beigeen suorakulmioon selkeät valkoiset allekkain olevat K- ja C-kirjaimet.
Säteilevät silmät

Säteilevät silmät ("Bright Eyes") on vuonna 1934 julkaistu yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva.
Naisen muotokuva (Alvar Cawén)

Naisen muotokuva on suomalaisen taiteilijan Alvar Cawénin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1915. Kooltaan työ on 57×51 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
"Naisen muotokuva" on Cawènin tummin räiskyvin värein maalaama maalaus, jossa on kuitenkin elämänmyönteinen leima. Cawén maalasi naisen vaatteet ja taustan suurpiirteisesti käyttäen voimakkaita värejä. Tämä pöytään nojaava nainen on nuori, ja hänen terveyttä uhkuva olemuksensa terveine ihoineen tulee esille tummuuden keskeltä.
Taiteilija ei signeerannut maalaustaan, vaan sen takana Ragni Cawén todistaa sen 12/12 1959 Alvar Cawènin noin vuonna 1915 maalaamaksi.
Vuorenmäen koulu

Vuorenmäen koulu on Veikkolassa, joka kuuluu Kirkkonummen kuntaan. Koulu perustettiin vuonna 2011.
Ulkoilualue.
Vuorenmäen ulkoilualueeseen kuuluu Veikkolan ensimmäinen tekonurmi jalkapallokenttä. Koulu on rakennettu vanhan urheilukentän tilalle, kun viereen tehtiin uusi urheilukenttä. Koulun vieressä on myös pururata, jossa on hyvä käydä lenkkeilemässä, tai koulun liikuntatunneilla. Maasto on hyvä suunnistamiseen ja talvella siellä on hiihtoladut.
Koulu.
Lukuvuonna 2012-2013 Vuorenmäen koulussa oli n. 375 oppilasta, 17 perusopetusryhmää ja yksi pienluokka. Vuorenmäen koulu oli lukuvuonna 2012-2013 mukana CICERO -learning verkoston, Helsingin yliopiston ja Tampereen teknillisen yliopiston Finnable 2020 -hankkeessa. Lukuvuosina 2013-2014 ja 2014-2015 koulu osallistui Euroopan Robottiviikkoon sekä Aalto-yliopiston ja Pienyrityskeskuksen järjestämään Hyvinvointia arjen hallinnassa -projektiin. Vuonna 2015 koulu osallistui Opetushallituksen kehittämiskouluverkostoon.
Suunnistuskengät

Suunnistuskengät ovat kengät, joita käytetään kilpa- ja harrastussuunnistuksessa. Kengän pinta on vettä imemätön ja kulutusta kestävä materiaali. Lisäksi kenkä tukee hyvin jalkaa ja on kestävä koska kengällä pitää myös voida kahlata hyvin. Pohjakuvio on yleensä avoin ja sisältää nastoja, jotka pitävät märällä ja/tai muuten liukkaalla pinnalla. Tarjolla on myös suunnistussaappaita, joissa on nastoitettu pohja.
Suosittuja suunnistuskenkiä.
●VJ Bold
●Sarva D'Vil
●VJ Integrator
●VJ Supra
●VJ IROCK
●INOV8 XTalon
●Nokian FinnTrim
Jettime

Jettime (ICAO: JTD, kutsukoodi: NEW JET) on tanskalainen vuonna 2020 perustettu tilauslentoyhtiö. Se lensi ensimmäisen lentonsa 1. heinäkuuta 2021 Kööpenhaminasta (Tanska) Chaniáan (Kreikka). Jettime on perustettu heinäkuussa 2020 konkurssiin hakeutuneen Jet Time -lentoyhtiön tilalle.
Jettimen pääkonttori sijaitsee Kastrupissa.
Jettime tekee lentoja suomalaisille matkatoimistoille mm. Tui Finlandille ja muullekin Tui groupille
Laivasto.
Jettime operoi Boeing 737-800 ja -700 -koneilla. Heinäkuussa 2021 yhtiöllä oli toiminnassa neljä lentokonetta, laivaston keski-ikä oli 16,7 vuotta.
Tahko (työkalu)

Tahko on akselin varassa pyöritettävä raskas, tyypillisesti hiekkakivestä tehty kiekko, jolla voi hioa ja teroittaa työkaluja, esimerkiksi talttaa. Tahkot voivat olla käsi- tai sähkökäyttöisiä. Tahkokiven voi kostuttaa vedellä ja sitä varten tahkossa voi olla oma vesisäiliökin.
Artturi Lehtinen

Artturi August Lehtinen (10. lokakuuta 1896 Muurla – 9. lokakuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja agronomi. Hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1927 ja työskenteli puolustusministeriössä ja kansanhuoltoministeriössä vuosina 1929–1947. Hän toimi ulkoasiainministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1951–1953. Sen jälkeen hän oli pääkonsulina New Yorkissa 1953–1959, asiainhoitajana Ottawassa 1959–1960, suurlähettiläänä vuodesta 1961, kun lähetystöstä tuli suurlähetystö, vuoteen 1964.
Jari Sillanpään diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisen iskelmälaulaja Jari Sillanpään diskografiasta.
Singlet.
" "Listasijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta (Single Top 20), Rumba-lehden 50 Hittiä (Rumba Top 50) (julk. 1992-2007), Suomen virallinen latauslista (Top 30) (2007-&gt;) ja Suomen suosituimmat (Music Control -radiolista) (Radio Top 10/Top 20).
Hiomakone

Hiomakone voi tarkoittaa seuraavia asiota