Mari Leppänen

Mari Inka-Elina Leppänen (o.s. Pentikäinen; s. 26. syyskuuta 1978 Helsinki) on suomalainen filosofian ja teologian maisteri, luterilaisen kirkon pappi, Turun arkkihiippakunnan piispa sekä kolumnisti ja tietokirjailija.
Varhainen elämä ja koulutus.
Mari Leppänen syntyi vanhoillislestadiolaiseen perheeseen Helsingissä vuonna 1978. Hänen vanhempansa ovat professori Juha Pentikäinen ja lehtori Elina Pentikäinen (o.s. Lyyra). Molemmat olivat uskonnontutkijoita ja äiti tutki herännäisyyttä. Hänen veljiään ovat Mikael Pentikäinen ja Antti Pentikäinen.
Leppäsen lapsuuskoti sijaitsi Helsingin Käpylässä. Lapsuusperheen kesäkotina oli Martikkalan entinen koulu Lapinlahden Kittolanniemessä. Nuorena Leppänen oli kesätöissä muun muassa Iisalmen McDonald’sissa sekä tätinsä henkilökohtaisena avustajana.
Leppänen lähti opiskelemaan kulttuurintutkimusta, pääaineenaan folkloristiikkaa, Helsingin yliopistoon. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Lapinlahden museoissa. Leppänen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2005. 
Valmistumisen jälkeen Leppänen muutti Lietoon ja päätyi tiedottajaksi seurakuntaan. Seurakuntatyön kautta hänellä heräsi kutsumus papin työhön. Hän valmistui teologian maisteriksi 2012 pääaineenaan Suomen ja Skandinavian kirkkohistoria. Leppäsen pro gradu -tutkielma käsitteli naispappeuspuhetta vanhoillislestadiolaisessa herätysliikkeessä vuosina 1975–2010.
Kirkollinen ura.
Leppänen toimi Liedon seurakunnan tiedottajana vuodesta 2005 alkaen sekä Liedon seurakuntapastorina vuodesta 2012. Arkkipiispa Kari Mäkinen avustajineen vihki Leppäsen papin virkaan Turun tuomiokirkossa 4. maaliskuuta 2012. Leppästä on kutsuttu ”ensimmäiseksi vanhoillislestadiolaiseksi naispapiksi”, mutta itse hän on korostanut olevansa ”ihan tavallinen seurakuntapappi”. 
Leppänen työskenteli Kirkkohallituksessa seurakuntavaalien projektipäällikkönä vuodesta 2013. Hänen vastuullaan oli vuoden 2014 seurakuntavaalien viestintä. Vuodesta 2015 Leppänen toimi piispa Kaarlo Kallialan erityisavustajana Turun arkkihiippakunnan tuomiokapitulissa. Vuosina 2017 ja 2018 Leppänen oli siirtolaispappina Espanjassa. 
Leppänen valittiin Turun arkkihiippakunnan hiippakuntadekaanin virkaan vuonna 2019. Hän oli toiminut hiippakuntadekaanin viransijaisena jo vuodesta 2018. Leppänen toimi hiippakuntadekaanina vuoteen 2021, jolloin hänet valittiin Turun arkkihiippakunnan piispaksi.
Turun arkkihiippakunnan piispa.
Leppänen valittiin Turun arkkihiippakunnan piispaksi toisella äänestyskierroksella joulukuussa 2020. Hän sai 565 ääntä ja Turun Mikaelinseurakunnan kirkkoherra Jouni Lehikoinen 467 ääntä. Hän seuraa virassa Kaarlo Kallialaa. Leppänen vihittiin virkaan 7. helmikuuta 2021. 
Piispa Leppäsen vastuualueeseen kuuluvat Satakunnan ja Varsinais-Suomen seurakunnat Turun ja Kaarinan seurakuntia lukuun ottamatta. Leppänen on vieraillut kaikissa vastuualueeseensa kuuluvissa seurakunnissa. Hän on tavannut seurakuntien työntekijöitä, luottamushenkilöitä ja seurakuntalaisia, sekä keskustellut seurakuntien nykytilanteesta, tulevaisuudesta ja haasteista. Leppänen on kertonut pitävänsä seurakuntien henkilökohtaista tuntemista tärkeänä.
Näkemykset.
Leppästä pidettiin piispanvaalissa vastaehdokastaan uudistusmielisempää linjaa edustavana. Leppänen on esimerkiksi asettunut selvästi tukemaan samaa sukupuolta olevien parien vihkimistä kirkossa. Leppänen itse on kertonut haluavansa välttää liberaali–konservatiivi-jaottelua. Leppänen on kertonut kokevansa lestadiolaisuuden osaksi identiteettiään. Hengellisenä kotinaan hän pitää hiljaisuuden liikettä. Hän on tutustunut myös herännäisyyteen. Leppäsen mukaan kirkon tulisi olla valtakunnallisesti ja paikallisissa yhteisöissä sovinnon rakentaja.
Herätysliikkeet.
Leppäsen mukaan hänen suhteensa lestadiolaisuuteen kriisiytyi pappisvihkimyksen aikana. Leppänen on kritisoinut liikettä muut ulossulkevasta opetuksesta, josta tulee keskustella liikkeen johdon kansssa. Leppäsen mielestä samat kysymykset koskevat myös muita kirkon sisällä toimivia herätysliikkeitä.
Avioliitto.
Leppänen on toivonut, että kaikki sitä pyytävät parit voitaisiin vihkiä kirkossa. Leppänen ei kannata samaa sukupuolta olevia pareja vihkivien rankaisemista. Leppäsen mukaan on myös ongelmallista, mikäli eri hiippakunnissa on erilaisia käytäntöjä asian suhteen. Leppänen ei kuitenkaan halua pakottaa yksittäisiä pappeja vihkimään.
Yhteiskunnalliset kannanotot.
Leppänen on kertonut haluavansa osallistua yhteiskunnalliseen keskusteluun. Leppänen on halunnut korostaa uusien ovien avaamista sekä kirkon mielikuvan vahvistamista. Leppäsen mukaan kirkko on rakentanut Suomessa koulutusta, tasa-arvoa ja kulttuuria. Leppäsen mukaan Jeesuksen esimerkki yhteiskunnalliseen keskusteluun on heikoimman puolella olemista.
Leppänen on halunnut nostaa yhteiskunnalliseen keskusteluun ääniä, jotka muuten jäisivät piiloon, ja toimia oikeudenmukaisuuden ja paremman maailman puolesta. Hän on puhunut yhdenvertaisuuden puolesta, sekä peräänkuuluttanut eri marginalisoitujen ryhmien ja haavoittuvassa asemassa olevien huomioon ottamista yhteiskunnassa. Leppänen on käsitellyt esimerkiksi ihmisoikeuksia, lähisuhdeväkivaltaa, transoikeuksia sekä nuorten pahoinvointia. Leppänen on ilmaissut kokevansa yhteyttä ihmisten kanssa, jotka kokevat ulkopuolisuutta. Lisäksi hän on käsitellyt ympäristöön ja luomakuntaan, hiljaisuuteen sekä pyhiinvaellukseen liittyviä teemoja.
Arvostelu.
Vanhoillislestadiolaisen herätysliiketaustan vuoksi Leppäsen pappisvihkimys sai osakseen kritiikkiä ja suurta mediashuomiota. Vanhoillislestadiolainen liike suhtautui pappisvihkimykseen kielteisesti ja Leppänen sekä hänen puolisonsa Risto Leppänen vapautettiin Rauhanyhdistyksen tehtävissä toimimisesta.
Kritiikin lisäksi Leppänen sai laajaa tukea myös liikkeen piiristä. Leppäsen jälkeen vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen piiristä papiksi on vihitty myös muun muassa Meri-Anna Paloniemi (ent. Hintsala) ja Ulla Palola.
Luottamustehtävät ja tunnustukset.
Leppänen valittiin Helsingin yliopiston Vuoden Alumniksi 2023. Valintaa perusteltiin Leppäsen tavalla osallistua yhteiskunnalliseen keskusteluun, uusia näkökulmia avaavalla, vaikeita aiheita pelkäämättömällä tavalla. Vuoden Alumnina Leppänen halusi korostaa tiedemaailman ja uskonnon yhteyttä.
Piispa Mari Leppänen toimi vuoden 2022 kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon valitsijana. Palkinnon sai Iida Rauman .
ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry valitsi Mari Leppäsen Vuoden johtajaksi 2022. Tuomariston mukaan Leppänen on karismaattinen ja tinkimätön suvaitsevamman hengellisen kulttuurin edistäjä Suomessa.
Vuodesta 2022 Leppänen on kuulunut Naantalin Musiikkijuhlasäätiön hallintoneuvostoon, ollut Suomen Ekumeenisen Neuvoston yhdenvertaisuusjaoston jäsen sekä Liedon Vanhalinna-säätiön neuvottelukunnan puheenjohtaja.
Vuodesta 2021 Leppänen on toiminut Sekasin-chatin valtuuskunnan jäsenenä, sekä kirkkohallituksen täysistunnon, kirkolliskokouksen ja kirkolliskokouksen tulevaisuusvaliokunnan jäsenenä, sekä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon diakonian neuvottelukunnan puheenjohtajana ja Pyhän Henrikin säätiön hallituksen puheenjohtajana.
Leppänen toimii Hiljaisuuden Ystävien hallituksen puheenjohtajana. Leppänen kertoo Hiljaisuuden Ystävien antaneen voimia omaan ajatteluun ja toimintaan.
Yksityiselämä.
Leppänen asuu Liedossa. Leppäsen puoliso on Liedon seurakunnan kirkkoherra Risto Leppänen, joka on aikaisemmin työskennellyt arkkipiispa Kari Mäkisen teologisena erityisavustajana. Heillä on kolme lasta.
Leppänen on toiminut kuntapolitiikassa vuodet 2005–2012 Suomen Keskustan valtuutettuna Liedossa. Leppänen on kertonut lähteneensä ehdolle perhetutun Liisa Hyssälän pyytämänä. Leppänen toimi muun muuassa Liedon kunnanhallituksessa sekä perusturvalautakunnan puheenjohtajana.
Julkaisut ja kirjoitukset.
Mari Leppänen on toimittanut yhdessä yhteiskuntatieteilijä Johanna Hurtigin kanssa kirjan "Maijan tarina", joka käsittelee lasten seksuaalista hyväksikäyttöä vanhoillislestadiolaisuudessa. Teos ilmestyi huhtikuussa 2012. "Maijan tarina" valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi. Valinnan teki ortodoksikirkon arkkipiispa Leo, ja valinta julkistettiin Helsingin kirjamessuilla. Teos voitti myös yleisöäänestyksen. Teosta käsitellään Jani Kaaron artikkelissa "Lestadiolaiset modernilla noitaroviolla".
Leppänen on toimittanut myös yhdessä Katja Hyryn kanssa Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen julkaiseman kirjan "Anna käsi", joka ilmestyi vuonna 2004. Teos käsittelee äidiksi ja isäksi kasvamista ja lapsiperheen arkea.