tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rudolf Veiel

Rudolf Veiel (10. joulukuuta 1883 – 19. maaliskuuta 1956) oli Saksan maavoimien panssarikenraali () toisessa maailmansodassa.
Sotilasura.
Veiel liittyi armeijaan vuonna 1904 ja hänet nimitettiin upseeriksi seuraavana vuonna. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa ratsuväenupseerina ja sodan jälkeen hän kuului Württembergin vapaajoukkoihin vuonna 1919. Vuodesta 1920 alkaen hän palveli Reichswehrissä.
Hänet ylennettiin everstiksi 1933 ja kenraalimajuriksi tammikuussa 1937. Vuonna 1938 hänet nimitettiin 2. panssaridivisioonan komentajaksi ja samana vuonna hänet nimitettiin kenraaliluutnantiksi.
Toisen maailmansodan alettua hän johti divisioonaansa Puolan ja Ranskan valtauksessa sekä Jugoslavian valtauksessa ja Kreikan taistelussa. Hänet palkittiin 3. kesäkuuta 1940 ritariristillä. Hän osallistui 1941 operaatio Barbarossaan ja saksalaisille tappiollisen Moskovan taistelun päätteeksi hänet ylennettiin panssarikenraaliksi. Hän oli XLVIII panssariarmeijakunnan komentajana ja hän kuului 28. syyskuuta alkaen keskustan armeijaryhmän esikuntaan.
Syyskuusta 1943 alkaen Veiel oli Wehrkreis V:n komentajana Stutgartissa. Hänet vapautettiin tehtävästä 20. heinäkuuta 1944 Hitleriä vastaan tehdyn salamurhayrityksen selvitysten yhteydessä. Hänet sijoitettiin 16. huhtikuuta 1945 upseerireserviin. Toisen maailmansodan päätyttyä hän oli kaksi vuotta sotavankeudessa, mistä hän vapautui vuonna 1947. Hän kuoli vuonna 1956.
Woodlandsin metroasema

Woodlands on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Woodlandsin alueella Singaporen pohjoisella suuralueella. Sitä käyttävät North South Linen junat. Se avattiin 10. helmikuuta 1996 osana linjan Woodlandsin jatketta. Woodlands on myös rakenteilla olevalla Thomson–East Coast Linella. Se avattiin vuonna 2020.
Woodlands on yksi neljästä juna-asemasta, jotka ovat "Monopoly"-lautapelin singaporelaisversiossa.
Skandinaavinen museoliitto

Skandinaavinen museoliitto ("Skandinaviska museiförbundet") on vuonna 1915 perustettu Pohjoismaiden yhteistyöjärjestö, jonka jäseniksi voi liittyä kaikki museoissa työskentelevät tieteellisen koulutuksen saaneet henkilöt.
Historia ja toiminta.
Skandinaavinen museoliitto perustettiin 1915 Kööpenhaminassa tanskalaisten aloitteesta. Suomi liittyi järjestön toimintaan vuonna 1923. Ensimmäisinä vuosina liitto piti kokouksia joka vuosi, mutta jo 1920-luvulla ne harvenivat joka kolmas vuosi pidettäväksi. Liiton kokoukset pidetään vuorotellen eri Pohjoismaissa. Puheenjohtajana toimii aina sen seuraavan kokouksen vastuulla olevan kansallisen osaston puheenjohtaja.
Liiton jäseniksi pääsevät kaikki Pohjoismaissa museoissa työskentelevät tieteellisesti koulutetut henkilöt. Luonnontieteilijät hyväksyttiin jäseniksi vasta vuonna 1974. Toiminta on jaettu kansallisiin osastoihin, joilla jokaisella on oma hallinto. Liiton viralliset kielet ovat ruotsi, norja ja tanska.
Liitto käsittelee kokouksissaan museoalan ajankohtaisia asioita ja tutustuu eri maiden museotoimintaan. Kokoukset koostuvatkin luennoista ja museoihin suuntautuvista opintokäynneistä. Kokousten avulla Pohjoismaiden museot pystyvät luomaan yhteyksiä toisiinsa ja vaihtamaan ajatuksia. Liitto julkaisee myös kolmen vuoden välein "Nordens museer" -kirjaa, joka esittelee Pohjoismaiden museoita ja niiden toimintaa sekä henkilökuntaa.
Canberran metroasema

Canberra on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Sembawangin alueella Singaporen pohjoisella suuralueella. Se on North South Line -linjalla.
Historia.
Ajatus Canberran asemasta hyllytettiin linjan rakentamisvaiheessa, koska aseman ympäristö ei ollut tarpeeksi kehittynyttä. Singaporen Land Transport Authority julkaisi tammikuussa 2013 tiedotteen, jossa se kertoi harkitsevansa uuden aseman rakentamista Sembawangin ja Yishunin asemien välille. Liikenneministeri Lui Tuck Yew ilmoitti kesäkuussa 2014, että kannattavuustutkimukset oli tehty ja asema oli päätetty rakentaa. Rakennustyöt alkoivat 26. maaliskuuta 2016 ja asema otettiin käyttöön 2. marraskuuta 2019.
The One (lehti)

The One oli brittiläinen tietokonelehti, joka ilmestyi vuosina 1988-1996 kahden eri kustantajan (EMAP, Maverick Magazines) tuottamana. Lehti oli alun perin tunnettu nimellä "The One for 16-bit Games" (käsittäen Amiga-, Atari ST- ja IBM PC-pelit). Myöhemmin lehti jakautui "The One for Amiga Games" ja "The One for ST Games" versioihin.
Lehti tuli tunnetuksi mm. kansilevykkeistä, joilla oli peleistä demo-versioita sekä joskus kokonaisia peliversioita.
Suomalaisen Stavros Fasoulasin viimeiseksi jäänyt peli "Galactic" julkaistiin lehden kansidisketillä.
Lehden sisältö yhdistettiin vuonna 1995 saman julkaisijan toiseen lehteen "CU Amiga," mutta tässä vaiheessa Maverick Magazines osti lehden nimekkeen itselleen ja jatkoi julkaisua The One-nimellä vielä vuoden ajan: viimeinen numero ilmestyi heinäkuussa 1996.
Lehden kotimaassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa lukijoilla oli aluksi vaikeuksia ostaa lehteä kioskeista sen hämäävän nimen vuoksi. "The one" tarkoittaa englanniksi suurin piirtein "se".
Tetrametyylitina

Tetrametyylitina eli tetrametyylistannaani (C4H12Sn) on tinan organometalliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa muita organotinayhdisteitä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa tetrametyylitina on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi hiilivetyihin ja eettereihin. Tetrametyylitina on suhteellisen stabiili ilman, veden ja korkeiden lämpötilojen vaikutuksille. Tetrametyylitina on heikosti nukleofiilinen yhdiste. Muiden tinan organometalliyhdisteiden tavoin tetrametyylitina on myrkyllistä.
Valmistus ja käyttö.
Tetrametyylitinaa valmistetaan tina(IV)kloridin ja metyylimagnesiumjodidin välisellä reaktiolla. Liuottimena reaktiossa käytetään tyypillisesti dietyylieetteriä, dibutyylieetteriä, tetrahydrofuraania tai tolueenia.
Tetrametyylitinaa käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. Siitä valmistetaan muita organotinayhdisteitä kuten dimetyylitinadikloridia ja metyylitinatrikloridia. Yhdistettä käytetään myös eräissä kytkentäreaktioissa esimerkiksi Stille-kytkennöissä. Sen myrkyllisyyden takia se kuitenkin usein korvataan organosinkki- tai organobooriyhdisteillä.
Viestinnän eettinen neuvottelukunta

Viestinnän eettinen neuvottelukunta (VEN) on Suomessa toimiva keskusteluelin, joka ottaa kantaa organisaatioiden viestintä- ja tiedotustoiminnan eettisiin kysymyksiin, neuvoo niihin liittyvissä asioissa ja tulkitsee hyvää viestinnän tapaa. VENin taustajärjestöt ovat Viestinnän asiantuntijoiden ammattijärjestö Viesti, ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry, Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto MTL sekä Julkisen alan tiedottajat JAT.
Viestinnän eettisen neuvottelukunnan kannanotot perustuvat Viestinnän eettisiin ohjeisiin. Neuvottelukunta ottaa kantaa esimerkkitapausten esiin tuomiin toimintatapoihin ja eettisiin kysymyksiin. VEN ei tee yksilöitä tai yhteisöjä sitovia ratkaisuja, vaan arvioi kannanotoissaan toimintatavan eettistä kestävyyttä. Se on neuvoa antava elin, jonka puoleen jonkin VENin taustajärjestön jäsen voi kääntyä. Neuvottelukunnan jäsenet edustavat tutkimusta ja koulutusta sekä alan edunvalvontaa. VEN kokoontuu noin joka toinen kuukausi. Toisin kuin esimerkiksi Mainonnan eettinen neuvosto, VEN ei veloita palveluistaan eikä konsultoi ennakolta yksittäisissä tapauksissa. Neuvottelukunta päättää kokouksissaan, mitkä sille tuodut tapaukset se ottaa käsiteltäväkseen.
Verrattuna Julkisen sanan neuvostoon (JSN) tai Mainonnan eettiseen neuvostoon (MEN) Viestinnän eettinen neuvottelukunta ei jaa huomautuksia eikä käsittele yksittäisiä tapauksia julkisesti.
Viestinnän eettinen neuvottelukunta on perustettu vuonna 2015, ja sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin dosentti Elisa Juholin. Muut jäsenet neuvottelukunnan ensimmäisessä kokoonpanossa olivat professorit Pekka Aula ja Leif Åberg, etiikkatutkija Henrik Rydenfelt, Viestin toiminnanjohtaja Pia Valtonen, ProComin toimitusjohtaja Elina Melgin sekä viestintäjohtajat Päivi Sihvola Ilmarisesta ja Janne Laukkanen Suomen Asianajajaliitosta. Kaudella 2018–2019 neuvottelukunnan puheenjohtaja on Henrik Rydenfelt.
Van Gogh (elokuva)

Van Gogh on Maurice Pialat’n ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1991. Sen pääosassa on Jacques Dutronc, joka esittää hollantilaista maalaria Vincent van Goghia. Dutronc sai roolistaan parhaan miesnäyttelijän César-palkinnon. Elokuva sijoittuu vuoteen 1890 ja kertoo van Goghin elämän viimeisestä 67 päivästä. Elokuvassa kerrotaan maalarin suhteesta veljeensä Theoon, lääkäriinsä sekä eri naishahmoihin, kuten lääkärin tyttäreen Margueriteen. 
Elokuva sai Suomen ensi-iltansa Illusion-elokuvateatterissa 16. joulukuuta 1994, ja se esitettiin televisiossa TV1-kanavalla 28. lokakuuta 2001.
Itke rakastettu sydän

Itke rakastettu sydän () on Maurice Pialat’n ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1974. Se kuvaa realistiseen sävyyn naista, joka on sairastunut parantumattomaan sairauteen, sekä naisen pojan ja aviomiehen elämää. Se oli Pialat’n elokuvista kaupallisesti vähiten menestyneitä. Elokuvan päärooleissa ovat Monique Mélinand, Philippe Léotard, Hubert Deschamps ja Nathalie Baye. Elokuvan on kuvannut Néstor Almendros. 
Elokuva sai Suomen ensi-iltansa heinäkuussa 1975. Se on esitetty televisiossa 14. elokuuta 1978.
Morten Eide Pedersen

Morten Eide Pedersen (s. 18. joulukuuta 1987) on norjalainen maastohiihtäjä. Seuratasolla hän edustaa Lillehammer Skiklubbia.
Ski Classics.
Pedersen on erikoistunut pitkiin hiihtomatkoihin ja kilpailee Ski Classics -kilpailusarjassa Team BN Bank -joukkueessa. Hän on voittanut kaksi osakilpailua: Jizerská padesátkan 11. tammikuuta 2015 ja 19. helmikuuta 2017. Lisäksi Pedersen on ollut kolmas viisi kertaa – prologilla La Sgambedan yhteydessä 13. joulukuuta 2014, La Diagonelassa 23. tammikuuta 2016, prologilla Pontresinassa 27. marraskuuta 2016, Marcialongassa 29. tammikuuta 2017 ja Toblach-Cortina-hiihdossa 11. helmikuuta 2017.
Ski Classicsin kokonaiskilpailussa Pedersen on sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon kolme kertaa. Parhaimmillaan hän on ollut viides kaudella 2014–2015. Sprintticupissa Pedersen on ollut kolme kertaa kolmen parhaan joukossa ja nuorten kokonaiskilpailun hän on voittanut kahdesti.
Muut kilpailut.
Pedersen ei ole kilpaillut maailmancupissa. Skandinavia Cupissa hän hiihti ensimmäisen kerran Sjusjøenissa 5. tammikuuta 2007. Parhaimmillaan hän on ollut 11:s Vuokatissa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 13. joulukuuta 2015.
NM-kilpailuissa Pedersen on ollut henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan kahdeksas 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa Løtenissä 2013. Joukkuekilpailuista hänellä on kaksi NM-mitalia. Gjøvikissä 2009 Pedersen oli voittamassa Norjan-mestaruutta Lillehammer SK:n viestijoukkueessa yhdessä Espen Harald Bjerken ja Tore Ruud Hofstadin kanssa ja Beitostølenissä 2016 hän saavutti Lillehammer SK:lle NM-pronssia perinteisen hiihtotavan parisprintistä yhdessä Martin Løwstrøm Nyengetin kanssa.
Santeri Ojala

Santeri Ojala eli "StSanders" (s. 20. helmikuuta 1975) on suomalainen muusikko ja mediataiteilija, joka on tullut tunnetuksi humoristisista satiiri- ja parodia-versioista tunnetuista esiintymisistä ja kappaleista.
Ojala sai inspiraatiota katsottuaan Steve Vain videota ilman ääntä, jota myös Vai itse kommentoi humoristisesti.
Ojala on esiintynyt mm. Jimmy Kimmel Live TV-ohjelmassa Guns N’ Roses-kitaristi Slashin kanssa.
YouTube-palvelu on useasti poistanut Ojalan videoita viitaten tekijänoikeusrikkomuksiin.
Satiirin ja parodian puolustaminen verkkolevityksessä on ongelmallista eri maiden välillä.
Manolete (elokuva)

Manolete (; engl. "The Passion Within", "A Matador’s Mistress" tai "Manolete: Blood &amp; Passion") on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Menno Meyjesin ohjaama ja käsikirjoittama espanjalais-brittiläinen elämäkerrallinen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Adrien Brody ja Penélope Cruz. Elokuva kertoo yhdestä kaikkien aikojen kuuluisimmista härkätaistelijoista Manuel Laureano Rodríguez Sánchezista eli Manoletesta (1917–1947), jota näyttelee Adrien Brody. Penélope Cruz näyttelee Manoleten rakastajatarta, espanjalaisnäyttelijä Antoñita ”Lupe” Sinoa (1917–1959).
"Manoleten" kuvaukset alkoivat Madridissa maaliskuussa 2006 ja päättyivät El Puerto de Santa Maríassa heinäkuussa 2006. Elokuvan piti saada ensi-iltansa vuonna 2007, mutta sen tuottaminen viivästyi. Elokuva sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 6. syyskuuta 2008. FS Film Oy julkaisi "Manoleten" Suomessa DVD:lle 5. lokakuuta 2011.
Juoni.
"Manolete" sijoittuu 1940-luvun Espanjaan ja kertoo kuuluisan härkätaistelijan Manoleten intohimoisesta rakkaussuhteesta Lupe Sinon kanssa. Sino on näyttelijätär ja kommunisti, jota francolainen Espanja ei voi suvaita. Rakkauden kasvaessa heidän välillään kasvaa myös Manoleteen kohdistuva paine hänen seurueeltaan ja jopa kenraali Francolta, molempien yrittäessä epätoivoisesti kariuttaa heidän romanssiaan. Vastoinkäymisistä huolimatta heidän rakkautensa syvenee mutta tuhoisin seurauksin.
Antero Riippa

Antero Riippa (16. helmikuuta 1866 Kälviä – 23. kesäkuuta 1949 Brooklyn) oli amerikansuomalainen toimittaja.
Riippa valmistui ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta. Vuonna 1893 hän siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli ensin "Siirtolaisen" ja vuodesta 1914 lähtien "Päivälehden" toimittajana. Vuosina 1919–1920 Riippa työskenteli Suomen hallituksen tiedonantotoimistossa New Yorkissa ja vuodesta 1921 lähtien suomalaisen kirjakaupan johtajana Brooklynissa. Vuodesta 1919 hän oli myös Foreign Language Information Servicen suomalaisen osaston johtaja. Vuosina 1925–1947 Riippa työskenteli "New Yorkin Uutisten" toimittajana. Hän osallistui myös monien amerikansuomalaisten yhdistysten toimintaan.
Perälänlammi

Perälänlammi eli Perälänlampi on Pirkanmaalla Lempäälän Perälän kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Perälänlammi on osa Vuolteen aluetta.
Maantietoa.
Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lampi sijaitsee Lempäälän eteläisimmässä Perälän kylässä. Lampeen laskee kaksi lyhyttä pelto-ojaa, joista toinen alkaa metsän puolella. Laskuoja lähtee lammen koillispäästä ja se laskee 350 metrin jälkeen Vanajaveden Liponselässä olevaan Kotaladonlahteen. Vaikka lammen ympärillä on peltoja, suojaa sitä kapea metsäreuna. Lammen rantaviivan pituus on 450 metriä, mutta se on avosuota. Lampi on autio ja Akaan Viialan puoleinen raja ohittaa lammen 20 metriä etelässä.
Historiaa.
Vanajanveden laskujokea Kuokkalankoskea perattiin 1700- ja 1800-luvuilla useaan oteeseen. Perkausten yhteisvaikutuksena Vanajaveden pinta aleni asteittain nykyistä hieman korkeampaan tasoon. On arvioitu, että laskua oli yhteensä pari metriä. Järvenlaskun seurauksena järvenpohjana ollut Perälän kylän itäiset pellot maatuivat ja kuivaan alueeseen jäi lampi. Lammen ikä on siten hyvin nuori.
Vuoden 1959 peruskartassa lampi on suurempi kuin seuraavassa 1976 kartassa. Vedenpinnan aleneminen voidaan selittää Vanajaveden säännöstelyn aloitettamisella vuonna 1962. Säännöstely alensi talviveden keskikorkeuksia selvästi ja kesävedenkorkeuksia jonkin verran. Koska lampi on yhteydessä Vanajaveteen vaakasuoralla ojalla, laski myös Perälänlammen vedenpinta muutamia kymmeniä senttejä. Pinnanlasku aiheutti muutoksia sekä lammen että laskuojan lahden rantaviivassa.
Sipulikanava

Sipulikanava oli suomalainen salatussa Tor-verkossa toiminut kuvafoorumi. Sipulikanava oli toimintansa lopettaneen Thorlaudan seuraaja, ja se perustettiin vuoden 2014 alussa. Sivustoa käytetettiin myös rikollisiin tarkoituksiin, kuten esimerkiksi huumekaupoista sopimiseen, sekä keskusteluun huumeista ja muista ”kielletyistä” aiheista anonyymiteetin suojissa. Tulli ja keskusrikospoliisi sulkivat Sipulikanavan 1. marraskuuta 2017. Sulkemisesta yhden vuorokauden kuluttua tilalle oli tullut kolme uutta sivustoa.
Ylläpitäjää, vuonna 1973 syntynyttä vantaalaista IT-alan ammattilaista Kim Hjalmar Holvialaa epäiltiin törkeästä huumausainerikoksesta. 11. helmikuuta 2019 Itä-Uudenmaan käräjäoikeus tuomitsi hänet kolmeksi vuodeksi ja neljäksi kuukaudeksi vankeuteen avunannosta törkeisiin huumausainerikoksiin ja huumausainerikoksiin. Holviala oli nimetty Piraattipuolueen ehdokkaaksi kevään 2019 eduskuntavaaleihin. Hän sai 536 ääntä eikä tullut valituksi. Korkeimmassa oikeudessa 2022 tuomio piteni yli 5 vuodeksi.
Eksploitaatioelokuva

Eksploitaatioelokuva on elokuva, joka pyrkii käyttämään hyväksi jotakin myyvää, pinnalla olevaa elementtiä tai aihetta. Usein hyödynnettävä aihe näyttelee elokuvassa suurempaa roolia kuin varsinainen tarina. Eksploitaatioelokuvat on usein tehty pienellä budjetilla nopean tuoton saamiseksi. Niiden aiheita voivat olla esimerkiksi huumeidenkäyttö, alastomuus, seksuaaliset poikkeavuudet, kapinalliset nuoret, jengit, väkivalta yhteiskunnassa, muukalaisvihamielisyys tai terrorismin pelko.
Eksploitaatioelokuva voidaan jakaa useisiin alalajeihin. Tällaisia ovat muun muassa blaxploitaatioelokuvat, joiden näyttelijät ovat mustia ja jotka on suunnattu mustille, ja seksploitaatioelokuvat, jotka keskittyvät alastomiin tai puolialastomiin naisiin.
Rakkauden ja vihan tuulet

Rakkauden ja vihan tuulet (; Kanadassa ransk. nimenä "La tête dans les nuages") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut kanadalais-brittiläinen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut John Duigan. Elokuvan pääosissa ovat Charlize Theron, Penélope Cruz, Stuart Townsend ja Thomas Kretschmann. Elokuva sai elokuvakriitikoilta kielteiset arvostelut ja tuotti maailmanlaajuisesti 3,5 miljoonaa dollaria.
Juoni.
"Rakkauden ja vihan tuulet" kertoo kolmesta ystävyksestä toisen maailmansodan kynnyksellä 1930-luvulla. Rikas miehiä ja naisia hurmaava kunnianhimoinen valokuvaaja Gilda Bessé (Charlize Theron) asuu Pariisissa irlantilaisen Guy Malyonin (Stuart Townsend) ja espanjalaismallin Mían (Penélope Cruz) kanssa. Kolmikon yhteiselo katkeaa, kun syttyy sota. Gilda keskittyy luomaan valokuvaajan uraansa, mutta Guy ja Mía lähtevät taistelemaan Euroopassa riehuvaa fasismia vastaan. Kolmikko kokee eron vaikeana, sillä Gilda on sekä Mían että Guyn rakastettu.
Tuotanto.
Alun perin Natalie Portman oli kiinnitettynä pääosaan. "Rakkauden ja vihan tuulet" kuvattiin 20 miljoonan dollarin budjetilla Kanadassa, Ranskassa ja Britanniassa vuonna 2003. Elokuvan kuvauspaikkoina olivat Kanadassa Montreal, Ranskassa Pariisi ja Britanniassa Lontoo ja Cambridge.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Rakkauden ja vihan tuulet" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 12. syyskuuta 2004. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 3,5 miljoonan dollarin lipputulot.
"Rakkauden ja vihan tuulet" on saanut elokuvakriitikoilta kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 15% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,3/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 89 arviointiin. 8 430 käyttäjästä 61% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,4/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 27 arvostelun perusteella elokuva on saanut 40 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 24 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 8,4/10. Internet Movie Databasen 12 758 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,6/10. Kielteisistä arvosteluista huolimatta "Rakkauden ja vihan tuulet" oli ehdokkaana seitsemään Genie-palkintoon, joista se voitti neljä.
Columbia TriStar julkaisi elokuvan DVD:lle 25. tammikuuta 2005. Scanbox Entertainment Finland Oy julkaisi elokuvan Suomessa DVD:lle 29. kesäkuuta 2005.
Pallad

Pallad (tunnetty myös nimellä wz. 1974) on 40mm puolalainen kiinnitettävä kranaatinheitin. Alun perin suunniteltu käytettävän AKM-rynnäkkökiväärissä ja korvaamaan vanhentunut kbkg wz. 1960-kranaatinheitin. Aseen nimi tulee palladium-alkuaineen puolankielisestä nimestä.
Palladin on kehittänyt puolalainen Józef Brodacki. 
Pallad D on tukilla ja kahvalla varustettu erillinen kranaatinheitinversio Pallad-heittimestä.
Aiheesta muualla.
Modern Firearms: Pallad grenade launcher (englanninkielinen)
V – The Devil’s Fire

V: The Devil’s Fire on black metal -yhtye Baptismin viides studioalbumi. Se julkaistiin 22. heinäkuuta 2016 levymerkillä Season of Mist. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 49.
Viihdesivusto Imperiumin Serpent antoi albumille arvosanan 8/10. Hän piti albumia pidättyväisenä ja pehmeänä, mutta laski sen yhtyeen julkaisujen parhaimmistoon. Hän kuvaili äänimaailman ja Lord Sarcofagianin laulullisen ulosannin olevan erinomaista, ja totesi juuri varmuuden antavan albumista jopa tylsähkön mielikuvan.
Eugenie Lisitzin

Eugenie Lisitzin (1905 Dresden – 28. lokakuuta 1989) oli suomalainen merentutkija.
Lisitzin syntyi Dresdenissä, koska hänen isänsä Gregorius Lisitzin oli siellä silloin opiskelemassa vuoriakatemiassa. Alkujaan puolalaisperäinen suku vaikutti muuten Suomessa Käkisalmen tienoilla. Hän valmistui ylioppilaaksi 1926 Viipurin ruotsinkielisen tyttökoulun jatkoluokilta ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1929 ja lisensiaatiksi 1938. Väiteltyään 1938 hän oli ensimmäinen Suomessa fysiikassa tohtoriksi väitellyt nainen. Fysiikka oli hänen pääaineensa, mutta hän suoritti laudatur-arvosanoja muistakin aineista. Hän työskenteli Merentutkimuslaitoksella 40 vuotta, ensin vt. assistenttina 1933–1945, sitten assistenttina 1945–1955 ja lopuksi talassologina eli merentutkijana ja vedenkorkeusosaston osastopäällikkönä vuodesta 1955, kunnes hän siirtyi 1972 eläkkeelle.
Lisitzin tutki vedenkorkeuden vaihteluun liittyviä kysymyksiä ja toimitti oppikirjana käytetyn teoksen "Sea Level Changes" (1974). Se oli ensimmäisen valtamerien keskiveden korkeutta käsittelevä yleisteos. Hän laski myös uudestaan jo aiemmin laskettua maankohoamisen nopeutta Suomen rannikoilla.
Vuonna 1960 Lisitzin kutsuttiin jäseneksi Suomen Tiedeseuran matemaattis-fysikaaliseen osastoon ja oli siinäkin ensimmäinen nainen.
Salli Eskola

Salli Esteri Eskola (12. toukokuuta 1906 Lammi – 11. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli vuodesta 1947 Helsingin yliopiston kemian apulaisprofessori ja samalla Suomen ensimmäinen kemian naisprofessori.
Salli Eskolan vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Eskola ja Tyyne Rekola. Ylioppilaaksi Eskola tuli 1924 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1929 ja lisensiaatiksi 1941. Eskola toimi Lammin yhteiskoulun johtajana ja matematiikan ja luonnonopin opettajana, kunnes 1932 siirtyi Helsingin yliopiston kemian laitokselle assistentiksi. Hän väitteli 1944 orgaanisesta kemiasta aiheena ketohappojen esterikondensaatio ("Über die Esterkondensation bein den 8-Ketosäuresteern") ja samaa aihetta hän tutki myöhemminkin. Sota-aikana, 1939–1942, Eskola toimi lääketehdas Orionin kemistinä.
Eskolaa ehdotettiin useana vuonna Nobelin kemianpalkinnon saajaehdokkaaksi.
Eskolalle myönnettiin professorin arvo 1972.
Marjatta Rautio

Malmi Marjatta Rautio (o.s. Järvenkylä; 18. lokakuuta 1944 Helsinki – 1. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kemiallisten aseiden asiantuntija ja professori.
Professori Jorma K. Miettinen pyysi Helsingin yliopiston farmasian laitoksella väitellyttä Rautiota vuonna 1983 kemiallisten aseiden valvontaprojektiin. Siitä alkoi hänen työnsä asian parissa. Rautio nimitettiin 1994 Helsingin yliopiston alaiseksi itsenäiseksi instituutiksi perustetun Kemiallisen aseen kieltosopimuksen valvontalaitoksen (Verifin – "Finnish Institute for Verification of the Chemical Weapons Convention") ensimmäiseksi johtajaksi.
Marjatta Raution vanhemmat olivat oopperalaulaja Malmi Vilppula ja Teknos-Tehtaat Oy:n perustaja Yrjö Järvenkylä.
Kyösti Kytöjoki

Kyösti Kytöjoki (s. 1960) on konnevetinen laulaja ja evankelista. Kytöjoki aloitti keikkailun vuonna 1977. Aluksi hän kiersi tanssilavoilla ja ravintoloissa kevääseen 1991 saakka. Sitten Kytöjoen elämässä tapahtui suuri muutos hänen tultuaan uskoon. Sen jälkeen hengellinen musiikki on ollut lähinnä hänen sydäntään. Häneltä on ilmestynyt tähän mennessä viisi hengellistä pitkäsoittoa. Tuottajina ja kustantajina ovat olleet muun muassa Finngospel (nykyinen Naxos) ja Via music. Nykyään Kyösti Kytöjoki työskentelee suntiona Äänekosken seurakunnassa, jonka ohessa konsertoi ja keikkailee.
Yanti Somer

Yanti Somer, oikealta nimeltään Kirsti Elina Somersalo (s. 29. helmikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt uransa Ranskassa ja Italiassa. Uransa alussa hän käytti myös salanimiä Xanti Valio ja Yanti Valio.
Elämäkerta.
Eroperheen tytär päätti jättää Suomen lukion jälkeen ja muutti Pariisiin, jossa hän aloitti työt mallina ja debytoi näyttelijänä. 
70-luvun alussa hän siirtyi Italiaan Milanoon ja Roomaan. Joidenkin koekuvausten jälkeen hänet kiinnitettiin tulkitsemaan maanviljelijän tytärtä elokuvassa "Trinity ratsastaa jälleen".
Näin alkoi hänen näyttelijänuransa Italiassa, missä hän on esiintynyt yli kymmenessä elokuvassa sekä televisiossa. Hän vetäytyi elokuvamaailmasta kun hänen tyttärensä oli syntynyt 1978. Elokuvauransa jälkeen hän toimi ratsastuksenopettajana Italiassa, jossa asui edelleen vuonna 2020.
Kirsti Somersalon isä oli taidemaalari Jaakko Somersalo.
Antoine Aureche

Antoine Aureche (s. 4. joulukuuta 1981 Annecy, Ranska) on ranskalainen kitaristi, laulaja, tuottaja ja elektronisen musiikin säveltäjä. Hän käyttää taiteilijanimeä "Operation Of The Sun", jolla hän on tehnyt yhteistyötä ranskalaislaulaja Desirelessin kanssa. Aiemmin hänellä oli yhtye nimeltä Thork, ja soolouransa hän aloitti nimimerkillä TAT.
Alkuvuodesta 2017 lähtien Aureche on käyttänyt taiteilijanimeä Valfeu.
Rick MacLeish

Rick MacLeish (3. tammikuuta 1950 Cannington, Ontario, Kanada – 30. toukokuuta 2016) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija.
Boston Bruins varasi MacLeishin koko varaustilausuuden neljäntenä pelaajana vuoden 1970 varaustilaisuudessa. MacLeish ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua Bruinsissa, vaan hänet kaupattiin helmikuussa 1971 Philadelphia Flyersiin, jonka riveissä hän teki NHL-debyytin kaudella 1970–1971. Flyersissa hän pelasi yhteensä 12:lla kaudella. Hän pelasi NHL:ssä myös Hartford Whalersissa, Pittsburgh Penguinsissa ja Detroit Red Wingsissa. 
Parhaalla kaudellaan 1972–1973 MacLeish teki 50 maalia ja antoi 50 syöttöä saavuttaen 4. sijan pistepörssissä. MacLeish valittiin un kausilla 1975–1976, 1976–1977 ja 1979–1980.
MacLeish voitti Stanley Cupin kausilla 1973–1974 ja 1974–1975.
Atari Falcon

Atari Falcon (Falcon030) on Atarin vuonna 1992 julkaisema mikrotietokone.
Koneessa oli Motorola 68030 suoritin ja Motorola 56000-sarjan digitaalinen signaaliprosessori. Vaikka suoritin oli 32-bittinen tietokoneessa oli vielä 16-bittinen dataväylä.
Käyttöjärjestelmä oli moniajoa tukeva MultiTOS versio Atari TOS käyttöjärjestelmästä.
Valmistus lopetettiin vuonna 1993, kun koneita oli valmistettu Atarin virallisten tietojen mukaan noin 20 000.
Prototyyppi Falcon040 oli kehitteillä, mutta ei julkaistu. Falcon040 olisi käyttänyt tehokkaampaa Motorola 68040 suoritinta.
"Falcon030" seuraajaksi suunniteltu "Microbox" keskeytettiin ja kehitys suunnattiin Atari Jaguar malliin.
Englantijärvi

Englantijärvi on kuivatettu järvi Pirkanmaalla Nokian Tottijärvellä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Englantijärvi kuivatettiin suoksi ja pelloksi 1930-luvulla tai sen jälkeen.
Historiaa.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kallasjärvi”. Se sijaitsi Tuulosjärvestä laskevan puron pohjoispuolella. Lähin asutus oli puron varressa järven kohdalla olleet kaksi torppaa. Järven rantaan oli merkitty niitty, josta kerättiin heinää karjalle.
Vuoden 1930 taloudellisessa kartassa järvi on piirretty näkyviin ja siinä lukee ”Englanti”. Nimen vieressä on järven numero ”128”, jolla viitataan kartan selityksiin. 
Vuoden 1954 peruskartassa järvi on merkitty peltojen ympäröimäksi suoksi. Vuoden 1975 kartassa sen nimeksi oli ilmoitettu ”Englantijärvi” eli sama kuin nykyään.
Liha ja teräs

Liha ja teräs on hardcore punk -yhtye Hero Dishonestin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 17. toukokuuta 2016 levymerkillä If Society.
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Ville Pirinen antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän kehui kappalerakenteita ja biisien räiskyvyyttä, sekä totesi kestoltaan lyhyen albumin täyttävän sisällöllään keskiverron poplevyllisen tunnelatauksen. Lisäksi hän mainitsi sanoitusten erottavan yhtyeen edukseen perinteisestä hardcore-yhtyeestä. Imperiumin Jesse Ryhänen ei lämmennyt albumille, jolle hän antoi arvosanan 6+/10. Hän sanoi albumin menevän pitkälti yhdestä korvasta sisään ja toisesta ulos, sekä jättävän kylmäksi negatiivisuutensa vuoksi. Kaaoszinen Pasi Huttunen oli samoilla linjoilla Soundin arvioijan kanssa, ja ylisti albumin 18 minuutin keston olevan sopiva sen tiukaksi ja kantaa ottavaksi kuvailemalleen materiaalille, ja kehui Pirisen tavoin erityisesti lyriikoita.
Hirveetä herätä Renossa

Hirveetä herätä Renossa () on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Jordan Bradyn ohjaama yhdysvaltalainen road movie -tyylinen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Natasha Richardson, Billy Bob Thornton, Charlize Theron ja Patrick Swayze. Elokuvan käsikirjoittivat Brent Briscoe ja Mark Fauser ja tuottivat Ben Myron, Robert Salerno ja Dwight Yoakam.
Juoni.
"Hirveetä herätä Renossa" kertoo kahdesta maalaisavioparista, Doddeista (Natasha Richardson ja Billy Bob Thornton) ja Kirkendalleista (Charlize Theron ja Patrick Swayze), jotka lähtevät unelmiensa lomamatkalle Renoon, Nevadaan katsomaan monsteriautoesitystä, mutta matkalla he joutuvatkin vastaamaan vaiettuihin kysymyksiin.
Tuotanto.
"Hirveetä herätä Renossa" kuvattiin Kalifornian, Arizonan, Nevadan ja Texasin osavaltioissa Yhdysvalloissa. Kaliforniassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat muun muassa Los Angelesin, Santa Claritan ja Fullertonin kaupungit. Arizonassa elokuvaa kuvattiin Grand Canyonin kansallispuistossa, Nevadassa Renon kaupungissa ja Texasissa Amarillon ja Canyonin kaupungeissa.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Hirveetä herätä Renossa" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. lokakuuta 2002. Elokuvan teatterilevittäjänä Yhdysvalloissa oli tuotantoyhtiönäkin toiminut Miramax. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa avausviikonloppunaan 108 930 dollaria 197 elokuvateatterissa ja neliviikkoisen teatterikierroksensa aikana yhteensä 267 109 dollaria ja ulkomailla 107 203 dollaria. Maailmanlaajuisesti "Hirveetä herätä Renossa" tuotti yhteensä 374 312 dollarin lipputulot.
"Hirveetä herätä Renossa" on saanut elokuvakriitikoilta kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 13% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,6/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 38 arviointiin. 6 038 käyttäjästä 30% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 2,8/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 10 arvostelun perusteella elokuva on saanut 28 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 11 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 8,4/10. Internet Movie Databasen 4 926 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,5/10.
Miramax Home Entertainment julkaisi elokuvan DVD:lle 8. huhtikuuta 2003. Scanbox Entertainment Finland Oy julkaisi elokuvan Suomessa DVD:lle 11. kesäkuuta 2003.
Helmut Bantz

Helmut Bantz, 14. syyskuuta 1921 Speyer, Rheinland-Pfalz – 4. lokakuuta 2004 Pulheim-Brauweiler, Nordrhein-Westfalen) oli saksalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Bantzin läpimurto Saksan telinevoimistelun huipulle tapahtui Toisen maailmansodan aikaan vuonna 1942 hänen voittaessaan Breslaussa Saksan moniottelun mestaruuden. Sodan aikana Bantz palveli Saksan Wehrmachtissa ja joutui vuonna 1944 brittien vangiksi länsirintamalla. Hän joutui sotavankeuteen Britanniaan työskennellen maatilalla. Hänestä tuli ennen vuoden 1948 Lontoon olympialaisia Britannian telinevoimistelijoiden valmentaja.
Palattuaan Saksaan hän jatkoi kilpailu-uraansa, ja osallistui Helsingin 1952 ja Melbournen 1956 olympialaisiin. Helsingissä hän sijoittui 12-ottelussa seitsemänneksi. Vuoden 1954 MM-kisoissa Roomassa hän saavutti hopeaa hypyssä ja rekillä sekä pronssia nojapuilla. Moniottelussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Seuraavan vuoden 1955 EM-kisoissa Frankfurt am Mainissa hän saavutti kultaa nojapuilla, hopeaa hypyssä ja renkailla sekä pronssia 6-ottelussa. Olympiakultaa tuli hänelle lopulta Melbournen 1956 kisoissa, kun hän saavutti Neuvostoliiton Valentin Muratovin kanssa jaetun ykkössijan. Moniottelussa hän sijoittui venäläisten ja japanilaisten jälkeen kuudenneksi. Bantz osallistui vielä kolmansiin olympialaisiinsa Roomassa 1960 - tällä kertaa yhteissaksalaisen telinevoimistelujoukkueen varamiehenä.
Uransa jälkeen Helmut Bantz työskenteli vuosina 1970-1986 Reininmaan Voimisteluliiton voimistelun päävalmentajana. Vuonna 1982 hänet nimitettiin kyseisen liiton kunniajäseneksi. Samanaikaisesti hän työskenteli jalkapalloilijoiden kuntovalmentajana Bundesliigajoukkue Borussia Mönchengladbachissa. Vuoteen 1984 asti hän toimi myös opettajana Kölnin urheilukorkeakoulussa.
Tunnustuksena menestyksellisestä urheilu- ja valmentajaurasta Bantz sai useita huomionosoituksia Saksassa, kuten Bundesverdienstkreuz-kunniamerkin, Saksan voimisteluliiton Walter Kolb-mitalin sekä vuonna 1998 Georg von Opel-palkinnon. Vuonna 2008 Helmut Bantz valittiin Saksan urheilun Hall of Fameen.
Bantzlla oli aina 1980-luvulta alkaen ongelmia terveytensä kanssa. Hän sai sydänkohtauksen vuonna 1981, joutui selkäleikkaukseen 1984 ja menetti molemmat jalkansa 1990-luvulla. Bantz kuoli pitkän sairauden murtamana vuonna 2004. Bantzilla ja hänen puolisollaan oli kaksi tytärtä ja poika.
Helmut Bantzin kunniaksi hänen syntymäkaupunkinsa Speyer nimesi urheilustadionin hänen nimelleen - Helmut-Bantz-Stadion.
Mariborin kunta

Mariborin kunta () on kunta Sloveniassa.
Kunnassa on noin 111 800 asukasta ja pinta-ala on 148 km2. Kuntaa johtaa pormestari Andrej Fištravec. Mariborin keskustaajama on Mariborin kaupunki. Mariborin kunta rajoittuu pohjoisessa Itävaltaan. Mariborin naapurikunnat ovat Kungota, Pesnica, Lenart, Duplek, Miklavž na Dravskem polju, Hoče - Slivnica, Ruše ja Selnica ob Dravi.
Mariborissa järjestetään vuosittain alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja.
Siirtäminen (ohjelmointi)

Siirtäminen eli porttaaminen () ohjelmoinnissa tarkoittaa ohjelman muokkaamista alustalta toiselle, joka on erilainen kuin johon se on alun perin suunniteltu. Eroja voivat olla suoritin, käyttöjärjestelmä, käytetyt ohjelmakirjastot ja niin edelleen.
Ohjelma on "siirrettävissä", mikäli siirtoon tarvittava työmäärä on pienempi kuin ohjelman toteuttaminen alusta alkaen uudelleen.
Usein siirretystä ohjelmaversiosta puhutaan "käännöksenä" toiselle alustalle.
Menetelmiä.
Siirtäminen voi vaatia käytettyjen alustakohtaisten toimintojen korvaamista toisilla, ohjelmakoodin uudelleenjärjestelyä alustan "abstraktoimiseksi" (tarpeen mikäli eri alustoja on tarkoitus tukea jatkossa) sekä laajempaa ohjelman uudelleen suunnittelua (esim. käyttöliittymän sovittaminen peliohjaimelle, kosketusnäytölle tai hiirelle sopivaksi).
Siirtämistä voi edeltää laajamittainen refaktorointi, jotta siirtämisessä tarvittavat toimenpiteet helpottuvat.
Vaadittava työmäärä voi vaihdella suuresti myös huolimatta siirtämiseen soveltuvan ohjelmointikielen käytöstä. UNIX/32V-käyttöjärjestelmän tekijät kirjoittivat:
All Through the Night

All Through the Night on garage rock -yhtye Imperial State Electricin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 23. syyskuuta 2016 levymerkillä Psychout Records. Albumi nauhoitettiin nokkamies Nicke Anderssonin omistamassa The Honk Studio -äänitysstudiossa. Albumin nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin marraskuussa 2016.
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin kuudennella sijalla.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Aleksi Parkkonen antoi albumille arvosanan 9/10. Hän sanoo musiikin olevan yksinkertaisesti iskevää ja askeettista, jonka tarkoitus on ainoastaan tuottaa kuulijalle rock-elämys, missä se onnistuu mallikkaasti. Niin ikään Imperiumin Munamankeli piti albumia yksinkertaisesti menevänä, hyväntuulisena ja pätevänä rokkina, joka ei vaadi kuulijaltaan liikoja.
Ohjelmistoteollisuus

Ohjelmistoteollisuus käsittää ohjelmistojen tuotannon ja niihin liittyvät palvelut.
Se sisältää ohjelmistojen suunnittelun ja valmistuksen sekä palvelutoiminnan (tukipalvelut, koulutus, Software as a Service) kaupallisena toimintana. Videopeliteollisuus voidaan katsoa osaksi ohjelmistoteollisuutta.
Ohjelmistoteollisuus on Suomen nopeimmin kasvava vientiala. Vuonna 2001 vajaa puolet ohjelmistoteollisuuden liikevaihdosta syntyi viennistä ja ala työllisti noin . Vuonna 2006 informaatioteknologian teollisuus (IT-teollisuus) työllisti noin , josta ohjelmistoteollisuuden osuus oli .
Tekesin vuonna 2012 julkistaman tiedon mukaan ohjelmistoalan yhteenlaskettu liikevaihto Suomessa oli noin 5,4 miljardia euroa. Merkittävin alatoimiala on ohjelmistojen suunnittelu ja valmistus.
Gartnerin mukaan vuonna 2013 alan liikevaihto maailmanlaajuisesti oli noin 407,3 miljardia dollaria kun se vuonna 2012 oli 388,5 miljardia dollaria.
Merkittäviä suomalaisia yrityksiä.
Alan merkittäviä yrityksiä:
Ankaran pommi-isku maaliskuussa 2016

Turkin pääkaupungissa Ankarassa tehtiin 13. maaliskuuta 2016 pommi-isku, jossa kuoli 37 ihmistä ja yli 120 loukkaantui. Tekijäksi ilmoittautui Kurdistanin vapauden haukat -niminen ryhmä, joka kertoi iskun olevan kosto Turkin kurdialueille tekemistä iskuista. Ryhmä on myös ottanut vastuun helmikuisesta autopommista, jossa kuoli 29 ihmistä.
Saksa ilmoitti sulkevansa Ankaran suurlähetystönsä väliaikaisesti.
Japaninliito-orava

Japaninliito-orava ("Pteromys momonga") on Japanissa kotoperäinen oravalaji.
Japaninliito-orava on 14-20 cm pitkä. Sillä on huomiota herättävät suuret pyöreät silmät. Se levittää raajansa ja liitää 20-30 metriä. Liitopoimu ulottuu polvesta ranteeseen, mutta sen sijaan takajalkojen välissä tai hännäntyvessä ei ole liitopoimua.
Japaninliito-oravat elävät metsäisissä vuoristoissa Honshūn, Shikokun ja Kyūshūn saarilla. Ne rakentavat pesänsä tyypillisesti männyn tai kuusen oksan ja rungon yhtymäkohtaan.
Lahja (albumi)

Lahja on Läjä Äijälän, Jussi Lehtisalon ja Tomi Leppäsen muodostaman elektronisen musiikin yhtyeen Saksien esikoisalbumi, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2016 Ektro Recordsin alamerkillä Full Contact Records. Siitä julkaistiin rajoitettu 500:n kappaleen vinyylipainos, joista 150 keltaisella vinyylillä. Yhtye on kuvaillut albuminsa yhdistelevän Kraftwerkiä ja Rancidia, ja Ektron tiedossa mainostettiin albumin ”vastaavan seksiä”.
Vastaanotto.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. "Soundin" Sami Nissinen antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän sanoi musiikin olevan tajunnanräjäyttävä ja vertasi albumia melodiseen elektronimyrskyyn, sekä otti kantaa Ektron tiedotteeseen toteamalla ”Tiedotteen mukaan ”tämä musiikki vastaa seksiä”. Totta sikäli, ettei "Lahjan" jälkeen tee mieli yhtään mitään.” "Helsingin Sanomien" Mervi Vuorela antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi albumin olevan hyvinkin tavallisuudesta poikkeava, muttei suinkaan vaikeaselkoinen teos. Nissisen tavoin hän sanoi albumin ”leikkaavan” suoraan tajuntaan sekä menevän tunteisiin.
Martinus Matthiae Teit

Martinus Matthiae Teit ("Martti Teitti", noin 1510 Pernaja – syksyllä 1544 Tukholma) oli suomalainen reformaattori, kirkkoherra ja Ruotsin kruununperillisten opettaja.
Pernajalaiseen pienrälssiin kuulunut Teit opiskeli mahdollisesti ensin Viipurissa ja sitten Turussa. Vuonna 1536 hänet lähetettiin Mikael Agricolan kanssa opiskelemaan Wittenbergin yliopistoon. Miehet valmistuivat filosofian maistereiksi samaan aikaan vuonna 1539. Opintojen ohella he suomensivat Simon Henrici Wiburgensisin kanssa "Uutta testamenttia".
Palattuaan Turkuun Teit työskenteli Turun tuomiokapitulin kaniikkina vuodesta 1539 ja Maarian kirkkoherrana vuosina 1541–1542. Hän kuului myös Agricolan johtamaan raamatunkäännöstyöryhmään. Kustaa Vaasan neuvontantaja Georg Norman kutsui Teitin tulevien kuninkaiden Eerik XIV:n ja Juhana III:n opettajaksi vuonna 1542.
Kyösti Wilkuna kuvaa Agricolaa ja Teittiä historiallisessa kertomuksessaan "Aamun miehiä".
The Poisonous Path

The Poisonous Path on black metal -yhtye Behexenin viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. toukokuuta 2016 levymerkillä Debemur Morti Productions. Albumin on tyyliltään lähempänä yhtyeen varhaista tuotantoa. Yhtye itse on kuvaillut albumiaan ”raivoavaksi pedoksi”.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 13.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Sami Kontio antoi albumille arvosanan 8+, ja sanoi yhtyeen olevan yksi harvoista, joka kykenee haastamaan länsinaapureidensa sotaisuudessa ja tuhoisuudessa, sekä sanoi sen olevan yksi vuoden parhaista black metal -julkaisuista. Niin ikään Metalliluolan Juha Karvonen antoi albumille arvosanan 8/10. Hän piti rituaalista syvyyttä tuovista puheosuuksista, eikä pitänyt albumia puuduttavana muun muassa melodian tuoman tarttumapinnan vuoksi. Metal Injectionin J. Andrew antoi albumille arvosanan 8/10. Hän sanoi yhtyeen käyttävän taidokkaasti pahuuden tematiikkaa sekä musiikin olevan huomion vangitsevaa ja lajityypissään suoraviivaista kohkausta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Behexen.
Memín Pinguín

Memín Pinguín on afromeksikolainen (tai meksikonkuubalainen) sarjakuvahahmo. Hahmon loi alun perin Alberto Cabrera 1940-luvulla. Memín esiintyi aluksi sarjakuvastripissä ”Almas de niño". Myöhemmin Sixto Valencia Burgos alkoi piirtää sarjakuvaa Memínistä yhteistyössä Yolanda Vargas Dulchén kanssa. Dulché oli saanut inspiraation hahmoon tutustuttuaan kuubalaisiin lapsiin käydessään Kuubassa. Nimen hahmoon hän otti miehensä Guillermo de la Parran lempinimestä ja pingviinin pienennysmuodosta. Sarjakuvaa painettiin myös esimerkiksi Filippiineillä. Hahmo oli suosittu Meksikossa erityisesti 1960-1980 –luvuilla. Vuonna 2005 viikoittain ilmestyvää sarjakuva-albumia myytiin viikossa arvioiden mukaan noin 80 000 kappaletta. Memínin hahmoa on myös esitetty televisiossa ja hahmon paluuta on suunniteltu televisioon. 
Memín Pinguín on köyhä afromeksikolainen poika, joka seikkailee valkoihoisten ystäviensä kanssa. Hän työskentelee kengänkiillottajana, myy välillä sanomalehtiä ja menestyy heikosti koulussa. Meksikolaiset pitävät Memínin hahmoa tärkeänä osana kulttuuriaan. Hahmoa on pidetty myös rasistisena sen ulkoisten piirteiden (esimerkiksi isojen huulien ja korvien) takia. Memínin hahmosta nousi kohu, kun Meksiko julkaisi postimerkin vuonna 2005 Memínin kunniaksi. Yhdysvalloissa suhtauduttiin hyvin kriittisesti postimerkin julkaisuun. Valkoisen talon lehdistösihteeri Scott McClellan piti asiaa Meksikon sisäisenä asiana, mutta sanoi pitävänsä Memínin hahmoa loukkaavana ja vihjasi sen edustavan rodullisia ennakkoluuloja. Kansalaisoikeusaktivisti, pastori ja poliitikko Jesse Jackson matkusti Meksikoon pyrkien taivuttamaan presidentti Vicente Foxia vetämään postimerkin pois ja pyytämään anteeksi sen aiheuttamaa mielipahaa. Fox kieltäytyi sanoen, että Memín on meksikolaisille rakas hahmo ja kehotti kriitikoita tutustumaan hahmoon paremmin. Postimerkkejä ei kuitenkaan painettu enempää. Sarjakuvan puolustajat ovat kiistäneet hahmon rasistisuuden ja verranneet sitä esimerkiksi Speedy Gonzales –sarjakuvahahmoon, joka edustaa stereotyyppistä kuvaa meksikolaisista. Sarjakuvan puolustajien mukaan Yhdysvaltojen antirasistiset näkemykset eivät edes päde Meksikon kohdalla. Puolustajat näkevät Meksikon rotujen välisen kanssakäymisen historian erilaisena suhteessa Yhdysvaltoihin. Heidän mielestään rodut ovat Meksikossa olleet keskenään historiallisesti varsin tasa-arvoisia. Sarjakuvahahmosta nousi uusi kohu vuonna 2008. WalMartin myymälässä myytiin Memín Pinguín –sarjakuva-albumia, jonka nimi oli ”Memín para presidente” (”Memín presidentiksi”). WalMartin myymälässä asioinut Shawnedria McGinty koki sarjakuvan rasistiseksi. WalMart veti lopulta sarjakuvan pois myynnistä. Sarjakuvan piirtäjä Sixto Valencia Burgos kiisti hahmon olevan rasistinen. Hän korosti hahmon hyvyyttä ja löysi sarjakuvasta myös antirasismia. Esimerkeiksi hän otti numeron, joissa Memínin valkoihoiset kaverit puolustavat Memínia hänen kokiessaan rasismia Teksasissa ja sarjakuvan, jossa pappi vastaa Memínille, enkeleiden olevan värittömiä.
Alfredo Panzini

Alfredo Panzini (1863–1939) oli italialainen kirjailija. Hän kuului vuodesta 1929 Italian akatemiaan. Hänen tuotantoonsa kuuluu leppoisan ironian ja huumorin sävyttämiä romaaneja, teoksia filosofian alalta ja nuortenkirjoja, muun muassa "Io cerco moglie" (1920, suomennettu "Minä etsin vaimoa") sekä erikoislaatuinen sanakirja "Dizionario moderno" (1906).
Trifenyylitinakloridi

Trifenyylitinakloridi (C18H15SnCl) on tinan organometalliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muita organometalliyhdisteitä ja fungisidina sekä fungisidien valmistukseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa trifenyylitina on valkoisia tai värittömiä kiteistä. Yhdiste on stabiili ilman vaikutuksille, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta trifenyylitinahydroksidiksi erityisesti emäksisissä olosuhteissa. Trifenyylitinakloridi liukenee hieman dietyylieetteriin ja hyvin muun muassa tetrahydrofuraaniin ja dikloorimetaaniin. 
Valmistus ja käyttö.
Trifenyylitinakloridia voidaan valmistaa tina(IV)kloridin ja fenyylimagnesiumbromidin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on tina(IV)kloridin ja tetrafenyylitinan välinen niin kutsuttu Kocheshkov-reaktio.
Orgaanisissa synteeseissä trifenyylitinakloridia käytetään alkyyli-, aryyli- ja allenyylitrifenyylitinayhdisteiden valmistukseen. Näitä käytetään muun muassa selektiivisissä aldolikondensaatioreaktioissa ja muissa hiilten välisiä sidoksia muodostavissa reaktioissa. Trifenyylitinakloridia voidaan myös käyttää fungisidina sekä fungisideina käytettävien trifenyylitinahydroksidin ja -asetaatin valmistamiseen.
SPARCstation 1

SPARCstation 1 (myös Sun 4/60) oli Sun Microsystemsin työasema, jossa oli SPARC-arkkitehtuurin suoritin. Työasema julkaistiin vuonna 1989 ja se osoittautui suosituimmaksi työasemaksi markkinoilla.
SPARC-prosessorin oli valmistanut LSI Logic (L64801) tai Fujitsu (MB86901A).
Lisänä koneessa oli Weitekin 3167 tai 3170 matematiikkasuoritin. RAM-muistin määrä oli laajennettavissa 64MB saakka.
Laitteessa oli kolme SBus laajennuspaikkaa, SCSI-väylä ja Ethernet AUI-liitännällä.
Työasema oli ensimmäinen SBus-väylää käyttänyt tietokone ja kolme kertaa nopeampi kuin Sun-3 jonka se korvasi.