tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Head Office Finland

Head Office Finland on sisältömarkkinointitoimisto ja osa kansainvälistä Head Office -sisältömarkkinointiketjua, joka on osa Sanoma-konsernia. Mediakonserni Sanoma toi yrityksen Suomeen syksyllä 2014.
Marraskuussa 2015 Sanoma tiedotti, että Head Office Finland siirtyy osaksi Sanoma Content Marketing -yksikköä.
Historia.
Belgialainen Gilles Van Lemberg perusti oman toimiston vuonna 2002 työskenneltyään sitä ennen eri autobrändien markkinointijohtajana ja huomattuaan tarinankerronnan ja sisältömarkkinoinnin merkityksen käytännössä: kun autokaupan ympärille rakensi kokonaisia palvelupaketteja asiakasuskollisuus kasvoi. Yritys erikoistui suoramarkkinointiin, asiakaslehtiin, brändien aktivoimiseen, sisältömarkkinointiin ja asiakasuskollisuuden kasvattamiseen.
Sanoma Media Belgium osti Head Officen kesällä 2012, kaupalla Sanoma halusi vahvistaa sisältömarkkinointistrategiaansa. van Lembergen perusteli myyntiä sillä, että yrityksen kasvumardollisuudet olivat rajalliset: Belgia oli markkina-alueena pieni, pääomasijoittajat eivät ymmärtäneet bisnestä ja mainostoimistoja yritys kiinnosti lähinnä siinä, että ne voisivat sen avulla paikata omia tappioitaan. van Lembergiä kiinnosti Sanoman tarjoama journalistinen perspektiivi.
Yritys on voittanut alallaan kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja, syksyllä 2013 se valittiin vuoden sisältömarkkinointitoimistoksi Content Marketing World Conferencessa.
Mediakonserni Sanoma toi yrityksen Suomeen syksyllä 2014. Sanoma siirsi yrityksen yhteyteen Sanoma Yritysjulkaisut -yksikön, joka oli aiemmin kuulunut Magazine Mediaan. Yksikön asiakkaita olivat muun muassa Finnair, Orion ja Nordea ja se valittiin neljästi peräkkäin Suomen parhaaksi asiakaslehtitaloksi Taloustutkimuksen joka toinen vuosi tekemässä tutkimuksessa. Suomen Head Office toimii Belgian yrityksen alaisuudessa. Sen toimitusjohtajaksi valittiin Kati Sulin, joka siirtyi paikkaan Fazerista, jossa hän oli toiminut online- ja mediajohtajana. Head Office -ketju toimii Suomen ja Belgian lisäksi myös Hollannissa ja sen asiakkaisiin kuuluvat muun muassa Unilever, Renault, ABB ja Bridgestone.
Vuonna 2014 Head Office työllisti 270 henkilöä, sen liikevaihto oli 40 miljoonaa euroa ja sillä oli asiakkaita 17 maassa.
Marraskuussa 2015 Sanoma Media Finland tiedotti, että sen natiivimainontaa ja kaupallisia sisältöjä tekevät tiiminsä ja Head Office Finland yhdistyvät Sanoma Content Marketing -yksiköksi.
Tuotteet.
Head Office Finland tuottaa asiakkaidensa brändeille sisältöä kaikkiin niiden kanaviin. Esimerkkisisältöjä ovat jutut asiakaslehtiin, uutiskirjeisiin, verkkosivuille ja intranetiin. Yritys analysoi myös yleisöjä ja seuraa viestinnän tuloksia. 
Asiakkaat.
Head Office Finlandin asiakkaita ovat muun muassa DNA:n yritysliiketoiminta, Teollisuussijoitus, Finnair, Orion, Nordea ja työeläkeyhtiö Varma, jolle tehdään Varma-asiakaslehteä.
Triumph-luokka (linjalaiva)

Triumph-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka. Se oli ensimmäinen brittiläinen 74-tykkinen alusluokka, jolla oli 24 naulan tykit ylemmällä tykkikannella.
Suunnittelu.
Luokan alukset tilattiin alun perin 11. tammikuuta 1757 Dublin-luokan lisätilauksena. Ne nimettiin 17. ja 30. maaliskuuta. Kummankin tilaus kuitenkin uudistettiin 21. toukokuuta uuden ja selvästi suuremman aluksen suunnitelmien mukaisena, mikä oli kopioitu vuonna 1747 vallatusta Ranskan laivaston "L'Invinciblestä". Vuonna 1793 kummankin aluksen yläkannen tykit vaihdettiin 18 naulan tykkeihin.
Alusten aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan tykkejä ja ylemmällä tykkikannella kolmekymmentä 24 naulan tykkiä. Näiden lisäksi puolikannella oli neljätoista ja keulakannella kaksi 9 naulan tykkiä.
Karl-Emil Virta

Karl-Emil Virta (vuoteen 1906 asti Eldström, 18. marraskuuta 1899 – 11. heinäkuuta 1930) oli suomalainen pikamatkojen juoksija, ja 1920-luvulla Työväen Urheiluliiton paras neljännesmaileri. Turkulainen Emil ”Epu” Virta oli Suomessa kolmas, joka alitti 400 metrin haamurajan 50 sekuntia. Tuolloinen TUL:n ennätysaika 49,9 rikottiin vasta 1940-luvun puolenvälin jälkeen.
Emil Virran seura oli Maarian Kisatoverit.
Paavo Nurmen kerrotaan käyneen Raunistulassa katsomassa Virran Epun harjoittelua ja usein mainittua irtonaista, kuin lentoon lähtevää loppukiriä, ja kysyneen:
Saavutuksia.
Työläisolympialaisissa Frankfurt am Mainissa 1925 kultaa 400 metrillä ajalla 51,6, pronssia 200 metrillä sekä kultaa viestijoukkueessa 4 × 400 m ajalla 3.34,0 ja 10 × 100 metrin juoksussa ajalla 1.51,8.
Michael Todd

Michael ”Mike” Todd (synt. Avrom Hirsch Goldbogen); () oli yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterituottaja. 
Hän sai tunnettuutta upeiden show-lavasteidensa ja musikaaliensa myötä. Häntä kutsuttiin ”show-bisneskuninkaaksi”. Todd käytti uutta Todd-AO:ksi kutsuttua laajakangasmenetelmää tunnetuimmassa elokuvassaan "Maailman ympäri 80 päivässä" (1956), joka voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. 
Mike Todd oli naimisissa kolme kertaa: Bertha Freshmanin kanssa (1927– 1946), näyttelijätär Joan Blondellin kanssa (1947–1950). Hänet tunnettiin myös näyttelijä Elizabeth Taylorin kolmantena aviomiehenä. Heille syntyi 6. elokuuta 1957 tytär Elizabeth Frances (kutsumanimeltään Liza).
Mike Todd sai surmansa 51-vuotiaana lento-onnettomuudessa yksityiskone "Lizin" pudottua New Mexicossa maaliskuussa 1958.
Robert Fredrik von Kraemer

Robert Fredrik von Kraemer (20. elokuuta 1791 Lammi – 25. toukokuuta 1880 Uppsala) oli suomalaissyntyinen sotilas, josta tuli Uppsalan läänin maaherra ja vapaaherra.
Lammin Vanhakartanossa syntyneen Von Kraemerin vanhemmat olivat eversti Carl Gustaf von Kraemer ja Christina Lovisa Stjernvall ja puoliso vuodesta 1824 Maria Charlotte (Lotten) Söderberg (1802–1869). Hän oli kadetti Karlbergin sotakorkeakoulussa Suomen sodan syttyessä 1808, mutta joutui Suomen rintaman asemesta Norjan ja Saksan sotaretkille 1813–1814. Sotilasuransa von Kraemer päätti 1822 majurina. Naimisiin mentyään hänestä tuli taloudellisesti riippumaton tilanomistaja, säätyvaltiopäivien edustaja ja vuodesta 1837 vapaaherra. Vuonna 1830 von Kraemer nimitettiin Uppsalan läänin maaherraksi, missä tehtävässä hän toimi yli 30 vuotta. Maaherrana von Kraemeria pidettiin tarmokkaana ja kyvykkäänä henkilönä, joka vaikutti muun muassa liikenteen ja Uppsalan kaupungin sekä maanviljelyn kehittämiseen. Viimeksi mainittuun liittyen hän esimerkiksi kirjoitti järvenlaskua, apilan viljelyä ja suomalaistyyppisten riihien käyttöä viljan kuivaamiseen kannustavan kirjasen 1836. Von Kraemerin merkittävin aikaansaannos lienee silti Uppsalan maatalouskorkeakoulun perustaminen Ultunaan Uppsalan lähistölle vuonna 1840. Koulun johtokunnassa hän toimi 16 vuotta ja vaikutti osaltaan siihen, että kouluun tuli suomalaisia opiskelijoita varsinkin ennen Mustialan maatalousoppilaitoksen perustamista 1865. Muistelmansa "Mina lefnadsminnen" von Kraemer laati vuonna 1866.
Semnan

Semnan (; myös muodossa "Samnān") on historiallinen, maakuntakeskuksena toimiva kaupunki ja aliprovinssitason hallintoalue (šahrestan) Iranin Semnanin provinssissa. Semnanin kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 184 kilometriä Teheranista itään.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 153 680. Edeltävinä väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 29 036 (1956), 31 058 (1966), 38 786 (1976), 64 891 (1986), 75 131 (1991), 91 045 (1996) ja 126 780 (2006).
Kallion ala-asteen koulu

Kallion ala-asteen koulu on luokat 1–6 käsittävä peruskoulu Helsingin Kalliossa. Silloista Kallion kansakoulua on käynyt muun muassa presidentti Tarja Halonen. Luokkien 1–6 lisäksi koulussa on läheisen päiväkodin esikoululaiset, erityisluokat ja kielikylpyluokat. Oppilaita koulussa on hieman yli 400.
Koulu on perustettu vuonna 1910. 1950-luvulla alueella oli niin paljon lapsia, että koulua piti käydä kahdessa vuorossa. Kun lapsiperheitä muutti lähiöihin, koulun oppilasmäärä pieneni, ja sen lakkauttamistakin harkittiin.
Selluloosa-asetaatti

Selluloosa-asetaatti (C10H14O7 / (CH3COO)2C6H8O3) (arkikielessä "asetaatti", jonka yleiskielinen merkitys kuitenkin kattaa kaikki asetaatit) on puuvilla- ja puukuitupohjainen polymeeri. Se on kevyttä, kestävää, sitkeää ja joustavaa. Asetaattia voidaan valmistaa minkä tahansa värisenä, läpikuultavana tai ei. “Muoviset” silmälasinkehykset tehdään yleensä selluloosa-asetaatista.
Selluloosa-asetaatin CAS-numero on 9004-35-7.
Baktšarin piiri

Baktšarin piiri () on kunnallishallintoalue Tomskin alueella Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 24 700 neliökilometriä. Asukkaita on 12 400 henkeä (vuonna 2015).
Baktšarin piiri sijaitsee Tomskin alueen eteläosassa Objoen vasemmalla rannalla. Se rajoittuu lännessä Parabelin, pohjoisessa Kolpaševon ja Tšajan ja Moltšanovon ja idässä Krivošeinon ja Šegarkan piireihin sekä etelässä Novosibirskin alueeseen. Pinta-alasta 67 % on metsää ja suuri osa suota. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rautamalmi ja hietasavi.
Piirin hallinnollinen keskus on Baktšarin kylä. Siihen kuuluu kuusi maalaiskuntaa: Baktšar, Parbig, Plotnikovo, Porotnikovo, Vavilovka ja Vysokij Jar.
Seudun asutus on syntynyt 1800-luvun puolivälissä. Uudisasukkaiden määrä lisääntyi 1900-luvun alussa. Neuvostoaikana piiriin asutettiin karkotettuja kulakkeja ja vähemmistökansallisuuksien edustajia. Vuonna 1963 Baktšarin piiriin liitettiin Parbigin piiri.
Baktšarista on asfaltoitu maantieyhteys Tomskiin. Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja metsäteollisuus. Sen erikoisuutena on vuonna 1934 perustettu pohjoisen puutarhanhoidon tutkimusasema. Paikallislehtenä ilmestyy "Naša žizn".
Gretchen Mol

Gretchen Mol (s. 8. marraskuuta 1972 Deep River, Connecticut) on yhdys­valtalainen näyttelijä ja entinen malli. Hänet tunnetaan rooleistaan elo­kuvissa "Rounders – ässä hihassa", "Celebrity", "" ja "13. kerros". Hän esitti myös Gillian Darmodya HBO:n sarjassa "Boardwalk Empire".
Olli J. Sainio

Olli Juhani Sainio (29. syyskuuta 1926 Tampere – 24. lokakuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos 1988–1993. Sitä ennen hän oli ylimääräinen hallintoneuvos 1977–1988.
Sainio oli oikeustieteen tohtori. Hän on väitellyt aiheesta "Verosopimusten vaikutus elinkeinotulon verotukseen : Suomen solmimia kaksinkertaisen verotuksen välttämissopimuksia koskeva tutkimus" (Lakimiesliiton kustannus 1976).
Jussi Ollila

Jussi Ollila (s. 1974) on helsinkiläinen näyttelijä ja muusikko. Hänet tunnetaan Valtin roolista lastenohjelmassa "Maltti ja Valtti". Hän on kirjoittanut Maltti ja Valtti -kirjoja Jerry Mikkelisen kanssa. Lisäksi hän on tehnyt lastenteatteria ja improvisaatioteatteria.
Ollila säveltää Maltin ja Valtin esittämiä lauluja. Hän on myös sanoittanut osan kappaleista.
Ollila on Keinuva Lahna -yhtyeen perustajajäsen ja kitaristi. Hän on säveltänyt suuren osan yhtyeen kappaleista. Hän on myös tehnyt teatterimusiikkia säveltäjänä ja sovittajana. Hän soittaa myös yhtyeessä TomuTomu.
Ollila toimii ohjaajana harrastajateatteri Kortteliteatterissa, jossa hän opettaa improvisaatiota nuorille ja aikuisille. Hän on myös Tarinataikurit-teatteriryhmän perustaja, näyttelijä ja tuottaja.
Baktšar

Baktšar () on kylä, maalaiskunta ja Baktšarin piirin hallinnollinen keskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Galkajoen varrella 220 kilometriä Tomskista länteen. Kunnassa on 6 800 asukasta (vuonna 2015).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1900 perustetusta uudisasutuksesta. Sen nimenä oli Selivanovo, kunnes vuonna 1936 kylä sai uuden nimen lähistöllä virtaavan joen mukaan. Samana vuonna Baktšarista tuli piirikeskus. 1950-luvulle saakka siellä toimi Siblagin karkotettuja valvonut komendantinvirasto.
Kylän pääelinkeinot ovat maatalous ja metsäteollisuus. Sen erikoisuus on vuonna 1935 perustettu pohjoisen puutarhanhoidon tutkimusasema. Palveluihin kuuluvat ala- ja keskikoulut, ammattikoulu, lasten taidekoulu, piirin kulttuuri- ja kirjastolaitos, piirisairaala ja lastenkoti. Kylässä toimii puutarhaviljelylle omistettu kotiseutumuseo.
Toivo Sainio

Toivo Viljam Sainio (7. tammikuuta 1913 Porvoo – 1. maaliskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hän oli Turun yliopiston valtiosääntö- ja kansainvälisen oikeuden professori 1971–1979.
Sainio työskenteli sotien jälkeen 1946–1949 "Uudenmaan Sanomien" päätoimittajana ja sen jälkeen Porvoon raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä vuoteen 1961 saakka. Hän aloitti sitten oikeustieteen opinnot ja väitteli 1959 muukalaisten oikeudellisesta asemasta.
Al-Tughrai

Al-Tughrai ("Mu'ayyad al-Din Abu Isma‘il al-Husayn ibn Ali al-Tughra'i", ), 
(1061 Esfahan – noin 1121) oli persialainen alkemisti, runoilija ja astrologi. Hän oli myös seldžukkivaltion korkea virkamies. Alkemian alalla hänen pääteoksensa "Mafatih al-rahmah wa-masabih al-hikmah" kokosi aikaisempien islamilaisten alkemistien työn kompilaatioksi. Hän kokosi myös teoksen "Kitab Haqa'iq al-istishhad", joka Ibn Sinan teksti okkultismista alkemiassa. 
Al-Tughrai joutui 1120-luvulla syytteeseen kerettiläisyydestä ja hänet teloitettiin.
Sawahlunto

Sawahlunto on Indonesian kaupunki Sumatran saarella Länsi-Sumatran provinssissa. Se sijaitsee sisämaassa Singkarakjärven itäpuolella. Kaupungissa on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 56 866 asukasta ja sen pinta-ala on 231,93 neliökilometriä.
Kaupungin lähistöllä sijaitseva Ombilinin hiilikaivos kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2019.
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin 18.–21. heinäkuuta Stadio Raul Guidobaldilla Rietissä Italiassa.
Mitalistit.
Käytetyt lyhenteet:
Draugr (eksoplaneetta)

Draugr eli PSR B1257+12 b on eksoplaneetta. Planeetan ensimmäinen nimi löydettäessä oli PSR B1257+12 A. Se on yksi kolmesta kappaleesta, jotka kiertävät sen emotähteä. Se sijaitsee noin 2 300 valovuoden päässä Auringosta Neitsyen tähdistössä. Se on pienimassaisin tunnettu eksoplaneetta.
Nimi.
Planeetan ja sen tähden nimen valintaa varten järjestettiin julkinen äänestys. Joulukuussa 2015 IAU julkaisi nimet "Draugr" planeetalle ja "Lich" pulsarille, jota se kiertää.
Phobetor (eksoplaneetta)

Phobetor eli PSR B1257+12 d on eksoplaneetta. Planeetan ensimmäinen nimi löydettäessä oli PSR B1257+12 C. Se on yksi kolmesta kappaleesta, jotka kiertävät sen emotähteä. Se sijaitsee noin 2 300 valovuoden päässä Auringosta Neitsyen tähdistössä. Planeetta on miltei neljä maan massaa. Koska planeetta PSR B1257+12 b sijaitsee lähellä planeetta d:tä ja se on massaltaan lähellä d:n massaa, ne aiheuttavat toisilleen havaittavia häiriöitä kiertoradoillensa.
Nimi.
Planeetan ja sen tähden nimen valintaa varten järjestettiin julkinen äänestys. Joulukuussa 2015 IAU julkaisi nimet "Phobetor" planeetalle ja "Lich" pulsarille, jota se kiertää.
Nicol Delago

Nicol Delago (s. 5. tammikuuta 1996) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Gruppo Sciatori Fiamme Giallea.
Nuorten MM-kilpailuissa Delago saavutti pronssia syöksylaskussa 2015 ja 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän keskeytti syöksylaskussa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa Delago oli syöksylaskun kuudes ja alppiyhdistetyn kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi syöksylaskussa, jossa hänen siskonsa Nadia Delago saavutti pronssia, ja keskeytti alppiyhdistetyssä. Courchevelin ja Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Delago sijoittui syöksylaskussa 18:nneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli syöksylaskussa kahdeksas.
Delago kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015 oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2018. Seuraavalla kaudella hän sijoittui toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa ja Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa. Tämän jälkeen hänen parhaat maailmancupin osakilpailusijoituksensa olivat Lake Louisen syöksylaskun kahdeksas sija joulukuussa 2021 ja seitsemäs sija tasan vuotta myöhemmin, kunnes hän sijoittui kolmanneksi Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2024.
Nicol ja Nadia Delagon setä Oskar Delago ja täti Karla Delago kilpailivat myös alppihiihdon maailmancupissa.
Sabrina Maier

Sabrina Maier (s. 4. lokakuuta 1994) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Schiclub Saalbach Hinterglemmia.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2011 Maier saavutti pronssia sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Maier kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015 oltuaan 23:s. Parhaimmillaan hän on ollut 20:s Altenmarkt-Zauchenseen supersuurpujottelussa tammikuussa 2016.
Asinon piiri

Asinon piiri () on kunnallishallintoalue Tomskin alueella Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 5 943,3 neliökilometriä. Asukkaita on 34 500 henkeä (vuonna 2015).
Asinon piiri sijaitsee Tomskin piirin kaakkoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Moltšanovon, idässä Pervomaiskojen, kaakossa Zyrjanskojen, lounaassa Tomskin ja lännessä Krivošeinon piireihin.
Piirin itärajalla virtaa Tšulymjoki. Pinta-alasta 72 % on metsää ja suuri osa suota. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, hiekka, sora ja turve.
Piirin hallinnollinen keskus on Asinon kaupunki. Asinon kaupunkikunnan lisäksi siihen kuuluu kuusi maalaiskuntaa: Baturino, Bolše-Dorohovo, Jagodnoje, Novikovka, Novo-Kuskovo ja Novonikolajevka. Asutuskeskuksia on yhteensä 39. Kaupunkiväestön osuus on 71,4 %.
Vuonna 1924 perustettiin Novo-Kuskovon piiri, joka vuonna 1930 nimettiin Tšulymin piiriksi. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1933.
Asinon kautta kulkee Tomskin ja Belyi Jarin välinen rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat puunjalostus, maatalous sekä luonnonmarjojen keräily ja jalostus. Paikallislehtenä ilmestyy "Naše Pritšulymje".
Suvi Ronkainen

Suvi Ronkainen (s. 7. kesäkuuta 1962 Helsinki) on yhteiskuntatieteiden tohtori. Hän on Vaasan yliopiston entinen rehtori.
Ura.
Ronkaisen viisivuotinen rehtorikausi Vaasan yliopistossa alkoi vuoden 2015 alusta. Hän on järjestyksessään kuudes Vaasan yliopiston rehtori. Ronkaisen edeltäjä rehtorina oli Matti Jakobsson. Ronkainen joutui jättämään rehtorin paikkansa terveydellisistä syistä tammikuussa 2017. Hänen paikkansa yliopiston rehtorina otti viransijaisena kesästä 2015 lähtien toiminut Jari Kuusisto. Ronkainen jatkoi Vaasan yliopiston hallinnon osa-aikaisena neuvonantajana heinäkuun 2018 loppuun saakka.
Ronkainen on toiminut vuosina 2002–2014 tutkimusmenetelmien professorina Lapin yliopistossa. Hänen tutkimuksellisen kiinnostuksensa kohteita olivat esimerkiksi tieto ja tiedon käytettävyys sekä tietämättömyyden intressit. Hän oli Menetelmätieteiden laitoksen varajohtaja Lapin yliopistossa vuosina 2005–2010. Hän oli myös Lapin yliopiston tutkijakoulun johtaja vuosina 2004–2013 sekä Lapin yliopiston tutkimuksesta vastaava vararehtori vuosina 2010–2011. Ronkainen on myös Helsingin yliopiston sosiaalipsykologian dosentti.
Ronkainen valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1989 pääaineenaan sosiaalipsykologia. Helsingin yliopistossa hän teki myös lisensiaattityönsä sosiaalipsykologiasta vuonna 1993. Yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Suvi Ronkainen väitteli Tampereen yliopistosta vuonna 1999. Hänen väitöstutkimuksensa käsitteli kolmea yhteiskuntatieteellisen ja feministisen keskustelun käsitettä eli subjektiviteettia, tietoa ja toimijuutta.
Ronkainen oli puoli vuotta sairauslomalla virusperäisen aivotulehduksen vuoksi, mutta toipui siitä ja palasi työhön vuoden 2016 alusta. Maaliskuun alusta 2016 heinäkuuhun 2018 Ronkainen työskenteli osa-aikaisesti rehtorinkansliassa erityistehtävissä rehtoraatin asiantuntijana (nimikkeellä senior advisor). Ronkaisen viransijaisena määräaikaisena rehtorina maaliskuusta 2016 kesäkuuhun 2017 toimi vararehtori Jari Kuusisto. Kuusiston pestiä rehtorina jatkettiin tammikuussa 2017 vuoden 2020 loppuun saakka sairaudesta toipumisen vaadittua odotettua enemmän aikaa.
Rehtoraatin asiantuntijana Ronkaisen tehtävänä oli vuosina 2016–2017 valmistella Vaasan yliopiston uuden toimintastrategian mukaisia uudistuksia. Esimerkiksi Jyväskylän ja Vaasan yliopistojen vuonna 2016 solmiman aiesopimuksen mukaisesti tutkintoon johtava kielten koulutus ja kielten tutkimus siirtyi lukuvuonna 2017 Vaasasta Jyväskylän yliopistoon. Ronkainen oli asiantuntijana valmistelemassa hanketta.
Carl Johan Idestam

Carl Johan Idman, aateloituna vuodesta 1814 Idestam (18. joulukuuta 1759 Huittinen – 11. marraskuuta 1821 Turku) oli suomalainen senaattori ja Waihetus-, Laina- ja Depositioni-Contorin "Suomen Pankin" johtokunnan puheenjohtaja.
Idestamin vanhemmat olivat Huittisten kirkkoherra, teologian tohtori Nils Idman nuorempi (1716–1790) ja Margareta Elisabet Rothovius. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1774. Idestam suoritti tuomarintutkinnon 1781.
Idestam oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1782 ja varanotaarina vuodesta 1784. Hän oli Uudenmaan ja Hämeen läänin rakuunarykmentin sotatuomarina vuodesta 1787 alkaen, mutta jäi virkavapaalle 1793. Idestam hoiti sitten vuodesta 1799 Pöytyän Pihlavan kylässä sijainnutta maatilaansa. Suomen sodan jälkeen Idestam oli hallituskonseljin kansliatoimituskunnan esittelijäsihteerinä 1809–1814 ja oli jäsenenä keisari Aleksanteri I:n luona vuonna 1811 käyneessä lähetyskunnassa. Idestam oli hallituskonseljin talousosaston jäsenenä ja kansliatoimituskunnan päällikön apulaisena 1810–1811, valtiovaraintoimituskunnan päällikön apulaisena 1811–1812 sekä kirkollistoimituskunnan päällikkönä 1812–1814. Hän oli viimeksi Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorin johtajana vuodesta 1816 ja konttorin johtokunnan puheenjohtajana 1817–1820.
Idestam ei ollut naimisissa, mutta Helsingin yliopiston kirjastonhoitaja ja oppihistorian professori Karl Wilhelm Törnegren oli hänen avioton poikansa; äiti oli turkulainen piika Anna Greta Valbäck.
Highlander (televisiosarja)

Highlander (myös nimellä Highlander: The Series) on kanadalais-ranskalainen Adrian Paulin tähdittämä toiminta- ja seikkailupainotteinen televisiosarja, joka perustuu vuonna 1986 julkaistuun Highlander – kuolematon -elokuvaan.
Sarja oli ehdolla muun muassa Gemini-palkinnon saajaksi kolme kertaa ja Saturn-palkinnon saajaksi kerran.
Highlanderin tapahtumat sijoittuvat Vancouverin sekä Pariisin kaupunkeihin.
Spin-off.
Elokuvat.
Sarjan pohjalta luotiin spin-off-elokuvat (2000) ja (2007). Elokuvissa näyttelivät Adrian Paul, Peter Wingfield ja Jim Byrnes samoissa rooleissaan kuin sarjassa.
Sarjat.
 oli yhden kauden mittaiseksi jäänyt spin-off-sarja, jonka juoni keskittyi Highlander sarjastakin tutun Amandan (Elizabeth Gracen) ympärille. The Raveniä esitettiin yhdysvalloissa vuosien 1998–1999 aikana.
Vuonna 2001 ilmestyi The Methos Chronicles -niminen Flash-tekniikalla luotu animoitu internetsarja. Andrew Modeen tuotti kahdeksan jaksoa lisää The Methos Chroniclesiin ja julkaisi ne YouTubessa.
Jälleentapaaminen.
Vuonna 2008 sarjasta tutut Peter Wingfield, Elizabeth Gracen ja Jim Byrnes palasivat tuttuihin rooleihin tehdessään 17-minuuttisen jälleentapaamisjakson. Tämä pienen budjetin video sijoittuu 10 vuotta sarjan päättymisen jälkeen (elokuvissa se sijoittuu neljännen ja viidennen elokuvan väliin). Se kuvattiin tuottaja Peter Davisin rantatalolla ja näyttelijät tekivät sen ilman palkkaa.
Anni Keisala

Anni Keisala (s. 5. huhtikuuta 1997 Lohja) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on olympia- ja MM-mitalisti.
Hän on edustanut naisten liigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä kausina 2018−2022. Aiemmin hän pelasi SM-sarjaa Lohjan Kisa-Veikoissa kaudet 2010−2012, Team Kuortaneessa kaudet 2013–2016 ja Oulun Kärpissä kausilla 2016–2017 ja 2017−2018 sekä Mestiksen JYPissä osan kaudesta 2017−2018. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyy Ruotsin liigassa pelaavaan HV71:een. Keisala on pituudeltaan 175 cm. 
Keisala voitti Kärpissä Suomen-mestaruuden kaudella 2016–2017 ja sai Ilveksessä SM-hopeaa kaudella 2018–2019. Hänet valittiin SM-sarjan parhaaksi maalivahdiksi ja all stars -maalivahdiksi kausilla 2014–2015, 2015–2016 ja 2020–2021. Hänet valittiin myös SM-sarjan kuukauden pelaajaksi marraskuussa 2015 ja tammikuussa 2021. Hän on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut naisten pääsarjassa kaikkiaan 151 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 93,6 ja 29 pudotuspeliottelua. Hänet valittiin kausina 2020–2021 ja 2021–2022 naisten Liigan parhaaksi maalivahdiksi sekä jälkimmäisellä kaudella sarjan parhaaksi pelaajaksi. Ruotsin liigassa hän on pelannut 40 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 89,1 ja kaksi pudotuspeliottelua.
Keisala kuului Suomen alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueeseen vuosina 2014 ja 2015. Hän pelasi molemmissa kilpailuissa neljä ottelua. Hän pelasi nollapelin ensimmäisessä naisten maaottelussaan Saksaa vastaan 18. joulukuuta 2015. Hänet valittiin naisten MM-kilpailuihin 2016. Hän pelasi kisoissa yhden ottelun. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen Yhdysvaltojen MM-kilpailuissa 2017, muttei päässyt pelaamaan. MM-kilpailuissa 2021 hän oli Suomen pronssille sijoittuneen joukkueen ykkösmaalivahti ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Hän pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa Suomen saadessa olympiapronssia Pekingin olympialaisissa 2022. Keisala kuului myös Suomen pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2024. Hän pelasi MM-kilpailuissa kuusi ottelua 2022, neljä ottelua 2023 ja yhden ottelun 2024. Hän on pelannut 26.4.2024 mennessä 72 naisten maaottelua. Hän saavutti neljännen MM-pronssimitalinsa vuonna 2025.
Länsi-Intia

Länsi-Intia on Karibialla, Atlantin valtamerellä sijaitseva alue, johon kuuluvat Isot Antillit, Pienet Antillit sekä Lucayanien saaristo.
Alkuperäiskansat olivat Länsi-Intian ensimmäisiä asukkaita. Meritietä Intiaan etsinyt Kristoffer Kolumbus oli ensimmäinen saarille saapunut eurooppalainen. Historioitsijat uskovat hänen nousseen maihin Bahamalla vuonna 1492. Kolumbuksen ensimmäisen merimatkan jälkeen eurooppalaiset alkoivat nimittää aluetta Länsi-Intiaksi erotuksena Etelä-Aasian ja Kaakkois-Aasian Itä-Intiasta.
Harri Harmaja

Harri Tapani Harmaja (alk. Joutsia, vuosina 1954–1967 Toppari; s. 24. helmikuuta 1944 Helsinki) on suomalainen biologi. Harmaja toimi vuodesta 1982 Kasvimuseossa (sittemmin osa Luonnontieteellistä keskusmuseota) itiökasvi- ja vuodesta 1989 sieniosastolla ensin museonhoitajana ja sitten vuodesta 1992 yli-intendenttinä eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2012. Hän teki tieteellisen uransa ensisijaisesti sienitieteilijänä.
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne Harmaja tarkoittaa Harri Harmajaa.
Harri Harmajan äiti on päätoimittaja Kirsti Toppari ja äidinisä professori Leo Harmaja.
Askolan kunnanvaltuusto

Askolan kunnanvaltuusto on Askolan kunnan korkein päättävä elin. Askolan kunnanvaltuustoon valitaan 23 valtuutettua.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 51,9 %. Kokoomus sai yhdeksän paikkaa, SDP neljä paikkaa, keskusta ja perussuomalaiset kumpikin kolme paikkaa, vasemmistoliitto kaksi paikkaa sekä RKP ja vihreät kumpikin yhden paikan.
Kunnallisvaalit.
Suomessa on pidetty yleiset ja yhtäläiset kunnallisvaalit 1918, 1919, 1920, 1921 ,1922, 1923, 1924, 1925, 1928, 1930, 1933, 1936, 1945, 1947, 1950, 1953, 1956, 1960, 1964, 1968, 1972, 1976, 1980, 1984, 1988, 1992, 1996, 2000, 2004, 2008, 2012, 2017, 2021 ja 2025.
Sotia edeltävät kunnallisvaalit.
Ennen sotia viimeiset kunnallisvaalit järjestettiin 1936. Vaalit olisi pitänyt järjestää 1939 ja 1942, mutta niitä ei voitu järjestää talvisodan ja jatkosodan vuoksi. Vuodesta 1956 alkaen kunnallisvaaleja alettiin järjestää neljän vuoden välein. Vuosina 1918–1925 kunnallisvaalit järjestettiin täytevaaleina vuosittain siten, että kolmasosa kunnanvaltuustosta valittiin uudelleen.
Sotienjälkeiset kunnallisvaalit.
Moskovan välirauhan jälkeen tuli mahdolliseksi kommunistien osallistuminen vaaleihin. Vaalikelpoisuus oli poistettu 1930. Vuonna 1918 Moskovassa perustettu Suomen Kommunistinen Puolue järjestäytyi yhteistyöhön vasemmistososialidemokraattisten kansandemokraattien kanssa Suomen Kansan Demokraattiseksi Liitoksi, mistä yhteistyöstä muodostui Vasemmistoliitto.
Askolan kunnanvaltuutetut 2025–2029.
Lähde:
Askolan kunta Itä-Uudenmaan hyvinvointialueella.
Askolan kunta kuuluu Itä-Uudenmaan hyvinvointialueeseen. Vuoden 2025 aluevaaleissa neljä askolalaista valittiin aluevaltuustoon. Askolassa oli 3 711 äänioikeutettua Itä-Uudenmaan hyvinvointialueen 79 817:stä äänioikeutetusta eli 4,65 % äänioikeutetuista. Aluevaltuutetuista askolalaiset saivat 4/59 eli 6,78 %.
Lähde:
Slovakian Extraliga -kausi 2014–2015

Slovakian Extraliga -kausi 2014–2015 oli Tipsport Extraligan 22. kausi. Kausi alkoi 14. syyskuuta 2014 ja päättyi 11. huhtikuuta 2015. Runkosarjan voitti HC Košice, jolle runkosarjan voitto oli sille historian seitsemäs. Runkosarjan pistepörssin voitti HKm Zvolenin Kamil Brabenec.
Mestaruuden voitti HC Košice, jolle mestaruus oli toinen perättäinen ja yhteensä kahdeksas Slovakian mestaruus (Košice voitti kahdesti myös Tšekkoslovakian jääkiekkoliigan). Pudotuspelien pistepörssin voitti Košicen Gabriel Špilár.
Runkosarja.
HK Orange 20 eli Slovakian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue pelasi kauden aikana 20 ottelua tilastoin 1–2–0–17 (maalierotus 29–68).
Ukrainan kansallinen liitto

Ukrainan kansallinen liitto (, UNS) on Ukrainassa toimiva kansallissosialistinen, puolisotilaallinen liike. Vuonna 2009 perustettua puoluetta johtaa Oleh Holtvjanskyi. Järjestön johdossa on Vitali Kryvošejev, ja sen ideologinen johtaja on Zorjan Dobrovolskyi. Puolueella on joidenkin tietojen mukaan 1 000 kannattajaa.
Historia.
Järjestön perusti Oleh Holtvjanskyi Harkovassa 19. joulukuuta 2009. UNS järjesti mielenosoituksia ja hyökkäyksiä, joiden tarkoituksena oli pelottaa pois maahanmuuttajat ja vähemmistöt.
Holtvjanskyin seuraajaksi puolueen johtajana nousi Vitali Kryvošejev.
27. huhtikuuta 2013 Kryvošejev ilmoitti perustavansa ”sosiaalinationalistisen” puolueen Ukrainaan.
Ukrainan vuoden 2014 vallankumouksessa Ukrainan kansallisella liitolla oli merkittävä rooli. UNS:n hävittäjiä taistelee Itä-Ukrainan sodassa.
Holtvjanski valittiin vuonna 2015 Ljubotynin kunnanvaltuustoon.
Ideologia.
Puolueen pääteema on "ei-valkoisen maahanmuuton" ja monikulttuurisuuden vastaisuus. Se oli aiemmin juutalaisvastaisempi, mutta keskittyy nykyisin lähinnä islamin kritisointiin ja vastustaa laitonta siirtolaisuutta.
Pirkko Salmenkylä

Pirkko Siviä Tellervo Salmenkylä (o.s. Niemi; 15. tammikuuta 1932 Helsinki – 7. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti sekä maajoukkuetason urheilija ja Suomen mestari niin koripallossa kuin suunnistuksessa.
Suunnistus.
Salmenkylä edusti Suomea suunnistusmaaotteluissa vuosina 1954, 1966 ja 1969. Hän voitti kaksi SM-viestikultaa, vuonna 1952 yhdessä Leena Ikkalan ja Aura Karhuniemen kanssa ja vuonna 1973 Ritva Kajavan (Salminen) ja Seija Korhosen kanssa.
Salmenkylä oli Helsingin Suunnistajien puheenjohtaja 1975–1984.
Koripallo.
Koripallossa Salmenkylälle kertyi vuosina 1955 ja 1957 yhteensä seitsemän naisten maaottelua, joissa hän pelasi 1,1 pisteen keskiarvolla. Salmenkylä edusti Eiran Kisa-Veikkoja, jossa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1949.
Perhe.
Salmenkylän puoliso, asianajaja Juhani Salmenkylä menestyi niin suunnistajana, koripalloilijana kuin yleisurheilijanakin. Heidän tyttärensä Leena Salmenkylä-Mattila voitti maailmanmestaruuden viestisuunnistuksessa 1979, ja myös perheen muut lapset ovat kilpailleet suunnistajina.
Turun Linnantontun ja Valpuri Innamaan kohtaaminen Teatterisillalla

Turun Linnantontun ja Valpuri Innamaan kohtaaminen Teatterisillalla on turkulaisen kuvanveistäjä Jan-Erik Anderssonin luoma kolmeosainen ympäristötaideteos Turun Teatterisillalla. Teos valmistui vuonna 1998, silta edellisenä vuonna. Teos on osa Pro Cultura -säätiön ympäristötaideprojektia.
Taideteos on kolmeosainen. Sillan harmailla graniittilaatoilla verhottuun kanteen on tehty koko sillan mittainen punagraniittisista laatoista leikattu kuvio, jossa Turun Linnantontun tonttulakki ja Valpuri Innamaan hiuskiehkura miltei koskettavat toisiaan. Kesällä 2021 tonttulakin tupsuna oleva tähti maalattiin pridelipun alkuperäisin värein. Taustalla oli, että kaupunginteatterin edustalle maalattu sateenkaarisuojatie oli poliisin pyynnöstä poistettu. Valpurin ja Linnantontun kohtaamista on kuvattu myös sillan itäpäässä olevassa valotaulussa.Taideteoksen kolmas osa on kohtaamisesta kertova tarina, jonka Andersson aloitti ja jota ovat jatkaneet Turussa vaikuttaneet kirjailijat Henrik Jansson, Markku Into ja Reijo Mäki.
Turun linnan tonttu-ukko on Turun linnan haltijatonttu, josta kertovan sadun Zachris Topelius kirjoitti vuonna 1849. Valpuri Innamaa oli todellinen henkilö, 1500-luvun loppupuolella elänyt varakas turkulainen kauppias, 1580- ja 1590-luvuilla Turun suurin laivanvarustaja. Hän oli neljästi naimisissa ja jäi ainakin kaksi kertaa leskeksi.
Insinööritoimisto Pontekin suunnittelema silta on jalankulun ja pyöräilyn käytössä ja se kaartuu Aurajoen yli kaupunginteatterin kohdalla.
Aleksandrovskoje (Tomskin alue)

Aleksandrovskoje () on kylä, maalaiskunta ja Aleksandrovskojen piirin hallinnollinen keskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Objoen vasemmalla rannalla 941 kilometriä Tomskista luoteeseen. Kunnassa on 7 000 asukasta (vuonna 2015).
Kylä on syntynyt hantien asuttamalle alueelle viimeistään 1600-luvun alussa. Vuonna 1740 se tunnettiin Nižne-Lumpokolskin pogostana, jossa oli kirkko, papiston asumukset ja kolme hantien majaa. Asukkaat harjoittivat metsästystä, kalastusta ja toimittivat 1900-luvun vaihteessa polttopuita Obin höyrylaivoille. Kylän väkiluku kasvoi voimakkaasti 1930-luvulla, jolloin seudulle asutettiin Siblagin karkotettuja. Vuonna 1934 perustettiin maanviljelyn kokeiluasema ja vuonna 1944 avattiin kalatehdas.
Aleksandrovskojessa on 1920-luvulla perustettu jokisatama, joka modernisoitiin öljynporauksen alkaessa 1960-luvulla. Vuonna 1972 otettiin käyttöön Aleksandrovskojen ja Anžero-Sudženskin välinen öljyjohto. Kylässä toimii öljynjalostamo ja kalatehdas. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, musiikkikoulu, kulttuuritalo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy "Severjanka".
Naisten kansainvälinen demokraattinen liitto

Naisten kansainvälinen demokraattinen liitto (NKDL) on kansainvälinen naisjärjestö, joka perustettiin Pariisissa marraskuussa 1945. Se on sateenvarjojärjestö, joka edistää rauhantyötä ja naisten oikeuksia ja vastustaa rasimia ja kolonialismia. Järjestö on kuvattu vasemmistofeministiseksi, ja monet sen johtajista ovat olleet kommunisteja, mutta mukana on myös muiden poliittisten ryhmien edustajia. Naisten kansainvälinen demokraattinen liitto on keskeinen kansainvälisen kommunismin apujärjestö.
NKDL:n ensimmäisessä kongressissa oli edustajia 40 maasta, vuonna 1958 70 maasta ja vuonna 1985 NKDL:ssä oli jäsenjärjestöä 117 maasta eri puolilta maailmaa.
Merkittäviä henkilöitä.
NKDL:n johtotehtävissä toimi eräitä suomalaisia: Hertta Kuusinen oli järjestön puheenjohtaja vuosina 1969–1974 ja Mirjam Vire-Tuominen sen pääsihteeri vuosina 1978–1987.
Koulutuksen taloustiede

Koulutuksen taloustiede (engl. economics of education) on tieteenala, joka tutkii muun muassa koulutusvalintoja, koulutuksen järjestämistapojen vaikutusta korkeakouluopintojen kestoon sekä koulutuksen taloudellisia vaikutuksia yksilön elämään.
Esimerkiksi Koerselman &amp; Uusitalo (2014) havaitsivat suomalaisella tutkimusaineistolla, että yksilön yliopistokoulutus on yhteydessä noin puolen miljoonan euron nousuun hänen diskontatuissa käytettävissä olevissa elinkaarituloissaan verrattuna tilanteeseen, jossa hänellä olisi ammatillinen koulutus. Maaliskuussa 2016 professori Roope Uusitalo esitti raportissaan opetus- ja kulttuuriministeriölle korkeakouluopiskelijoiden opintotuen muuttamista lainapainotteiseksi.
Belyi Jar

Belyi Jar () on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Verhneketjen piirin hallinnollinen keskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ketjoen vasemmalla rannalla 295 kilometriä Tomskista pohjoiseen. Taajamassa on 8 100 ja kunnassa 8 200 asukasta (vuonna 2015).
Maatalouden kollektivisoinnin yhteydessä karkotetut altailaiset talonpojat perustivat Belyi Jarin vuonna 1931. Aluksi sitä hallinnoi Siblagin karkotettuja valvonut komendantinvirasto. Vuonna 1939 Belyi Jarista tuli Verhneketjen piirin keskus. Vuonna 1941 perustettiin kalatehdas ja vuonna 1958 metsäteollisuuslaitos. Vuonna 1961 Belyi Jar sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Belyi Jarista on rautatieyhteys Asinoon ja vuonna 2006 valmistunut ympärivuotinen maantieyhteys Tomskiin. Seudun pääelinkeino on metsäteollisuus. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, ammattikoulu, lasten taidekoulu, piirin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kerhotalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Taajamassa on vuonna 2006 rakennettu kirkko.
Kalliopeukaloinen

Kalliopeukaloinen ("Salpinctes obsoletus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kalliopeukaloista tavataan Kanadan eteläosista ja Yhdysvaltain länsiosista Keski-Amerikkaan ulottuvalla alueella ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 100 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Simon Maurberger

Simon Maurberger (s. 20. helmikuuta 1995) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Corpo Forestale dello Statoa.
Åren MM-kilpailuissa 2019 Maurberger voitti pronssia joukkuekilpailussa. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi suurpujottelussa 2015.
Maurberger kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2014. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val d’Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2015 oltuaan 21:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2020.
Maurberger voitti Eurooppa-cupin kokonaiskilpailun kaudella 2018−2019. Hän on voittanut kuusi Eurooppa-cupin osakilpailua (tilanne 7.1.2020).
Coralie Frasse Sombet

Coralie Frasse Sombet (s. 8. huhtikuuta 1991 Saint-Martin-d’Hères) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Chamrousse Ski Clubia.
Frasse Sombet sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2019 suurpujottelussa yhdeksänneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli parisuurpujottelussa niin ikään yhdeksäs ja suurpujottelussa neljästoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa 17:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui sekä suurpujottelussa että parisuurpujottelussa yhdeksänneksi.
Frasse Sombet kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Åren suurpujottelussa maaliskuussa 2015 oltuaan 25:s. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen samassa paikassa joulukuussa 2015. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Mariborin suurpujottelussa tammikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Kranjska Goran suurpujottelussa tammikuussa 2023.
Binäärikello

Binäärikello on kello, joka näyttää kellonajan binäärimuodossa. Nykypäivän binäärikellot näyttävät niin tunnit, minuutit kuin sekunnitkin binäärisinä. Vaikka on olemassa analogisiakin lajikkeita, useimmat binäärikellot ovat digitaalisia.
Binäärikoodiset desimaalikellot (BCD).
Nämä kellot käyttävät kuutta LED-saraketta edustaen nollia ja ykkösiä. Kukin pylväs edustaa yhtä desimaalilukua binäärikoodisena desimaalina (BCD). Pohjarivin jokainen sarake edustaa numeroa 1 (tai 2^0), kun taas jokainen rivi yläpuolella edustaa suurempia kahden potensseja 2^3:een (tai 8:aan) asti.
Jotta voidaan lukea jokainen kellonajan yksittäisistä numeroista, käyttäjä lisää kunkin valaistun LEDin arvot, ja sitten lukee niitä vasemmalta oikealle. Ensimmäiset kaksi saraketta edustavat tuntia, seuraavat kaksi edustavat minuuttia ja loput kaksi edustavat sekuntia. Koska valot eivät pala numeron ollessa nolla, kunkin numeron paikat täytyy olla muistissa, jotta kelloa voi käyttää pimeässä.
Binäärikoodiset seksagesimaalikellot.
On olemassa myös binäärikelloja, jotka näyttävät aikaa binäärikoodatun seksagesimaalijärjestelmän kera. Sen sijaan, että yksi binääriluku edustaa jokaista perinteisen seksagesimaalisen ajan jokaista numeroa, se edustaa perinteisen seksagesimaalijärjestelmän joka ikistä osaa, jota käytetään enintään kuuden bitin verran neljän sijasta.
24 tunnin binäärikoodatuissa seksagesimaalikelloissa on 11 tai 17 aikaa näyttävää LED-valoa. Viisi LEDia näyttää tunnit, kuusi LEDiä minuutit ja toiset kuusi LEDiä sekunnit. Kuutta sekuntia näyttävää LEDiä ei tarvita 24 tunnin binäärikoodattuun seksagesimaalikelloon, jos siinä on 11 LED-valoa.
Yllä oleva taulukko käyttää kolmea binäärinumerosaraketta, yksi tavanomaisen aikajärjestelmän tunneille, minuuteille ja sekunneille.
Nimet listalla

”Nimet listalla” on suomalaislaulaja Tuulin kappale, joka oli tarkoitus sisällyttää vuonna 2016 julkaistavaan albumiin, mutta albumia ei koskaan julkaistu. Kappale julkaistiin singlenä 18. joulukuuta 2015. Kappaleen on säveltänyt Jaakko Salovaara ja sen sanoituksista vastaavat Kyösti Salokorpi sekä Mikael Gabriel. Mikael Gabriel on myös kappaleen vieraileva artisti.
Kappale on tyyliltään erilainen verrattuna Tuulin aikaisempaan tuotantoon.
Michael Matt

Michael Matt (s. 13. toukokuuta 1993) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK Flirsch -seuraa. Hän on joukkuekilpailun olympiavoittaja, ja sen lisäksi hänellä on kaksi olympia- ja kaksi MM-mitalia. Hän on voittanut yhden maailmancupin osakilpailun. Hän on Mario Mattin nuorempi veli.
Arvokilpailut.
Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Matt osallistui pujotteluun, jossa keskeytti toisessa laskussaan. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli pujottelussa kahdeksas. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia pujottelussa ja hopeaa joukkuekilpailussa. Åren MM-kilpailuissa 2019 Matt saavutti hopeaa pujottelussa ja joukkuekilpailussa. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli pujottelussa yhdeksäs. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa.
Maailmancup.
Matt kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2013. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2015 oltuaan 16:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Naeban pujottelussa helmikuussa 2016. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2016 oltuaan toinen. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Kranjska Goran pujottelussa maaliskuussa 2017. Hän oli samalla kaudella vielä kolmas Aspenissa ja viides pujottelucupin kokonaispisteissä.
Matt sijoittui kaudella 2017–2018 toiseksi Oslon kaupunkitapahtumassa sekä Zagrebin ja Adelbodenin pujotteluissa. Pujottelucupissa hän oli neljäs. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui kolmanneksi Madonna di Campiglion pujottelussa. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Gurglin pujottelussa kolmanneksi.
Abū al-Ḥasan al-Ašʿarī

Abū al-Ḥasan al-Ašʿarī ("al-Ašarī", 874–936) oli islamilainen teologi, joka perusti sunnalaisuuteen kuuluvan aš'ariittien koulukunnan (ašarilaisuuden). Imaami Ibn Hajar Haytami määritteli sunnalaisuuden opiksi, joka seuraa joko imaami Abū al-Ḥasan al-Ašʿarīa tai imaami Abu Mansur Maturidia (k.944). Maturidin koulukunta rajoittui kuitenkin Transoxianaan ja katosi mongolivalloituksen jälkeen. Tämän jälkeen ašarilaisuus on ollut standardi-islamia. Kun kilpaileva koulukunta, eli lähes kadonneet mu'taziliitit olivat lainopilliselta kannaltaan yleensä hanbalilaisia, al-Ašarī ja hänen seuraajansa lukeutuivat yleensä shafi'i- koulukuntaan.
Al-Ašarī sai koulutuksensa mu'taziliittisen koulukunnan piirissä Basrassa ja osallistui sen teologisiin pohdintoihin ihmisen vapaasta tahdosta. Myöhemmin hän erkani liikkeestä ja siirtyi puolustamaan perinteisiä islamin oppeja käyttäen siinä kuitenkin mu'tazilittien ensimmäisenä soveltamia aristoteelisia loogisen päättelyn menetelmiä ja muita hellenistisen filosofian oppeja. Hän päätyi välittävälle kannalle mu'taziliittisen ja sunnalaisen liikkeen välillä: ihmisellä ei ole vapaata tahtoa. Jumala luo hänen tekonsa, mutta tehdessään sitten nämä teot ihminen tulee niistä vastuulliseksi. Tämä näkökanta sai kannatusta koko sunnalaisessa liikkeessä.
Al-Ašari arvosteli kuvainpalvontaa, jossa Jumalalle annettiin inhimillisiä piirteitä. Jumala oli absoluuttisesti kaiken luomansa näköisen ulkopuolella (toisin kuin kristinuskossa, missä Jumala loi ihmisen omaksi kuvakseen). Jumalaa kuvaavia antropomorfisia sanoja kuten "armahtava" tai Jumalan "käsi" ei pidä tulkita yhdenkaltaisuutena ihmisten ominaisuuksien kanssa.
Al-Ašarin kerrotaan kirjoittaneen 99 tai jopa kolmesataa teosta. Vain harvat niistä ovat säilyneet. 
Ašarilaisuutta tukemaan asettui Seldžukkien valtakunnan visiiri Nizām al-Mulk (k. 1092), ja madrasojen odotettiin koko valtakunnassa noudattavan sitä. Hänen aikanaan Nishapurissa syntyi väkivaltaisuuksia mu'taziliittien ja aš'ariittien välillä, jolloin visiiri antoi tukensa aš'ariiteille.
Kairojärvi

Kairojärvi eli Kairolampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kairojärvi on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Järvi 1000 metriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Sen keskikohta on 50 metriä leveä virtapaikka, joten sitä voi kutsua kaksialtaiseksi järveksi. Ylävirran puoli eli järven itäosa on 1000 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sitä osaa kutsutaan Kairojärveksi. Alapuolinen osa eli länsipuoli on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Tätä osaa kutsutaan Kairolammeksi. Altaita erottaa toisistaan suurehko Kaironiemi. Kairojärveen laskee kaksi 150 metriä pitkää uomaa Riuttasjärvessä olevasta Käenkosken voimalasta. Luomakulman suunnalta laskee Pitkäjärven laskuoja, joka tuo myös Vähä Hanhilammen, Iso Hanhilammen, Ahvenuslammen, Riuttas-Ahvenuksen ja Poikkeusjärven vedet. Kairolampi laskee Viinikkajokeen Kairokosken kautta. Viinikkajoki on noin neljä kilometriä pitkä ja se laskee Parkanonjärveen. Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä. Kairojärvi on Parkanon keskustan kupeessa, ja sen rannoilla on kiinteää asutusta. Kairojärvellä asutusta on vähemmän, mutta toisaalta vapaa-ajan asuntoja on runsaasti. Kaironiemellä toimi Luonnonvarakeskuksen (entinen Metsäntutkimuslaitos) tutkimusasema vuodesta 1975 vuoteen 2020 saakka.
Historiaa.
Vanhassa 1800-luvun pitäjänkartassa järven länsiosaa kutsuttiin "Kairolammeksi" ja itäosaa "Kairojärveksi" .
Kairokoskessa toimi Pohjois-Satakunnan ensimmäinen vesisaha, joka perustettiin kosken pohjoisrannalle vuonna 1837. Lisäksi koskessa toimi vesimylly vuodesta 1888 lähtien. Myöhemmin myllyn ja sahan rakennukset siirtyivät kosken etelärannalle, missä sijaitsee edelleen hirsirakenteinen, vuonna 1929 rakennettu myllyrakennus, Kairokosken mylly. Myllyn ja sahan toiminta lakkasi 1980-luvulla.
Tina Robnik

Tina Robnik (s. 30. heinäkuuta 1991) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK Luče -seuraa.
Robnik kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzin suurpujottelussa joulukuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Åren suurpujottelussa joulukuussa 2015 oltuaan 15:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän laski ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2017 ollen yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on ollut kuudes Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2020. 
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Robnik osallistui suurpujotteluun, jossa hänet hylättiin ensimmäisen laskun jälkeen. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän keskeytti suurpujottelun toisella kierroksella. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli parisuurpujottelussa viides ja suurpujottelussa viidestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa 18:nneksi.
Robnik on voittanut kolme Euroopan cupin osakilpailua.