tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Savon Työ

Savon Työ oli Kuopiossa vuosina 1924–1930 ilmestynyt kommunistinen sanomalehti.
Lehden edeltäjä oli viranomaisten elokuussa 1923 lakkauttama "Savon Kansa". Sen julkaisuyhtiö Savon Kansan Kirjapaino Oy sai jatkaa toimintaansa syksyllä 1924 ja ryhtyi julkaisemaan uutta lehteä. Toiminnan turvaamiseksi "Savon Työn" virallisina julkaisijoina toimi joukko yksityishenkilöitä.
Edeltäjänsä tavoin "Savon Työ" oli etupäässä poliittinen lehti, joka SKP:n uuden linjan mukaisesti kiinnitti huomiota myös pienviljelijöiden asemaan. Samalla se pyrki olemaan entistä parempi uutisväline. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painos pysytteli ilmeisesti 5 000 kappaleen tuntumassa. Pohjois-Savon lisäksi se toimi Kainuun työväenjärjestöjen äänenkannattajana.
Lehden vastaavina toimittajina työskentelivät Ville Ronimus (1924–1925), Emil Virtanen (1925), Esa Hietanen (1925–1926) ja Yrjö Enne (1926–1927). Toimitustyöhön osallistuivat myös Kaarlo Luoto ja Aapeli Majanen. SKP:n oppositioryhmään kuulunut Luoto erotettiin päätoimittajan tehtävistä vuonna 1928. Hänen jälkeensä toimittajiksi otetut Kalle Lampinen ja Yrjö Tuominen irtisanottiin ”hoipertelijoina” vuonna 1929. "Savon Työllä" oli myös niin sanottuja ”linnatoimittajia” eli yksityishenkilöitä, jotka kantoivat juridisen vastuun lehdestä. Loppuvaiheessa todellisena päätoimittajana työskenteli Esa Hietanen.
1930-luvun alkuun mennessä "Savon Työn" julkaisuyhtiö oli ajautunut konkurssin partaalle. Helmikuussa 1930 lehti sai kahden kuukauden lakkautustuomion, toukokuussa se lakkautettiin uudestaan ja kesäkuussa viranomaiset estivät koko kommunistilehdistön toiminnan. Lapualaiset muiluttivat lehden entisen linnatoimittajan Emanuel Juutin, kun taas samassa tehtävässä toimineen Kalle Korhosen muilutus epäonnistui. Savon Kansan Kirjapaino Oy joutui SDP:n käsiin ja alkoi julkaista sosiaalidemokraattista "Savon Työmiestä" (myöhemmin "Savon Kansa").
Dance Central 2

Dance Central 2 on Harmonix Music Systemsin kehittämä ja julkaisema tanssipeli, joka on julkaistu vuonna Xbox 360:lle.
Peli julkistettiin E3 2011 -pelimessuilla.
Pelin edeltäjä on "Dance Central". Pelin seuraaja "Dance Central 3" julkistettiin E3 2012 -pelimessuilla.
Pelaaminen.
Pelissä menestyäkseen pelaajan on toistettava ruudulla näkyvän pelihahmon tanssiliikkeet parhaansa mukaan. Uusina ominaisuuksina "Dance Central 2":ssa on ääniohjaus, kaksinpeli, johon voi liittyä tai josta poistua tanssin ollessa käynnissä, kampanjamoodi sekä parannellut kuntoilumoodi ja harjoittelumoodi.
Hahmot.
Pelissä on yhteensä 14 hahmoa, joista yhdeksän on uusia ja viisi vanhoja. Kaksinpeliä ajatellen tanssihahmot on jaettu eri teemojen mukaan. Riptide-tiimi on urheilullisesti pukeutunut, Lu$h-tiimi on pukeutunut merimiespukuihin, Flash4wrd on naishiphop-tanssiryhmä, Hi-Def on miestanssiryhmä, Glitterati on salaperäinen ryhmä, joka edustaa antagonista puolta pelissä ja D-cypher on robottitanssiryhmä, jonka saa kampanjamoodia pelatessa. Ninja Crew ja Icon Crew lisättiin peliin ilmaiseksi päivityksillä.
Kappaleet.
Peli sisältää 44 kappaletta, minkä lisäksi pelaaja pystyy myös siirtämään ensimmäisen osan kappaleet peliin 400 Microsoft-pistettä vastaan. Lisäksi kaikki ladatut kappaleet (DLC) siirtyvät ilmaiseksi peliin. Sekä ensimmäisen osan kappaleet että vanhat DLC-kappaleet tukevat kaikkia uusia ominaisuuksia, mutta Freestyle-osuutta ei pysty laittamaan pois päältä niiden osalta. Alla olevat kappaleet tulevat pelin mukana (sinivihreällä merkityt kappaleet ovat finaalikappaleita):
DLC.
Alla olevat kappaleet on tähän mennessä julkaistu Xbox Live Marketplacessa. Yksi kappale maksaa 240 Microsoft-pistettä. Jokainen tanssi tuo uuden kappaleen lisäksi uusia tanssiliikkeitä peliin. Myös edellisen osan DLC-kappaleet toimivat pelissä.
Vastaanotto.
IGN antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan mainiten parannuksista aiempaan samanaikaisen moninpelin tuen.
Direct2Drive

Direct2Drive oli online-pelikauppam joka tarjosi PC-pelejä ladattavaksi. Sen suurin kilpailija oli Valven Steam pelikauppa, joka myös tarjoaa suoraan ladattavia PC-pelejä. Direct2Drive tarjosi yli 1 000 peliä ladattavaksi, 300 eri julkaisijalta.
25. Toukokuuta 2011 Gamefly osti Direct2Driven IGN Entertainment Groupilta.
Saku-Pekka Sahlgren

Saku-Pekka Sahlgren (s. 8. huhtikuuta 1992 Kokkola) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Sahlgrenin pelipaikka oli maalivahti.
Sahlgren on KPS:n kasvatti. Hän pelasi vuosina 2009–2010 KPV:ssä, Ykspihlajan Reimassa, GBK:ssa ja TUS:ssä.
Kaudeksi 2011 Sahlgren siirtyi KPS:stä Veikkausliigassa pelaavaan HJK:hon. Sahlgren pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 15. kesäkuuta 2011, kun HJK voitti RoPS:n kotonaan 5–1. Sahlgren edusti HJK:ta kaudet 2011–2013, joiden aikana hän pelasi yhteensä seitsemän liigaottelua ja 18 Kakkosen ottelua kakkosjoukkue Klubi 04:ssä. Sahlgren voitti HJK:ssa kolme Suomen-mestaruutta ja Suomen Cupin 2011.
Kaudeksi 2014 Sahlgren siirtyi myös Veikkausliigassa pelaavaan RoPS:iin, jossa hän nousi ensimmäistä kertaa urallaan liigajoukkueen ykkösmaalivahdiksi. Sahlgren pelasi kauden aikana 30 liigaottelua. Kaudeksi 2015 Sahlgren palasi HJK:hon. Hän pelasi kauden aikana 11 liigaottelua, joista neljä lainalla KooTeePeessä, ja saavutti SM-pronssia.
Tammikuussa 2016 Sahlgren siirtyi Norjan Adeccoligaenissa pelaavaan Sandnes Ulfiin.
Sahlgren on edustanut myös Suomen poikamaajoukkueita 26 maaottelussa. Hän on pelannut seitsemän ottelua Suomen alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
Saavutukset.
HJK:
Junkkari (yritys)

Junkkari Oy on Etelä-Pohjanmaalla, Kauhavan Ylihärmässä toimiva maatalous- ja metsäkoneiden valmistaja. Yritys valmistaa esimerkiksi kylvökoneita ja hakkureita. Yritys on aloittanut toimintansa vuonna 1950.
Junkkari on osa MSK Group -konsernia. Muut konserniyhtiöt ovat MSK Cabins Oy, MSK Matec GmbH/s.r.o., MSK Plast Oy ja Juncar Oy.
Ramkhamhaeng

Pho Khun Ram Khamhaeng (; s. n. 1237-1247 – k. 1298) oli Phra Ruang -dynastian kolmas kuningas ja hallitsi Sukhothain kuningaskuntaa vuosina 1279-1298. Hän loi thai-aakkoset ja toi theravada-buddhalaisuuden valtiouskonnoksi. 
Elämä ja hallituskausi.
Syntymä.
Ramkhamhaengin vanhemmat olivat prinssi Bang Klang Hao, jonka hallitsijanimi oli kuningas Sri Indraditya, ja kuningatar Sueang. Hänellä oli neljä sisarusta: kaksi vanhempaa veljeä ja kaksi siskoa. Vanhin veli kuoli Ramkhamhaengin ollessa nuori. Toisesta veljestä, Ban Muangista tuli kuningas, kun heidän isänsä kuoli. Ban Muangin jälkeen Ramkhamhaeng nousi valtaan.
Hallituskausi.
Ramkhamhaeng liittoutui Yuan-dynastian kanssa. Hänellä oli läheiset välit myös Phayaon kaupunkivaltion kanssa. Thaimaalaisen kansallishistorian mukaan Ramkhamhaeng laajensi valtakuntaansa Lampangiin, Phraesiin ja Naniin asti pohjoisessa, Phitsanulokiin ja Vientianeen idässä, monien alueille lännessä sekä Nakhon Si Thammaratiin etelässä.
Thaimaalaisen historian mukaan, Ramkhamhaeng voi kiittää thai aakkosten kehittämisestä. Hänen kuninkuutensa on monien mielestä hyvä esimerkki "hyvätahtoisesta monarkiasta", jonka vaikutus näkyy myös nykypäivän Thaimaahan.
Kuolema.
Kiinalaisen kroniikan mukaan Ram Khamhaeng kuoli vuonna 1298, jolloin valtaan nousi hänen poikansa Loethai. Joidenkin kroniikoiden mukaan Ram Khamhaeng kuoli vasta vuonna 1317.
Vehkalahti (Joensuu)

 
Vehkalahti on Joensuun Penttilän kaupunginosan pienalue Pyhäselän rannalla. Vehkalahti rajoittuu Penttilään ja Karjalan rataan, jonka toisella puolella on Hukanhaudan alue.
Alueella on paljon uutta omakotitaloasutusta. Lisäksi Vehkalahdessa on korkeita kerrostaloja. Rannalla on vanhoja suuria omakotitaloalueita ja vanhimmalla asuinalueella, Vehkaniemessä, on myös huviloita. 
Vehkalahdessa on S-market ja kioski. Niinivaaran palvelut ovat kävelymatkan päässä. Lähin koulu on Nepenmäen koulu. 
Vehkalahden asukkailla on käytössään runsaasti virkistysmahdollisuuksia: Pyhäselän ranta, Pyhäselän jääladut, Koivuniemen ja Vehkalahden uimarannat, Joensuun Jääkarhujen avantouintipaikka ja Kuhasalon luontoalue.
Vehkalahden lähellä on Joensuun syväsatama sekä Penttilän suunnalla John Deeren Joensuun tehdas ja Riveria-ammattioppilaitos.
Asukasyhdistys.
Vehkalahtelaiset kuuluvat Hukanhaudan asukasyhdistyksen alueeseen, johon kuuluvat myös Petäikkölä ja Opotta.
Lähteet.
Luettelo Islannin kunnista

Tämä on luettelo Islannin kunnista toukokuun 2022 kuntaliitosten jälkeen. Maa on jaettu yhteensä 64 kuntaan.
Junrey Balawing

Junrey Balawing (12. kesäkuuta 1993 – 28. heinäkuuta 2020) oli maailman lyhyin mies: Hän oli vain 59,93 senttiä pitkä. Balawing sai tittelin tullessaan täysi-ikäiseksi 12. kesäkuuta 2011. Siihen saakka lyhyin oli ollut Khagendra Thapa Magar. Balawing kuoli 27-vuotiaana heinäkuussa 2020.
Valtakunnalliset lääkäripäivät

Valtakunnalliset lääkäripäivät on lääkärien jatko- ja täydennyskoulutustapahtuma, jonka yhteydessä järjestetään vuosittain maan suurin terveydenhuollon jatkokoulutustapahtuma ja näyttely. Tapahtumaa on järjestetty lääkäripäivien nimellä vuodesta 1951 lähtien . Tapahtuman järjestää vuosittain Suomen Lääkäriliitto yhteistyössä Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin ja Finska Läkaresällskapetin kanssa Helsingin Messukeskuksessa. Näyttelyn järjestelyistä vastaa Suomen Messut. 
Tapahtuma on tarkoitettu eri tehtävissä toimiville lääkäreille, lääketieteen opiskelijoille, proviisoreille sekä farmaseuteille. Tapahtumassa järjestetään niin maksullisia kursseja luentosaleissa kuin tietoiskuja näyttelyalueella näyttelyn ohella. Lääkäripäivien yhteydessä jaetaan lisäksi Matti Äyräpään palkinto ja Pohjolan lääketieteen palkinto. Vuonna 2011 tapahtumassa vieraili 8 673 kävijää ja näytteilleasettajia oli 137.
Frank Watkins

Frank Watkins (19. helmikuuta 1968 – 18. lokakuuta 2015) oli yhdysvaltalainen heavy metal -muusikko. Hänet tunnettiin parhaiten death metal -yhtye Obituaryn basistina. Vuodesta 2007 hän soitti bassoa norjalaisessa black metal -yhtye Gorgorothissa.
Watkins kuoli syöpään 47-vuotiaana 18. lokakuuta 2015.
Blue Chips – kovat panokset

Blue Chips – kovat panokset () on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut William Friedkin. Elokuva kertoo yliopiston koripallojoukkueen valmentajasta Pete Bellistä, joka joutuu etsimään uusia pelaajia huonon pelikauden jälkeen.
Elokuvassa esiintyvät muun muassa koripallohenkilöt Larry Bird, Shaquille O’Neal, Penny Hardaway, Bob Knight, Rick Pitino, Nolan Richardson, Bob Cousy, Jerry Tarkanian, Matt Painter, Allan Houston, Dick Vitale ja Jim Boeheim.
Juoni.
Pete Bell on Los Angelesissa toimivan Western University Dolphinsin yliopistokoripallojoukkueen valmentaja NCSA-ohjelmassa. Pete on kovien paineiden alla: joukkue ei enää voita yhtä usein kuin ennen ja menestyksekkään ohjelman pitäisi saada uusia tähtipelaajia riveihinsä. Kuitenkin kaikki lupaavimmat pelaajat – niin sanotut "blue chip" -prospektit – saavat salaa rahaa muilta kouluilta houkuttimiksi.
Tämä käytäntö on kiellettyä yliopistokoripallossa, mutta Pete on epätoivoinen tappiollisen kauden jälkeen. Koulujen tukija, ahne "ystävä" nimeltä Happy, tekee kaikkensa saadakseen huippupelaajat Westerniin ja saa Peteltä hyväksynnän jatkaa. Tämä tarkoittaa esimerkiksi uuden auton tarjoamista jättimäiselle Neon Boudeaux'lle (Shaquille O'Neal), talon ja työpaikan järjestämistä Butch McRaen äidille sekä traktorin lahjoittamista maalaistilan poika Ricky Roen isälle – ja rahasäkin ojentamista kaupan päälle.
Urheilutoimittaja Ed alkaa epäillä skandaalia, mutta Pete jatkaa liukumistaan yhä syvemmälle lahjusten ja painostusten maailmaan. Peten entinen vaimo, joka toimii opinto-ohjaajana suostuu Neonia parantamaan huonoja arvosanojaan, mutta tuntee olonsa petetyksi, kun huomaa että Pete on valehdellut hänelle urheilijoiden laittomista houkutteluista.
Pete saa selville, että yksi hänen suosikkipelaajistaan, vanhempi opiskelija Tony, oli ensimmäisenä opiskeluvuotenaan tarkoituksella hävinnyt vedonlyönnin piste-eron mukaisesti – tämä paljastuu, kun Pete katsoo videolta pelin ja huomaa Tonyn poikkeavan käytöksen. Pete tuntee inhoa itseään ja ohjelmaansa kohtaan.
Westernillä on edessään suuri valtakunnallisesti televisioitu ottelu maan ykkösjoukkuetta, Indiana Universityä, vastaan. Indianaa valmentaa Bob Knight. Western voittaa pelin, mutta Pete ei enää pysty elämään syyllisyytensä kanssa. Lehdistötilaisuudessa hän tunnustaa koko skandaalin ja eroaa päävalmentajan tehtävistään. Poistuessaan tilaisuudesta Pete kävelee ohi leikkikentän, jossa lapset pelaavat koripallo - hän pysähtyy ja alkaa auttaa heitä harjoituksissa. 
Epilogi paljastaa, että yliopiston koripallojoukkue asetettiin kolmen vuoden kilpailukieltoon turnauksissa. Pete jatkoi valmentamista, mutta siirtyi valmentamaan lukiojoukkueita. Tony valmistui ja siirtyi pelaamaan ammattilaiseksi Eurooppaan; Ricky Roe loukkaantui ja palasi kotitilalleen jatkamaan perheensä maatilan pyörittämistä. Neon ja Butch jättivät yliopiston kesken, mutta molemmat siirtyivät NBA:han.
Vertebrae

Vertebrae on norjalaisen progressiivista black metallia soittavan Enslavedin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2008. Samana vuonna Terrorizer -lehti valitsi sen vuoden albumiksi. Albumi myi noin 1100 kappaletta ensimmäisellä julkaisuviikollaan, sijoittuen sijalle 49 "Billboardin Top Heatseekers" -taulukkoon.
Axioma Ethica Odini

Axioma Ethica Odini on Enslavedin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2010.
Juhana Petter Valkola

Juhana (Johan, Juho) Petter (Pietari) Valkola, ent. Greus (7. elokuuta 1841 Muhos - 16. tammikuuta 1892 Muhos) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Valkolan vanhemmat olivat talollinen Michel Hyvärinen (Greus) ja Maria Hedvig Juhontytär Huumonen ja puoliso Eeva Liisa Tomperi. Valkola oli edistyksellinen maanviljelijä, jonka omistama lypsykarja oli aikoinaan Suomen suurimpia ja joka muun muassa viljeli ensimmäisten joukossa peltoheinää. Hän puhui myös soiden ojituksen ja kuivatuksen puolesta ja vaikutti Muhoksen suuren Matokorven suoalueen kuivaukseen. Valkola harjoitti maatalouden ohella posti-, ravintola- ja kestikievaritoimintaa. 
Muhoksella Valkola toimi kunnan kirjurina 26 vuotta, kuntakokouksen puheenjohtajana 17 vuotta sekä kunnan lainajyvästön hoitajana miltei 30 vuotta. Lisäksi hän toimi kunnan paloapuyhtiön johtokunnan esimiehenä pidempään kuin kaksikymmentä vuotta. Oulujoen lohenpyyntiyhtiön kirjurina hän toimi Muhoksella 26 vuotta ja kirkonisännöitsijänä 13 vuotta. Muhoksen ensimmäinen kansakoulu 1875 perustettiin pääasiassa hänen ansiostaan. Valkola lisäksi tuki pastori, myöhemmin rovasti, Vilho Lindstedtin pyrkimyksiä perustaa yksityinen suomenkielinen oppikoulu Ouluun. Valkola lahjoitti tähän tarkoitukseen varojaan ja hankki myös muiden lahjoituksia. 
Valkola oli talonpoikaissäädyssä Oulun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Valtiopäivillä hänet valittiin sekä valitsijamieheksi että yhdistetyn valtiovarain- ja talousvaliokunnan jäseneksi. Tämän lisäksi hän toimi tilapäisten valiokuntien jäsenenä. Valtiopäivätoiminaan Valkola anoi, että asetuskokoelma jaettaisiin maksutta kaikille kunnallishallituksille ja että kansakoulujen perustamista tuettaisiin tehokkaammin sekä että kansakoulun opettajien ja opettajattarien palkkoja parannettaisiin. Hän oli mukana myös anomassa, että Oulusta rakennettaisiin Oulujärvelle rautatie. Lisäksi hän kannatti anomusta, jonka mukaan Pohjois-Suomen suo- ja niittymaiden kuivattamiseksi kunnille myönnettäisiin valtionlainoja.
MSK Cabins

MSK Cabins Oy (Maaseudun Kone) on Etelä-Pohjanmaalla, Kauhavan Ylihärmässä toimiva turvaohjaamoiden valmistaja. Perheyritys valmistaa turvaohjaamoita mm. maailmanlaajuisesti toimivan Valtran traktoreihin. Yrityksen pohjana on Ville ja Maija Isosaaren 14. huhtikuuta 1950 perustama Maaseudun Kone Oy, josta sittemmin kehittyi MSK Group -konserni. 
MSK Cabins on osa MSK Group -konsernia. Muut konserniyhtiöt ovat MSK Matec GmbH/s.r.o., MSK Plast Oy, Junkkari Oy ja Juncar Oy.
Jorma Kallio (jääkiekkoilija)

Jorma Kallio (s. 8. marraskuuta 1946 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1965–1980 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta.
Kallio edusti pääsarjatasolla Tampereen Ilvestä, Rauman Lukkoa ja Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 449 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 64 + 124 = 188 ja jäähymääränsä 44 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 24 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 0 + 2 = 2 eikä jäähyjä yhtään. Hän voitti neljä Suomen-mestaruutta ja saavutti lisäksi neljä SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Kallio pelasi Suomen maajoukkueessa 14 maaottelua.
An Empress and the Warriors

An Empress and the Warriors () on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut hongkongilainen wuxiaelokuva. Elokuvan on ohjannut Ching Siu-tung ja käsikirjoittanut James Yuen yhdessä Cheung Tanin ja Tin Nam-chunin kanssa. Pääosissa näyttelivät Donnie Yen, Kelly Chen ja Leon Lai.
Juoni.
Kun Yan-valtakunnan kuningas tapetaan kenraali Murong Xuehu nimitetään väliaikaisesti johtoon, hän kuitenkin antaa asemansa kuninkaan tyttärelle Feierille. Hän ryhtyy harjoittelemaan sotataitoja ollakseen valmis johtamaan ja puolustamaan kansaansa. Salaliittolaiset kuitenkin yrittävät päästä hänestä eroon, jotta Feierin serkku nousisi johtoasemaan. Salamurhaajat haavoittivät Feieriä metsässä, mutta hän onnistuu pakenemaan. Eräs lääkäri löytää Feierin ja parantaa takaisin voimiinsa. Feier kuitenkin rakastuu lääkäriin, Duan Lanquaniin, eikä palaa kuningaskuntaansa. Samalla puhkeaa sota kahden valtakunnan välille, joka kuitenkin pakottaa Feierin palaamaan takaisin johtaakseen joukkonsa voittoon.
Pertti Ansakorpi

Pertti Ilmari Ansakorpi (s. 21. elokuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi SM-sarjassa- ja sittemmin liigassa aikana 1963–1978. "Mussu" edusti koko pääsarjauransa Tapparan riveissä ja voitti kolme Suomen-mestaruutta, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Hänet on aateloitu Tappara Hall of Fame -kunniagalleriaan.
Suomen A-maajoukkueessa Ansakorpi pelasi neljä maaottelua.
Ansakorpi oli Tapparan kapteenina 1970–1974. Hän toimi Tapparan johtokunnassa 1995-2000 ja 2001-2002.
Melonnassa Ansakorpi saavutti kolme SM-hopeaa- ja neljä pronssia.
Simon Mepeham

Simon Mepeham tai Meopham (n. 1275–1333) oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1328–1333. Hän opiskeli Oxfordissa Merton Collegessa vuosina 1290–1296. Arkkipiispaksi hänet valittiin 11. joulukuuta 1327 ja vihittiin virkaan 5. kesäkuuta 1328. Pyhän Augustinuksen luostarin munkit tekivät valituksen Mepehamin toiminnasta ja paavi Johannes XXII julisti hänet pannaan vuonna 1333, koska hän ei suostunut kuultavaksi asiassa. Myöhemmin hän pääsi pois pannasta, mutta ei saanut piispan virkaa takaisin.
Mepeham on haudattu mustasta marmorista tehtyyn hautaan Canterburyn tuomiokirkkoon.
Oiva Oijennus

Oiva Oijennus (s. 31. tammikuuta 1953 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1971–1984 ja voitti viisi Suomen mestaruutta.
Oijennus edusti pääsarjatasolla Tampereen Koo-Vee:ta ja Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 456 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 171 + 115 = 286 ja jäähymääränsä 173 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 64 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 22 + 14 = 36 ja jäähyminuutteja 41. Hän voitti viisi Suomen mestaruutta ja saavutti lisäksi neljä SM-hopeaa.
Oijennus pelasi Suomen maajoukkueessa 13 maaottelua, joissa hän teki yhteensä kaksi maalia. Hän edusti Suomea yksissä MM-kilpailuissa.
Oijennuksen veljenpoika Markus on myös jääkiekkoilija. Hänkin edusti pelaajaurallaan Tapparaa.
Salaspilsin keskitysleiri

Salaspilsin keskitysleirin perustivat saksalaiset vuoden 1941 lopulla Latvian pääkaupungin Riian läheisyyteen. Virallisesti Salaspils oli poliisivankila ja työkoulutusleiri ("Polizeigefängnis und Arbeitserziehungslager"). Se tunnettiin myös kaupungin saksalaisella nimellä Kurtenhof. Leirillä kuoli sen olemassaolon aikana monta tuhatta ihmistä. Tarkkoja lukumääriä on vaikea löytää. Sodan jälkeen neuvostoliittolaiset pystyttivät alueelle suuria muistomerkkejä.
Jean Dixon

Jean Dixon, oik. Jean Jacques (14. heinäkuuta 1896 Waterbury, Connecticut – 12. helmikuuta 1984 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä.
Elämä ja ura.
Jean Dixon syntyi Jean Jacqueksi 14. heinäkuuta vuonna 1896 Waterburyssa, Connecticutissa. Hän opiskeli Ranskassa näyttelemistä ranskalaisen näyttelijän Sarah Bernhardtin alaisuudessa. Yhdysvaltoihin palattuaan vuonna 1921 hän näytteli Broadwaylla ja tien päällä vuosia ennen kuin teki elokuvadebyyttinsä Hollywoodissa vuonna 1929. Hän näytteli muun muassa näytelmissä "Wooden Kimono" (1927–28) ja "Behold the Bridegroom" (1928–29). Hänen tyylinään teatterissa oli "kova komedia", jota nähtiin näytelmissä "June Moon" (1929–30) ja "Once in a Lifetime" (1930–31).
Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Paramount Picturesin draama "The Lady Lies", joka sai ensi-iltansa vuonna 1929. Elokuvassa näyttelivät pääosia Walter Huston ja Claudette Colbert. Toisen elokuvansa Dixon teki neljä vuotta myöhemmin 1933 mysteerielokuvan "The Kiss Before the Mirror", jossa hän näytteli yhdessä Gloria Stuartin kanssa. Clarence Brown ohjasi häntä draamassa "Kaunis Sadie", jossa päätähtenä oli Joan Crawford. Dixon sai ensimmäisen naispääosansa toimintaseikkailusta "Mister Dynamite" vuonna 1935. Seuraavina vuosina hän näytteli muun muassa elokuvissa "Mies, nainen ja ystävä" (1936), "Karkuri" (1937) ja "Vakka kantensa valitsee" (1938), joka oli Dixonin viimeinen elokuva. Hänäytteli muun muassa Carole Lombardin, Melvyn Douglasin ja Katharine Hepburnin kanssa.
Dixon näytteli usein elokuvissaan näsäviisasta ystävää naispääosaesittäjän rinnalla. Hänen kuuluisin elokuvansa lienee klassikkoelokuva "Godfrey järjestää kaiken" vuodelta 1936, jossa hänellä oli sivurooli Mollyna. Elokuvassa näytteli muiden muassa William Powell ja Carole Lombard ja se sai kuusi Oscar-ehdokkuutta 1937. Dixon päätti yhdeksän vuotta kestäneen elokuvauransa 1938.
Dixon jatkoi teatterin puolella aina vuoteen 1960 asti. Elokuvauransa jälkeen hän näytteli muun muassa näytelmissä "George Washington Slept Here" (1940–41), "The Velvet Glove" (1949–50) ja "The Gang’s All Here" (1959–60), joka oli hänen viimeinen teatteriesiintymisensä. Dixon vieraili myös televisiossa kaksi kertaa sarjoissa "Se parhaiten nauraa..." vuonna 1956 ja "Play of the Week" vuonna 1960. Hän päätti 39 vuotta kestäneen näyttelijäuransa 1960 ja siirtyi eläkkeelle 64-vuotiaana. Hän esiintyi viimeisen kerran julkisuudessa 76-vuotiaana vuonna 1972 keskusteluohjelmassa "The David Frost Show".
Jean Dixon meni vihille Edward S. Elyn kanssa vuonna 1940, jonka kanssa hän oli naimisissa 40 vuotta aina Elyn kuolemaan 1980 asti. Jean Dixon kuoli seuraavana vuonna 84-vuotiaana 12. helmikuuta 1981 New York Cityssä.
Michael Kors

Michael David Kors (alkujaan Karl Anderson, Jr., s. 9. elokuuta 1959 Long Island, New York) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hänet tunnetaan erityisesti naisten klassisten ja selkeälinjaisten vapaa-ajan vaatteiden suunnittelijana sekä "Muodin huipulle" -televisiosarjan tuomarina.. Hän suunnitteli 1981 ensimmäisen naistenvaatemallistonsa ja oli Céline-muotitalon luovana johtajana 1997–2003.
Varhainen elämä.
Karl Andersonin äiti oli Revlonin malli ja isä college-opiskelija. He erosivat kun Karl oli kaksivuotias. Karlista tuli nimeltään Michael David Kors viisivuotiaana, kun hän sai äitinsä uuden aviomiehen sukunimen ja sai samalla valita itselleen uudet etunimet.
Ura.
Kors opiskeli Manhattanin Fashion Institute of Technology -oppilaitoksessa, mutta keskeytti opintonsa päästyään suunnittelemaan mallistoja newyorkilaiselle Lothar’s-vaateliikkeelle. Vogue-lehteen Kors pääsi ensimmäisen kerran vuonna 1980. Seuraavana vuonna hän suunnitteli oman naistenvaatemallistonsa ja perusti oman vaatemerkin, jota Bergdorf Goodman- ja Saks Fifth Avenue -liikkeet alkoivat myydä.
Vuonna 1984 Kors järjesti ensimmäisen runway-shownsa. Hän suunnitteli Bergdorf Goodmanille kašmir- ja turkisvaatemallistoja ja kehitti tyyliään kohti yksinkertaista eleganssia, jota Vogue kutsui ”neoklassiseksi” ja käytännölliseksi mutta yllättäväksi. Vuonna 1989 Kors suunnitteli ensimmäiset kenkänsä.
Vuoden 1990 taloudellisten vaikeuksiensa jälkeen Kors loi huokean "KORS Michael Kors" -vaatemalliston. Hänestä tuli vuonna 1997 Céline-muotitalon luova johtaja kuudeksi vuodeksi. Sinä aikana hän laajensi omaa brandiaan miestenvaatteilla, asusteilla ja hajuvesillä. Vuonna 2003 Kors sai muotialan arvostetuimman tunnustuksen, Council of Fashion Designers of American vuoden miestenvaatesuunnittelijan palkinnon.
Vuonna 2004 Kors pyydettiin "Muodin huipulle" -televisio-ohjelmaan. Hän oli siinä tuomarina vuoteen 2012, jolloin hän jäi sarjasta pois aikatauluongelmien takia. Kors suunnittelee vaatteita useille kuuluisuuksille kuten Michelle Obamalle ja Angelina Jolielle. Hän on nimennyt innoittajikseen Jacqueline Kennedy Onassiksen, Gwyneth Paltrow’n ja Ali MacGraw’n.
Yksityiselämä.
Kors asuu New Yorkissa. Hän solmi vuonna 2011 avioliiton pitkäaikaisen poikaystävänsä Lance LaPeren kanssa, joka on Michael Kors Women's Design -yhtiön varapuheenjohtaja.
Strikeforce

Strikeforce oli yhdysvaltalainen vapaaotteluorganisaatio ja potkunyrkkeilyorganisaatio, joka toimi San José, Kaliforniassa. Strikeforcea johti toimitusjohtaja Scott Coker ja omisti Forza, LLC. Televisiossa sitä näytettiin yhdysvalloissa CBS:lä ja Showtimellä, Kanadassa Super Channelilla, Isossa-Britanniassa Primetimellä, Japanissa SKY PerfecTV! ja Brasiliassa Space TV. Ensimmäinen lähetys tuli CBS:ltä 7. marraskuuta 2009 .
Historia.
Strikeforce aloitti potkunyrkkeilyorganisaationa, mutta se kehittyi vapaaotteluun 2006 ensimmäinen vapaaottelu tapahtuma oli 10. marraskuuta 2006 . Strikeforcen pääsponsori on Rockstar Energy Drink.
Säännöt.
Strikeforcen häkissä on kuusi kulmaa toisin kuin UFCsä jossa on kahdeksan, Myös kaikenlaiset iskut sukuelimiin tai sormen työntäminen vastustajan ruumiinaukkoihin ovat kiellettyjä.
Painoluokat.
Ottelun erät kestävät 5 minuuttia ja eriä on kolme, mestaruusotteluissa eriä on viisi. Jokaisen erän välillä pidetään minuutin tauko.
Ottelut loppuvat neljällä eri tavalla Tyrmäyksellä jolloin vastutaja on menettänyt tajuntansa, Teknisellä tyrmäyksellä jolloin tuomari käske lopettamaan jos jompikumpi ottelija ei kykene jatkamaan, luovutuksella ottelu loppuu kun vastustaja tekee luovutusliikkeen ja haastaja taputtaa kättään lattiaan. Kun ottelu on käyty läpi eikä ole tapahtunut mitään edellä mainituista asioista tuomarit jakavat mielipiteensä.
Virheet.
Nevadan osavaltion urheilukomissio listaa tällä hetkellä seuraavat virheiksi:
Virheen tapahtuessa tuomari voi ottaa rangaistuksena yhden tai enemmän pisteitä pois virheen tehneeltä ottelijalta. Jos virhe estää ottelijaa jatkamasta, ottelu voi päättyä diskaukseen (kun virhe oli tahallinen) tai tulosta ei tule (kun virhe oli vahinko). Jos virhe estää ottelijaa jatkamasta myöhemmin ottelun aikana, ottelu päättyy tekniseen päätökseen ja ottelun voittaa loukkaantunut ottelija, jos hän johtaa pisteissä, tai muuten ottelu päättyy tekniseen tasapeliin.
Tapio Flinck

Tapio Flinck (s. 14. elokuuta 1950 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän pelasi puolustajana SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1969–1984 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Flinck edusti koko pääsarjauransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 496 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 62 + 74 = 136 ja jäähymääränsä 321 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 48 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 6 + 4 = 10 ja jäähyminuutteja 23. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1971 ja 1978 sekä saavutti lisäksi kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Flinck pelasi Suomen maajoukkueessa 45 maaottelua, joissa hän teki yhteensä kaksi maalia ja sai kaksi syöttöpistettä. Hän edusti Suomea yksissä MM-kilpailuissa.
Valmentajaurallaan Flinck toimi Porin Ässien päävalmentajana vuosina 1986–1989. Flinckin alaisuudessa joukkue putosi kaudeksi 1989–1990 I-divisioonaan. Flinck itse puolestaan siirtyi valmentamaan Ässät liigasta pudottanutta Joensuun kiekkopoikia, joka kuitenkin seuraavana keväänä hävisi karsintasarjan Ässille ja putosi takaisin I-divisioonaan. Kaudelle 2015–2016 Flinck teki paluun valmennustoimintaan ja ryhtyi II divisioonassa pelaavan Salon Kiekkohaiden päävalmentajaksi.
Tapio Flinckin poika Tommy Flinck on myös entinen jääkiekkoilija. Hän teki pitkän uran Ranskan 2-liigassa Mulhousen, Strasbourgin ja Toulousen joukkueissa vuosina 1998–2013. Myös Tommy on jatkanut uraansa valmennuksen parissa sekä Ranskassa että Italiassa.
Arcadia (yhtye)

Arcadia oli brittiläinen 1980-luvulla toiminut popyhtye. Sen perustivat Duran Duran -yhtyeen jäsenet Simon Le Bon, Nick Rhodes ja Roger Taylor sivuprojektiksi muiden yhtyeen jäsenten soittaessa samaan aikaan The Power Stationissa. Roger Taylor jätti musiikkibisneksen kokonaan ennen albumin julkaisua eikä esiintynyt yhdelläkään yhtyeen videolla eikä TV-esiintymisissä.
Levytyshistoria.
Yhtyeen ainoa albumi "So Red The Rose" äänitettiin keväällä 1985 Pariisissa ja sen on sanottu olleen omana aikanaan yksi kaikkien aikojen kalleimmista albumeista. Se julkaistiin marraskuussa 1985. Albumi sai hyvän lähdön albumilistoilla ympäri maailman, kun ensimmäinen single ”Election Day” oli jo ehtinyt menestyä erinomaisesti. Levyllä oli mukana erittäin nimekäs lista vierailijoita kuten Grace Jones, Herbie Hancock, David Gilmour ja Sting. Albumi saavutti platinaa muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Myöhemmät singlelohkaisut eivät kuitenkaan kohonneet suuriksi hiteiksi, vaikka joitakin Top 40 -häntäpään sijoituksia listoilla saivatkin. Vuonna 1986 yhtye julkaisi vielä yhden uuden kappaleen ”Say The Word” elokuvaan "Kovan päivän ilta". Vuonna 2010 EMI julkaisi yhtyeen koko tuotannon yhdessä paketissa uudelleen masteroituna mukaan lukien yhtyeen 1987 julkaistu videokokoelma.
Likainen sota

Likainen sota () oli valtion tukema väkivallan aikakausi Argentiinassa vuosina 1976–1983. Väkivallan uhreiksi joutui tuhansia vasemmistoaktivisteja, ammattiliittolaisia, opiskelijoita, journalisteja, marxilaisia sekä peronisti-sissejä. Surmansa arvioidaan saaneen yhteensä noin 30 000 hallituksen vastustajaa.
Aikakaudesta käytettiin myös nimityksiä "El Proceso", lyhennelmä juntan käyttämästä nimestä "Proceso de Reorganización Nacional" ('Kansallinen uudelleenjärjestyminen'). Käytössä on myös nimitys "la última junta militar" ('viimeinen sotilasjuntta'). Ihmisoikeusloukkaukset rasittivat maan kuvaa ulkomailla, mutta juntta leimasi arvostelun Argentiinan vastaiseksi kampanjaksi.
Betty Neumar

Betty Neumar (marraskuu 1931 Ironton, Ohio, Yhdysvallat – 13. kesäkuuta 2011 Louisiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen nainen, jota syytettiin neljännen aviomiehensä Harold Gentryn kuoleman järjestämisestä vuonna 1986. Gentryn veli Al Gentry vaati kahden vuosikymmenen ajan viranomaisia tutkimaan veljensä kuolemaa ennen kuin Neumar pidätettiin vuonna 2007. Tapausta tutkiessaan poliisi sai selville, että jokainen Neumarin viidestä puolisosta on kuollut. Tapaus herätti runsaasti huomiota Yhdysvalloissa, jossa Neumaria kutsuttiin "Mustaksi leskeksi". Betty Neuman kuoli 13. kesäkuuta 2011 louisianalaisessa sairaalassa julkistamattomaan sairauteen.
Aviomiehet.
Betty Johnson syntyi Odis ja Elizabeth Walden Johnsonin perheeseen. Hän valmistui South Point High Schoolista vuonna 1949.
Hän oli naimisissa viisi kertaa:
John Neumarin kuolemansyyksi lueteltiin verenmyrkytys, iskeeminen koliitti ja suolitukos, jotka voivat olla oireita arseenimyrkytyksestä. Kuolemaa pidetään epäilyttävä myös siksi, että omaiset saivat tiedon hänen kuolemastaan vasta lehden kuolinilmoituksesta. Kun John Neumarin poika John Neumar, Jr. otti yhteyttä leskeen, hänelle kerrottiin että ruumis on jo tuhkattu huolimatta aiemmin ostetusta hautapaikasta.
Dokumentti.
Betty Neumarin tapauksesta on tehty BBC:lle televisiodokumentti "Black Widow Granny?". Se ensiesitettiin BBC One -televisiokanavalla 3. marraskuuta 2009. Dokumentti sisältää ystävien ja sukulaisten haastatteluita. Dokumentissa esiintyy myös Neumar, joka aiemmin vältteli julkisuutta.
Jaakko Niemi (jääkiekkoilija)

Jaakko Niemi (s. 17. joulukuuta 1952 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1972–1983 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Niemi edusti koko pääsarjauransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 350 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 26 + 33 = 59 ja jäähymääränsä 208 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 37 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 5 + 3 = 8 ja jäähyminuutteja 52. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1978 sekä saavutti lisäksi kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Ennen debyyttiään SM-sarjassa kaudella 1972–1973 Niemi pelasi yhden kauden Suomen sarjaa porilaisessa MuSan joukkueessa. Lopetettuaan pääsarjauransa kevääseen 1983 Niemi siirtyi vielä yhdeksi kaudeksi Rauman Lukkoon pelaamaan I divisioonaa.
Erkki Väkiparta

Erkki Väkiparta (s. 23. syyskuuta 1951 Pori) on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Hän pelasi hyökkääjänä jääkiekon SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1969–1981 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. 
Jääkiekko.
Jääkiekossa Väkiparta edusti koko pääsarjauransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi pääsarjatasolla yhteensä 363 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 118 + 69 = 187 ja jäähymääränsä 59 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 23 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 3 + 4 = 7 ja jäähyminuutteja 4. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1971 ja 1978 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.
Maajoukkue-edustuksia Väkiparralle kertyi vain yksi, vuoden 1970 nuorten alle 18-vuotiaiden EM-kisat, jossa hän pelasi kolme ottelua ilman tilastomerkintöjä.
Jääpallo.
Jääpalloa Väkiparta pelasi Porin Narukerässä 1981–1991, joista vuodet 1984–1989 I divisioonassa ja kaksi viimeistä kautta Mestaruussarjassa. Hänelle kertyi pääsarjassa yhteensä 26 ottelua tehopistein 1+2. Narukerän puheenjohtajana Väkiparta toimi vuosina 1999–2010. 
Muuta.
Väkiparta työskenteli Herttuan erityiskoulussa erityisopettajana ja viimeiseksi rehtorina ennen eläkkeelle jäämistään.. Hänen poikansa Jarno ja Janne ovat myös entisiä jääpalloilijoita.
Jari Kaski

Jari Kaski (s. 20. joulukuuta 1953 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1972–1984 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Kaski edusti koko pääsarjauransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 268 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 63 + 79 = 142 ja jäähymääränsä 121 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 22 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 3 + 4 = 7 ja jäähyminuutteja 26. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1978 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin. Kaski pelasi neljä vuotta Ruotsissa 1978-1982, kaksi vuotta Kiruna IFK:ssa ja kaksi vuotta Timrå IK:ssa.
Jari Kasken nuorempi veli Olli on myös entinen jääkiekkoilija.
Tauno Mäkelä

Tauno Mäkelä (s. 28. elokuuta 1954 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1973–1986 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Ura.
Mäkelä edusti koko pääsarjauransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 437 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 139 + 170 = 309 ja jäähymääränsä 280 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 43 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 11 + 15 = 26 ja jäähyminuutteja 35. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1978 sekä saavutti lisäksi kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Mäkelä pelasi maajoukkueessa vain vuoden 1974 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa, joissa teki viidessä ottelussa kolme maalia.
Guanosiinidifosfaattifukoosi

Guanosiinidifosfaattifukoosi eli GDP-fukoosi (C16H23N5O15P2) on nukleotidisokeri, joka koostuu fukoosisokerista ja guanosiinidifosfaattinukleotidista. Yhdiste on fukoosin lähde erilaisissa glykoproteiineissa.
Biosynteesi ja biologinen rooli.
Eliöissä guanosiinidifosfaattifukoosia voi muodostua kahdella eri tavalla. Guanosiinidifosfaattimannoosista sitä muodostuu kahden entsyymin GDP-mannoosi-4,6-dehydrataasin ja FX-proteiinin katalysoimana. Guanosiinidifosfaattifukoosia muodostuu myös fukoosista fukokinaasin ja GDP-L-fukoosipyrofosfoylaasin katalysoimana.
Mikrobit tarvitsevat guanosiinidifosfaattifukoosia syntetisoidessaan biologisesti tärkeitä hiilihydraatteja, jotka sisältävät yhtenä komponenttina fukoosia. Se on myös fukoosin lähde glykosylaation yhteydessä ja fukoosiryhmän kiinnittäviä entsyymejä kutsutaan fukosyylitransferaaseiksi. Eräillä niistä on rooli syövän ja tulehduksien yhteydessä.
Peter Schamoni

Peter Schamoni (27. maaliskuuta 1934 – 14. kesäkuuta 2011) oli saksalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Vuodesta 1957 vuoteen 2011 hän ohjasi 35 elokuvaa.
Hänen vuoden 1966 elokuvansa "Kettujen rauhoitusaika" () esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla, jossa se voitti Hopeisen karhun.
Len Bias

Leonard Kevin "Len" Bias (18. marraskuuta 1963 Landover, Yhdysvallat – 19. kesäkuuta 1986 Riverdale) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Bias tuli tunnetuksi atleettisuudestaan sekä hyvästä ponnistusvoimastaan. Muun muassa Washingtonian-lehti sanoo Biasin taidon ja karisman lähennelleen Michael Jordania.
Ura.
Bias pelasi yliopistokoripalloa Marylandin yliopistossa. Hänet valittiin kaksi kertaa Atlantic Coast Conferencen vuoden pelaajaksi, minkä lisäksi hän voitti sarjan pistetilaston kahdesti. Biasin yliopistovalmentaja, Lefty Driesell, sanoi Biasin olleen konferenssin paras pelaaja sarjan siihenastisen historian aikana. Hänellä oli pehmeä heitto sekä nopeat jalat pelipaikalleen. Lisäksi Bias oli voimakasrakenteinen. 
Vuoden NBA:n varaustilaisuudessa Boston Celtics varasi Biasin, sillä joukkueesta puuttui atleettisuutta. Vain pari päivää varaustilaisuuden jälkeen Bias lyyhistyi yliopistollaan, eikä häntä onnistuttu elvyttämään. Myöhemmin kuoleman syyksi paljastui kokaiinin yliannostus.
Erkki Hytönen

Erkki Olavi Hytönen (27. toukokuuta 1933 Tampere – 22. joulukuuta 2020) oli suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi 39 maaottelua Suomen miesten maajoukkueessa ja osallistui 18-vuotiaana Oslon talviolympialaisiin 1952 sekä vuosina 1954–1958 neljiin MM-kilpailuihin. Sarjatasolla "Ekku" Hytönen edusti Tapparan- ja sen edeltäjän TBK:n riveissä. Hän palasi kaukaloon myöhemmin yhden kauden ajaksi Hilparan paidassa. 
Temperamenttinen ja isokokoinen Hytönen oli kolmesti urallaan mestaruussarjan "kauden jäähykuningas". Hytönen voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955 ja 1959, saavuttaen myös kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Vuosina 1962–1965 Hytönen toimi Tapparan ykkösvalmentajana ja saavutti mestaruuden vuonna 1964. Hytönen on aateloitu Tappara Hall of Fame -kunniagalleriaan numerolla kahdeksan.
Darling (vuoden 2007 elokuva)

Darling on Johan Klingin Ruotsissa ohjaama elokuva vuodelta 2007.
Juoni.
Elokuva kertoo kahdesta työttömäksi jäävästä tukholmalaisesta. Eva (Michelle Meadows) on nuori muotikaupan myyjä, joka viihtyy keskustan rikkaiden seurapiireissä. Bernhard (Michael Segerström) on kuusikymppinen insinööri, josta ei olla työmarkkinoilla enää kiinnostuneita.
Kiulu

Kiulu on perinteisesti puusta valmistettu pienehkö kimpiastia, jonka kimpilaudoista yksi on muita pidempi siten, että laudan yläpää muodostaa kädensijan.
Kiulua on käytetty lypsy- tai muuna ammennusastiana. Nimitys on ollut käytössä koko maassa. Käyttötarkoituksen mukaan yhdyssanan alkuosalla on erotettu muun muassa vintta-, voi-, sauna-, kusi- ja avantokiulut. Kaatonokallinen kiulu on rainta.
Metallista valmistetuissa saunakiuluissa kädensija on puuta.
Lauri Silván

Lauri Johannes Silván (s. 13. maaliskuuta 1932 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi 22 maaottelua Suomen maajoukkueessa ja osallistui Oslon olympialaisiin 1952 ja Tukholman MM-kilpailuihin 1954.
"Late" Silván edusti kotimaassa Tammerfors Bollklubbia. Hän pelasi SM-sarjassa 43 ottelua vuosina 1950–1955 ja kokosi tehopisteitä 23 + 23 = 46. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1953, 1954 ja 1955 sekä saavutti SM-pronssia vuonna 1951.
"Late" Silván pelasi myös jalkapalloamestaruussarjassa kausilla 1949 ja 1951 tamperelaisen Ilves-Kissojen riveissä. Kaudella 1949 pelejä tuli yksi ja kaudella 1951 kaikkiaan 11 eli yhteensä 12 SM-sarjaottelua.
Työelämässä Silván työskenteli ensin Suomen Trikoon laitosmiehenä ja myöhemmin Tampereen vesilaitoksella.
Kauko Mäkinen (jääkiekkoilija)

Kauko Kalle Mäkinen (20. heinäkuuta 1927 Tampere – 5. elokuuta 1968 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi yhdeksän maaottelua Suomen maajoukkueessa ja osallistui Oslon olympialaisiin 1952 ja Pariisin MM-kilpailuihin 1951.
Mäkinen edusti kotimaassa Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa 39 ottelua vuosina 1947–1953 ja kokosi tehopisteet 7 + 6 = 13. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1950, 1951 ja 1952.
Myös Kauko Mäkisen veli Reino Mäkinen pelasi SM-sarjaa Ilveksessä.
Pekka Myllylä

Pekka Aleksander Myllylä (s. 7. heinäkuuta 1932 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi viisi maaottelua Suomen maajoukkueessa ja osallistui Oslon olympialaisiin 1952. Myllylä edusti kotimaassa Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa 53 ottelua vuosina 1950–1958 ja voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1951, 1952 ja 1957.
Maj Bylock

Maj Bylock (21. maaliskuuta 1931 Visby – 18. elokuuta 2019 Karlstad) oli ruotsalainen kirjailija. Bylock syntyi Gotlannissa, ja hänen perheensä muutti Värmlantiin, kun hän oli 12-vuotias. Hän opiskeli kansakoulunopettajaksi ja työskenteli tässä ammatissa vuoteen 1961 saakka.
Kirjailijanuransa alussa Bylock kirjoitti historian ja uskonnon oppikirjoja, ja sittemmin hän julkaisi kymmeniä lasten- ja nuortenromaaneja sekä aikuisille kirjoitettuja romaaneja ja romaanisarjoja. Monet hänen teoksistaan sijoittuvat historiaan. Hän myös mukaili maailmankirjallisuuden klassikoita ruotsiksi ja kirjoitti rukouskirjoja, kuten "Jag håller en liten bok i min hand", "Här en källa rinner" ja "Jag har ingen trollstav". Hänen kirjojaan on käännetty muille pohjoismaisille kielille sekä suomeksi, englanniksi, hollanniksi, puolaksi ja saksaksi. Oppikirjojen kirjoittana hän teki useita opintomatkoja mm. USA:han, Etelä-Amerikkaan, Australiaan ja Japaniin.
Bylock ryhtyi kirjoittamaan virsiä 1970-luvulla. Ruotsin kirkon virsikirjassa on Bylockin virsi ”Är dagen fylld av oro och bekymmer” , numero 524. Virren suomennos "Jos päivä täyttyy huolten hälinästä" on Anna-Maija Raittilan tekemä 1999.
Bylockille myönnettiin Astrid Lindgren -palkinto vuonna 1990.
Bylockin romaaneista on suomennettu "Salainen ystävä" ja "Uponneiden laivojen lahti".
Matti Holma

Matti Holma, alkuaan Suorsholma (19. syyskuuta 1817 Alahärmä – 11. joulukuuta 1900 Alahärmä) oli suomalainen maanviljelijä, herastuomari ja valtiopäivämies. 
Holman vanhemmat olivat Johan ja Elisabeth Margareta Andersdotter Tyni ja puoliso Maria Yrjöntytär Holma. Holma syntyi torpparin poikana, mutta oli sittemmin Suorsholman eli Holman talon isäntä. Hän toimi Alahärmässä kihlakunnanoikeuden puukkojunkkarien aikaan, toimien nimismiehen ja varanimismiehen apuna ”häjyjä” vangittaessa. Lautamiehen tehtävässään hän osallistui muun muassa Matti Haapojan vangitsemiseen. Holma toimi myös seurakunnan köyhäinhoitolautakunnan jäsenenä. 45 vuoden ikäisenä Holma valittiin talonpoikaissäädyn edustajana valtiopäiville 1863 Pohjanmaan keskisestä alisesta kihlakunnasta. Kaksikielisestä vaalipiiristä hänet valittiin suomenkielisen vähemmistön ehdokkaana manttaaliäänten enemmistöllä. Holman puheenvuorot valtiopäivillä osoittavat hänen kantansa ja käsitystensä pohjautuneen oman kotipaikkakuntansa oloihin. Maatalouden kehittäminen oli hänelle ensisijaista. Valtiopäivätyöskentelyn aikana Holma lisäksi oppi arvostamaan erityisesti kansakouluhankkeen merkitystä. Marras-joulukuun vaihteessa 1863 hänet nimettiin talonpoikaissäädyn talousvaliokunnan varajäseneksi.
Matti Holmalle on pystytetty muistomerkki vuonna 2001 Alahärmän kirkonkylään kunnantalon eteen.
Erik Åström

Erik Johannes Åström (23. helmikuuta 1902 Helsinki – 25. huhtikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. Hän oli 1920-luvulla Suomen parhaita pikajuoksijoita ja kilpaili vuoden 1924 olympialaisissa. Seuratasolla hän edusti huippuvuosinaan HIFK:ta ja sitä ennen Tornion Pyryä ja Viipurin IFK:ta.
Yleisurheilun olympiaurheilija.
Åström karsiutui Pariisin 1924 olympialaisissa 400 metrin juoksun ja 4 × 400 metrin viestijuoksun alkuerissä. Hän edusti Suomea neljässä maaottelussa, joissa hän saavutti kolme lajivoittoa. Kotimaassa hän voitti Suomen-mestaruuden 200 metrillä vuosina 1921, 1925, 1926 ja 1927, 400 metrillä vuosina 1925, 1926 ja 1927, 4 × 100 metrillä vuonna 1922 sekä 4 × 400 metrillä vuosina 1922–1927 ja 1930. Hän teki 200 metrillä Suomen-ennätyksen 22,1 s vuonna 1925 ja sivusi samana vuonna 400 metrin Suomen-ennätystä 49,0 s.
Muu urheilu - jääpalloilija ja urheilujohtaja.
Åström pelasi myös jääpalloa Viipurin IFK:n ja Helsingin IFK:n joukkueissa, sekä yhden maaottelun Suomen maajoukkueessa. Hän toimi Suomen olympiajoukkueen johtotehtävissä Lontoon 1948 kisoissa ja järjestelytoimikunnan jäsenenä Helsingin 1952 olympialaisissa sekä Svenska Finlands Idrottsförbundin puheenjohtajana vuosina 1947–1956 ja Finlands Svenska Centralidrottsförbundin puheenjohtajana 1960-luvulla.
Toiminta liike-elämän palveluksessa.
Valmistuttuaan vuonna 1921 ylioppilaaksi hän opiskeli Ruotsalaisessa kauppakorkeakoulussa valmistuen dipl.ekonomiksi vuonna 1923. Sen jälkeen hän työskenteli teknisen alan tuonti- ja tukkuliike Oy Cronvall Ab:n palveluksessa vuoteen 1932, jonka jälkeen hän siirtyi Hackman &amp; Co:n palvelukseen myyntipääliköksi toimien tehtävässä aina eläkkeelle siirtymiseen asti.
Erik Åströmin veli Gunnar Åström menestyi jalka- ja jääpalloilijana mutta kilpaili myös pikajuoksijana.
Tanssiakatemia

Tanssiakatemia () on australialainen, nuorille suunnattu draamasarja. Tanssiakatemian ensimmäisen jakso sai ensi-iltansa 31. toukokuuta 2010. Sarjan toinen tuotantokausi ilmestyi 12. maaliskuuta 2012. Kolmas tuotantokausi alkoi 8. heinäkuuta 2013.
Suomessa Tanssiakatemian ensimmäinen kausi alkoi 27. helmikuuta 2011 ja toinen tuotantokausi sai ensi-iltansa 4. kesäkuuta 2012 Yle TV2 -kanavalla osana Summerin ohjelmistoa. Kolmas tuotantokausi sai ensi-iltansa Summerissa 5. kesäkuuta 2014. Vuonna 2016 Yle Areena julkaisi kaikki kolme tuotantokautta katsottavaksi verkossa. Sarjasta tehtiin televisioelokuva "Tanssiakatemian paluu", joka sai ensi-iltansa Australiassa 6. huhtikuuta 2017.
Sarjan juoni.
Tanssiakatemia kertoo 15-vuotiaan Tara Websterin seikkailuista. Jo pienestä pitäen Tara on unelmoinut pääsevänsä tanssijaksi, ja nyt hänen unelmistaan on tulossa totta, hänen päästessään maan parhaaseen tanssikouluun! Kaikki ei menekään ihan niin hyvin kuin Tara luulee, tanssikoulussa menestykseen ei riitäkään pelkkä tanssitaito.
Käsipallo kesäolympialaisissa 2012

Käsipallossa kilpailtiin Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisissa 28. heinäkuuta – 12. elokuuta. Sekä miesten että naisten turnaukseen otti osaa 12 maajoukkuetta, eli yhteensä Lontoossa kilpaili 336 pelaajaa. Ottelut pelattiin Copper Box areenalla lukuun ottamatta välieriä ja loppuotteluja, jotka pelattiin Basketball Arenalla.
Turnaukset.
Miehet.
A-lohko
B-lohko
Naiset.
A-lohko
B-lohko
Karsinta.
Sekä miehissä että naisissa 12 kisapaikasta yksi kuuluu isäntämaa Isolle-Britannialle, yksi hallitsevalle maailmanmestarille ja neljä maanosien hallitseville mestareille. Loput kuusi paikkaa jaettiin kolmessa karsintaturnauksessa, joissa jokaisessa jaettiin kaksi kisapaikkaa.
Epäinhimillistäminen

Epäinhimillistäminen eli dehumanisaatio on henkilön ihmisyyden kieltämistä.
Jaottelu.
Epäinhimillistämisen muotoja ovat esineellistäminen, eläimellistäminen, demonisointi, biologisointi ja mekanisointi sekä ihmisten jakaminen yli- ja ali-ihmisiin. Esineellistämisessä ihminen nähdään esineenä, välineenä tai tavarana, jota voidaan esimerkiksi katsella tai käyttää hyväksi välittämättä hänen tunteistaan tai yksilöllisyydestään. Eläimellistämisessä ihmiseltä kiistetään hänen inhimilliset piirteensä, jotka nostavat hänet eläinten yläpuolelle, ja hänet esitetään irrationaalisena, hillittömänä ja sivistymättömänä. Demonisoinnissa ihminen rinnastetaan vaaralliseen demoniin, paholaiseen tai noitaan. Biologisoinnissa käytetään sairauteen, hygieniaan ja puhtauteen liittyviä vertauskuvia ihmisten vainoamisen yhteydessä. Mekanisoinnissa ihminen nähdään tunteettomana koneena tai robottina esimerkiksi teollisuustuotannossa.
Käyttö.
Epäinhimillistämistä on käytetty historian aikana ryhmien marginalisoimisen sekä ryhmien välisen väkivallan, joukkosurmien ja kansanmurhien yhteydessä. Epäinhimillistämisellä estetään empatian ja säälin kokeminen toisia ja heidän kokemaansa kärsimystä kohtaan.