tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johan Gabriel von Bonsdorff

Johan Gabriel von Bonsdorff (26. syyskuuta 1795 Turku – 13. toukokuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kameralisti.
Henkilöhistoria.
Von Bonsdorffin isä oli arkkiatri Gabriel von Bonsdorff ja veli kemisti Pehr Adolf von Bonsdorff. Johan Gabriel von Bonsdorff väitteli lakitieteen tohtoriksi 1818 ja toimi senaatin kamari- ja tilitoimituskunnan kamreerina vuodesta 1826. Erotessaan virasta 1844 hän sai valtioneuvoksen arvon, mutta jatkoi työtä julkisissa tehtävissä. Hän oli ministerivaltiosihteeri Alexander Armfeltin ystävä ja siksi hänellä oli vaikutusvaltaa maan asioihin. Von Bonsdorff osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1863–1864 ja 1867.
Von Bonsdorffin puoliso vuodesta 1820 oli Ulrika Charlotta von Willebrand (k. 1881). Tilanomistaja, valtiopäivämies Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorff oli heidän poikansa.
Pehr Adolf von Bonsdorff

Pehr Adolf von Bonsdorff (; 27. lokakuuta 1791 Turku – 11. tammikuuta 1839 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Turun akatemian kemian apulainen vuodesta 1818, professori vuodesta 1823 ja siirtyi yliopiston mukana Helsinkiin. Bonsdorff opiskeli myös ulkomailla Tukholmassa, Lontoossa ja Pariisissa. Hän julkaisi tutkimuksia epäorgaanisen kemian ja mineralogian aloilta, ja merkittävimpiä ovat hänen kaksoissuoloja käsittelevät tutkimuksensa. Ruotsin tiedeakatemia palkitsi hänet 1836 kultamitalilla tutkimuksesta, jonka aiheena on metallien hapettuminen ilmassa.
Von Bonsdorffin isä oli Gabriel von Bonsdorff.
Wäinö Bonsdorff

Wäinö Waldemar Bonsdorff (21. heinäkuuta 1876 Helsinki – 7. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja taloustieteilijä. Hän oli Kauppakorkeakoulun kemian ja tavaraopin professori vuosina 1920–1941 ja toimi korkeakoulun rehtorina 1919–1941. 
Wäinö Bonsdorffin vanhemmat olivat professori Ernst Jakob Waldemar Bonsdorff ja Ida Charlotta Forsell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1900, filosofian lisensiaatiksi 1905 sekä filosofian maisteriksi ja tohtoriksi 1907.
Bonsdorff oli Suomen Liikemiesten Kauppaopiston ja sittemmin Kauppakorkeakoulun kemian ja tavaraopin opettajana ja sittemmin professorina 1908-1941. Rehtorina hän toimi 1919–1941. Bonsdorff oli mukana perustamassa vuonna 1910 Riihimäen Lasi Oy:tä. Hän oli vuodesta 1937 tämän yhtiön ja Rake Oy:n johtokunnan jäsenenä. Weilin &amp; Göös Oy:n johtokunnan jäsenenä Bonsdorff oli vuodesta 1929 ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1940. Hän hankki omistukseensa lähes koko Weilin &amp; Göös Oy:n osakekannan.
Bonsdorff oli mukana perustamassa 1919 Liikesivistysrahastoa ja 1938 Kauppakorkeakoulun yhteydessä toimivaa Liiketaloudellista tutkimuslaitosta. Hän oli Liikesivistysrahaston hallituksen jäsen ja sihteeri vuosina 1932–1937. Hän teki opintomatkoja vuosina 1909, 1924, 1927 ja 1929 tutustuen korkeamman kaupallisen koulutuksen järjestelyihin ulkomailla, erityisesti Wienin kauppakorkeakoulussa. Bonsdorff luennoi kemiasta kansakoulunopettajien jatkokursseilla ja oli elintarvikehallituksen lähettämällä tutkimusmatkalla Saksassa 1918.
Bonsdorff julkaisi tutkimuksia epäorgaanisen ja fysikaalisen kemian alalta sekä oppikirjoja, kuten "Analyyttinen kemia" (1911) ja "Epäorganinen kemia ja tavaraoppi" (1913).
Wäinö Bonsdorff oli naimisissa 1913–1920 Malin Rosendahlin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni uudelleen naimisiin 1921 Karen Margaretha Olsenin kanssa.
Kiinansinisade

Kiinansinisade ("Wisteria sinensis") on puuvartinen köynnöskasvi.
Kiinansinisade voi kasvaa 25 metriä pitkäksi. Se kukkii toukokuussa, ja siemenet kypsyvät syys-lokakuussa. Kukat muistuttavat vaaleanpunaisia, valkoisia tai vaaleanvioletteja hernekasvien kukkia, ja muodostavat noin 30 cm pitkiä roikkuvia kukkaterttuja. Varret voivat tulla 25 cm paksuiksi, ja niiden pintaa peittää harmaanruskea kuori. Kiiltävän tummanvihreät lehdet koostuvat 7–13 lehdykästä, jotka ovat noin 7 cm pitkiä. Siemenkodat ovat litteitä, 15 cm pitkiä ja karvaisia. Kiinansinisadetta on vaikea erottaa japaninsinisateesta ja on mahdollista, että ne risteytyvät.
Sopivassa ympäristössä kiinansinisade voi kasvaa todella suureksi ja vanhaksi. Suurin tunnettu yksilö on Sierra Madressa Kaliforniassa kasvava köynnös, joka istutettiin vuonna 1892, ja johon nykyisin puhkeaa yli 1,5 miljoonaa kukkaterttua vuosittain.
Kiinansinisade on kotoisin Kiinasta ja muualta Itä-Aasiasta. Sitä kasvatetaan koristekasvina, ja se on levinnyt luontoon tulokaslajina ainakin Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Se voi tappaa puita, joiden ympärille se kietoutuu, ja syrjäyttää alkuperäisiä kasvilajeja.
Niko Karhu

Niko Antero Karhu (s. 13. toukokuuta 1993 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue TuTossa. Elite Prospects -sivuston mukaan hän on isokokoinen puolustava puolustaja, joka pelaa vahvasti omassa päässä. Karhun hyökkäyspään taidot ovat kuitenkin rajalliset ja hänellä on kehitettävää kiekollisessa pelissä.
Ura.
Karhu on TuTon kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä 17-vuotiaana kaudella 2010–2011, jolloin Karhu pelasi TuTon Mestis-joukkueessa 21 runkosarja- ja kolme karsintasarjan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2011–2012 hän mahtui TuTon Mestis-joukkueen kokoonpanoon vain kolmessa ottelussa. Tammikuussa 2012 Karhu siirtyi Turun Palloseuran A-nuoriin. 
Toukokuussa 2012 Karhu teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen TPS:n kanssa. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 27. lokakuuta 2012 Espoo Bluesia vastaan, jolloin Karhu sai jääaikaa 6.22 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 19. tammikuuta 2013 Rauman Lukkoa vastaan. Yhteensä Karhun tulokaskausi 2012–2013 toi 24 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Hän kuului TPS:n nuoren osaston onnistujiin. Noin puolet kaudestaan Karhu pelasi vielä A-nuorissa, joiden varakapteenina hän toimi.
Myös kauden 2013–2014 Karhu pelasi suurimmaksi TPS:n A-nuorissa. Hän pelasi TPS:n SM-liigajoukkueessa 24 runkosarja- ja seitsemän European Trophy -ottelua tehopistein 1+2=3. Karhu pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue KooKoossa lokakuussa 2013. Kaudella 2014–2015 hän ehti pelata TPS:ssä vain kahdeksan runkosarja- ja viisi CHL-ottelua. Marraskuussa 2014 seura lainasi Karhun loppukaudeksi TuToon. Kaudella 2015–2016 hän jatkaa joukkueessa vuoden mittaisella sopimuksella.
Mighty Morphin Power Rangers (3. tuotantokausi)

Mighty Morphin Power Rangersin 3. tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 2. syyskuuta 1995 Fox Kids -kanavalla. Sarjassa seurattiin kuutta teiniä, joille viisas ja hyväntahtoinen tietäjä Zordon oli aiemmin antanut kyvyn muuttua Power Rangereiksi. Näiden teinien tehtävänä oli estää Lord Zeddiä ja Rita Repulsaa valloittamasta maailmaa. Sarjan loivat Haim Saban ja Shuki Levy. Kolmannella tuotantokaudella käytettiin kuvamateriaalia japanilaisesta Super Sentai -sarjasta Ninja Sentai Kakuranger. Viiden päärangerin käyttämät asut olivat kuitenkin yhä otettu Super Sentai -sarjasta Kyōryū Sentai Zyuranger ja valkoisen rangerin käyttämä Kiba Rangerin asu oli otettu sarjasta Gosei Sentai Dairanger. Päärooleissa jatkoivat Amy Jo Johnson, David Yost, Johnny Yong Bosch, Karan Ashley, Jason David Frank, Steve Cardenas, Jason Narvy ja Paul Schrier. Myöhemmin Amy Jo Johnsonin korvasi Catherine Sutherland, jonka näyttelemä hahmo Katherine korvasi vaaleanpunaisena rangerina Kimberlyn. Kausi sisältää yhteensä 33 jaksoa, joista viimeinen esitettiin yhdysvalloissa 27. marraskuuta 1995. 
Kolmas tuotantokausi jatkui suoraan siitä, mihin toisen tuotantokauden lopussa jäätiin. Rangerit taistelivat pahaa Rita Repulsaa ja Lord Zeddiä vastaan. Kolmannen tuotantokauden ensimmäiset kolme jaksoa olivat Power Rangersin ja Sabanin toisen sarjan Masked Riderin yhteisjaksoja. Kolmannella tuotantokaudella esiteltiin myös Ritan veli Rito Revolto, joka onnistui tuhoamaan Power Rangereiden toisella tuotantokaudella käyttämät Thunderzordit. Sen jälkeen rangereiden oli etsittävä Ninjor, joka oli alun perin luonut rangereiden käyttämät voimakolikot. Ninjor antoi rangereille ninjavoimat ja uudet Ninjazordit. Katherine Hillard (Sutherland), joka oli aluksi Ritan loitsun alaisena, ystävystyi rangereiden kanssa ja hänestä tuli myöhemmin uusi vaaleanpunainen ranger, kun Kimberly (Johnson) lähti Floridaan harjoittelemaan telinevoimistelua ammattilaisvalmentajan kanssa kansainvälisiä kilpailuja varten. Bulk ja Skull (Schrier ja Narvy) lopettivat Power Rangereiden salaisten henkilöllisyyksien selvittämisen ja liittyivät nuorten poliisivoimiin. Vaikka kolmas tuotantokausi jäi Mighty Morphin Power Rangersin viimeiseksi niin tarina jatkui sen jälkeen suoraan minisarjassa "Mighty Morphin Alien Rangers".
Kausi on julkaistu Saksassa DVD:llä 28. tammikuuta 2008. Saksalaisilta levyiltä kaikki 33 jaksoa löytyvät yhdessä kymmenen Mighty Morphin Alien Rangersin jakson kanssa kuudelta DVD-levyltä.
Jaksot.
Luettelo Mighty Morphin Power Rangersin kolmannen tuotantokauden jaksoista.
&lt;/onlyinclude&gt;
Aiheesta muualla.
&lt;/onlyinclude&gt;
Fort Mandan

Fort Mandan oli Lewisin ja Clarkin retkikunnan rakentama väliaikainen tukikohta Pohjois-Dakotassa Yhdysvalloissa. Rakennus pystytettiin lokakuussa 1804 Missourijoen rannalle lähelle nykyistä Bismarckin kaupunkia. Se nimettiin aluetta asuttaneiden mandan-intiaanien mukaan.
Fort Mandan oli rakennettu suurista amerikkalaisista poppeleista, joita kasvoi Missourijoen varrella. Tämä alkeellinen varuskunta oli jaettu kahdeksaan huoneeseen, joista kaksi toimi varasto- ja säilytystiloina. Rakennuksen joenpuoleinen takaosa oli suojattu yli viisi metriä korkealla paaluvarustuksella. Kylmistä talvikuukausista huolimatta tukikohta oli vartioitu ympäri vuodokauden siouxien tai muiden vihamielisten intiaanien hyökkäysten varalta.
Retkikunnan sopeutumista Missourijoen varrella asuvien mandanien ja hidatsojen keskuuteen helpotti ranskalais-kanadalainen kauppias Renè Jussome, joka oli asunut paikallisissa kylissä vuosia ja oppinut tuntemaan kyläläisten käytöstavat. Jussomen avustukselle tutkimusmatkaajat solmivat hyvät kauppasuhteet intiaaneihin ja osallistuivat heidän seremonioihinsa. Samalla amerikkalaisista tuli osa siitä sosiaalisesta verkostosta, joka sitoi hidatsojen ja mandanien kylät toisiinsa. Talven aikana retkikuntaan palkattiin eräoppaaksi ja tulkiksi mandanien luona asunut turkismetsästäjä Toussaint Charbonneau sekä hänen nuori vaimonsa Sacagawea.
Retkikunta viipyi Fort Mandanissa yli talven ja jatkoi matkaansa länteen 7. huhtikuuta 1805. Osa tutkimusmatkaajista palasi takaisin lähtöpaikkaansa Saint Louisiin. Heidän tehtävänään oli viedä edellisvuoden aikana otetut tieteelliset tulokset presidentti Thomas Jeffersonille, jonka aloitteesta matka oli toteutettu. Suurin osa retkikunnasta jatkoi kuitenkin matkaansa kohti Tyyntä valtamerta Meriwether Lewisin ja William Clarkin johtamina. Kun ryhmä palasi takaisin elokuussa 1806, Fort Mandan oli poltettu maan tasalle.
Buddha Tooth Relic Temple and Museum

Buddha Tooth Relic Temple and Museum on buddhalainen temppeli ja museo Singaporen Chinatownissa. Temppelissä säilytetään Buddhan hammasta, ja se on yksi Singaporen kymmenestä tärkeimmästä matkailukohteesta.
Temppelin rakennustyöt aloitettiin 2002 ja se avattiin yleisölle vuonna 2007. Se on nelikerroksinen rakennus, jonka kolmannessa kerroksessa on buddhalaisutta esittelevä museo ja kakkoskerroksessa teehuone. Itse hammasta säilytetään neljänteen kerrokseen rakennetussa kaksimetrisessä stupassa joka on täyttä kultaa.
Tanninen

Tanninen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Housing and Development Board

Housing and Development Board eli HDB (, , ) on Singaporen valtion virasto, joka on vastuussa julkisin varoin rahoitetuista asunnoista Singaporessa. Se perustettiin vuonna 1960 tehtävänään tarjota singaporelaisille edullisia ja laadukkaita asuntoja. 
Viidessäkymmenessä vuodessa se on tuottanut yli 900 000 asuntoa. 2010-luvulla sillä on 23 aluetoimistoa ja kaikkiaan 4 800 hengen henkilökunta.
Perustaminen.
Kun HDB:n perustamisesta päätettiin, Singaporessa oli paljon slummeja. Alle 10 prosenttia Singaporen 1,6 miljoonasta asukkaasta omisti asunnon. Hökkelikylissä asuttiin ilman viemäröintiä tai muita yhteiskunnan peruspalveluita. 
Asuntopula ratkaistiin pääosin ensimmäisen kymmenen vuoden aikana. Jo ensimmäisen viiden vuoden aikana HDB rakennutti 55 000 asuntoa.
Asunnot.
HDB rakennuttaa asunnot ja myy ne sitten edulliseen hintaan asuntoa tarvitseville asukkaille. 
Asunnon saanti ja asuntolainojen myöntäminen.
Singaporelaiset voivat saada valtiolta jopa 99 vuoden asuntolainoja. Lainoja ja asuntoja ei kuitenkaan myönnetä kaikille, vaan niissä on tarveharkintaa ja jonoja.
Vuokraaminen.
HDB:n rakennuttamien asuntojen antaminen vuokralle on periaatteessa luvallista vain HDB:n myöntämällä erikoisluvalla.
Kampong Glam

Kampong Glam (, ) on asuinalue Singaporessa, Singaporejoen pohjoispuolella. Se oli alkujaan kalastajakylä. 1800-luvulla Rafflesin asemakaavassa se varattiin malaijien, bugien ja arabien asuinalueeksi. Alueella on säilynyt paljon vanhaa rakennuskantaa. Sen nähtävyyksiä ovat Sulttaanin moskeija ja Malajien perinnekeskus.
Järvihiirensammal

Järvihiirensammal ("Bryum knowltonii") on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa ("Bryaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkeilla ja viileillä alueilla.
Suomen alueella järvihiirensammal on harvinainen ja esiintyy muutamissa eliömaakunnissa etelästä pohjoiseen.
Markku Salo

Markku Juhani Salo (s. 20. tammikuuta 1954 Nokia) on suomalainen muotoilija ja lasitaiteilija. Salo tunnetaan lasiteostensa ohella sarjavalmistetuista lasiesineistä, kuten Nappi-kynttilätuikuista, Oliivi-laseista ja Aava-maljakosta.
Salo valmistui kuvataiteilijaksi Kankaanpään taidekoulusta vuonna 1974 ja teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1979. Vuoteen 1983 saakka Salo toimi Saloralla aluksi televisioiden ja äänentoistolaitteiden muotoilijana ja sitten muotoiluosaston päällikkönä. Vuonna 1983 hän siirtyi elektroniikasta lasimuotoiluun ja Salorasta Iittala-Nuutajärvi Oy:n suunnittelijaksi, jossa tehtävässä toimi Nuutajärven lasitehtaalla vuoteen 1991. Siitä lähtien hän on toiminut oman Muotohuone Oy:nsä puitteissa Urjalan Nuutajärvellä. Hän on myös Nuutajärven Galleria Osuuskunta NuGO:n ja Nuutajärven Lasikomppanian sekä muotoilijoiden ja taidekäsityöläisten Modus ry:n perustajajäsen.
Salo käyttää lasitaiteessaan useita eri tekniikoita, kuten lasin puhaltamista metalliverkkoon, lasin yhdistämistä puuhun sekä pâte de verre -muottiinsulatusmenetelmää, jossa käytetään hienoa lasimurskaa.
Muotoilijan ja lasitaiteilijan työnsä ohella Salo on toiminut opettajana muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa ja Hämeen ammattikorkeakoulun lasialan yksikössä Hämeenlinnan Wetterhoffissa. Saloran ja Iittalan lisäksi Salo on toteuttanut muotoiluprojekteja muun muassa Arabialle, Aarikalle ja Lundialle. Hän on vuodesta 1987 lähtien pitänyt lähes 40 yksityisnäyttelyä Suomessa – useimmin Galleria Uusitalossa Helsingissä – ja eri puolilla Eurooppaa sekä 1997 Etelä-Koreassa. Hänen teoksiaan on ulkomailla muun muassa Victoria and Albert Museumissa Lontoossa sekä The Corning Museum of Glass- ja Cooper Hewitt -museoissa New Yorkissa.
Vuonna 1994 avatun kulttuurikeskus Malmitalon lasikattoiseen aulaan Helsingissä tilattiin Salolta "Tuulipussiksi" nimetty lasiveistos.
Salolle myönnettiin Valtion taideteollisuuspalkinto 1989, Georg Jensen -palkinto 1990 ja viisivuotinen taiteilija-apuraha 1992. Vuonna 1999 Salo sai Pro Finnish Design -kunniamaininnan ja vuonna 2015 Kaj Franck -palkinnon. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Kielihiirensammal

Kielihiirensammal ("Bryum oblongum") on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa ("Bryaceae"). Sitä esiintyy Euroopassa ja Keski-Siperiassa.
Suomessa kielihiirensammal on harvinainen ja esiintyy nykyisin Satakunnan alueella. Se kasvaa kostella, paljaalla ja kalkkipitoisella savella ja hiekalla. Lajin uhanalaisuusluokka on silmälläpidettävä (NT).
Kosteikkohiirensammal

Kosteikkohiirensammal ("Ptychostomum cernuum") on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa ("Bryaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoisen ja eteläisen puoliskon lauhkeilla ja viileillä alueilla.
Suomen alueella kosteikkohiirensammal on harvinainen ja esiintyy nykyisin Varsinais-Suomessa. Enontekiön ja Inarin Lapista on vain vanhoja havaintoja. Se kasvaa kalkkipitoisella maalla erityyppisillä kosteilla paikoilla. Lajin uhanalaisuusluokka Suomessa on vaarantunut (VU).
Valjuhiirensammal

Valjuhiirensammal ("Bryum turbinatum") on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa (Bryaceae). Sitä esiintyy pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla ja viileällä alueella, Keski-Afrikassa ja Etelä-Amerikassa.
Suomen alueella valjuhiirensammal on harvinainen ja esiintyy Varsinais-Suomessa sekä Uudellamaalla. Se kasvaa rannoilla, ojissa ja vanhoissa kalkkilouhoksissa kostealla hiekalla ja savella.
Dallas (vuoden 2012 televisiosarja)

Dallas oli yhdysvaltalainen vuosina 2012–2014 tehty televisiosarja. Sarja oli jatkoa vuosina 1978–1991 esitetylle samannimiselle sarjalle. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa nähtiin kesäkuussa 2012. Toinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa keväällä 2013. Kolmas ja viimeinen kausi alkoi Yhdysvalloissa 24. helmikuuta 2014. 
Suomessa sarjan kymmenosaisen ensimmäisen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 2. marraskuuta 2012. Sarjan toisen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla syksyllä 29. marraskuuta 2013. Kolmas tuotantokausi alkoi 14. maaliskuuta 2014.
Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso keräsi Suomessa 502 000 katsojaa. Kauden muut jaksot eivät kuitenkaan enää yltäneet viikoittain MTV3-kanavan 20 katsotuimman ohjelman joukkoon.
Eräs sarjan tähdistä, Larry Hagman, joka näytteli J.R. Ewingiä, menehtyi syöpään kesken toisen tuotantokauden ja tätä pidettiin kuoliniskuna sarjalle.
Henkilöt.
J.R. Ewing.
J.R. Ewing (es. Larry Hagman) on kiero, juonitteleva öljy-yhtiön pomo. Bobby Ewingin isoveli.
John Ross Ewing.
John Ross Ewing (es. Josh Henderson) on J.R:n ja Sue Ellenin poika.
Christopher Ewing.
Christopher Ewing (es. Jesse Metcalfe) on Bobby Ewingin ja tämän vaimon Pamelan adoptoitu poika.
Bobby Ewing.
Bobby Ewing (es. Patrick Duffy) on J.R. Ewingin pikkuveli.
Sue Ellen Ewing.
Sue Ellen Ewing (es. Linda Gray) on J.R. Ewingin ex-vaimo.
Ann Ewing.
Ann Ewing (es. Brenda Strong) on Bobby Ewingin kolmas vaimo.
Rebecca Sutter.
Rebecca Sutter (es. Julie Gonzalo) Christopher Ewingin morsian.
Elena Ramos.
Elena Ramos (es. Jordana Brewster) on Southforkin kokin tytär.
Raffles-hotelli

Raffles-hotelli on kuuluisa vanha hotelli Singaporessa. Se on nimetty Singaporen perustajan Thomas Stamford Rafflesin mukaan.
Hotelli avattiin vuonna 1887, jolloin siinä oli vain kymmenen huonetta. Vuonna 1904 sitä laajennettiin Bras Basah -siivellä. Silloin sinne rakennettiin myös Singaporen ensimmäiset sähkövalot ja tuulettimet.
Nykyisin hotellissa on 104 sviittiä.
Hotellin ja muut Raffles-ketjun hotellit omistaa nykyisin kanadalainen FRHI Hotels &amp; Resorts.
Hogenskild Bielke

Hogenskild Bielke (1538–1605) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hänen vanhempansa olivat valtaneuvos Nils Pietarinpoika Bielke (Nils Pedersson (Bielke)) ja Suomesta kotoisin oleva Anna Hogenskild. Hänellä oli Suomesta omistuksessaan tiloja ja hän sai tuomarin- ja laamanninvirkoja. Kun sota syttyi 1563 Eerik XIV:n ja Juhana-herttuan välille, hän tarjosi Eerikin puolesta sovintoa. Hän tavoitteli johdonmukaisesti valtaa suurylimystölle, ja oli Juhanan valtakauden lopulla epäsuosiossa. Hän yritti toimia välittäjänä myös Sigismundin ja Kaarle-herttuan riidassa, mutta herttuan voitettua hän joutui vuonna 1600 syytetyksi Linköpingin valtiopäivillä, jossa hänen veljensä Ture mestattiin ja Klaus sai armahduksen. Bielke jäi ensin vankeuteen mutta hänet kuitenkin mestattiin 1605 uusien todisteiden perusteella. Hän oli sivistynyt ja häneltä jäi laaja kirja- ja käsikirjoituskokoelma, joka on merkityksellinen myös Suomen kannalta.
Nils Bielke

Nils Bielke tai Niels Bielke voi tarkoittaa useampia ruotsalaisia henkilöitä:
Isaac Ntiamoah

Isaac Ntiamoah (s. 27. lokakuuta 1982 Canberra) on australialainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hänen seuransa on sydneyläinen Bankstown District Sports Club. 
Ntiamoah nousi Australian maajoukkueeseen ensimmäistä kertaa vuonna 2003. Hän voitti maansa yliopistomestaruuden 2007 ja juoksi maansa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Kansainyhteisön kisoissa 2010 sijoittuen neljänneksi. Ntiamoah osallistui pikaviestiin myös MM-kisoissa 2011, joissa joukkue putosi alkuerissä, ja Lontoon olympialaisissa 2012 joissa Australia ylsi kuudenneksi. Hän oli tekemässä Australian ennätystä lajissa vuoden 2012 olympiakisojen alkuerissä, joissa joukkue juoksi ajan 38,17 sekuntia. Ntiamoahin ennätysaika 100 metrillä on 10,35, jonka hän juoksi Melbournessa 2012.
Singaporen kasvitieteellinen puutarha

Singaporen kasvitieteellinen puutarha on kasvitieteellinen puutarha Singaporen Bukit Timahin alueella. Se koostuu kolmesta osasta: orkideatarhan ja inkiväärikasvien tarhan lisäksi siellä on pala alkuperäistä sademetsää. Orkideatarhassa on tuhat lajia ja kaksituhatta hybridiä.
Historia.
Singaporen ensimmäisen kasvitieteellisen puutarhan perusti 1822 Stamford Raffles. Se suljettiin kuitenkin jo vuonna 1829. 
Agri-Horticultural Society sai 1859 Britannian siirtomaahallitukselta luvan uuden 22 hehtaarin laajuisen puutarhan perustamiseen. Puutarhaa alkoi kehittää skotlantilainen puutarhuri Lawrence Niven, joka suunnitteli sitä englantilaisen maisemapuutarhan tyyliin. Vuonna 1866 puutarhaa laajennettiin 12 hehtaarilla länteen ja luoteeseen.
Britannian siirtomaahallitus otti 1874 puutarhan haltuunsa Agri-Horticultural Societyn talousongelmien takia. Puutarhan merkitys talouskasvien tutkimisessa kasvoi, ja vuonna 1879 puutarhaa laajennettiin 41 hehtaarilla sen pohjoispuolelle, jolloin puutarha oli 75 hehtaarin laajuisena suurimmillaan. Uudelle alueelle kehitettiin talouskasvien alue. Puistossa onnistuttiin muun muassa tuomaan parakautsupuun Kaakkois-Aasiaan.
Puutarha alkoi 1928 keskittyä orkideoiden risteyttämiseen, jossa se käytti laboratorioissaan kehitettyä uutta in vitro -tekniikoita.
Puutarhaan ei juurikaan tehty 1920–1960-luvuilla maisemallisia muutoksia, mutta 1960-luvulla se alkoi muuttaa tavoitteitaan vastaamaan Singaporen ”puutarhakaupunki”-visiota. Tämän seurauksena puutarhassa alettiin uudestaan puiden istuttamiseen Singaporen teille ja puistoihin.
Nykyisellä paikallaan se on ollut vuodesta 1859. Nykyisen puiston pinta-ala on 63 hehtaaria.
Mafalda Pereira

Mafalda Mendes Pereira (s. 27. lokakuuta 1976) on portugalilainen entinen freestylehiihtäjä. 
Pereira kilpaili kaudella 1996–1997 ensin Euroopan cupissa kolme kilpailua sijoittuen jokaisessa hypyissä kolmanneksi. Hän osallistui kyseisellä kaudella myös ensimmäisiin maailmancupin kisoihinsa, joissa hän oli mukana yksitoista kertaa vuosina 1996–1999. Pereiran paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa oli viides tila, jonka hän saavutti hypyissä Blackcombissa 1998. Hän osallistui lajiin myös Naganon olympialaisissa 1998, joissa hän oli 21. paras.
CPanel

cPanel on yhdysvaltalaisen cPanel Inc:n kehittämä Unix-pohjainen sovellus, jolla voidaan ylläpitää niin sanottuja hosting-palveluita. Ohjelmiston infrastruktuuri tarjoaa välineet www-sivujen ylläpitäjille, jälleenmyyjille ja loppukäyttäjille. cPanel on saatavissa seuraaville käyttöjärjestelmille: CentOS, Red Hat Enterprise Linux (RHEL), CloudLinux. Viimeisin 11.30 versio tukee myös FreeBSD -käyttöjärjestelmää. cPanel tarjoaa sovellusrajapinnan seuraaville palveluille Apache, PHP, MySQL, PostgreSQL, Perl ja BIND (DNS). Sähköpostituki on seuraaville POP3, IMAP, SMTP.
cPanel toimii sekä yksityisillä että myös jaetuilla palvelimilla. Ohjelmiston ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa tiedostojenhallinta, tietokantojenhallinta, DNS-hallinta. Ominaisuuksia voi laajentaa cPanel -järjestelmän kautta asennettavilla lisäosilla. Lisäosina on saatavissa muun muassa CMS-järjestelmiä sekä foorumeita.
Y. M. Biese

Yrjö Moses Jalmari (Y. M.) Biese (4. tammikuuta 1903 Helsinki – 7. marraskuuta 1983) oli suomalainen kielitieteilijä, Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1932, Turun yliopiston englannin kielen professori vuodesta 1946.
Henkilöhistoria.
Biesen vanhemmat olivat prokuristi Ernst Jalmari Biese ja taidemaalari Helmi Katharina Ahlman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1921 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1924, maisteriksi 1927, lisensiaatiksi 1928 ja tohtoriksi 1950. Biese oli Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa ruotsin, latinan ja kreikan tuntiopettajana 1924–1928 sekä ruotsin ja englannin yliopettajana 1928–1948. Hän oli Sotakorkeakoulun englanninkielen opettajana vuodesta 1929 alkaen, yhteiskunnallisen korkeakoulun saksankielen opettajana 1929−1932 ja englanninkielen opettajana 1932−1946 sekä Helsingin yliopiston Rooman kirjallisuuden vt. professorina 1946−1949.
Yrjö Biese oli naimisissa vuodesta 1930 arkkitehti Iné Karstenin kanssa, jonka isä oli filosofian tohtori Hugo Karsten.
Teoksia.
Biese laati muun muassa oppikouluissa pitkään käytössä olleita englannin kieliopin oppi- ja harjoituskirjoja.
Janita (yritys)

Janita Oy oli Seinäjoella vuoteen 2018 asti toiminut, naisten jalkineita valmistanut yritys. Sen perusti 1959 teollisuusneuvos Kalevi Salmi (1937–2010) nimellä Suomen Kenkätehdas Oy. Yrityksen toimintaa jatkoivat hänen poikansa Jari ja Jarmo Salmi. Jalkineiden valmistuksessa he edustivat neljättä sukupolvea, sillä jo Kalevi Salmen isä ja isoisä olivat suutareita. 
Lapväärtissä syntynyt Kalevi Salmi tutustui teolliseen kengänvalmistukseen ensin Tampereella ja sitten Kankaanpäässä. Hän aloitti kenkäkaupan Seinäjoen kauppatorilla 1958 ja pian ryhtyi myös valmistamaan kenkiä. 1960-luvun lopulla Salmen kenkätehdas työllisti jo lähes 30 työntekijää. Salmi päätti eriyttää kenkäkaupat ja valmistuksen ja rakennutti 1985 uuden 200 työntekijän kenkätehtaan Seinäjoelle. Valmistavan yrityksen nimeksi tuli siihen saakka tuotemerkkinä käytetty Janita Oy.
Janita Oy:n tuotannosta lähes 90 prosenttia meni vientiin, etupäässä Venäjälle, Baltian maihin, Ruotsiin ja Norjaan. Yritys aloitti vientitoiminnan vuonna 1967 ensin Ruotsiin ja 1974 Neuvostoliittoon. Tuolloin idänkauppaan tehtiin kenkiä suuria määriä, kun taas 1990-luvulta alkaen Venäjän-viennissä panostettiin korkeaan laatuun. Yrityksen lippulaivatuotteita olivat lammasturkiksella vuoratut pitkävartiset naisten saappaat.
Vuonna 1997 Janita Oy sai Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinnon.
Janita Oy:n tehdas suljettiin vuoden 2018 lopussa Venäjän-kaupan hiivuttua. Yrityksen toiminta loppui elokuussa 2020.
Villa Sandelius

Villa Sandelius on vuonna 1914 rakennettu Kotkan kaupungin vesijohtolaitoksen veden pumppaamo ja vedenpuhdistuslaitos. Rakennus sijaitsee Kotkassa Langinkosken luonnonpuiston kupeessa, Kotkan kaupunkipuistossa, Kymijoen rannalla Keisarillisen Kalastusmajan naapurissa. Rakennuksessa tuotettiin Kotkan kaupungin talousvesi 1950-luvulle asti. Puhdistettu vesi pumpattiin rakennuksesta Kotkan keskustassa sijaitsevaan Haukkavuoren vesitorniin.
Konehuoneena toimi rakennuksen alakerta, joka sisälsi pumppuhuoneen, suodatushuoneen, mittarien tarkistushuoneen, korjaushuoneen ja porraskäytävän. Yläkerrassa oli kone- ja putkimestarin huoneet, laitoksen johtajan konttorihuone sekä koneenhoitajan kammari.
Rakennus muutettiin vuoden 1950 alkupuolella Kotkan kaupungin vesijohtolaitoksen työntekijöiden asunnoiksi. Alakertaan rakennettiin kaksi asuntoa ja yläkertaan kaksi. 
Vuonna 2011 kiinteistö siirtyi Kotkan kaupungilta yksityiseen omistukseen, jolloin rakennus sai nimen Villa Sandelius. Rakennus toimii edelleen asuintalona ja se on entisöity ja saneerattu vuosien 2012-2022 välisenä aikana.
Tšekinvuoristokoira

Tšekinvuoristokoira () on tšekkiläinen koirarotu.
Ulkomuoto.
Tšekinvuoristokoiran kirsu on musta. Huulet ovat voimakkaat ja hampaissa on joko leikkaava tai tasapurenta. Soikionmuotoisten ruskeiden silmien ilme on tyyni ja ystävällinen. Pitkät, kolmionmuotoiset ja riippuvat koirat ovat korkealle ja toisistaan etäälle asettuneet. Niska on keskipitkä, voimakas ja lihaksikas ilman löysää kaulanahkaa.
Runko on hieman pitkänomainen. Selkä on suora ja kiinteä, ja rintakehä pitkä ja soikea. Vatsalinja on hieman ylösvetäytynyt. Raajat ovat pitkät, suorat ja voimakkaat. Käpälät ovat suuret ja soikeat. Runsaskarvainen häntä on selkälinjan tasolle kiinnittynyt. Koiran ollessa levossa häntä riippuu alhaalla, mutta vastaavasti sen ollessa iloinen tai jännittynyt se kaartuu sirpinmuotoisena selän ylle. 
Karvapeite on tiheä, suora, jäykkä ja n. 10 cm pitkä; se on lyhyempi päässä ja eturaajoissa. Väritys on valkoinen ruskein, mustin tai muunvärisin merkein. Kuten pyreneittenmastiffilla, myös tällä rodulla pää on aina värillinen, vaikka rungon värimerkit ovatkin epäsäännölliset. 
Urosten säkäkorkeus on 60–70 cm ja paino 30–40 kg; narttujen vastaavat mitat ovat 56–66 cm ja 26–36 kg. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Tšekinvuoristokoira on miellyttävä, ystävällinen, itsevarma ja eloisa. Se on melko helppo kouluttaa eikä sen tule olla aggressiivinen. Se pitää lapsista ja tulee hyvin toimeen muiden koirien ja eläinten kanssa.
Alkuperä.
Rotua alettiin jalostaa 1970-luvulla slovakiancuvacista ja Kanadasta tuoduista rekikoirista, ja ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1977. Se on monipuolinen harrastus- ja työkoira, joka jalostettiin vuoristo-olosuhteita varten. Se sopii esimerkiksi pelastus-, paimen- ja vahtikoiraksi, mutta se on nykyisin lisäksi suosittu seurakoira.
Terveys.
Rotu elää keskimäärin 11–12 vuotta.
Hoito.
Eloisana ja energisenä koirana tšekinvuoristokoiralla on suuri liikunnantarve, minkä vuoksi se tarvitsee aidatun alueen jolla liikkua vapaasti ja purkaa energiaansa. Sitä ei suositella kerrostaloon vaan se on onnellisimmillaan omakotitalon pihalla. Se nauttii pitkistä metsä- ja luontolenkeistä.
K. A. Weiste

K. A. Weiste Oy on Helsingin Pukinmäessä vuodesta 1924 toiminut joulukoristeisiin erikoistunut yritys. Se on Euroopan vanhimpia joulukoristevalmistajia ja nykyisin Pohjoismaiden ainoa.
Weiste valmistaa muun muassa palloja, kelloja, punoksia, köynnöksiä, lamettaa, latvatähtiä, kransseja ja pieniä tekokuusia tuotemerkillä "Christmas Legend". Weisteen koristetuotannosta yli 80 prosenttia menee vientiin, erityisesti Ranskaan, Venäjälle ja Isoon-Britanniaan. Vientimaita on yhteensä yli 30. Weisteen tuotannossa on vuosittain yli tuhat tuotenimikettä, joista 800 on vakiotuotteita ja 400–500 asiakaskohtaisia erikoistuotteita. Joulukoristemallistosta noin kolmannes uudistuu vuosittain.
Oman valmistuksen lisäksi Weiste tuo maahan suuren valikoiman eri materiaaleista valmistettuja joulukoristeita, lasipalloja ja lyhtyjä. Joulusesongin tasaamiseksi tuontivalikoimaan kuuluu myös laaja valikoima erilaisia ympärivuotisia sisustustuotteita ja koriste-esineitä.
Vakituisia työntekijöitä on noin 90 ja kausityöntekijöitä 20–30. Weisteen liikevaihto on vuoden 2008 yli kymmenen miljoonan euron tasosta laskenut 6,4 miljoonaan tilivuonna 2011.
Historiaa.
Weisteen toiminta alkoi 1924, kun kansakoulunopettaja ja paperitavarakauppias Kaarlo Aimo Weiste (1881–1963, alun perin Westerlund) perusti Helsinkiin oman yrityksen, liikeideanaan ryhtyä tuottamaan hopealangasta kotimaisia kuusenkoristeita. Niitä hän teki ensin kotonaan ja sitten Kluuvikadun työhuoneessaan, kunnes hän muutti poikansa Aarren (1920–2001) kanssa Pukinmäkeen vuonna 1926. Apua tuotteiden suunnittelussa oli sisaresta Viivia Weisteestä, joka toimi Heinolan opettajaseminaarissa piirustuksen ja käsitöiden opettajana vuosina 1921–1945. Koriste- ja nauhatehtaasta tuli K. A. Weiste Oy vuonna 1936.
Nauhojen kutominen alkoi 1930-luvun puolessavälissä, ja vuonna 1938 valmistettiin noin neljääkymmentä erilaista nauha- ja nyörimallia.
Hopealankakoristeita alettiin viedä Ruotsiin vuonna 1946, ja sitä varten perustettiin Hankoon tytäryhtiö Koristevienti Oy.
1950–1960-luvulla muovi yleistyi nopeasti Weisteen materiaalina. PVC-kalvoista syntyi entistä kestävämpiä ja värikkäämpiä koristeita, ja vuonna 1967 alettiin valmistaa muottiinpuhallusmenetelmällä koristepalloja. Muovisista joulukuusista tuli 1970-luvulla hittituote pariksi kymmeneksi vuodeksi, kunnes kiinalaiset muovikuuset veivät markkinat. Tähtisädetikkuja Weiste valmisti yli 40 vuotta, kunnes kotimaiset tähtisädetikut korvattiin itäsaksalaisilla.
Vuonna 1992 K. A. Weiste Oy sai Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon.
Loppuvuodesta 2007 Heinolan kaupunginmuseossa järjestettiin joulunäyttely, jonka yhdessä pääosassa olivat K. A. Weisteen joulukoristeet vuosikymmenien varrelta.
Glory hole

Glory hole (engl.) on yleensä käymälän tai seksiklubin seinässä oleva reikä, jonka kautta ihmiset voivat harrastaa anonyymia seksiä keskenään. "Glory hole" on lantion korkeudelle porattu tai kaiverrettu aukko, josta toinen osapuoli työntää peniksensä seinän toiselle puolelle masturboitavaksi tai imettäväksi.
Glory holet nousivat suuremman kansan tietoisuuteen 1950-1970-lukujen aikana homokulttuurin myötä. Homouden ollessa tabu tai rikos, olivat glory holet tapa harrastaa miestenvälistä, anonyymiä ja salaista seksiä. Glory holet ovat olleet isossa osassa kruisailukulttuuria.
Ville Runola

Ville Runola (s. 4. tammikuuta 1993 Raisio) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi urallaan yhdessä SM-liigaottelussa Turun Palloseuran maalilla kaudella 2012–2013, jonka jälkeen Runola vietti neljä vuotta Clarksonin yliopistojoukkueessa. Tämän jälkeen hän kävi syksyllä 2017 try-outilla Mestis-joukkue TuTossa, kunnes lonkkavamma lopetti Runolan pelaajauran vain 24-vuotiaana. 
Ura.
Seuraura.
Raisiossa syntynyt Runola aloitti jääkiekon pääkaupunkiseudulla ja Etelä-Vantaan Urheilijoissa. Hän siirtyi sieltä C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin kaudeksi 2008–2009. Kauden 2009–2010 Runola aloitti Rauman Lukon B-nuorissa, mutta hän siirtyi kesken kauden pelaamaan samaa sarjaa (B-nuorten SM-sarja) Kiekko-Vantaaseen.
Kaudeksi 2010–2011 Runola siirtyi Turun Palloseuraan, jossa hän voitti B-nuorten SM-hopeaa keväällä 2011. Runola pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin joukkueen A-nuorissa Kristian Järvisen kakkosmaalivahtina, kuten myös seuraavalla kaudella 2011–2012. Toukokuussa 2012 hän teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen TPS:n kanssa. 
Kesäkuussa 2012 Runola teki try-out -sopimuksen USHL-joukkue Sioux City Musketeersin kanssa, mutta hän jatkoi kuitenkin TPS:ssä kaudella 2012–2013. Runola debytoi SM-liigassa 27. lokakuuta 2012 Espoo Bluesia vastaan, jolloin hän toimi kakkosmaalivahtina Atte Engrenille ja sai peliaikaa kuuden sekunnin ajan. Huhtikuussa 2013 Runola purki sopimuksensa TPS:n kanssa tavoitellaakseen paikkaa Pohjois-Amerikan yliopistosarjoista. Lopulta hänen kerrottiin siirtyvän elokuussa opiskelemaan Clarksonin yliopistoon.
Elokuussa 2017 Runola siirtyi try-outille Mestis-joukkue TuToon. Hän sai kuitenkin harjoituksissa leikkaushoitoa vaatineen lonkkavamman, joka päätti Runolan koko pelaajauran vain 24-vuotiaana.
Maajoukkueura.
Runola on pelannut yhden poikien maaottelun. Hänet valittiin Pohjola-leirin parhaaksi maalivahdiksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2008.
Muuta.
Runolan pikkuveli Aleksi pelaa puolustajana TuTon A-nuorissa ja hän on debytoinut myös seuran Mestis-joukkueessa.
Jääpallon Maakuntasarja 1946

Jääpallon Maakuntasarja 1946 pelattiin kymmenessä lohkossa, osallistuvia joukkueita oli 39. Kahdeksan joukkuetta nousi seuraavaksi kaudeksi Suomensarjaan.
Maakuntasarja.
Kymenlaakson lohko II.
Karsintaottelu: KUP-LaPa 1-7
Varsinais-Suomen lohko II.
MIFK määrättiin voittajaksi TPK:n käytettyä edustuskelvotonta pelaajaa. Varsinainen ottelu päättyi TPK:n hyväksi 5-0.
Karsinnan jälkeen (TPS-UU) TPS nousi.
Ana Free

Ana Free, oikealta nimeltään Ana Gomes Ferreira (s. 29. kesäkuuta 1987), on portugalilainen laulaja. Hän nousi kuuluisuuteen videopalvelu YouTuben kautta. Free aloitti omien cover-kappaleidensa lataamisen YouTubeen tammikuussa 2007, samalla kun hän opiskeli Englannissa. Ensimmäisen EP:nsä, "Radian", hän julkaisi vuonna 2010. Sen jälkeen hän esiintyi useiden suosittujen artistien kanssa samoilla keikoilla. Hän keräsi rahaa ensimmäistä albumiaan varten PledgeMusic-palvelun kautta.
Freen ensimmäinen single on nimeltään ”Electrical Storm”. Hänen ensimmäinen albuminsa on nimeltään "TO.GET.HER".
Silkkitassu

Silkkitassu ("Ptilotus nobilis") on revonhäntäkasvien heimoon kuuluva kasvi.
Silkkitassun pysty varsi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Kukinto on 5–20 cm pitkä, 4–5 cm leveä pitkulainen sylinteri.
Lehdet ovat hopeanhohtoisen vihreät. Silkkitassua kasvatetaan koristekasvina. Muiden sukunsa lajien tapaan se kasvaa luonnonvaraisena Australiassa.
Modestep

Modestep on elektronista musiikkia tekevä yhtye Lontoosta, Isosta-Britanniasta, joka perustettiin vuonna 2010. Yhtyeen debyyttisingle "Feel Good" julkaistiin Isossa-Britanniassa 7. helmikuuta 2011, osana kolme-kappaleista singleä, mukana remix ja soulstep-kappale "Bite The Hand". Yhtye julkaisi "Evolution Theory"-debyyttialbuminsa helmikuussa 2013. Toinen albumi "London Road" julkaistiin toukokuussa 2015.
Punasilkkiyrtti

Punasilkkiyrtti ("Asclepias curassavica") on oleanterikasvien (Apocynaceae) heimoon kuuluva kasvi.
Punasilkkiyrtti kasvaa 60–90 cm korkeaksi. Lehdet ovat noin 15 cm pitkät, kapeat, teräväkärkiset, keskivihreät ja niissä on joskus valkoinen raita keskellä. Varsista ja lehdistä irtoaa valkoista maitiaisnestettä, jos ne murtuvat. Punasilkkiyrtti kukkii kesäkuusta lokakuuhun. Kukat ovat punaoranssit. Niistä kehittyy kapeat, jopa 10 cm pitkät kotahedelmät, joista irtoavat keveät siemenet leviävät tuulen mukana.
Punasilkkiyrtti on kotoisin Etelä-Amerikasta, mutta koska sitä kasvatetaan yleisesti koristekasvina, se on levinnyt luontoon tulokaslajina kaikilla trooppisilla alueilla. Sitä kasvatetaan myös huonekasvina.
Kolibrit, perhoset ja mehiläiset ovat kiinnostuneita punasilkkiyrttien medestä. Monarkkiperhonen munii sen lehdille, ja toukat käyttävät yrttiä ravintokasvinaan. Maitiaisneste ärsyttää ihoa. Kasvi maistuu pahalta, ja siksi karja syö sitä siksi vain hätätilassa. Se on kuitenkin aiheuttanut myrkytyksiä lampaille ja nautakarjalle.
LSVD

LSVD ("Lesben- und Schwulenverband in Deutschland") on seksuaalivähemmistöjen oikeuksia Saksassa ajava järjestö. Se perustettiin Leipzigissä vuonna 1990. Alun perin siitä käytettiin nimeä SVD, mutta vuonna 1999 järjestö alkoi edustaa myös lesboja homomiesten lisäksi, ja tällöin järjestön nimeksi tuli LSVD.
LSVD on Saksan suurin homo- ja lesbojärjestö. Siihen kuuluu yli 3 300 henkilöjäsentä ja 80 jäsenjärjestöä.
Mesisilkkiyrtti

Mesisilkkiyrtti ("Asclepias syriaca") on oleanterikasvien (Apocynaceae) heimoon kuuluva kasvi.
Mesisilkkiyrtti kasvaa 60–90 cm korkeaksi. Lehdet ovat noin 20 cm pitkät, kapeat, teräväkärkiset, keskivihreät. Varsista ja lehdistä irtoaa valkoista maitiaisnestettä, jos ne murtuvat. Mesisilkkiyrtti kukkii kesäkuusta elokuuhun. Kukat ovat vaaleanpunertavat, tuoksuvat, ja ne roikkuvat terttuina hiukan alaviistoon.
Mesisilkkiyrtti on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosasta. Se kasvaa joutomailla, tienvarsilla, harvoissa metsissä ja pellonpientareilla.
Armin Bittner

Armin Bittner (s. 28. marraskuuta 1964 Krün, Länsi-Saksa) on saksalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan SC Krün -seuraa.
Bittner saavutti Crans Montanan MM-kilpailuissa 1987 pujottelussa pronssia. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli alppiyhdistetyssä yhdestoista. Hän sai Vailin MM-kilpailuissa 1989 pujottelussa hopeaa. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän oli pujottelussa kuudes ja suurpujottelussa viidestoista.
Bittner voitti pujottelun maailmancupin kausilla 1988–1989 ja 1989–1990 sekä sijoittui kolmanneksi kaudella 1986–1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs kaudella 1989–1990. Hän voitti maailmancupissa seitsemän pujottelukilpailua, oli neljä kertaa toinen ja seitsemän kertaa kolmas. Lisäksi hän oli kerran kolmas suurpujottelussa.
Kristijonas Donelaitis

Kristijonas Donelaitis, myös "Christian Donaleitis", (1. tammikuuta 1714 – 18. helmikuuta 1780) oli preussinliettualainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on neliosainen eeppinen runo "Vuodenajat". Hän opiskeli Königsbergin Albertus-yliopistossa ja oli varsinaiselta ammatiltaan pappi. Lisäksi hän toimi muun muassa kanttorina ja rehtorina. Pietismi vaikutti häneen voimakkaasti. Hän loi uransa Vähässä-Liettuassa ja kirjoitti ensisijaisesti liettuaksi, mutta käytti laajasti kielitaitoisena myös kreikkaa, latinaa, hepreaa, ranskaa ja saksaa.
Heinz Schilchegger

Heinz Schilchegger (s. 16. lokakuuta 1973 Obertauern, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Schilchegger sijoittui pujottelun maailmancupin kokonaispisteissä toiseksi kaudella 2000–2001. Suurpujottelun maailmancupissa hän oli viides kausilla 2000–2001 ja 2002–2003 sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudes kaudella 2000–2001. Hän voitti maailmancupin pujottelukilpailun Park Cityssä 19. marraskuuta 2000. Lisäksi hän oli maailmancupin pujotteluissa kolme kertaa toinen ja kerran kolmas sekä suurpujotteluissa kaksi kertaa toinen ja neljä kertaa kolmas.
Schilchegger sijoittui St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 pujottelussa neljänneksi ja suurpujottelussa kuudenneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli kuudes pujottelussa Mariborissa 1992. Hän voitti suurpujottelun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 1996–1997 oltuaan edelliskaudella toinen.
Werner Franz

Werner Franz (s. 8. maaliskuuta 1972 Weißbriach, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Ski Club Weissbriach -seuraa.
Franz voitti alppiyhdistetyn maailmancupin kaudella 1997–1998 ja sijoittui kolmanneksi 1998–1999. Hän oli supersuurpujottelun maailmancupissa toinen kaudella 1999–2000 ja syöksylaskun maailmancupissa kolmas 1998–1999. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli parhaimmillaan yhdeksäs 1998–1999.
Franz voitti maailmancupissa supersuurpujottelukilpailun St. Antonissa 13. helmikuuta 2000 ja syöksylaskun Val d'Iseressä 11. joulukuuta 2004. Lisäksi hän sijoittui syöksylaskussa seitsemän kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi, supersuurpujottelussa kerran toiseksi ja kahdesti kolmanneksi sekä alppiyhdistetyssä kerran toiseksi ja kolmanneksi.
Franz sijoittui Vailin MM-kilpailuissa 1999 syöksylaskussa kuudenneksi. St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli supersuurpujottelussa kuudes ja syöksylaskussa kahdeksas. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi Zinalissä 1990. Hän voitti syöksylaskun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 1991–1992 ja sijoittui samalla kaudella Euroopan cupin kokonaispisteissä kolmanneksi.
Helmut Höflehner

Helmut Höflehner (s. 24. marraskuuta 1959 Gumpenberg, Steiermark, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. 
Höflehner voitti syöksylaskun maailmancupin kausilla 1984–1985 ja 1989–1990. Lisäksi hän sijoittui toiseksi kaudella 1988–1989 ja neljänneksi 1990–1991. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides kaudella 1989–1990 sekä kahdeksas kausilla 1984–1985 ja 1988–1989. Hän voitti maailmancupissa syöksylaskukilpailun kymmenen kertaa, oli viisi kertaa toinen ja kymmenen kertaa kolmas. 
Höflener sijoittui olympialaisten syöksylaskussa viidenneksi Sarajevossa 1984 ja 17:nneksi Albertvillessä 1992. MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs Bormiossa 1985 ja Vailissa 1989 sekä neljästoista Crans-Montanassa 1987.
Pikkujalokotka

 Pikkujalokotka ("Nisaetus nanus", aiemmin "Spizaetus nanus") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa ja Thaimaassa.
Se on vaarantunut, koska sitä on vain vähän sen laajalla levinneisyysalueella. Thaimaasta se saattaa olla hävinnyt. Sen status on kuitenkin hiukan epäselvä, sillä sitä on vaikea erottaa vuorijalokotkasta. Sen uhkana on elinalueiden häviäminen laajojen, jopa suojelualueilla tapahtuvien hakkuiden vuoksi. Metsiä hävitetään myös viljelyn tarpeisiin, kuten öljypalmun ja kumipuun.
Ulkoasu.
Sen pituus on 46 cm. Se on pieni voimakaskuvioinen kotka. Pään sivut ovat punaruskea, ja niissä on mustia juovia. Tumma töyhtö on valkotäpläinen, pyrstössä on kolme tumma juovaa. Alapuoliset lentosulat ovat pohjaväriltään kellanruskeat-valkoiset, peitinhöyhenet lämpimän kellanruskea kapein tummin juovin.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset .kosteat alavat metsät 500 metrin korkeuteen saakka.
Alalajit.
Sillä on kaksi alalajia:
Mageia

Mageia on Linux-käyttöjärjestelmän jakelupaketti, joka on haarautunut Mandriva Linux -jakelusta. Mageian tavoitteena on olla turvallinen, vakaa ja kestävä käyttöjärjestelmä sekä luoda vakaa ja luotettava organisaatio kehitystyötä johtamaan. Mageiaa kehittää ranskalainen voittoa tavoittelematon Mageia.org-yhteisö.
Mageian historia alkaa syyskuulta 2010, jolloin Mandriva Linuxia tuottavan Mandriva SA:n lakkautetun tytäryhtiön Edge-IT:n entiset työntekijät päättivät jatkaa itsenäisesti järjestelmän kehittämistä. Ensimmäinen Mageia julkaistiin kesäkuussa 2011.
Peter Wirnsberger

Peter Wirnsberger (s. 13. syyskuuta 1958 Vordernberg, Steiermark, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka kilpaili pääasiassa syöksylaskussa. Hän edusti aktiiviurallaan DSV Alpine -seuraa.
Wirnsberger saavutti Lake Placidin olympialaisissa 1980 hopeaa syöksylaskussa. Hän hävisi kultaa voittaneelle Leonhard Stockille 0,62 sekuntia. MM-kilpailujen syöksylaskussa Wirnsberger oli 12:s Schladmingissa 1982, kuudes Bormiossa 1985, kahdeksas Vailissa 1989 ja kymmenes Saalbachissa 1991.
Wirnsberger voitti syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1985–1986, sijoittui toiseksi kaudella 1978–1979, kolmanneksi 1984–1985, neljänneksi 1980–1981 ja viidenneksi 1988–1989. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas kaudella 1985–1986 ja yhdeksäs 1984–1985. Hän voitti kahdeksan syöksylaskun maailmancupin osakilpailua, oli yhdeksän kertaa toinen ja kaksitoista kertaa kolmas.
Līna Mūze-Sirmā

Līna Mūze-Sirmā (o.s. Mūze, s. 4. joulukuuta 1992 Smiltene) on latvialainen keihäänheittäjä. Hän on voittanut alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja on sijoittunut aikuisten MM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi.
Vuonna 2009 Mūze-Sirmā sijoittui kuudenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bressanonessa. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Monctonissa heitettyään 56,64 metriä. Hän hävisi kultaa voittaneelle Sanni Utriaiselle viisi senttimetriä. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän saavutti hopeaa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Mūze-Sirmā sijoittui kymmenenneksi tuloksella 55,60. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui finaalista heitettyään 59,91. 
Mūze-Sirmā voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tampereella 2013 tuloksella 58,61. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän jäi karsintaan heitettyään 60,29. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sai hopeaa Gwangjun universiadeissa 2015 tuloksella 60,26.
Mūze-Sirmā osallistui EM-kisoihin Amsterdamissa 2016, mutta jäi ilman tulosta karsinnassa loukattuaan polvensa pahoin ensimmäisessä heitossaan. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Berliinin EM-kilpailuissa 2018, Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän sijoittui kuudenneksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022 tuloksella 61,26 ja seitsemänneksi saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 58,11. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli yhdeksäs. Hän sijoittui kahdeksanneksi Rooman EM-kilpailuissa 2024, mutta karsiutui loppukilpailusta saman vuoden Pariisin olympialaisissa ja Tokion MM-kilpailuissa 2025.
Mūze-Sirmān ennätys on vuonna 2019 heitetty 64,87 metriä.
Mūze-Sirmā on naimisissa keihäänheittäjä Zigismunds Sirmaisin kanssa. Heitä molempia on valmentanut Kimmo Kinnunen yhteistyössä Jānis Lūsisin kanssa.
Jättiagaave

Jättiagaave ("Agave americana") on monivuotinen agaavejen ("Agave") sukuun kuuluva kasvi.
Jättiagaave on suurikokoinen ikivihreä mehikasvi, joka elää kymmeniä vuosia, mutta kuolee, kun on kukkinut yhden ainoan kerran. Sen lehtiruusuke kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi ja jopa neljä metriä leveäksi. Parsamainen kukkavarsi nousee ruusukkeen keskeltä ja voi olla 10 m korkea.
Jättiagaavea viljellään eri puolilla maailmaa, mutta alkujaan se on luultavasti kotoisin Meksikon itäosasta.